mot · GP02Fi19 · 2002-03-08 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:Fi19av m.fl. (m)med anledning av förs. 2001/02:RB2 Fullmäktiges i förslag till disposition av vinst för m.m. Sammanfattning Den utökade självständigheten som tidigare tilldelats har utan tvekan varit en starkt bidragande orsak till att erhållit ett starkt och brett förtroende. Därför finns en uppenbar risk att varje inskränkning i självständigheten drabbar förtroendet för . Det är därför olyckligt att riksbanksfullmäktige nu föreslår, i strid med riksbanksdirektionens rekommendation, en ytterligare extra inleverans om från till statskassan (utöver den extra inleverans som finansutskottets majoritet drev igenom ). Förutom att förslaget riskerar att drabba förtroendet för då dess självständighet kan komma att ifrågasättas så bidrar det också till att urholka finansiella styrka. Den svenska har behov av ett stort eget kapital för att framgångsrikt kunna fullfölja sina ålagda uppgifter. bör det för att stärka integritet och trovärdighet övervägas att i riksbankslagen införa en paragraf som innebär att utdelningar till staten inte får göras om det innebär att den eftersträvansvärda nivån på det egna kapitalet inte upprätthålls. Förslag till riksdagsbeslut beslutar att någon extra inbetalning från till staten, utöver gällande principer, inte skall genomföras i enlighet med vad som anförs i motionen. beslutar att i riksbankslagen reglera vilka principer som skall gälla för utdelning av överskott till staten i enlighet med vad som anförs i motionen. Extra inleverans till statskassan hotar trovärdighet och finansiella styrka Majoriteten i riksbanksfullmäktige föreslår en ytterligare extra inleverans från till staten. Det innebär att även för till statskassan. Detta utöver den sedvanliga överföringen till staten, som , enligt tidigare beslutade principer, uppgår till . Förslaget är i strid med direktionens rekommendation baserad på en bedömning av hur mycket eget kapital banken kan komma att behöva under de kommande årens utmaningar. Direktionen menade i ett yttrande att ingen extra utdelning bör göras om den nuvarande finansiella beredskapen skall upprätthållas. Det bör påpekas att direktionens yttrande var ett led i fullmäktiges beredning av beslutet. Förslaget delar också själva riksbanksfullmäktige, då en minoritet i fullmäktige har reserverat sig mot förslaget. Förslaget om en extra inleverans till staten är olyckligt av flera skäl. utökade självständighet, som varit en stor framgång, riskerar nu att undergrävas. riskerar därmed också det starka förtroende som erhållit, och som varit en förutsättning för den framgångsrika inflationsbekämpningen, också att undergrävas. Det faktum att riksbanksdirektionens bedömning åsidosätts bidrar naturligtvis ytterligare till att självständighet kan komma att ifrågasättas. Det är också tveksamt om fullmäktiges förslag är förenligt med de övergripande syften som fastslagits i regeringsformen och i riksbankslagen. Lagstiftningen om syftar till att säkerställa ett långsiktigt oberoende för banken, inbegripet dess finansiella styrka, vilket medför att trovärdigt och självständigt kan utföra de uppgifter som framgår av riksbankslagen. Fullmäktige har till uppgift att pröva frågan om vinstdisposition utifrån dessa övergripande syften. Därav torde fullmäktige vara förhindrat att lämna sådana förslag till disposition av vinst som kan innebära att bankens självständighet ifrågasätts. Det faktum att regeringen i sina beräkningar i budgetpropositionen fört in den extra inleveransen, långt innan den var beredd och beslutad, understryker att det handlar om ett ingrepp i självständighet. En given förutsättning för den extra utdelning som genomfördes var också att det var frågan om en engångsåtgärd, och att den gällande vinstdispositionsprincipen skulle tillämpas utan extra uttag. Tillsammans med det faktum att de extra utdelningarna tillkommit för att täcka ett växande underskott i den statliga budgeten så bidrar fullmäktiges avsteg från gällande principer till en växande osäkerhet om hur utdelningar kan komma att påverka självständighet och styrka. I realiteten kan det innebära att ett växande underskott i statsbudgeten leder till spekulationer om ytterligare extra inleveranser. Vi anser att det är av stor vikt att har en finansiell styrka att självständigt möta de utmaningar som penningpolitiken kan ställas inför . måste ha tillräckligt med kapital för att kunna fullfölja de uppgifter som har ålagts . Den måste ha tillräckligt med medel för att, om så krävs, kunna genomföra interventioner på marknaden, och finansiella medel krävs också för att kunna ge kortsiktiga krediter till problemtyngda banker. roll som s.k. lender of last resort måste således kunna säkerställas. Dessutom måste vara förberedd utifall fattar beslut om ett svenskt deltagande i växelkursmekanismen . Vid ett sådant beslut måste ha tillräckligt med kapital för att kunna hålla växelkursen stabil gentemot euron. Ytterligare en faktor att beakta är att storleken på kapital inte är given, och kan variera relativt kraftigt, ofta beroende på faktorer utanför kontroll. Ett exempel är växelkursernas fluktuationer, som direkt påverkar det nominella värdet av valutareserv, räknat i svenska kronor. Att framstår som välkapitaliserad innebär inte med säkerhet att så kommer att vara fallet nästföljande år. Det bör mot bakgrund av ovanstående övervägas att i riksbankslagen införa en paragraf som reglerar utdelningar till staten. Denna bör då innebära att utdelningar inte får göras om det innebär att en eftersträvansvärd nivå på det egna kapitalet inte kan upprätthållas. () () () () () () Per () ()