mot · GQ02Sf331 · 2002-10-23 00:00:00 — Hälsa och trygghet - förutsättningar för hållbar välfärd För är grunden i det svenska välfärdssystemet solidariskt finansierade välfärdstjänster som lika tillgång till en högkvalitativ utbildning, värdig vård och god omsorg om de äldre och om personer med behov av särskilt stöd. Därutöver tillkommer sociala nätverk i form av ett starkt civilt samhälle och en grundläggande ekonomisk trygghet. De ekonomiska trygghetssystemen är en del av det generella välfärdssystemet. Men tyvärr har det alltmer kommit att fungera som en långvarig försörjningskälla både för samhällsaktörer och enskilda istället för att inrikta arbetet på en omställningsprocess för dem som tillfälligt behöver hjälp och stöd. Alltför många är hänvisade till socialbidrag och a-kassa som sin permanenta försörjning. I ett väl fungerande välfärdssamhälle måste personer som av någon anledning inte har möjlighet att försörja sig själva snabbt få tillgång till rehabilitering, utbildning eller annan hjälp till omställning. Målet ska vara att kunna återgå till en egen försörjning. I den processen har solidariskt finansierade välfärdstjänster som utbildning, vård och rehabilitering stor betydelse. Grundtrygghet innebär inte kravlöshet. Alla ska ha skyldighet att söka arbete eller genomgå rehabilitering för att få del av grundpenningen. Den som inte aktivt söker arbete, deltar i utbildning eller rehabilitering får ingen ersättning. anser att garantinivån grundpenningen ska möjliggöra en rimlig levnadsstandard. vill höja grundnivån till i den tillfälliga föräldrapenningen och sjukpenningen. Ett välfärdsområde som i särskilt hög grad aktualiserar reformer inom socialförsäkringarnas och socialpolitikens område är hanteringen av den tilltagande ohälsan i samhället och de kraftigt ökande sjukskrivningarna. förordar att anger som mål att sjukskrivningarna ska halveras med en minskning till 2004 och till 2006 som delmål. För att nå dessa mål föreslår ett paket som sammantaget definierar ett nytt kontrakt av rättigheter och skyldigheter mellan den sjukskrivne, /vården och arbetsgivaren. Det innefattar bl. sammanslagning av sjuk- och arbetsskadeförsäkringarna till en sjuk- och rehabiliteringsförsäkring, en rehabiliteringsgaranti finansierad genom ökade anslag till försäkringskassorna och en ökad finansiell samordning som består av bl.a. tvåläkarintyg för förlängd sjukskrivning , preliminär rehabiliteringsplan efter sjukskrivningen, individuell rehabiliteringsplan och tillgång till rehabiliteringslots efter sjukskrivningen, ett nytt differentierat arbetsgivarinträde i sjukförsäkringen som relaterar ansvaret till arbetsgivarens storlek. 3 Förslag till riksdagsbeslut 17 4.1 Transfereringssystemen är byggda för gårdagens samhälle 18 4.2 Socialförsäkringarna är inte anpassade efter dagens anställnings- och sysselsättningsformer 18 4.3 Den exploderande ohälsan är ett tydligt exempel 18 4.4 Alltfler står utanför 19 4.5 Fattigdoms- och bidragsfällor 19 4.6 Otryggt både socialt och samhällsekonomiskt 19 5 Ett reformerat trygghetssystem 20 5.1 Utred en bred socialförsäkringsreform 20 5.2 Principer för en socialförsäkringsreform 21 5.3 Inför en grundpenning lika för alla 22 5.4 Social trygghet för företagare 23 6 Hälsa en förutsättning för välfärd 23 6.1 Stora samhällsekonomiska kostnader och försämrad livskvalitet 24 6.2 Kvinnor är hårdast drabbade 24 6.3 Livsmiljön inte bara arbetsmiljön orsakar ohälsa 25 6.4 Ett misslyckat rehabiliteringsarbete 26 6.5 Ett samlat grepp för minskade sjukskrivningar 26 6.5.1 Avskaffa sjuk- och arbetsskadeförsäkringarna och ersätt dem med en sjuk- och rehabiliteringsförsäkring 27 6.5.2 Rehabiliteringsgaranti ett system som fångar upp alla 28 6.5.3 En ny modell: differentierat arbetsgivaransvar 29 6.5.4 Förstärk företagshälsovården 29 6.5.5 Nationell vårdgaranti 30 6.5.6 Permanent finansiell samordning 30 3 Förslag till riksdagsbeslut begär att regeringen tillsätter en parlamentarisk utredning om de ekonomiska trygghetssystemen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om principerna för trygghetssystemet. begär att regeringen lägger fram förslag om en höjning av grundnivån till per dag i sjukpenningen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förändrade regler i sjukförsäkring och föräldraförsäkring så att småföretagare omfattas av samma regler som anställda när det gäller kvalifikation och ersättning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om målet att halvera sjukskrivningarna samt om delmål på respektive minskning till 2004 och 2006. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kvinnoperspektivet i folkhälsoarbetet.1 begär att regeringen lägger fram förslag om åtgärder mot de ökande förtidspensioneringarna i enlighet med vad i motionen anförs. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om införande av en sjuk- och rehabiliteringsförsäkring. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en rehabiliteringsgaranti. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om utökade anslag till försäkringskassorna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att företag, på ett bättre sätt än , skall kunna anlita företagshälsovården.2 beslutar om en lag om permanent finansiell samordning av hälso- och sjukvården, , socialförsäkringen och arbetsmarknadsmyndigheterna utifrån lokala förutsättningar i enlighet med vad i motionen anförs. 1Yrkande 6 hänvisat till SoU. 2 Yrkande 11 hänvisat till AU. 4.1 Transfereringssystemen är byggda för gårdagens samhälle Flera av socialförsäkringarna bygger på förutsättningen att man är anställd eller har haft ett arbete vilket var ett givet förhållande i industrisamhället. infördes ersättningen för olycksfall i arbetet. Därefter har den försäkringen förändrats och blivit mer omfattande. Andra och nya försäkringar har tillkommit. Det som är gemensamt för de flesta socialförsäkringarna är att de är knutna till ett anställningsförhållande och att de bygger på att man har oförändrad lön under hela arbetslivet. var det vanligast att man hade ett eller ett fåtal arbeten med relativt stabil lön under hela livet. skiftar inkomsten för en stor del av befolkningen mellan olika perioder. 4.2 Socialförsäkringarna är inte anpassade efter dagens anställnings- och sysselsättningsformer har bara drygt hälften av alla i arbetsför ålder fast anställning. Närmare en femtedel av arbetskraften har tillfälliga eller osäkra anställningsförhållanden eller är egenföretagare. Resten en fjärdedel befinner sig helt eller långvarigt utanför arbetslivet. Andelen livslånga och fasta anställningar minskar till förmån för projektanställningar och konsultverksamhet. De nuvarande transfereringssystemen är inte anpassade för personer som startar eget, som självvalt eller i brist på alternativ har lösare anställnings- eller anknytningsformer eller som har varierande inkomster över livet. Regelverket är snårigt och försäkringarna för egenföretagare inte harmoniserade med regelverket för traditionella anställningar. Därför måste trygghetssystemen förändras. 4.3 Den exploderande ohälsan är ett tydligt exempel De kraftigt ökade sjukskrivningarna innebär ett stort test för sjukförsäkringens och vårdpolitikens förmåga att hantera dagens samhällsproblem. ökade antalet individer som erhållit sjukpenning, rehabiliterings- eller arbetsskadeersättning . Andra indikatorer ger också bilden av en mer än fördubblad sjukfrånvaro som förtidspensioneringarna ökat dramatiskt. Det står klart att systemen inte på ett nöjaktigt sätt har kunnat erbjuda de drabbade den hjälp de behöver för att kunna återkomma i arbete och det hör säkerligen samman med sjukkassornas historiska ursprung. När de inrättades var de sociala, ekonomiska och regelmässiga förutsättningarna helt annorlunda och rehabiliteringsperspektivet var sannolikt inte särskilt utvecklat. 4.4 Alltfler står utanför De sociala klyftorna ökar och det är inte längre självklart att alla människor omfattas av trygghetssystemen. har ett av världens mest omfattande välfärdssystem. Ändå är inte den svenska välfärden generell. Många står utanför den generella tryggheten och är hänvisade till behovsprövade försörjningsstöd. Drygt en tredjedel av de vuxna som får försörjningsstöd, tvingas söka detta därför att de är arbetslösa utan rätt till a-kassa. Att så många står utanför dagens socialförsäkringssystem beror på att bara den som haft anställning eller varit företagare har rätt till ersättning. Det innebär att de som inte kommit in på arbetsmarknaden vare sig har rätt till sjukpenning, a-kassa, eller tjänstepension. Det medför särskilda svårigheter för ungdomar, nya svenskar och studenter. Inte minst i samband med sjukdom och föräldraledighet måste studenters sociala trygghet förstärkas. 1 Fattigdoms- och bidragsfällor I internationell jämförelse är beskattningen av låginkomsttagare mycket hög i . De höga skatterna för låginkomsttagare, i kombination med nedtrappning av inkomstprövade bidrag, leder till att det inte lönar sig tillräckligt att ta ett arbete för den som är arbetslös eller att arbeta mera för den som exempelvis arbetar . Detta håller i många fall kvar människor i ett bidragsberoende. , då det ekonomiska utbytet av att gå från arbetslöshet till arbete eller att öka sin arbetstid minskat, har denna situation förvärrats. Det är uppenbart att både transfereringssystemet och skattesystemet måste förändras. Därför lägger i en annan motion fram förslag om en inkomstskattereform som framför allt sänker skatten och marginaleffekterna för låg- och medelinkomsttagare. förslag till inkomstskattereform gör att det lönar sig för människor som är bidragsberoende att ta ett arbete. Därmed minskar beroendet av inkomstprövade bidrag. 4.6 Otryggt både socialt och samhällsekonomiskt Socialförsäkringarna finansieras direkt eller med hjälp av bidrag indirekt från statskassan. Eftersom statsfinanserna åter börjar bli ansträngda är risken stor att en ökad belastning på systemen, t.ex. genom kraftigt ökad arbetslöshet, framkallar ett statsfinansiellt läge som framtvingar besparingsåtgärder. I en sådan situation när de drabbade som bäst behöver systemen är risken stor för att ersättningsnivåerna måste justeras ned. Den konstruktion välfärdssystemen har är således inte ägnad att inge trygghet vare sig för dem som kan komma att behöva dem eller för samhällsmedborgarna i allmänhet. 5 Ett reformerat trygghetssystem För att känna livskvalitet och uppleva självbestämmande krävs både social och ekonomisk trygghet. Den viktigaste delen av välfärdspolitiken är de gemensamt finansierade välfärdstjänsterna som ska tillförsäkra alla människor en rätt och möjlighet till en god utbildning, en kvalitativ vård vid sjukdom, en värdig ålderdom samt ett starkt stöd till personer med särskilda behov. För är grunden till den ekonomiska tryggheten det egna arbetet och det egna sparandet. Den trygghet, självkänsla och ekonomiska standard som denna grund ger kan inte fullt ut ersättas av statliga ersättningssystem. Men de offentliga trygghetssystemen är oerhört viktiga för att garantera ett grundläggande ekonomiskt skydd för alla vid oförvållat inkomstbortfall. Människor har olika grundbehov som måste tillgodoses. Politiken ska bidra till att dessa behov blir tillgodosedda, men utgångspunkten måste vara att olika människor vill få sina behov tillgodosedda på olika sätt. Därför måste de offentliga trygghetssystemen erbjuda möjlighet till rörlighet och flexibilitet i olika skeden i livet. Trygghetssystemet bör utformas så att en grundläggande ekonomisk trygghet garanteras, som individen stimuleras att klara sin egen försörjning. En stor del av tryggheten ligger i systemets konstruktion i enkelhet, hållbarhet, tydlighet och förutsägbarhet. vill skapa långsiktigt hållbara trygghetssystem som ger människor stort utrymme att påverka sin egen livssituation. Risker som inte går att påverka måste spridas mellan individer, så att alla människor kan få en ekonomisk trygghet utifrån sina egna villkor. Ett rättvist trygghetssystem måste ge den som tar ansvar, men misslyckas, nya möjligheter att på nytt ta ansvar och växa som människa. Därför måste det finnas skyddsnät och en ekonomisk grundtrygghet som gör att människor vågar försöka, även om de riskerar att misslyckas. Ett trygghetssystem som stimulerar ansvarstagande, som den som misslyckas ges nya möjligheter, bygger på en positiv människosyn. Målsättningen i ett sådant trygghetssystem är att ge människor luft under vingarna. 5.1 Utred en bred socialförsäkringsreform För att ett framtida ekonomiskt trygghetssystem ska vara långsiktigt hållbart är det viktigt att det stöds av en bred politisk majoritet. Majoriteten bör bestå av ett flertal partier från de båda blocken inom svensk politik, i likhet med den överenskommelse som ingicks i samband med reformeringen av pensionssystemet. anser att regeringen bör tillsätta en parlamentarisk utredning om de ekonomiska trygghetssystemen i syfte att förbereda en grundläggande reformering. Detta bör ges regeringen till känna. 5.2 Principer för en socialförsäkringsreform anser att trygghetssystemet bör bygga på följande principer: Långsiktighet Trygghetssystemet ska vara långsiktigt hållbart, och klara svängningar i konjunkturen liksom förändringar i demografin. Ett nytt trygghetssystem måste utformas så att det är hållbart än den traditionella konjunkturcykeln. Om trygghetssystemet är konjunkturkänsligt och kräver besparingar i lågkonjunkturer kan inte hushållen planera sin ekonomi långsiktigt, vilket skapar otrygghet för den enskilde. Det är således viktigt att det finns en långsiktighet i hur utformningen av det ekonomiska trygghetssystemet påverkar det offentligas finanser i såväl hög- som lågkonjunktur samt att det är okänsligt för demografiska förändringar. Detta är särskilt viktigt med hänsyn till den budgetlagstiftning som reglerar nivån på de statliga utgifterna genom det så kallade utgiftstaket. Det får inte vara så att ett konjunkturkänsligt trygghetssystem slår undan benen för de solidariskt finansierade välfärdstjänsterna, som utgör den faktiska grunden i den svenska välfärden. Aktivitet Trygghetssystemet ska syfta till att hjälpa människor som på grund av sjukdom eller arbetslöshet förlorar sin arbetsinkomst tillbaka till arbetslivet. Det ska vara utformat så att krav ställs på att de som får ersättning aktivt söker arbete och egen försörjning eller deltar i rehabilitering. I ett trygghetssystem som bygger på arbetslinjen bör kraven på den enskildes aktivitet och ansvar motsvaras av ett statligt ansvar att bidra med stöd för att hjälpa individen tillbaka, t.ex. i form av rehabilitering. Det är viktigt att kravet på aktivitet kan möta den enskilde individens behov utan att kränka dennes integritet. Målet med aktiviteterna är att de ska vara uppbyggande och syfta till att förbättra anställningsbarheten hos den enskilde. Aktiviteterna ska utformas i samråd med den enskilde genom individuella handlingsplaner. Det är viktigt att det skapas ekonomiska incitament för båda parter så att den nödvändiga aktiviteten sätts in i ett tidigt skede, oavsett om det handlar om rehabilitering eller utbildningsinsatser. Genom att insatser görs i ett tidigt skede förbättras den enskildes förutsättningar att komma in på arbetsmarknaden och därigenom även kunna försörja sig själv. Socialförsäkringarna är målstyrda och tillämpning styrs i huvudsak av dessa mål. Därför bör målsättningen att förmånstagaren ska hjälpas tillbaka till arbete så fort som möjligt skrivas in i de reformerade socialförsäkringarna som ett med inkomsttryggheten jämställt mål. Förutsägbarhet, enhetlighet och tydlighet En stor del av tryggheten i trygghetssystemet ligger i att utformningen är enkel, överblickbar och långsiktigt hållbar. Genom att renodla trygghetssystemets olika ersättningsnivåer och skapa ett enhetligt system blir systemet också mer förutsägbart för såväl den enskilde som för staten. Att veta vad man som behövande har rätt till ökar den enskildes trygghet. Ett förutsägbart och enhetligt ekonomiskt trygghetssystem medför även att det blir enklare att hantera och att den gränsdragningsproblematik som kan uppstå till stora delar elimineras. Enhetlighet inom ersättningsnivåerna bidrar även till en minskad administrativ belastning på dem som handlägger ärenden och skapar förutsättningar för att mer resurser kan överföras till att utarbeta individuella handlingsplaner tillsammans med den enskilde. Det medför också att systemet blir lätt att förstå och underlättar kommunikationen med dem som administrerar systemet. Ett tydligt trygghetssystem gör det enklare för den enskilde att hävda sina rättigheter. Fördelning Riskerna måste spridas så att människor kan delta på lika villkor. En fördelning måste ske mellan fysiskt högpresterande och de grupper som på grund av medfödda funktionshinder eller kroniska sjukdomar och särskilt utsatta yrkesgrupper kan ta del av det ekonomiska trygghetssystemet på lika villkor. På samma sätt är det viktigt att det är möjligt att det inom systemet skapas utrymme för en rimlig omfördelning mellan individer, men också avseende livsinkomster och när i livet man drabbas av exempelvis långvarig sjukdom. Omfatta alla individer Ett ekonomiskt trygghetssystem måste ge en ekonomisk grundtrygghet som omfattar alla på lika villkor. är det viktigt att systemet i sig bygger på att alla människor har ett ansvar för att aktivt försöka påverka sin situation till det bättre, med en tydlig målsättning att kunna skapa sig en egen försörjning. I systemet måste skapas utrymme för att alla människor oavsett funktionshinder, sjukdom eller nedsättning av arbetsförmågan får forma insatserna efter sina egna förutsättningar. I ett ekonomiskt trygghetssystem är det viktigt att även icke anställda får ta del av tryggheten. Detta innebär att även företagaren, den kombinationssysselsatte eller studerande ska ha samma tillgång till det ekonomiska trygghetssystemet. Legitimitet Ett trygghetssystem måste ha hög legitimitet. Människor måste kunna lita på systemet och känna att systemet är överblickbart, långsiktigt hållbart och att man i stor utsträckning kan påverka sin egen situation genom egen aktivitet. Kort sagt måste samtliga ovanstående principer vara uppfyllda för att det ekonomiska trygghetssystemet skall uppfattas som legitimt. Vad som ovan anförts om principer för trygghetssystemet bör ges regeringen till känna. 5.3 Inför en grundpenning lika för alla I avvaktan på en mer omfattande och samlad reformering av de ekonomiska trygghetssystemen är det angeläget att framför allt trygga grundtryggheten i de befintliga försäkringssystemen. Redan nu bör en harmonisering av socialförsäkringarna inledas i syfte att nå enhetliga grundnivåer i samtliga socialförsäkringar. Under förutsättning att rimliga krav ställs på individen att eftersträva försörjning genom eget arbete är det rimligt att garantinivån grundpenningen ska möjliggöra en rimlig levnadsstandard. Den bör därför ligga på en högre nivå än den ekonomiska garanti som krävs för skälig levnadsnivå enligt socialtjänstlagen. vill höja grundnivån i den tillfälliga föräldrapenningen (dvs. i huvudsak föräldrars arbetsfrånvaro p.g.a. vård av sjukt barn) samt sjukpenningen. Föräldraförsäkringen bör samordnas men inte inordnas i arbetslivets trygghetssystem. Särskilda förslag från finns i budgetmotionen vad gäller pensionssystemet, studiemedelssystemet och föräldraförsäkringen. bör hos regeringen begära förslag om en höjning av grundnivån till per dag i den tillfälliga föräldrapenningen och sjukpenningen. 5.4 Social trygghet för företagare En småföretagare får av den ersättning som en anställd får vid sjukdom och föräldraledighet, även om båda betalt in lika mycket till systemet. Detta beror på att egenföretagarens ersättning slås ut på årets och arbetstagarens ersättning räknas på årets arbetade dagar. Socialförsäkringarna bör ändras så att småföretagare får samma regler som anställda när det gäller kvalifikation och ersättning i sjukförsäkring och föräldraförsäkring. Vad som ovan anförts om förändrade regler i sjukförsäkring och föräldraförsäkring så att småföretagare omfattas av samma regler som anställda när det gäller kvalifikation och ersättning bör ges regeringen till känna. 6 Hälsa en förutsättning för välfärd Ökad sjukfrånvaro, långtidssjukskrivningar och förtidspensioneringar har utvecklats till ett av de största hoten mot svensk ekonomi. har sjukfrånvaron mer än fördubblats och beräknas de samlade statliga kostnaderna för frånvaro p.g.a. ohälsan i form av bl.a. sjukförsäkringar och förtidspensioner uppgå till . Ökningen fortgår alltjämt. Sjukersättningen beräknas stiga till . Det är ersättningar för per anställd och år. Särskilt alarmerande är naturligtvis den dramatiska ökningen av långtidssjukskrivningar som står för större delen av kostnaden för sjukförsäkringarna. Utvecklingen måste brytas. har kritiserat regeringens passivitet i frågan och utvecklat förslag för att möjliggöra minskade sjukskrivningar. I det sammanhanget har vi tidigare ställt upp målet att halvera antalet sjukskrivna . Vi kan nu konstatera att regeringen har gjort vår målsättning till sin, men utan att låta målsättningen åtföljas av tillräckligt kraftfulla förslag. Därför är risken stor att målsättningen blir ett slag i luften eller slutligen uppnås genom att de sjukskrivna skyfflas över i något annat transfereringssystem. vidhåller målet att halvera sjukskrivningarna med tillägget att förtidspensionärerna inte ska bli flera. Vi vill också precisera delmålen att sjukskrivningarna ska minska till budgetåret till . En minskning skulle återställa sjukskrivningarna till de nivåer som gällde , medan en 40-procentig minskning motsvarar sjukskrivningarna . Vad som ovan anförts om mål för arbetet med att minska sjukskrivningarna bör ges regeringen till känna. Stora samhällsekonomiska kostnader och försämrad livskvalitet De statliga utgifterna för ohälsan ger inte hela bilden av den samhällsekonomiska kostnaden. Utifrån beräkningar som gjorts av utredning om sjukförsäkringen kan arbetsgivarnas utbetalningar av sjuklön uppskattas till drygt en tredjedel av statens sjukpenningutbetalningar. skulle, med lite förenklade antaganden, utbetalningarna av sjuklön därmed landa på runt . En annan aspekt på sjukfrånvaron är de samhällsekonomiska kostnaderna. Det handlar om värdet av de varor och tjänster som de sjukskrivna och förtidspensionerade skulle ha producerat om de varit på jobbet. Till det kommer kostnaderna för att skola in vikarier. De sammanlagda samhällsekonomiska kostnaderna för sjukfrånvaro har beräknats till i storleksordningen . Som betyg för livskvaliteten i vårt samhälle är de stegrande sjukskrivningstalen beklämmande. är ett land där fler och fler mår dåligt, och den aspekten är naturligtvis minst lika viktig som de ekonomiska. Att bryta denna utveckling är en central uppgift för att lyfta ekonomi samt öka resurserna och tillgången till kvalificerad och erfaren personal i skolan, vården och omsorgen. 6.2 Kvinnor är hårdast drabbade Kvinnor har högre sjukfrånvaro än män. Sjukfrånvaron motsvarade ett bortfall av ungefär 240 000 kvinnliga årsarbeten mot 150 000 manliga. Detta förhållande har sannolikt en nära koppling till ojämlikheten mellan kvinnor och män i arbetslivet och i hemlivet. Kvinnor är överrepresenterade i yrken där arbetstagarna upplever sig ha liten kontroll över uppgifter och tid. Färre kvinnor är chefer och fler arbetar direkt med ansträngande uppgifter , antingen fysiskt eller psykiskt. Då kvinnor i högre utsträckning dubbelarbetar, är det också de som drabbas hårdast. Kunskapen är sämre vad gäller prevention, rehabilitering och behandling av kvinnors ohälsa och det kan bidra till utslagning eller längre sjukskrivningar än vad som annars skulle vara möjligt. Kvinnoperspektivet i folkhälsoarbetet glöms ofta bort.