mot · GQ02Ju362 · 2002-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att göra en utvärdering av skalbolagsaffärernas omfattning samt om det nya lagförslagets konsekvenser för fåmansföretagen.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utveckla den svenska forskningen om ekonomisk brottslighet. 1 Yrkande 1 hänvisat till SkU. har vi i en särskild ekobrottsmyndighet (EBM). Syftet med EBM är att kraftsamla kompetens och resurser på ett kvalificerat sätt för att bekämpa den ekonomiska brottsligheten. I EBM arbetar ekonomiska experter, poliser, åklagare i olika arbetslag för att på ett optimalt sätt kunna bekämpa ekobrotten. Enligt egna bedömningar omsätter den ekonomiska brottsligheten . Uppskattningsvis utgör skatte- och avgiftsfusk av denna brottslighet. Det finns av naturliga skäl ett stort mörkertal. EBM samt andra myndigheter, som t.ex. skattemyndigheten saknar ofta tillräckliga resurser för att klara sina uppgifter. Man saknar personal och teknisk utrustning för att kunna utreda alla ekobrott. ökade antalet anmälda ekobrott . Anmälningar om ekonomisk brottslighet domineras helt av anmälningar från skatteförvaltningen och konkursförvaltare. Dessa anmälningar avser med få undantag brott enligt 11 kap. (brott mot borgenärer) och skattebrott enligt skattebrottslagen (1971:69). Anmälningar från andra, t.ex. privatpersoner, eller anmälningar om andra brott utgör en liten del. En stor del av den ekonomiska brottsligheten anmäls aldrig. De flesta brotten har en hög komplexitet eftersom det i dessa ingår fler än en gärningsman. Brotten sträcker sig för det mesta över . Ofta handlar det om fler än ett bolag och flera konkurser med stora ekonomiska värden. De ekonomiska brotten är ofta riktade mot staten och borgenärer men även företag kan drabbas. De vanligaste brotten är skattebrott, bokföringsbrott och brott mot borgenärer. kan det handla om bedrägerier. Några exempel på vanliga brott är att man skickar in felaktiga momsdeklarationer för att få ut moms som man inte har rätt till. Andra skickar inte någon momsredovisning alls för att dölja bolagets omsättning och därmed komma undan skatt. Luftfakturering förekommer för att försöka få ut moms. Ett annat vanligt brott är att skicka in felaktiga uppbördsdeklarationer eller inga sådana deklarationer alls. På det sättet kan man komma undan från att betala arbetsgivaravgifter. En del undviker att redovisa inkomster i deklarationen för att komma undan skatt. Brott mot borgenärer sker oftast genom att ett eller flera bolag töms på pengar genom utförsäljning av bolagets ägodelar. Man försöker att dölja detta genom att avlämna felaktig deklaration. Bokföringsbrott och upprättande av skenavtal är andra metoder för att komma över pengar, antingen försäkringspengar eller momspengar. Det är svårt att beskriva den faktiska ekonomiska brottsligheten enbart med hjälp av brottsstatistik. Enligt saknas det tillräckligt med kunskap om ekobrottslighetens karaktär och omfattning och det är ovisst om den faktiska brottsligheten ökar. Det finns inte heller någon övergripande och allmän svensk definition av ekonomisk brottslighet. Ingen lagstiftning fastslår vad som är ekonomisk brottslighet. Vanligtvis håller man sig till justitieutskottets betänkande (1980/81:21, s 62) där det definieras som sådan brottslighet som har ekonomisk som motiv, som bedrivs inom ramen för näringsverksamhet som inte i sig är kriminaliserad men utgör grunden för de kriminella handlingarna samt som har kontinuerlig karaktär och bedrivs systematiskt. För att räknas dit ska brotten omfatta stora ekonomiska värden. Nyare företeelser som kan räknas in är insiderbrott och miljöbrott. menar att den svenska forskningen om ekonomisk brottslighet måste utvecklas. Det är viktigt att den forskning som bedrivs är relevant för det praktiska arbetet med ekobrottsbekämpning. Den ekonomiska brottsligheten i näringslivet är inte sällan relaterad till konkurser. Andelen konkursbrott i har varit ökande, det vill säga antalet brottsliga konkurser ökar snabbare än vanliga konkurser. har läget stabiliserats men tendensen visar tydligt att allt fler ekobrott är att vänta. Konkurserna ökar på nytt, vilket med stor sannolikhet leder till fler anmälningar om brott. Även brott med anknytning till värdepappersmarknaden ökar och hanteringen av bidragsmedel från EU kommer troligtvis leda till fler brottsanmälningar. Det finns också statistik som visar på att av de som dömts för narkotikabrott också fått en fällande dom för ekobrott. finns krav från åklagare att hårdare kontroller av ekobrottslingar ute på anstalterna ska införas. På anstalterna finns personer som sitter dömda för ekonomisk brottslighet och som har näringsförbud, men trots detta fortsätter att begå brott från fängelset. Det kan handla om intagna som ställer upp som så kallade målvakter, man utfärdar bluffakturor eller sitter i styrelser för aktiebolag i strid med näringsförbudet. I ett fall hade en intagen med datorns hjälp kunnat sköta ett flertal bolag och även haft chansen att instruera bulvaner. Detta borde naturligtvis inte få förekomma. Momsfusket är stort i . Det kan handla om att svenska företag köper livsmedel i ett annat EU-land för kontanter, utan att betala moms. Sedan säljs varorna i till låga priser inklusive fiktiv moms. Direktimporten av bilar har växt lavinartat . 1998 importerades 32 000 begagnade bilar och hade den siffran ökat till över 60 000 bilar. Enligt uppgift handlar bilimporten om momsfusk i miljardklass. Även svartarbetet inom olika branscher är ett stort problem. Ekobrottslingarna är inte skygga för polisen. Det är lätt att snabbt komma över stora summor pengar, risken att åka dit är liten och straffen lindriga. Det oroväckande i situationen är att ekobrottsligheten har en demoraliserande effekt och dessutom går statskassan miste om stora pengar. Det är svårt att upptäcka brotten eftersom många brott är offerlösa, det vill säga drabbar allmänna intressen. Mörkertalet är stort men man vet att svenska staten förlorar miljarder . Det är därför angeläget att snabbt förbättra bekämpning av ekonomisk brottslighet. Regeringen har uttalat att kampen mot ekonomisk brottslighet måste intensifieras och alla krafter användas för att komma åt denna typ av brottslighet. Det är bra men då måste också resurser frigöras för att ge brottsbekämparna redskap som är avancerade nog att avslöja ekobrottsligheten. är det tvärtom så att har svårt att uppfylla de krav som ställs av riksdag och regering. Det behövs fler åklagare och fler poliser som arbetar med ekobrottsbekämpning. Dessa behöver få kvalificerad utbildning. har utbildningssidan blivit åsidosatt på grund av den ekonomiska situationen inom myndigheten. Ekopoliser och ekoåklagare har endast i begränsad omfattning fått den utbildning man behövt. Den utbildningsinsats som är nödvändig kommer att kräva stora personella resurser både i form av lärare och handledare. deltog myndighetens personal i kompetenshöjande åtgärder per individ. Personalstyrkan vid EBM uppgick till i genomsnitt 399 personer . Ekobrottsbekämpningen är i stort behov av uppdaterad teknik. Kostnaden på detta område kommer inte att minska , snarare tvärtom. Det är orimligt att å ena sidan kräva att EBM ska avslöja och utreda den svåra avancerade ekonomiska brottsligheten som de inte får bedriva underrättelseverksamhet. Myndigheten är bunden till händer och fötter utan avancerad teknik. Balanserna har minskat för alla andra brottstyper utom för ekobrotten. För att tillfälligt förbättra läget har medel från annan brottsbekämpning förts över till ekobrottsutredningarna. Det är de vanligt förekommande brottmålsärendena som dominerar rättssystemet men som är förhållandevis okomplicerade, den så kallade mängdbrottsligheten, som här främst blivit lidande. All avancerad ekonomisk brottslighet kräver operativa insatser av hög kvalitet. bör ha den spetskompetens som krävs för att utvecklas att klara detta. Myndigheten skall bestå av specialutbildade poliser, åklagare, skatterevisorer, tullpersonal, kronofogdar från specialindrivningsenheterna, auktoriserade revisorer med anknytning till näringslivet. Det är nödvändigt att EBM:s ansvarsområde koncentreras kring bekämpningen av avancerad ekonomisk brottslighet och annan allvarlig brottslighet som kan kopplas till denna. Övrig ekonomisk brottslighet kan utredas i den lokala polis- och åklagarorganisationen. EBM får inte föra spaningsregister eftersom myndigheten formellt anses vara en åklagarmyndighet, inte en polismyndighet, och enligt polisdatalagen får EBM därför inte skapa sitt eget spanings- och underrättelseregister. Det innebär att de brott som inte upptäcks av skattemyndigheten eller konkursförvaltare sällan upptäcks. För att få tillgång till polisens register måste EBM lämna in en formell begäran, vilket gör utredningsarbetet mycket tungrott. redovisade EBM själva ett förslag till departementet med en förhoppning om att en förändring av polisdatalagen till att omfatta EBM skulle läggas fram. Ingenting har hänt. har frågan legat på regeringens bord utan att ett konkret förslag lagts fram för . anser att det är beklagligt att EBM inte får samma möjlighet att föra underrättelseregister som skattemyndigheterna har. Ett förslag från regeringen i form av en proposition måste komma skyndsamt. Den ekonomiska brottsligheten snedvrider konkurrensen och hotar det demokratiska samhället. En fungerande ekobrottsmyndighet är verkningslös utan fungerande redskap. anser därför att det är nödvändigt att får möjlighet att skapa sitt eget spaningsregister. På så sätt skapas förutsättningar för myndigheten att effektivt utreda brott. Denna fråga behandlas mer ingående i vår motion om åklagarväsendet. har en uppluckring av ekonomiska normsystem och en försvagning av allmänhetens tilltro till ekonomisk lagstiftning och tillämpning skett. Detta är olyckligt. Fallskärmar till bolagsdirektörer, insideraffärer på börsen och omfattande optionsprogram till företagsledningar är tre exempel på uppseendeväckande och moraliskt ibland även rättsligt problematiska fenomen i dagens näringsliv. De utgör också tre exempel på gråzoner mellan ekonomisk omoral och ekonomisk brottslighet. Denna typ av fenomen väcker ilska hos gemene man därför att de så uppenbart strider mot vad han eller hon uppfattar som anständigt och rättvist, som de kan uppfattas som högst rimliga och legitima hos näringslivets företrädare. Här blir klyftan mellan samhällsmoral och marknadsmoral uppenbar. Den gråzon som finns mellan ekonomisk brottslighet och omoral har särskilt uppmärksammats . Detta har gällt både privata företag, tjänstemän och politiker inom offentlig sektor. Diskussionen har gällt fallskärmar, insideraffärer, skatteplanering och vidlyftig representation. Var går då gränsen för vad som är tillåtet? För att uppnå effektivitet bör egenintresset uppmuntras men för att hindra ekonomisk omoral och ekonomisk brottslighet, bör det också begränsas. Vad händer om det sker en uppluckring av de institutionella och etiska normerna? Sannolikt kommer gränsen för ekonomisk brottslighet då att överskridas av alltfler och i större omfattning. På grund av resursbrist är det tyvärr så att många av förmögenhetsbrotten nedprioriterats. Rättsläget är i vissa delar av akut där polisen, eller ekobrottsutredare helt enkelt inte har resurser, inte hinner eller inte kan prioritera dessa brott. Detta är allvarligt och åtgärder måste vidtas. har ett ansvar att föra en politik och framför allt en skattepolitik som uppmuntrar till ärlighet. är det tyvärr inte så. Alltför högt skattetryck och trög byråkrati har lett till att allt fler saknar respekt för vad som är en god rätt. När den tunga brottsligheten borde bekämpas är det istället ofta den lille enmansföretagaren som anmäls för brott emot lagen. Anmälan görs av skattemyndigheten. anmäler skatte- och bokföringsbrott till åklagaren. Många enmans- och fåmansföretagare upplever denna företeelse oerhört frustrerande. Mer organiserad brottslighet kommer lättare undan. Yrkeskriminella, smugglingsligor, skalbolagsaffärer med företagstömningar och målvakter och fiktiva styrelseledamöter opererar fritt vidare. Ekobrottsligheten finns i många skepnader men fortfarande har haft svårt att lyckas med bekämpningen av den mer avancerade brottsligheten. Det blir allt vanligare att den ekonomiska brottsligheten är gränsöverskridande. Den drar då nytta av olikheter i nationell lagstiftning och av myndigheternas svårigheter att samarbeta effektivt över gränserna. Vi anser att det nu är hög tid att regeringen tillsätter en utredning med uppdrag att överväga åtgärder för att komma åt brottsligheten kring skalbolagsaffärer med utgångspunkt i det nya lagförslag, som ska träda i kraft . Vi anser inte att en tillräckligt utförlig beskrivning av konsekvenser av denna lagstiftning föregått lagförslaget. Skalbolagstömningar har förekommit . står rättssamhället med tomma händer då det gäller att avslöja denna verksamhet. 2001 kom ett förslag från om att den som säljer ett skalbolag ska skatta för vinsten i samband med försäljningen. Det ska alltså inte vara möjligt att sälja de ackumulerade vinsterna vidare för i storleksordningen av värdet och överlåta till köparna, som kan vara oseriösa, att betala skatterna. Förslaget ansluter till det skatteförslag som gäller för stora företag och som presenterades tidigare 2001. Där heter det att skatt på reavinster av bolagsförsäljningar som ingår i rörelsen inte ska tas ut. Problematiken aktualiserades då Posten sålde Postgirot och, i väntan på att den nya regeln trädde i kraft, tog omvägen över ett nederländskt ägarbolag för att slippa skatten. Det råder stor enighet om att man måste komma tillrätta med skalbolagsaffärerna. Förslaget innebär att risken för retroaktiv beskattning för säljaren av ett skalbolag begränsas till de fall då säljaren eller dennes släkt och affärsbekanta köper tillbaka rörelsen. Med tidigare förslag har en säljare kunnat bli retroaktivt beskattad , om köparna av ett skalbolag struntade i att betala in skatt. Det nya förslaget är bättre än tidigare förslag, men har svagheter. Det finns problem med sammanblandning av kriminalitet och skatteprocesser. Skalbolag sägs emellanåt ha vissa fördelar, bland annat att de får gynnsam effekt på kapitalallokeringen och underlättar för generationsskiften i näringslivet eftersom skatteavbränningen minskar. Frågar man skattemyndigheten finns det däremot inga sådana fördelar kända. Ska kapitalet placeras där det gör mest nytta är det bättre att regeringen stöttar småföretag på andra vis. De flesta upptäckta skalbolag återfinns i en grå eller svart kategori av affärer som har det gemensamt att de brukar sluta med konkurs, miljonskatteskulder och också ofta med organiserad brottslighet. Inga skalbolag brukar överleva. De går regelmässigt i konkurs och vinsterna hamnar obeskattade hos ägarna som i sin tur placerar dessa utomlands och staten förlorar miljarder vilket knappast kan gynna svenskt näringsliv. Andra hävdar att polis och åklagare bör inrikta sin verksamhet på att jaga bolagsplundrare som flyr med kassan i skalbolag. Risken finns att det nya förslaget visserligen kommer åt mycket av skalbolagstransaktionerna men att det även drabbar ägare i fåmansföretag. Som lagförslaget är utformat kan dessa komma att drabbas hårt eftersom de i normalfallet får betala skatt på kapitalvinsten och dessutom sociala avgifter. Mot bakgrund av att uppfattningarna är så vitt skilda och att det egentligen inte finns några som helst konsekvensbeskrivningar av lagförslaget som trädde i kraft anser vi att det är befogat med en utvärdering och konsekvensbeskrivning av skalbolagsaffärernas omfattning men även om det nya lagförslagets konsekvenser för de mindre fåmansföretagen. Vilka konsekvenser innebär det för ökad byråkrati och redovisning i företagen? Vilka ökade kostnader för polis, åklagare och skattemyndigheter kan väntas? bedrivs bekämpningen av den ekonomiska brottsligheten av , skatteförvaltningen och polisens ekobrottsbekämpning. När flera olika myndigheter ska bekämpa ekobrottsligheten riskerar verksamheten bli splittrad och svår att överblicka. Vi anser att en utvärdering av ekobrottsbekämpningen ska genomföras där tydligare riktlinjer markerar vad EBM ska arbeta med och vad den lokala ekopolisen ska göra. Enligt vår uppfattning bör EBM:s verksamhetsområde begränsas att enbart handla om mycket avancerad ekobrottslighet. För att klara det arbetet ska EBM ha effektiva instrument till sitt förfogande i kampen mot brottsligheten. Skånberg (kd)