mot · GP02Fi36 · 2002-05-02 00:00:00 — Staten bör ta ett större ansvar för utjämningen mellan olika kommuner och landsting i avvaktan på ett system där staten ansvarar för utjämningen full ut och de viktiga välfärdsverksamheterna präglas av den enskildes val och en finansiering som följer detta. Rättssäkerheten och kampen mot kriminalitet skall syfta till trygghet och hänsyn till dem som känner rädsla och som blir brottslighetens offer om staten inte förmår leva upp till sin roll. Polisen skall kunna finnas på plats där den behövs och i det antal som tryggheten på gator och torg kräver. skall ha en modern och utvecklad infrastruktur. tillförs rejält ökade resurser till byggande av vägar och järnvägar. Genom tydliga budgetprioriteringar och genom skattesänkningar som på en gång ger högre tillväxt och som minskar behovet av bidrag kan den offentliga utgiftsandelen minskas som staten och det offentliga kan stå starkt i sina uppgifter. 4 har för svag tillväxtkraft 4.1 Det aktuella läget avmattning och stigande inflation 4.1.1 Konjunkturell avmattning har vi kunnat observera en tydlig avmattning i den svenska ekonomin, till stor del beroende på en internationell konjunkturavmattning. Den svenska BNP-tillväxten landade på . räknar flertalet prognosmakare att tillväxten hamnar på strax , vilket kan jämföras med tidigare prognoser , som förutspådde en tillväxt på . Den ekonomiska debatten handlar nästan uteslutande om den internationella och nationella konjunkturutvecklingen. Men problem är strukturella inte konjunkturella. Det visar eftersläpningen i jämförelse med andra länder . Hade det inte varit fråga om strukturella problem hade inte kunnat behålla sin plats i välståndsligan. Den öppna arbetslösheten har på nytt klättrat , efter den högst tillfälliga nedgången . Det verkliga arbetslösheten är betydligt högre, och ligger på . Den sysselsättningsökning som vi sett har till mycket stor del ätits upp av ökad sjukfrånvaro. Trots att det är en bred nedgång vi nu bevittnat, har regeringen inte vidtagit några åtgärder att stärka tillväxten. Man har satt sin tilltro till den internationella konjunkturen och menat att en global konjunkturuppgång i slutet av innevarande år även kommer att stärka den svenska ekonomin. Botten är nådd, är finansminister återkommande budskap. Diagram: Avmattning i den svenska tillväxten *prognos Även om så är fallet, och även om det kommer en uppgång , betyder inte det att ingenting behöver göras. Passivitet och resignation är helt fel men det är inte konjunkturpolitik som behövs utan i stället en aktiv reformpolitik. Som redovisas nedan lider den svenska ekonomin av en rad strukturella problem, som hämmar den långsiktiga tillväxtpotentialen. När konjunkturen viker går det oftast ned mer i än i flertalet andra jämförbara länder, och när det går upp går det oftast långsammare i . Detta är ett skäl till att eftersläpning fortsätter. 4.1.2 går in i återhämtningen med hög inflation Trots den tydliga avmattningen så har inflationstrycket stigit markant . Inflationstakten, mätt som ökningstakten i konsumentpriserna, ligger kring övre gräns för inflationen på . Den underliggande inflationen, som är avgörande för penningpolitik, ligger klart över 3-procentsgränsen. Utvecklingen har lett till att stramat åt penningpolitiken genom att höja den korta räntan. Redan innan den förväntade ekonomiska återhämtningen börjat ser vi således ett stigande inflationstryck och en höjd ränta. Att vi går in i nästa tillväxtfas med en i utgångsläget hög inflation innebär en risk att uppgången blir svag. kan nämligen tvingas till ytterligare räntehöjningar i syfte att dämpa aktiviteten och därmed inflationen. Diagram: Hög inflation Fotnot: Underliggande inflation, enligt UND1X, är konsumentpriser rensade för effekter av förändringar i indirekta skatter och subventioner samt räntekostnader för egna hem. Att måste höja räntan i ett läge när ekonomin fortfarande befinner sig i en avmattningsfas, tyder på en låg tillväxtpotential i den svenska ekonomin. Risken att den blivit lägre är påfallande. Snabbt växande sjukfrånvaro, hög strukturell arbetslöshet, lågt nyföretagande tillsammans med utflyttning av företagsägande och investeringar påverkar självfallet tillväxtkraften i ekonomin. Uppenbart är att den svenska jämviktsarbetslösheten den arbetslöshet som på lång sikt är förenlig med prisstabilitet ligger kring dagens nivå på , eller strax däröver. Den öppna arbetslösheten kan således inte falla under dagens nivå utan att inflationen tar fart. Det tyder på en dåligt fungerande arbetsmarknad och en ekonomi som lider av stora systemfel. Dessutom är det mycket som tyder på att resursutnyttjandet är högre än var regeringen räknar med i vårpropositionen. Det faktum att inflationstrycket stiger på botten av en lågkonjunktur pekar på ett fundamentalt misslyckande i den ekonomiska politiken. Att arbetslösheten ligger på sin långsiktiga jämviktsnivå, eller till och kanske under, och att resursutnyttjandet är högt indikerar att utrymmet för en kommande tillväxtuppgång är starkt begränsat. Än en gång riskerar att vid en internationell konjunkturuppgång få en lägre tillväxt än omvärlden. Den gamla trenden fortsätter. Det är resultatet av att regeringen låter tidigare och kommande högkonjunkturer ersätta behovet av strukturpolitik. 4.1.3 pekar på ett grundproblem i svensk ekonomi redovisade en förlust för , som framtidsutsikterna för telekomsektorn i allmänhet beskrevs som mörka. Bolaget kom med nya varsel, och totalt handlar det om 20 000 personer . Hur stora återverkningarna blir på den svenska ekonomin i stort är ännu oklart. meddelade att de svenska tillväxtprognoserna kan komma att skrivas ned med en eller ett par tiondels procentenheter till följd av problemen för . Även om de långsiktiga effekterna på ekonomi är oklara så ser vi nu effekterna av ett av svensk ekonomis verkliga grundproblem: det stora beroendet av ett fåtal mycket stora exportföretag. Detta är i sin tur resultatet av ett politik som motverkat uppkomsten av nya företag. Socialdemokratisk näringspolitik har till stor del gått ut på att tillgodose de stora företagens intressen. De små företagen och de enskilda företagarna har varit mindre intressanta och svårare att förhandla med öga mot öga. De stora företagen skapade jobb och sysselsättning, vilket varit viktigt för att få in skatteinkomster så att utbyggnaden av den offentliga sektorn kunde fortsätta. I de fall då den bristande lönebildningen ledde till lönekostnadsproblem för industriföretagen var en nedskrivning av valutan lösningen på problemet, vilket på lång sikt naturligtvis inte var någon lösning alls. Sviterna av denna politik lever fortfarande kvar. Antalet små och medelstora företag är för få. Skatterna är höga och det inhemska företagsklimatet är sådant att det motverkar nyföretagande. Följden blir en stel och ineffektiv industristruktur och ett unikt beroende av de stora exportföretagen. Att bryta detta förhållande och skapa ett företagsklimat som främjar framväxten av nya företag och ett sunt och dynamiskt näringsliv har den nuvarande regeringen inte visat sig förmögen till. 4.2 Eftersläpningen fortsätter 4.2.1 Långsiktig ekonomisk eftersläpning ... har trendmässigt halkat efter omvärlden i fråga om ekonomisk tillväxt och välståndsskapande. Från att 1970 legat i toppskiktet i den internationella välståndsligan, räknat i BNP per capita, återfinns vi numera på den lägre halvan. I realiteten innebär det att vi blivit fattigare, jämfört med flertalet andra länder. har drabbats av en långvarig försämring av den genomsnittliga levnadsstandarden jämfört med andra . (, ) Tabell: Fallande plats i välfärdsligan BNP per capita, köpkraftsjusterat 1990 2000 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 Källa: kontinuerligt lägre BNP-tillväxt har således lett till en långvarig successiv nedgång i den svenska välfärden. De senaste dryga 30 årens eftersläpning jämfört med flertalet övriga innebär en förlorad svensk välfärd motsvarande per hushåll och månad, jämfört med OECD-genomsnittet. Den svenska eftersläpningen har varit kontinuerlig och successiv, och det svenska fallet i välståndslistan beror således inte, som vissa hävdar, på djupa nedgångar under ett par specifika och exceptionella perioder: slutet av och . Den svenska tillväxten har trendmässigt varit lägre än omvärldens. På valutamarknaden illustreras eftersläpning av en kontinuerligt försvagad växelkurs. har den svenska kronan tappat av sitt värde gentemot många valutor. Det innebär att vår köpkraft har urholkats och att värdet av svenska tillgångar blivit mindre värda. Diagram: Långsiktig svensk eftersläpning 4.2.2 ... som fortsätter än Det allvarliga med utvecklingen är att ekonomiska eftersläpning fortsätter. Även i det kortare perspektivet är försämringen således tydlig. Tillväxten har i varit omkring en procentenhet lägre än OECD-genomsnittet , i mot inom . senare hälft och , en period som ofta beskrivs som extremt stark för , nådde den årliga tillväxttakten knappt upp till nivån för OECD-genomsnittet. Enligt SNS Ekonomiråd (2001) krävs en svensk tillväxt som i genomsnitt överstiger tillväxten inom med en procentenhet innan vi på nytt tillhör de tio länder med högst BNP per capita. Den senaste internationella tillväxtstatistiken samt de prognoser som publicerats tyder inte på att klättring uppåt överhuvudtaget påbörjats. Snarare är vi således på väg att halka efter än mer. Precis som den långsiktiga kronförsvagningen illustrerar den långsiktiga ekonomiska eftersläpningen, så har vi även på kort sikt en märkbar depreciering av den svenska valutan. Diagram: Ekonomisk eftersläpning även i det kortare perspektivet