mot · GQ02So443 · 2002-10-23 00:00:00 — Antalet uppdragsgivare och självständigheten gentemot dessa är av betydelse vid bedömningen. Regelverket hindrar således sjuksköterskor att starta eget, eftersom det i stort sett endast finns två uppdragsgivare: landstingen och/eller kommun. Konsekvensen blir att den blivande företagaren har svårt att få F-skattsedel på grund av att självständighetskriteriet inte anses uppfyllt. 8.18 Uppdelad upphandling och utmaningsrätt förespråkar uppdelad upphandling som gör det möjligt för små entreprenörer att delta i konkurrensutsättning av offentlig verksamhet. Förbättrade möjligheter att ställa miljökrav i upphandlingen stärker också lokala entreprenörers möjligheter att konkurrera. Vidare vill införa utmaningsrätt för anställda i offentlig sektor som vill ta över driften av den egna enheten. Om en sådan utmaning är mer effektiv än den nuvarande driften, bör den som regel beviljas. Vad som ovan anförts om utmaningsrätt bör ges regeringen till känna. Korta avtal hämmar konkurrensen mellan vårdgivarna och gör att många inte vågar satsa på att etablera sig som företagare. Då det saknas andra finansiärer än sjukvårdshuvudmännen blir risktagandet avsevärt större för företagare inom vårdsektorn. För företagaren inom vårdsektorn finns, vid en utebliven förlängning av uppdraget efter avtalstidens slut, ingen alternativ uppdragsgivare att vända sig till. Då återstår bara avveckling av verksamheten. Viljan till nyinvesteringar i verksamheten avtar därför kraftigt mot slutet av avtalsperioden. Anbudsförfarandet inom hälso- och sjukvården behöver förändras. Dagens system för upphandling enligt lagen om offentlig upphandling är alltför fokuserat på priset och det gynnar de stora vårdbolagen. Parametrar som kvalitet, kompetens, kontinuitet, flexibilitet, patient- och lokalkännedom måste i större utsträckning vägas in vid upphandlingen. Vidare bör förutsättningarna för avknoppning till nya företagsbildningar förbättras. För att stimulera anställda inom den offentliga hälso- och sjukvården att ta över verksamheter och driva dessa i egen regi bör direktupphandlingen underlättas eller att de på annat sätt kan få ett första kontrakt. Vad som ovan anförts om längre avtalstider i upphandling bör ges regeringen till känna. Även andra legitimerade vårdgivargrupper utöver läkare och sjukgymnaster ska ha möjlighet att bedriva verksamhet som enskild vårdgivare och finansieras av . Detta kan till exempel gälla legitimerade sjuksköterskor, barnmorskor och psykologer. För patienternas bästa måste vi skapa bättre samverkan mellan offentlig och privat vård och öka vårdutbudet. Vi måste också skapa enhetliga och klara regler när det gäller etablering för enskilda vårdgivare med offentlig finansiering. Vi måste utforma ett nationellt ersättningssystem för alla kategorier av enskilda vårdgivare på liknande sätt som gäller för läkare och sjukgymnaster. Detta är en garanti för att den eftersträvade mångfalden som är till gagn för patienterna kan uppnås och att långsiktighet, kontinuitet och småskalighet bevaras inom den privata vårdsektorn. anser att bör stimulera sjukvårdshuvudmännen att i ökad utsträckning utnyttja denna typ av avtal inom hälso- och sjukvården. Det kan ske genom att lagstiftningen utformas så att den medger ett större mått av förhandlingsutrymme mellan sjukvårdshuvudmannen och den enskilde vårdgivaren, men att avtalet fortfarande betraktas som ett utflöde av offentligrättslig lagstiftning. Detta bör ges regeringen till känna. En vanlig invändning mot konkurrensutsättning i den offentliga vården är att det politiska inflytandet minskar. I praktiken innebär möjligheten att jämföra och att koncentrera sig på huvuduppgiften att styrbarheten istället ökar. Om upphandling sker genom konkurrens ges de offentliga företrädarna nya effektiva instrument för att fastställa kvalitetskrav, följa upp och utvärdera resultat och därmed kunna jämföra olika vårdgivares och andra aktörers verksamhet. Det ger ökad styrbarhet åt de politiskt förtroendevalda som befolkningsföreträdare. Såväl myndigheter som vårdgivare och sjukvårdshuvudmän är beroende av att tillförlitlig statistik av hög kvalitet finns tillgänglig. Jämförbara nationella nyckeltal bör därför utarbetas. bör, tillsammans med sjukvårdshuvudmännen, intensifiera arbetet med nyckeltal som ger möjlighet till jämförande analyser mellan sjukvårdens institutioner i hela landet. Vad som ovan anförts om bättre uppföljningssystem bör ges regeringen till känna. Läkemedlen är en viktig del av vård och behandling. Det är nödvändigt att de används på ett effektivt, säkert och ändamålsenligt sätt. En rad åtgärder bör vidtas för att förhindra att läkemedelsförmånen försämras ytterligare. Som framgått av den s.k. Helsingborgsstudien finns stora mervärden att hämta både för vården, finansiärerna och patienterna om de läkemedelsrelaterade hälsoproblemen kan minimeras. Ett sätt att förbättra läkemedelshanteringen är att införa s.k. smartkort i vården, vilket innebär att patienten kan ha sin journal i själva patientbrickan. Vad som ovan anförts om s.k. smartkort bör ges regeringen till känna. 8.23 Utbildning av personal och konsumenter En förutsättning för effektiv och kvalitetssäker läkemedelsandvändning är fortbildning av förskrivarna, annan hälso- och sjukvårdspersonal men även av konsumenterna. Hälso- och sjukvårdspersonal som skriver ut läkemedel måste kritiskt kunna granska förskrivningen av läkemedel och på så sätt se till så att patientperspektivet alltid blir utgångspunkten. Genom att öka förskrivarnas, övrig vårdpersonals och inte minst konsumenternas kunskaper om läkemedel och deras biverkningar minskar riskerna för feldosering med skadlig utgång. anser att förskrivare, hälso- och sjukvårdspersonal och konsumenter bör ha möjlighet till kontinuerlig vidareutbildning. Vad som ovan anförts om kontinuerlig vidareutbildning för förskrivare, hälso- och sjukvårdspersonal och konsumenter bör ger regeringen till känna. Felanvändning leder till onödiga kostnader för såväl patienten, hälso- och sjukvården som för samhället. Enligt uppgifter har en studie i visat att av dem som avlider på sjukhus, avlider på grund av läkemedel. Denna utveckling kan förebyggas genom att kontinuerligt vidareutbilda och informera förskrivare, hälso- och sjukvårdspersonal och konsumenter om läkemedelsförskrivning och eventuella biverkningar av läkemedel. Flödet av läkemedel är omfattande, förbrukas i . Vi behöver veta mer om varför läkemedel förskrivs, hur de används och hur det kommer sig att patienter avstår från läkemedelsbehandling och vilka eventuella hälsoekonomiska vinster som en läkemedelsbehandling kan medföra. Det finns uppgifter som visar att av de intagna på medicinkliniker ligger där på grund av felmedicinering eller övermedicinering. Regeringen bör återkomma med ett åtgärdspaket för hur man tillsammans med landstingen kan motverka felanvändning av läkemedel och istället uppnå en effektiv, säker läkemedelsandvändning för konsumenterna. bör hos regeringen begära förslag om ett åtgärdspaket för hur man tillsammans med landstingen kan motverka felanvändning av läkemedel. 8.25 Systematiska studier på olika grupper Kvinnoperspektivet är starkt eftersatt inom hälso- och sjukvården. Trots vetskapen om skillnader i ämnesomsättningen mellan kvinnor och män behandlas de lika i bland annat kliniska studier. Då männen inte har några störande hormoncyklar har resultaten ansetts lättare att tolka. Detta innebär att de som faller utanför riskerar feldosering med biverkningar. Då de äldre utgör den största användargruppen och är överrepresenterade i statistiken över skador på grund av läkemedel, är även de en grupp som måste prioriteras vid utökad forskning på läkemedel. Även barnperspektivet saknas inom den kliniska läkemedelsforskningen. ställer sig därför bakom EU:s senaste förslag om att ytterligare stimulera läkemedelsforskningen för barn. Områden där det är särskilt angeläget att utveckla fler barnläkemedel mot bland annat övervikt, lever och tarmsjukdomar och smärta. Barn är inte miniatyrupplagor av vuxna. Då de är i ständig utveckling blir det extra viktigt att de kliniska studierna av läkemedel även sker på olika åldersgrupper. anser att de systematiska studierna kring läkemedelseffekter på olika människor skall utökas, så att läkemedelsbehandlingarna blir säkrare och risken för onödiga skadeverkningar minskar. Detta bör ges regeringen till känna. För att säkra regelbunden fortbildning av förskrivare och hälso- och sjukvårdspersonal har man i infört en modell som innebär att samtliga läkemedelsföretag avsätter finansiella medel till en särskild fond för fortbildning. Genom en sådan typ av gemensam fond, där alla läkemedelsföretag tar ett samlat ansvar för fortbildning läggs en grund för långsiktig hållbarhet inom läkemedelsindustrin, där patientperspektivet blir den självklara utgångspunkten. Ett sådant system bör även prövas i . Detta bör ges regeringen till känna. Allt fler olika behandlingar och läkemedel införs som medicinskt motiverade behandlingmetoder för den enskildes hälsa; de ingår dock inte i högkostnadsskyddet. Reglerna för högkostnadsskyddet behöver ses över. Genom ett samlat högkostnadsskydd blir det mer överblickbart för patienten, en genomgripande översyn av systemet är därför nödvändigt. En utredning skulle kunna se över de regionala skillnaderna, vilka grupper av patienter som hamnar utanför skyddet, vilka nya behandlingar och åtgärder som är kopplade till ohälsa och vilka konsekvenserna blir av ett samlat högkostnadsskydd för den enskilde och för samhället. bör hos regeringen begära förslag om en utredning kring konsekvenserna av ett samlat högkostnadsskydd. 8.28 Kostnadsfria läkemedel i hemsjukvården skrivs många sjuka människor ut till hemsjukvården. Denna utveckling förespråkar då det finns stora hälsomässiga mervärden i att få vård i närheten av vänner och familj och på en plats där man känner sig trygg. Då hemsjukvården tar över patienter som vid sjukhusvistelse skulle fått sin medicin kostnadsfritt, borde så även gälla inom hemsjukvården. Vad som ovan anförts om kostnadsfria läkemedel inom den avancerade hemsjukvården bör ges regeringen till känna. kasseras även läkemedel. I i miljön diskuteras hälsohotet från läkemedelsrester. Antibiotika kan vara svårt att bryta ner, detta kan i vissa fall leda till att rester av antibiotika finns i dricksvatten och livsmedel som i sin tur påverkar överkänsliga personer. har det skett en ökning av användandet av hormonella läkemedel som alltmer ses som ett miljöproblem. Östrogena ämnen som kommer ut i våra sjöar och hav påverkar fiskens reproduktionsmöjlighet. Vissa narkosgaser har visat sig medverka till nedbrytning av ozonskiktet. Enligt är det angeläget att öka kunskapen och kontrollen av läkemedel ur miljösynpunkt. Regeringen bör därför återkomma med ett åtgärdsprogram om läkemedel ur miljösynpunkt. bör hos regeringen begära förslag om ett åtgärdsprogram för läkemedel ur miljösynpunkt. 8.30 Arbetsplatskod och förskrivarkod Uppföljning av användning och förskrivning av läkemedel skall förbättras. Användningen av någon form av arbetsplatskod eller motsvarande på recept har stor betydelse för möjligheterna att följa upp förskrivning och användning av läkemedel. När beslutade om den nya läkemedelsförmånen diskuterades de så kallade arbetsplatskoderna som har betydelse för utskrivning av subventionerade läkemedel. beslut innebar att bl.a. de läkare som saknar fast arbetsplats, t.ex. pensionerade läkare, inte kommer att kunna förskriva läkemedel med subvention. Den arbetsinsats som dessa läkare gör och som sannolikt har avsevärd betydelse för att avlasta hälso- och sjukvården går därmed förlorad. Förslaget ger också en åldersdiskriminerande effekt. Regeringen bör därför återkomma till med förslag till ett system med arbetsplatskoder eller motsvarande som omfattar alla förskrivare. bör hos regeringen begära förslag om ett system med arbetsplatskoder eller motsvarande som omfattar alla förskrivare. är det enda land i hela som har monopol på apoteksverksamhet. Runt om i vårt land är apotekstätheten låg, och bor man på landsbygd kan det vara långt till närmaste apotek. Statliga utredningar visar att det finns stora välfärdsvinster med att avskaffa Apotek AB:s monopol och istället ge licensierade butiker och apotek möjlighet att kunna sälja såväl receptbelagda som receptfria läkemedel. En avmonopolisering av kommer leda till ökad tillgänglighet samt lägre läkemedelskostnader för den enskilde. anser att Apoteksbolagets monopol bör avvecklas. Detta bör ges regeringen till känna. WHO presenterade en global plan för samverkan mellan skolmedicin (västerländska medicinen) och den traditionella medicinen (österländska) och uppmanar de olika medlemsländerna att integrera de olika kulturerna i varje lands hälsosystem. Det finns ett stort intresse för alternativmedicinsk verksamhet i . Det är angeläget att samhället på olika sätt uppmärksammar detta. Samhället har ansvaret att tillgodose att berättigade medborgarintressen kring kvalitet och säkerhet också gäller det alternativmedicinska området. Jämfört med den etablerade medicinen har dock utvärderingsinsatserna beträffande de alternativa behandlingsformerna varit blygsamma. Därför måste staten se till att särskilda resurser ställs till förfogande för kvalitetsarbete och utvärdering inom detta område. för medicinsk Utvärdering (SBU) bör få ett särskilt uppdrag att utforma förslag till hur alternativmedicinska metoder kan utvärderas. Härigenom kan tillgodoses att också godkända alternativtmedicinska metoder uppfyller motsvarande kvalitetskrav. bör hos regeringen begära att SBU ges i uppdrag att utforma förslag till hur alternativmedicinska metoder kan utvärderas. Det finns en rad hinder förknippade med forskning och utveckling rörande alternativmedicinen. För att öka antal forskare och forskarkompetens krävs att särskilda resurser avsätts för att bygga upp ett och för att möjliggöra egna forskningsprojekt. bör hos regeringen begära förslag om att särskilda resurser avsätts för uppbyggnad av och för att möjliggöra egna forskningsprojekt inom alternativmedicinen. arbetade har mycket hänt som motiverar att en ny utredning tillsätts. En ny utredning bör bland annat analysera de ekonomiska och sociala konsekvenserna av alternativa metoder och se över lagstiftningen på området. I detta sammanhang bör också en översyn göras beträffande regelverket kring alternativmedicinsk behandling av barn. Dessutom bör frågor kring behov av utbildning samt behörighetfrågor belysas. Utredningen bör samarbeta med SBU i frågor kring vetenskaplig utvärdering av alternativa behandlingsmetoder. bör hos regeringen begära förslag om att en utredning gällande alternativmedicinska metoder tillsätts. Kunskap kring alternativmedicinska behandlingsmetoder som bedöms uppfylla kvalitetskraven måste också komma hälso- och sjukvårdspersonalen till del så att de kan informera patienten om olika behandlingsalternativ. En öppenhet för alternativa behandlingsmetoder inom den ordinarie hälso- och sjukvården under kontrollerade former, minskar även riskerna för att människor skadas av oseriösa och skadliga behandlingar. bör hos regeringen begära förslag om att stärka patientens möjligheter att välja behandlingsmetod. Enligt 2 kap. 1 § lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område skall hälso- och sjukvårdspersonal utföra sitt arbete i överensstämmelse med vetenskap och beprövad erfarenhet. I annat fall kan disciplinpåföljd eller annan påföljd åläggas enligt bestämmelserna i 5 kap. samma lag. anser att lagstiftningen behöver förändras och att alternativmedicinsk behandling som uppfyller kvalitetskraven ska tillåtas inom hälso- och sjukvården som komplement till skolmedicinen. Vad som ovan anförts om att förändra lagstiftningen för alternativmedicinska behandlingar bör ges regeringen till känna. En väg att vidga kunskapen i vården och göra den tillgänglig i hela landet är att satsa på en utbyggnad av hälsonät. Telemedicin är ett samlingsbegrepp för all typ av överföring av medicinsk information via telemedier, där det är minst två personer som på distans utbyter information med hjälp av ljud och bilder. Telemedicinen omfattar allt från videokonferenser och utbildning för vårdpersonal till läkarkonsultationer, avancerad hemsjukvård och distanskirurgi. Telemedicin öppnar helt nya möjligheter för utveckling av hälso- och sjukvården. Den är ett kommunikationsverktyg som kan påverka sjukvårdens struktur och arbetssätt i en positiv riktning till fromma för patienter och personal. Rätt nyttjad kan tekniken ge förutsättningar för en decentraliserad sjukvård där varken kommun-, landstings- eller nationsgränser kan vara hinder för en högkvalitativ, trygg och säker vård. Telemedicinen gör det möjligt att skicka röntgenplåtar eller bilder för konsultation till närmaste sjukhus eller till en specialist i en annan del av världen. Den möjliggör att på distans låta en läkare lyssna på hjärtat för att avgöra om det finns ett behov att flytta patienten till sjukhuset. Patienten får möjlighet att kommunicera med läkare från hemmet via TV-överföring och kan tryggt vistas i hemmet efter en svår operation. Telemedicinen utvecklar också ambulans- och helikoptersjukvården. Telemedicinen ger tillgång till specialistvård i hela landet som specialister inte behöver oroas över att förlora sin kompetens om de arbetar långt ifrån det stora sjukhuset. Kunskapen och utvecklingsmöjligheter finns genom att kunskapsöverföring är möjlig över nätet. Målet för projektet 2 är att utveckla telemedicinslösningar för primärvården och etablera specialistnätverk. anser att projektet bör implementeras i den svenska sjukvårdspolitiken och stödjas genom nationella satsningar. Detta bör ges regeringen till känna. vill satsa på ett nationellt hälsonät som, enkelt uttryckt, knyter samman alla vårdcentraler, äldreboenden, stora och små sjukhus samt privatkliniker. Ett väl utbyggt nationellt hälsonät gör det möjligt för alla som jobbar inom hälso- och sjukvården att kommunicera med varandra för konsultation och utbildning. Hälsonätet förbättrar möjligheten till vård i hemmen som den internationella arenan blir en kontinuerlig kontaktyta för professionen. Ett nationellt hälsonät skulle förbättra möjligheterna till vård på lika villkor i hela landet. Vidare skulle de ge möjligheter att skapa en decentraliserad vårdstruktur som hälso- och sjukvårdens resurser kan utnyttjas mer effektivt. Staten bör satsa på ett nationellt hälsonät för att samordna, utveckla, påskynda och vara ett stöd i de regionala projekten och den nationella samverkan som redan sker. Detta bör ges regeringen till känna. Framtidens hälso- och sjukvård kommer präglas av stark IT-användning. IT kan skapa en helt ny valfrihet och ett inflytande för den enskilde patienten över dennes vårdsituation. Givetvis finns skillnader i möjligheten att utnyttja detta medium och det offentliga har en uppgift i att bevaka de svagastes rätt i sammanhanget. En av vårdens utmaningar blir att ge hjälp åt en kunnig patient som har möjlighet att kommunicera med andra experter över hela vår värld. kommer det också att ställas krav på utvärderingar av vårdinsatsers effektivitet men även av individuella vårdgivares resultat. Dessa resultat blir genom den nya tekniken tillgängliga för envar som har tillgång till Internet. IT kommer även att vara ett verktyg för omsorg i det egna hemmet genom till exempel direkt kontakt med vårdpersonal. Vidare kommer IT vara ett kraftfullt verktyg för kommunikation inom sjukvården såväl lokalt som globalt. En följd av detta är att kraven på säkerhet kommer att skärpas, och staten måste därmed ha det övergripande ansvaret för kontroll av alla IT-baserade system och tjänster inom sjukvården. Såväl modern bioteknik som informationsteknik har viktiga värden att tillföra samhället för ökad livskvalitet. Båda för dock med sig risker som måste hanteras. Den moderna biotekniken innebär att vi kan förhindra sjukdomar som vi tidigare stod handfallna inför. Men det innebär också att människan kan förändra livets grundvalar. Bioteknik och förändringar av arvsmassa måste omgärdas av strikta etiska normer och diskuteras öppet. Förändring av arvsmassa som riskerar att spridas eller bli varaktig får endast tillåtas ytterligt restriktivt och under gemensam kontroll. Kunskap om och tillgång till arvsmassa skall vara öppen för alla och får inte monopoliseras. Debatten kring stamcellsforskningen handlar om att det finns angelägna behov av nya medicinska behandlingsmetoder både för att undvika att vissa sjukdomar uppstår och för att finna nya metoder för att kunna behandla. Förhoppningen är att kunna behandla sjukdomar som medicinen står handfallen inför. Samtliga landsting i erbjuder provrörsbefruktning. Ett tiotal ägg tas först ut från kvinnans äggstockar. Äggen befruktas sedan i provrör och börjar dela sig. Efter ett antal delningar lägger läkarna in de ägg som bedöms fungera bäst i kvinnans livmoder, medan övriga ägg kasseras. Det är alltså dessa kasserade befruktade ägg (embryon) som ämnesråd föreslår ska få användas i stamcellsforskningen. Förslaget innebär således att forskarna skall få tillstånd att ta ut stamceller ur äggen innan de kasseras, och sedan försöka utveckla metoder för hur dessa celler ska behandlas (t.ex. med hormoner) för att ny vävnad ska kunna odlas fram. ser en sådan forskning som relevant och angelägen. Det är viktigt att allmänheten känner sig trygg i att den forskning som bedrivs också överensstämmer med god forskningsetik och att det finns goda möjligheter till insyn för allmänhet och allmänintresse. har en god forskningsetisk tradition. Det finns ett engagerat intresse för dessa frågor. gör bedömningen att den svenska modellen med forskningsetiska kommittéer, där både lekmannaaspekter och forskningssynpunkter vägs samman, utgör en god garant för ansvarsfulla ställningstaganden i de enskilda ärendena. Frågan om den framtida stamcellsforskningen utgör inget undantag. Det är emellertid nödvändigt att de forskningsetiska regelverken lagstadgas. vill öppna upp för nytänkande om hur vården och omsorgen skall organiseras och effektiviseras på bästa sätt. Det är hög tid att utforma en strategi för hur man skall klara de kommande årens personalförsörjning inom vård och omsorg. har föreslagit 70.000 volontärer till skola, vård och omsorg genom direktiv till och att uppmuntra volontärverksamhet. Volontärersättningen skall skattebefrias. Personalen är vårdens och omsorgens viktigaste resurs och är den en bristvara. Situationen förvärras av långa sjukskrivningar och av att stora pensionsavgångar är nära förestående. ökade antalet anmälda stresssjukdomar med . Det största problemet för personal inom offentlig sektor är de hårda rationaliseringskraven samt frustration över en byråkratisk organisation vilket leder till att man som arbetstagare har minimala möjligheter att påverka sin situation. Vår gemensamma välfärd får inte skapas på bekostnad av att människor slits ut . Offentlig sektor är en tickande bomb, arbetsgivaren måste se den anställdes vilja att utvecklas som en värdefull tillgång som skall tas tillvara. Vidare bör vårdutbildningarna utökas och fler människor måste stimuleras till att söka till vårdutbildningarna. Vårdyrken kan uppvärderas genom förbättrad arbetsmiljö samt ökat inflytande. Vad som ovan anförts om personalförsörjningen inom vård och omsorg bör ges regeringen till känna. Det är en grov misshushållning att många sjukvårdshuvudmän tvingas rekrytera läkare och specialister från andra länder, som vi inte lyckats fånga upp den kompetens som redan finns hos många invandrare. Hinder i form av centralstyrda arbetsmarknadsdirektiv måste bort, så att vi regionalt får frihet att använda resurserna för att ge undervisning i svenska och komplettera det som saknas i deras vårdutbildning för svenska förhållanden.