mot · GQ02So509 · 2002-10-23 00:00:00 — Vi utvecklar vår politik i denna fråga i en särskild motion som behandlar anhörigvården. 16 Organisera runt patienten anser att det skall vara lätt att komma i kontakt med vården när det behövs. Vi vill slå vakt om och utveckla de små länsdelssjukhusen. Tillsammans med vårdcentraler, jourmottagningar och ambulanssjukvård utgör de viktiga delar i en decentraliserad närsjukvård. I ett patientperspektiv handlar detta om kvalitet, tillgänglighet och trygghet. Det är angeläget att varje region eller landsting ges förtroende att avgöra dessa strukturfrågor eftersom vårt land är geografiskt stort och relativt glest befolkat. Det är en mycket angelägen uppgift att finna vårdstrukturer som håller för högt ställda medicinska kvalitetskrav och som är kostnadseffektiva och praktiska. När sjukvården organiseras är det viktigt att alltid utgå från patienternas behov. finns det gränser mellan närsjukvård, sjukhusvård, och socialtjänst som saknar förankring i patientens verklighet och som därför skapar bekymmer för den enskilde. Därför är det viktigt att ett nära, naturligt samarbete med patienten i centrum byggs upp mellan vårdens olika nivåer och ansvariga huvudmän. Närsjukvården behöver få utvecklas till ett välrenommerat varumärke. Närsjukvården bör uppfattas som en plats dit man går när man har behov av hjälp för sin hälsa. Därför måste närsjukvården karakteriseras av lättillgänglighet, kvalitet, stor bredd i vårdutbudet och låga avgifter. Kvaliteten präglas av ett respektfullt förhållande till patienterna och hög yrkeskompetens hos de anställda. Aktivt arbete med vården av hälsan, inte bara ohälsan, bör vara viktiga inslag. Särskilt viktig är rollen som lots i vårdsystemet och av kontinuitet i stöd till människor med mera omfattande och långvariga sjukdomar. Tanken är att olika vårdyrken kan fungera som lots, d.v.s. vägledare in i vården. Bredden i vårdutbudet präglas av att flera olika yrkesgrupper har egen direktkontakt med patienterna. Primärvården måste också i ökad utsträckning verka utanför mottagningarna. Hembesök, hemsjukvård och vård inom primärkommunernas äldreboenden är avgörande inslag i vårdutbudet. Även andra läkarspecialiteter än allmänmedicin bör vara representerade. Modern teknik måste komma till ökad användning. Sist men inte minst behöver teamarbetet stärkas för att förbättra och effektivisera utbudet av vård till patienterna. Det är viktigt att låta personalen inom närsjukvården utforma sin egen verksamhet, sin arbetsmiljö och att de får styra över sin arbetssituation. 16.2 Psykologisk kompetens i närsjukvården För att kunna uppfylla intentionerna bakom hälso- och sjukvårdslagen om en god hälsa åt alla och helhetssyn i vården måste sjukvården utveckla ett arbetssätt där inte enbart den medicinsk-biologiska kompetensen tas till vara. Den psykologiska kompetensen behöver väga tungt om en helhetssyn på människan skall vara möjlig. För att lyckas med prevention av sjukdom, hälsofostran och hälsobefrämjande åtgärder är det viktigt att upptäcka beteende- och livsstilsrelaterade problem. Vid vårdcentralerna behövs en utbyggnad av t.ex. ungdomsmottagning, alkoholmottagning, rökavvänjningsklinik och mottagning för andra livsstilsproblem som erfordrar psykologisk kompetens utöver den som läkare och övrig medicinskt skolad personal kan förväntas besitta. Psykologisk kompetens och vård skall även finnas för behandling vid livskriser. Det är väl känt att sociala och psykologiska problem kan skapa ohälsa. Närsjukvården behöver ha personal med professionell kunskap om sociala och psykologiska faktorer och dess inverkan på de vårdsökandes hälsotillstånd. Internationella undersökningar om hälsoproblemen i befolkningen har visat att mellan av alla som sökt läkarkontakt inom närsjukvården i själva verket har psykiska besvär. Enbart hälften får en riktig diagnos eller behandling. I har uppskattningsvis av dem som söker närsjukvård psykiska eller psykosomatiska åkommor. Dagens sjukvård i saknar en fungerande organisation, tillräckliga resurser och kunskaper för att på ett professionellt och effektivt sätt kunna ta hand om denna stora patientgrupps behandling och rehabilitering. Systematiserad samverkan mellan olika kompetenser, t.ex. medicinsk och psykologisk, är sett ur både patientens och samhällets perspektiv det mest effektiva. Redan i närsjukvården måste patienten träffa på rätt kompetens. Psykologisk diagnostik och behandling måste lyftas fram som något mycket angeläget. Genom ett sådant system skulle med största sannolikhet patienter redan från början komma rätt i vårdkedjan som minskat lidande uppnås för den enskilde patienten. Problem med läkemedelsberoende kan antas minska, och en avlastning för psykiatrin uppnås. En betydande utbyggnad av antalet anställda psykologer behöver göras inom närsjukvården. Många psykiskt handikappade har en svår situation. Förutom att de plågas svårt av sin sjukdom känner de sig inte accepterade av omgivningen. 1995 genomfördes den stora psykiatrireformen som skulle förbättra de psykiskt funktionshindrades liv. Huvudmålet var att förbättra och samordna rehabiliteringen av människor som av psykiska skäl har svårt att klara det dagliga livet. Ansvaret för de psykiskt funktionshindrades boende och dagliga verksamhet flyttades således till kommunerna. Kommunerna fick dessutom ett mycket stort ansvar för vården och omsorgen av de psykiskt långtidssjuka. Enligt den slutrapport som presenterat är bristerna för de psykiskt handikappade fortfarande alltför stora. Huvudmännen skyller emellanåt på varandra vad beträffar ansvaret för psykiskt sjuka. Därmed finns det en risk för att ingen tar ett riktigt ansvar för den enskildes vårdbehov. Många psykiskt funktionshindrade har, enligt rapporten, blivit alltmer isolerade. Behovet av sysselsättning har bara tillgodosetts till hälften. Det finns brister i rehabiliteringen och många får inte den sjuk- och tandvård de skulle behöva. Som ett resultat av detta har bl.a. förtidspensioneringen ökat, och de flesta saknar arbete eller annan daglig sysselsättning. Psykiskt handikappade måste få ett värdigt liv med samma möjligheter som andra i vårt samhälle. För många är dagarna långa, innehållslösa med en begränsad kontakt med andra medmänniskor. Detta är allvarligt och kan förvärra sjukdomstillståndet avsevärt. De psykiskt funktionshindrade har inte fått hjälp genom LSS-insatser i avsedd omfattning. fick cirka 2 600 personer LSS-insatser på grund av psykiska funktionshinder. har uppskattat att 20 00040 000 individer kan ingå i personkretsen. Skälen till att LSS-insatserna till psykiskt funktionshindrade inte ges i den omfattning som det är tänkt antas bl.a. vara brister i lagstiftningen som leder till svårigheter för handläggarna ute i kommunerna. Ytterligare en anledning till det undermåliga stödet enligt LSS är den ekonomiska resursbristen i många kommuner. LSS är en rättighetslag och ger den funktionshindrade en absolut rätt till vissa insatser. I praktiken är dock LSS för hårt reglerad för att finansieras med kommunala medel. Därför anser att regeringen bör utreda möjligheterna för staten att ta över kostnadsansvaret för LSS. De organisatoriska förändringar som har skett inom psykiatrin har bl.a. lett till att tusentals vårdplatser lagts ned utan att nya former för vård utvecklats. Detta har inneburit att många svårt psykiskt sjuka fått fara illa och självmordsfrekvensen varit hög. Det är en situation som är oacceptabel. Vi kristdemokrater tror inte att dagens vårdplatser räcker för framtiden. Innehållet i vården och bemötandet är särskilt viktigt för psykiskt sjuka och är en förutsättning för ett bra behandlingsresultat. Fortsatt otydlighet om var ansvaret för behandlingen ligger kan få mycket allvarliga konsekvenser särskilt för dem som inte har förmåga att föra sin egen talan och kanske saknar närstående som kan agera. kan problemen föra den enskilde in i långvarig psykisk ohälsa där också sluten vård kan bli en realitet. Vi tycker att införandet av en värdighetsgaranti för de psykiskt handikappade är ett angeläget politiskt krav. Det är dags att medmänsklighet kan spridas till dem som hamnat i mycket utsatta situationer. Många av de psykiskt handikappade är beroende av sina anhöriga. Vi vet att anhöriga gör ett oerhört viktigt arbete. Det är nödvändigt att samhället på olika sätt stöder och avlastar de anhöriga. I vården av individer med psykiska sjukdomar glöms ofta dessa personers barn bort. I den statliga utredningen Det gäller livet Stöd och vård till barn och ungdomar med psykiska problem (SOU 1998:31) påpekades detta. En bestämmelse föreslogs i hälso- och sjukvårdslagen att sjukvården skulle uppmärksamma barns behov av information och stöd när föräldrarna har allvarliga sjukdomstillstånd. Vår uppfattning är att regeringen måste åtgärda uppenbara brister i omhändertagandet av dessa barn helt i enlighet med utredningens förslag. Försäkringskassorna och kommunen ska inneha den rätta kunskapen och kompetensen avseende dolda handikapp, speciellt vid bedömningen av om en person är i behov av personlig assistans. Då är det nödvändigt att kunskap finns om sjukdomar eller handikapp som inte är direkt synliga. är detta en stor brist och många psykiskt handikappade har inte fått tillgång till personlig assistent. ökar i sitt budgetalternativ bidragen till kommunerna bl.a. för att kunna avhjälpa detta problem. Vi utvecklar vår handikappolitik i en särskild motion. Läkemedlens roll i hälso- och sjukvården har utvecklats starkt och bidragit till snabb och effektiv läkning och lindring för stora patientgrupper. Kostnaderna för läkemedel har ökat kraftigt. var ökningstakten och främst orsakad av att nya preparat tillkom. Kostnaderna för läkemedelsförmånerna uppgår nu till . Effektiva och kostsamma läkemedel utvecklas ständigt och leder till nya behandlingar och bättre livskvalitet för stora patientgrupper. De ekonomiska följderna av läkemedelskostnadernas utveckling är omstridda. Å ena sidan kan de ökade kostnaderna för läkemedel innebära mindre resurser till andra delar av vården och omsorgen. Å andra sidan motsvaras kostnadsökningarna för läkemedel i många fall av medicinska mervärden och kostnadsminskningar i den övriga hälso- och sjukvården. De politiska beslut som berör läkemedelsförmånerna måste ta särskild hänsyn till kroniskt och svårt sjuka patienter och dem med låga inkomster. är den krassa verkligheten att läkemedelskostnaderna riskerar att bli en gökunge inom sjukvården. Det är nödvändigt att försöka hejda kostnadsutvecklingen för läkemedelsförmånen. Detta får dock inte innebära att patienter i behov av medicinering tvingas avstå läkemedel av ekonomiska skäl. Metoder som gör det möjligt att jämföra den medicinska nyttan med kostnaderna för läkemedelsbehandling måste utvecklas. Så länge vi kan övertygas om den medicinska nyttan kan läkemedel fortsätta att inta en särställning vid fördelningen av vårdens resurser. En ny ordning för det offentliga subventionssystemet för läkemedel infördes . En ny självständig nämndmyndighet ansvarar för beslut om subventionering och prisreglering när det gäller läkemedel och andra varor som ingår i läkemedelsförmånerna. En fristående nämndmyndighet med bred kompetens kan göra de svåra avvägningar och prioriteringar som fordras. Landstingens läkemedelskommittéer förser hälso- och sjukvårdspersonalen med rekommendationer för en tillförlitlig och rationell läkemedelsanvändning inom landstingen. Rekommendationerna är grundade på vetenskap och beprövad erfarenhet. Läkemedelskommittéernas samlade kunskap och erfarenheter bör utnyttjas i nämndens arbete. Vi anser att läkemedelskommittéernas arbete även fortsättningsvis måste tillåtas spela sin roll för landstingens kontroll över läkemedelshanteringen. Arbetsplatskod på receptet är en förutsättning för att föreskrivet läkemedel ska omfattas av läkemedelsförmånen. Verksamhetschefer, sjukvårdshuvudmän och den enskilde förskrivaren kan få en god uppfattning om förskrivningsmönster och får därmed möjlighet att genomföra kvalitetsuppföljningar. Men ett stort antal läkare förskriver läkemedel utanför den egentliga hälso- och sjukvården och avlastar då bl.a. akutsjukvården. Vi anser att man kan pröva att förse dessa läkare med en egen kod som följer kompetensen. På så sätt kan koden inte användas för att identifiera en enskild receptutfärdare. Det skulle ge underlag för kvalitetsuppföljningar av också dessa läkares förskrivningar. Det är vanligt att patienter använder flera olika läkemedel . För exempelvis patienter inom särskilda boenden och hemsjukvården är läkemedelskonsumtionen ofta omfattande. Det är då inte ovanligt att olika läkemedel påverkar varandra genom s.k. interaktion, vilket kan leda till antingen utebliven effekt eller biverkningar. Mörkertalet är stort vad gäller biverkningar av läkemedel. Antalet dödsfall är okänt, men åtskilliga vårdplatser används för patienter som insjuknar eller skadas av biverkningar av mediciner. En bättre uppföljning av enskilda patienters läkemedelskonsumtion kan förhindra onödigt lidande och minska vårdbehoven. Det krävs aktiva genomgångar läkemedelsgenomgångar för patientens räkning. Dessa genomgångar ska kompletteras av s.k. läkemedelsprofiler där dokumentation samlas om patientens läkemedelsbehandling. Problemen med okontrollerad och överdriven läkemedelskonsumtion kräver en lösning. Eftersom frågan är så pass angelägen anser vi att regeringen bör ge tydliga riktlinjer och presentera en plan för framtagandet av ett system för läkemedelsprofiler. En förstärkning av hela vård- och omsorgssektorns resursnivå är viktig för att kunna ta till vara såväl läkemedel som andra insatser till gagn för patienten. Detta kräver att huvudmännen fortsätter att effektivisera verksamheter där det finns möjlighet att nå framgång. Med fortsatt utbyggnad av telefonrådgivning samt opartisk information kan fler medborgare själva skaffa sig information om läkemedel. Vi anser att den omfattande kommersiella dominansen om läkemedel på Internet måste kompletteras, och vi vill stödja projektet fortsatta utveckling. Vår ståndpunkt är att aktivt måste verka för att tillgodose patientens rätt till opartisk information om läkemedel. Det svenska apoteksmonopolet bör avskaffas. Det finns goda skäl att tro att det går att åstadkomma effektivisering och därmed lägre kostnader genom fri konkurrens på detta område. Frågan om avreglering är också väl utredd genom statliga utredningar som visat att det är svårt att finna goda motiv för ett bibehållande av nuvarande monopol. Ett avskaffande av apoteksmonopolet kan bidra till bättre hälsa för medborgarna och lägre läkemedelskostnader för staten. är det enda land inom som vidmakthåller ett statligt monopol på apoteksverksamhet. har uppmärksammat den svaga konkurrensen inom den svenska läkemedelsdistributionen. Staten måste dock även efter monopolets avskaffande kunna ställa samma krav på säkerhet, effektivitet och tillgänglighet. Kontroll och tillsyn av apoteksverksamheten ska, även efter en avreglering, ske genom statens försorg. 19 Tänderna tillhör kroppen har befolkningen i haft god tandhälsa. En av orsakerna är det förebyggande arbetet. Eftersom den enskildes kostnader för tandvård stadigt ökat finns dock risk att tandhälsan försämras. har i en rapport jämfört patientavgiften vid tandvårdsbehandlingar. Rapporten utvisar att patienternas kostnad fördubblats . Historiskt sett har det funnits en gemensam sjukförsäkring som omfattar hela kroppen utom tänderna. Tänderna har haft en egen försäkringslösning. Patientavgifterna för tandvård har alltid varit högre än inom den övriga vården. För enskilda som har dåliga tänder har detta varit betungande. Ofta är det dessutom flera i samma familj som drabbas. Detta kan betyda att kostnaderna blir svåra att klara. Människor kan av ekonomiska skäl tvingas avstå från tandvårdsbehandling. utgångspunkt i tandvårdsfrågor är att tänderna är en del av kroppen. Ett mål med förändringar av tandvårdsförsäkringen bör, enkelt uttryckt, vara att det inte ska kosta mer att gå till tandläkaren än till läkaren. Historiskt sett har tandvården haft sin egen försäkringslösning, vilken alltid varit betydligt dyrare för den enskilde än annan hälso- och sjukvård. Ur ett hälso- och samhällsekonomiskt perspektiv måste tandvårdsstödet vara konstruerat så att tandvårdsbehoven minskar. Dessutom ska detta kombineras med rimliga kostnader för samhället och patienterna. 19.1 Sambandet mellan dålig tandhälsa och andra sjukdomar Forskare har kunnat klarlägga ett antal samband mellan dålig munhälsa och olika sjukdomar. Den som lider av tandlossning löper större risk att drabbas av hjärt- och kärlsjukdomar liksom av hjärnblödning och diabetes. Detta är ett ytterligare bevis på att god munhälsa också kan förebygga andra sjukdomar. Det är alltid svårt att ifrågasätta system som funnits . Vi anser dock att i en krympande ekonomi med ökad oro från medborgarna måste man våga överväga andra lösningar. Det finns särskilda grupper i samhället, t.ex. anorektiker och bulimiker, vars tandvårdskostnader i dagens system blir ett stort problem. En annan särskilt utsatt grupp är de äldre i så kallade särskilda boendeformer. Det ansvar som landsting och kommunerna fått för att erbjuda kostnadsfri munhälsobedömning för äldre är en förbättring. För denna grupp innebär det också att avgiften för nödvändig tandvård reducerats till samma avgift som gäller för öppen hälso- och sjukvård. Detta gäller dock först efter särskilt intyg som kan utfärdas av personal inom kommunen för dem som bor i särskilt boende. Distriktssköterska utfärdar intyg för de äldre som har eget boende och allmänläkare för psykiskt funktionshindrade som också omfattas av förändringen. anser trots dessa förbättringar att en utredning bör tillsättas i syfte att kartlägga förutsättningarna för att inkludera tandvårdsförsäkringen i den allmänna sjukförsäkringen. 20 Högkostnadsskyddet tänk nytt I har vi haft ett s.k. högkostnadsskydd för avgifter i sjukvården. Utgångspunkten för högkostnadsskyddet är att ingen av ekonomiska skäl skall tvingas avstå vård och behandling. Varje person skall veta hur mycket man högst skall behöva betala för vård. För enskilda människor är patientavgifter för sjukvårdande insatser en avgörande fråga om trygghet. har dock avgifterna för den enskilde ökat dramatiskt dels genom att det så kallade högkostnadsskyddet höjts, dels därför att flera vårdavgifter inte omfattas av högkostnadsskyddet. Enligt en rapport från har det blivit upp till så dyrt att besöka läkare. Även den enskildes kostnader för resor i samband med vård har ökat, och dessa inkluderas inte heller i högkostnadsskyddet. När man diskuterar patientavgifter eller läkemedelsavgifter betraktas dessa ofta separat. För medborgaren är det givetvis viktigt vad avgifterna summerar till sammanlagt. Målet för vård- och omsorgspolitik är att ge trygghet och medmänsklig omsorg åt alla oavsett kön, ålder, etnisk bakgrund eller yrke. Alla har samma rätt att leva ett värdigt liv. Ingen skall behöva avstå från vård av ekonomiska skäl. Alltför stora kostnadsökningar har skett för dem som är långvarigt sjuka eller funktionshindrade. Utvecklingen av nya läkemedel och de ökande behoven generellt inom hälso- och sjukvården gör att nya lösningar måste övervägas. anser att en parlamentarisk utredning bör tillsättas för att utreda hela systemet med högkostnadsskydd. Ett framtida mål bör vara att konstruera ett system som verkligen inkluderar alla egna avgifter i vården och olika hjälpmedel. anser att funktionshindrade skall kunna delta i samhället på lika villkor och accepterar därför inte regeringens nedskärningar på handikappområdet. Regeringen har återigen sänkt anslaget för bilstöd. Detta resulterar i att personer med funktionshinder t.ex. nekas bilstöd, långt innan årets utgång, med hänvisning till att det saknas pengar. För att på ett bättre sätt tillgodose behovet av bilstöd ökar vi anslaget med . anser att det bör skapas en större flexibilitet mellan de olika systemen för bilstöd, färdtjänst samt utökad tillgänglighet i kollektivtrafiken. handikappolitik utvecklas i en särskild motion. föreslår besparingar och effektiviseringar av en rad myndigheters administration, och detta bör även gälla . får ett minskat anslag om . Anslaget till för arbetslivet och socialvetenskap minskas med , bl.a. eftersom förslag om en rehabiliteringsförsäkring under utgiftsområde 10 innehåller en betydande satsning på forskning kring arbetsliv och rehabilitering. anslås i regeringens budgetproposition , vilket i budgetförslag minskas med . Regeringen avser att avsätta för åren 20032004 för att förstärka arbetet med tobaksprevention. anser att satsningen i huvudsak är vällovlig men att det preventiva arbetet ska utföras i skolorna som ANT-undervisning och därför delvis är en angelägenhet. Vi avsätter, som tidigare nämnts, mer pengar till kommunerna bl.a. för detta ändamål. Landets kvinnojourer får, enligt vårt förmenande, för små anslag för att kunna bedriva och utveckla sin verksamhet effektivt. För detta ändamål avsätter till kvinnojourerna.