mot · GQ02Ub417 · 2002-10-23 00:00:00 — Rektor och styrelsen är utifrån den ekonomiska ram och de mål som är uppsatta fria att själva besluta om och utforma skolans verksamhet. Kommunen i sin tur är ansvarig för de ekonomiska ramarna samt för uppföljning och utvärdering. Staten har slutligen ansvar för lagar och styrdokument som skollag, läroplaner, kursplaner och skolförordningar. Staten har även tillsyns-, uppföljnings- och utvärderingsansvar på ett nationellt plan. I den decentraliserade organisationen skapades som sektorsmyndighet. Från början var roll gentemot enskilda skolor passiv. stannade vid kommungränsen. har ett antal utredningar, både från revisorer och framhållit behovet av en större betoning på tillsyn och kontroll. revisorer visade i sin granskning och skolans utveckling på svagheter i snart sagt varje länk i styrningen från riksdag och regering till kommuner och skolor. Tydliga mål för undervisningen är en förutsättning för att kunna utkräva ansvar av skolor och skolhuvudmän i ett mål- och resultatstyrt system. Trots att det har gått rapporten redovisades är otydligheten när det gäller mål fortfarande inte åtgärdad. kom med rapporten . Rapporten är mycket kritisk mot tillsyn av skolan och konstaterar att de granskar detaljer och marginella frågor, men inte själva verksamheten. Vidare låter de kommunerna själva välja vilka skolor som ska granskas respektive vilka personer som ska intervjuas, vilket gör att de letar där det är som ljusast. är stabsorgan till regeringen, vilket gör att verket har en ofri roll. Detta försämrar verkets trovärdighet och försvårar kritik mot regeringen. anser att behöver ha en friare roll gentemot regeringen och att verket inte bör vara stabsorgan. Utvärderingen av skolornas resultat måste förbättras. En ny myndighet behövs som uteslutande har uppföljning och kvalitetsgranskning som uppgift. Den myndigheten ska delvis själv kunna formulera sitt program för kvalitetsutvärdering av skolan. Regeringen får inte ge uppdrag i den omfattningen att myndighetens egna granskning åsidosätts. Den fasta organisationen ska vara liten men till den ska kopplas erfarna lärare, skolforskare och kvalitetsmätare. avvisar den skolutvecklingsmyndighet som regeringen föreslår. Den nya utvecklingsmyndigheten riskerar att bli en rikslikare som lägger sig i pedagogiska metoder och annat som tillhör lärarnas kompetens. Det är tvärtom dags att ge lärare och rektorer ett större ansvar för hur just deras arbete ska bedrivas. 11.4 Viktiga områden för kvalitetsgranskning Ett viktigt område för kvalitetsgranskning är hur de ämnen som är förlagda i block behandlas. Det är väl känt att vissa ämnen, som till exempel geografi och religionskunskap lätt hamnar i strykklass när tiden mellan de olika ämnena i blocken fördelas. Orsakerna till detta bör utredas och åtgärder i form av till exempel fortbildning sättas in, om det anses nödvändigt. Det är olyckligt att på regeringens förslag beslutat återgå till möjligheten att ge blockbetyg i ämnen som är förlagda i block. Det ökar risken för att vissa ämnen inom blocket blir osynliga. anser att varje ämne ska betygsättas för sig. Ämnet idrott och hälsa har utökats i skolan, men fått fler teoretiska inslag. Behovet av rörelse har fått ny aktualitet genom larmrapporterna om att barn och ungdomar tillbringar mer tid med stillasittande aktivitet och mindre tid med fysisk aktivitet . Att alltfler barn drabbas av fetma i tidig ålder tyder på brister i skolans roll som främjare av en god livsstil. Även hem- och konsumentkunskapens roll som förmedlare i kunskaper om näringsläran är viktig i detta sammanhang. Skolans roll ur ett folkhälsoperspektiv bör granskas, och regeringen bör återkomma med förslag till hur detta ska beaktas. avvisar utformningen av det specialdestinerade bidraget till skolor som finns i regeringens budgetproposition. Resursförstärkningen får endast användas till personalförstärkningar i skolan. Kommunerna måste ansöka om pengarna och verifiera användningen. ställer sig positiva till att mer pengar satsas på skolan, men anser att det är fel av regeringen att centralstyra resurserna. Kommunerna vet bäst hur behoven ser ut i den egna skolan. Regeringen gör intrång i det kommunala självstyret. En skola som exempelvis redan satsat pengar på personal och som egentligen har behov av nya läromedel får inte en krona, om de inte nyanställer ännu mer personal som de inte behöver. Samma sak gäller för den skola som har ett vikande elevantal och som har stort behov av att renovera lokalerna. De tvingas att nyanställa istället, om de vill ha del av bidragen. anslår motsvarande resurser till kommunerna, men överlåter åt dem att avgöra hur de ska användas. Regeringen bör göra på samma sätt. 11.6 Elevers inflytande och ansvar Eleverna har lagfäst rätt till inflytande över hur deras utbildning utformas. I ska inflytandets omfattning och utformning anpassas efter elevernas ålder och mognad. Utformningen av elevinflytandet ska bestämmas lokalt. Dessvärre visar undersökningar att elever upplever att deras inflytande avtar med stigande ålder trots att det borde vara tvärtom. Att ge eleverna inflytande och ansvar är det bästa sättet att utveckla deras känsla för demokratiska beslutsformer och förmåga till ansvarstagande för gemensamma samhällsangelägenheter. För att elevmedverkan och elevinflytande ska utvecklas genom skolåren behövs mer av fasthet och struktur. Mål och visioner måste tydliggöras och etappvis utvecklas. Skolledare, lärare och övrig personal måste ge eleverna möjlighet att utöva sina rättigheter och att öva sig i demokratiskt beslutsfattande. Elevrådsarbete ska kunna ske på skoltid och uppmuntras av alla vuxna. Eleverna måste känna att deras medinflytande är reellt och därmed meningsfullt. Inflytandet bör gälla såväl organisation som undervisning. Positiva erfarenheter finns också från skolor där elever medverkar vid tjänstetillsättningar. menar att en lagstadgad miniminivå av elevinflytande bör införas. Dagens lagutformning stadgar endast att elevinflytande ska finnas, inte i vilken omfattning eller på vilket sätt. Det är därför nödvändigt att skollagen blir mer konkret. 11.7 Föräldrars inflytande och ansvar Föräldrarna är de viktigaste personerna i barnens liv. De har huvudansvaret för deras vård och uppfostran. Skolan är ett stöd och ett komplement till föräldrarnas insatser. Det är en uppfattning som ansluter väl till FN:s allmänna deklaration om mänskliga rättigheter, som har ställt sig bakom. Där sägs bland annat att rätten att välja den undervisning som ska ges åt barnen, i främsta rummet tillkommer deras föräldrar. Uppfattningen ansluter också till konvention angående skydd för de mänskliga rättigheterna, som är svensk lag. Forskning visar att föräldrars intresse för sina barns skolgång är avgörande för hur barnen trivs och efter sina förutsättningar lyckas i skolan. Föräldrar ska ha möjlighet att vara delaktiga i skolvardagen. Det underlättar samarbetet mellan hem och skola att miljön är bekant och att de vuxna känner varandra. Föräldrars rätt till information och medinflytande i skolan behöver stärkas. Om en elevs föräldrar separerat och bor på olika adresser ska information skickas till båda adresserna. Föräldrarna är också en kanal i arbetet med att öppna skolan mot det omgivande samhället. Deras intressen, kunskap och kapacitet ska tas tillvara i beslut som rör skolans och därmed de egna barnens vardag. menar att vårdnadshavares medgivande för placering i särskola är en självklarhet, och att det förlängda försök som pågår bör permanentas. Det är en demokratisk rättighet att välja skola. Mångfalden av skolor berikar och ger den enskilda eleven, oavsett ekonomiska förutsättningar, möjlighet att få en utbildning som passar just honom eller henne. De internationella konventioner som refererats tidigare ligger också till grund för rätten att fritt välja skola. Det är viktigt att slå vakt om denna rättighet. Regler för godkännande och bidrag ska utformas så att de inte hindrar möjligheten att starta och driva en fristående skola. Vi utvecklar vår syn på fristående skolor i en särskild motion.