mot · GQ02K432 · 2002-10-23 00:00:00 — Av samma motiv som vi vill använda oss av majoritetsbeslut för regler i syfte att komma åt andra gränsöverskridande problem kan vi behöva använda ekonomiska styrmedel i form av miljöavgifter. Vi anser exempelvis att det är nödvändigt att införa en gemensam miniminivå för en koldioxidskatt i EU-länderna för att motverka växthuseffekten. Det beslutet måste dock samordnas med EU-beslut om handel inom EU med utsläppsrätter för koldioxid och ett beslut om handel även inom av samma slags utsläppsrätter. Vilka skattesatser och vilket skattesystem ett enskilt land har är av stor betydelse för det landets ekonomi och möjligheterna till jobb och tillväxt. Det land som har höga skatter måste erbjuda motsvarande stora fördelar för att inte företag och individer ska välja att etablera sig på andra ställen i världen eller inom EU. Den fria rörligheten för kapital gör att människor har möjlighet att placera sina pengar var de vill. Den fria rörligheten för varor och tjänster gör att människor i princip kan göra sina inköp varifrån som helst. En viss harmonisering av skatterna på arbete, företagande och konsumtion kommer som sagt att ske på grund av gränshandel, individers rörlighet, företagens rörlighet och annat som kan göra skattebaserna internationellt mer rörliga än . Just EU:s betydelse för det större skeendet med allt rörligare skattebaser bör dock inte överdrivas. EU:s medlemsländer har beslutat att med hjälp av mätbara kriterier, så kallad benchmarking, göra regelbundna uppföljningar av det nationella arbetet inom social- och arbetsmarknadspolitiken. Vi tror att detta är en bättre väg att gå än att i detalj lagstifta om en enda europeisk politik. Länderna har mycket att lära av varandra, och vi liberaler är emot en uppifrån kommande likriktning av grundskola, barnbidrag, dagisavgifter och föräldraledighet. Frågor av denna karaktär ska inte tillhöra EU:s uppgifter. Här bör närhetsprincipen tillämpas så långt det är möjligt. Det blir då rätt nivå för att utkräva ansvar. värnar den fria forskningen och är därför kritiskt till de centraliseringstendenser som kan skönjas vad gäller EU:s forskningspolitik, särskilt vad gäller det sjätte ramprogrammet för forskning. Den fria forskningen har från effektivitetssynpunkt visat sig överlägsen den politiskt styrda forskningen. bör motverka alla tendenser till en centralisering av EU:s forskningspolitik. Vi liberaler vill verka för en bättre fungerande arbetsmarknad och högre sysselsättning. Arbetslösheten är ett stort mänskligt, socialt och ekonomiskt problem i . Det är därför positivt att sysselsättningsfrågan har satts högt på EU:s dagordning. Det innebär dock inte att vi anser att det kan inrättas en gemensam sysselsättningspolitik. Sysselsättningen tillhör de frågor som bäst löses nationellt eller regionalt. Det finns dock vissa problem som rör sysselsättningen som löses bäst på Europanivå. Det handlar främst om att röja de återstående hindren för fri rörlighet på den inre marknaden och att förbättra företagsklimatet för små och medelstora företag i . För att klara arbetslösheten måste företag i stå starka i den ökade konkurrensen som globaliseringen medför. utgör höga skatter och krångliga regler på arbetsmarknaden hinder för företagande och investeringar i . Dessa hinder mot en väl fungerande inre marknad måste elimineras om ska kunna behålla sin konkurrenskraft och bekämpa en fortsatt ökning av arbetslösheten. En central aspekt av EU:s och medlemsländernas ekonomier är den gemensamma jordbrukspolitiken. vill med emfas poängtera att om EU även framöver ska kunna fungera som en motor för ekonomisk utveckling och välfärd i , om utvidgningen ska kunna genomföras, om miljön ska värnas, och om ska ges möjlighet att växa genom att de tillåts sälja jordbruksprodukter till EU:s medlemsländer utan handelshinder så krävs omfattande reformer av unionens jordbrukspolitik. Problemen med den förda europeiska jordbrukspolitiken är många. Den präglas av kraftig överproduktion. Detta medför dumpade världsmarknadspriser, som slår ut jordbruk i och omöjliggör framväxten av en livsmedelsproduktion för lokal försäljning och export. Jordbruksproduktionen i är kraftigt specialiserad och subventionerad. Detta har medfört negativa effekter på miljön och i några fall äventyrat människors och djurs hälsa. Metoderna har rest allvarliga etiska frågor om förhållandet mellan människa och djur. Jordbrukspolitiken måste avregleras och kraftigt förändras så att den tar större hänsyn till jordbrukets roll i det naturliga kretsloppet och dess konsekvenser för djur, miljö och biologisk mångfald. liberalerna vill se en snabb om avreglering av och jordbruksmarknader med slopade handelshinder, fritt marknadstillträde för exportörer från fattiga länder och en minskning av jordbrukssubventionerna . nya jordbrukspolitik är mycket oroande som dåligt föredöme för jordbruksprotektionister. EU:s handelsministrar har visserligen kommit överens om att successivt avskaffa handelshinder för import av varor från de 48 minst utvecklade länderna i världen. Men först skall importen för samtliga jordbruksvaror vara tullfri, och överenskommelsen innefattade inte alla , utan bara de minst utvecklade. Detta är enligt uppfattning inte tillräckligt, utan ett avskaffande av handelshinder måste ske betydligt mer skyndsamt och innefatta alla länder. EU:s inkomst- och produktionsstöd bör avskaffas. Genom ökad import skulle livsmedelspriserna sänkas. Det tjänar konsumenterna på. Det krävs även skärpta regler för europeisk matproduktion: nej till långa djurtransporter, nej till antibiotika i djurfoder och högre avgifter på bekämpningsmedel med miljöpåverkan. Även EU:s regionalpolitik måste reformeras. Reglerna är alltför krångliga. De skapar en enorm blanketthysteri och leder till ökade kostnader, byråkrati och ineffektivitet. Solidariteten inom unionen talar för att rikare länder stöder fattigare; det motiverar förekomsten av en gemensam regionalpolitik. Men regionalpolitiken måste få en annan utformning och inriktning, inte minst sett i perspektivet av unionens östutvidgning. anser att endast de delar av regionalpolitiken som handlar om överföring av medel från medlemsländer med högre levnadsstandard till dem med lägre får finnas kvar. Övrigt regionstöd ska skötas av medlemsländerna själva. EU ska inte stödja allt. Regionalpolitiken måste var koncentrerad till tydliga mål. Inför utvidgningen är det viktigt att stödet till kandidatländerna prioriteras dock inom nuvarande budgetramar. Det ekonomiska stödet till de nuvarande EU-medlemsländerna ska minska till förmån för kandidatländerna. Företagsspecifika stöd bör inte alls få förekomma. Vi liberaler kräver att det tas beslut om tidpunkten för folkomröstningen om inträde i eurosamarbetet. Den ekonomiska integrationen i fri rörlighet för personer, varor, tjänster och kapital skapar en gemensam marknad. Euron är steget vidare en gemensam valuta. EU:s valutasamarbete stärker sammanhållningen och skapar bättre förutsättningar för tillväxt och därmed också välfärd i hela , men främst i . ser flera fördelar med eurosamarbetet. Inte minst innebär ett euromedlemskap lägre priser främst genom hårdare konkurrens. Genom ett införande av euron försvinner växlings- och transaktionskostnader. Detta är viktigt främst för turister och små och medelstora företag. Företag behöver därmed inte försäkra sig mot förändringar i valutornas värde. Priserna sjunker också som en följd av ökade möjligheter till jämförelse och ökad konkurrens. Det tjänar svenska konsumenter på. Vi liberaler menar också att medlemskap i eurosamarbetet skulle ge en långsiktig stabilitet och förutsägbarhet för medborgare och företag. Utanför eurosamarbetet framstår som ett osäkert kort för företag med internationella ambitioner. Växlingskostnader, osäkerhet kring engagemang i EU etc bidrar till ogynnsamt investeringsklimat i . Utanför eurosamarbetet riskerar att nyckelpersoner och hela eller strategiska delar av företag flyttar ut från , att investeringsbeslut fördröjs och att investeringar förläggs på annat håll än i . Medlemskap i eurosamarbetet skulle även, med allra största sannolikhet, innebära en stabilare växelkurs för . Sammantaget betyder ett medlemskap i eurosamarbetet ökad välfärd med andra ord, mer resurser finns tillgängliga för privat eller gemensamt finansierad konsumtion såsom vård och utbildning. Det argument som vi liberaler menar ändå kanske är det starkaste är det att i och med ett medlemskap i eurosamarbetet skulle öka sitt inflytande, särskilt över den europeiska ekonomiska politiken. Man skulle vinna tillträde till de fora där allt fler beslut tas . diskuterar och beslutar tillsammans i viktiga ekonomiska frågor. Det sker bl a genom att en representant för varje land finns i ledningen för den , , och finansministrarna träffas i det så kallade eurorådet. Vid dessa möten behandlas viktiga beslut om ekonomi och ekonomiska politik. fattas också formella beslut, avgörande för framtid. är inte med . Hade varit med kunde vi ha haft insyn och kunnat påverka nu är det bara att följa de andras beslut. Euron är ett lyckat projekt på grundval av utvecklingen under . De lärdomar som kan dras har redan presenterat sig, och pekar tydligt mot att snabbt bör ta beslut om att ansluta sig. Vi ställer oss dock inte okritiska till alla delar av eurosamarbetet. Europeiska () arbetssätt behöver exempelvis reformeras. En klarare definition av inflationsmålet bör införas. bör med viss, kortare, eftersläpning offentliggöra sina protokoll. ECB bör även publicera inflationsrapporter av den öppna typ som bl a riksbank använder sig av. Liberalerna i går i täten för en öppnare centralbank. Eurosamarbetet är ett stort steg framåt för frihandel inom . Kampen för frihandel får dock inte stanna vid EU:s gränser. Enbart genom ett aktivt deltagande kan på ett effektivt sätt bidra till att nuvarande brister hos ECB åtgärdas. gick eurosamarbetet in i sin tredje fas. Då blev eurosedlar och euromynt lagliga betalningsmedel i Euroland. blev det därmed konkret och påtagligt för alla och envar att euron finns, och har kommit för att stanna. Ifall inte ska förlora alltför mycket på sitt utanförskap är det bråttom. liberalerna förordar därför att har en folkomröstning om svenskt inträde i eurosamarbetet 2003. För att på ett effektivt sätt komma till rätta med brottsligheten, den tilltagande våldsaktivismen och terrorismen är ett intensifierat EU-samarbete nödvändigt. För att komma åt dessa företeelser måste länder vidga sitt polissamarbete. Narkotika- och vapensmugglare, terrorister, utpressare, ekonomiska brottslingar och andra lagöverträdare ska veta att de löper samma risk att gripas i vilket europeiskt land de än befinner sig. accepterar inte lagstiftning som skulle släppa fram s.k. lätta droger och coffee shops inom EU. bejakar därför Europolsamarbetet och ser gärna att det, med bevarad rättssäkerhet och integritet för medborgarna, utvecklas till ett överstatligt samarbete så att till exempel ett lands polis inte bara kan fullfölja en polisjakt över en nationsgräns och att gemensamma brottsregister upprättas utan också att gemensamma insatsstyrkor mot vissa brottstyper kan sättas upp. Vi liberaler menar att bör polissamarbetet utvecklas så att en europeisk polisorganisation med operativa funktioner upprättas. Arbetet med att upprätta en europeisk oberoende åklagarmyndighet, med uppgift att skydda unionen mot bland annat bedrägerier, bör påskyndas. Terroristaktionerna i tycks ha gett det tröga rättssamarbetet ny fart. liberalerna menar att ökad samordning inom EU är en grundförutsättning för allas vår trygghet och säkerhet. Vi liberaler bevakar och jobbar hårt för parlamentarisk insyn i och kontroll över Europols verksamhet inte minst för att beivra missbruk och övertramp mot den personliga integriteten. 13.2 Bekämpa handel med kvinnor och barn En allvarlig typ av kriminalitet och ett flagrant brott mot grundläggande mänskliga rättigheter är handeln med kvinnor och barn. Denna vämjeliga företeelse är ett växande problem i . Det är framförallt östeuropeiska och ryska kvinnor och barn som utnyttjas i sina hemländer eller som förs till andra länder i där de tvingas arbeta som prostituerade. Handeln med kvinnor styrs av internationella ligor och utgör en stor del av den organiserade brottsligheten. Många av kvinnorna har sålts till bordeller i EU-länderna, medan andra kvinnor hamnar i sexindustrin i andra länder. finns det konventioner som förbjuder handel med kvinnor och barn. På grund av brottets internationella karaktär är det emellertid ofta mycket problematiskt att upprätthålla bestämmelserna då nationella domstolar ofta saknar befogenheter att vidta åtgärder. liberalerna menar därför att mera uppmärksamhet och ett mer omfattande europeiskt polissamarbete är nödvändigt för att bekämpa handel med kvinnor och barn. 14 Miljö och hälsa Vi liberaler är övertygade om att EU har unika möjligheter att minska de gränsöverskridande miljöproblemen. Miljön är ett typexempel på frågekomplex där hållbara lösningar endast finns på internationell nivå. Möjligheterna till bindande överstatliga beslut och att ställa länder som ej följer reglerna till svars bör inom miljöområdet utnyttjas till fullo av EU. Med rätt beslut på rätt nivåer kan EU utvecklas till världens bästa miljöorganisation. Genom att vi i EU fattar gemensamma beslut om miljöskydd i industri och andra samhällssektorer så vet alla länder att deras industrier inte blir utsatta för konkurrens av industrier med lindrigare krav inom unionen. Då blir det lättare att få med alla länder på strängare miljöregler. Om varje land skulle fatta beslut om regler var för sig skulle det bli mycket svårare att ställa lika långtgående krav eftersom orättvis konkurrens alltid skulle tas upp som motargument. Växthuseffekten är ett allvarligt miljöproblem. Utsläppen av växthusgaser måste därför minskas radikalt framöver. har alla förutsättningar att gå i spetsen för en miljövänlig klimatpolitik. Men för att göra detta möjligt måste EU-länderna först lösa miljöskattefrågorna. Ekonomiska styrmedel i miljöpolitiken måste börja betraktas som just instrument i miljöpolitiken och inte som en skatteintäktsfråga. De bör lyftas över till den typ av beslut som blir överstatliga och bindande genom majoritetsbeslut i ministerrådet. Ett skäl till att länder inte vill skärpa koldioxidskatterna på enbart nationell nivå är att det riskerar att försämra konkurrenskraften för den inhemska industrin. Det är därför angeläget att EU beslutar om en lägsta nivå för en koldioxidavgift i EU-länderna. En europeisk koldioxidavgift kommer inte att vara nog för att klara utmaningen. Utsläpp av växthusgaser är i princip en komponent i all handel mellan medlemsländerna. Förebilden för EU bör därför vara eurosamarbetet. Unionen måste skapa en gemensam valuta för växthusgaser en ekologisk euro i form av utsläppsrätter. Kyotoprotokollet skapar möjligheter för länder att klara sina åtaganden genom att handla med utsläppsrätter. Metoden har använts med stor framgång för att reducera svavelutsläppen i . Metoden måste dock samordnas med skatterna på koldioxid bl a eftersom värdet på utsläppsrätterna beror på skatterna och baserna är olika. Att fördela utsläppsrätter på en marknad har stora fördelar jämfört administrativa regleringar, men också jämfört med skatter och subventioner. För det första leder det till det mål som har satts upp ska vi bara släppa ut koldioxid kommer det inte att finnas fler rättigheter att köpa. För det andra innebär utsläppshandel att det är den som släpper ut växthusgaser som betalar. Därmed får företag och hushåll incitament att påverka den tekniska utvecklingen i rätt riktning. Det blir lönsamt att forska mer om tekniker och innovationer som minskar utsläppen. anser att EU också bör kunna spela en fundamental roll i miljöskyddsfrågor rörande varor. EU har till exempel varit pådrivande och helt avgörande för att få bättre avgasregler i alla medlemsländer. EU måste driva på i arbetet för att se till att varor inte är miljöfarliga, eftersom den gränslösa marknaden begränsar möjligheten till nationella särregler. Det gäller inte minst regler och förbud i fråga om miljöfarliga ämnen, som till exempel kadmium, kvicksilver och vissa flamskyddsmedel. I det vakuum som uppstått på den internationella arenan efter det att förkastats, anser vi liberaler att det är av större vikt än någonsin att EU tar ett såväl globalt som lokalt initiativ på miljöområdet. Vi liberaler vill verka för säkrare och sundare livsmedel i EU. Målet bör vara att utforma en gemensam europeisk livsmedelspolitik, som gör det möjligt för människor att känna trygghet med vad de äter oavsett om de befinner sig på i eller i finska . i och fallen med galna ko-sjukan i stora delar av visar att även i dessa frågor har nationsgränserna förlorat mycket av sin betydelse. En gemensam europeisk livsmedelspolitik är nödvändig för att vi effektivt ska kunna ta itu med dessa problem. menar att för att vi som konsumenter ska kunna vara säkra på vad vi köper måste kraven på korrekt information vara absoluta. Det är därför nödvändigt att bl a utveckla ett system för kontroll av märkningen. Producenten och försäljaren ska kunna bevisa att alla påståenden som görs om en vara är sanna. EU bör införa en basnivå för livsmedelssäkerheten. Ett strikt och fullständigt säkerhetssystem måste vara lika för alla producenter i alla led i livsmedelskedjan inom hela unionen. Då innebär det inga handelshinder och ingen skillnad i konkurrenskraften mellan företagen alla får samma basförutsättningar. EU behöver ett gemensamt regelverk för kontroll av livsmedel. De lokala inspektörerna måste ha ett starkt regelverk i ryggen. Men efterlevnaden av kontrollen ska ske lokalt, regionalt och nationellt. För att kunna garantera att den nationella kontrollen alltid fyller de uppställda kraven måste det ske en kontroll av kontrollanterna. Därför behövs det en europeisk livsmedelsmyndighet, ett matens FBI, som ska kunna göra flygande kontroller, det vill säga kunna agera inom ett medlemsland, både för att kontrollera livsmedelssäkerheten i sig, men även för att kontrollera hur den nationella myndigheten sköter sina åligganden. Rättssystemet är i princip en nationell angelägenhet. Det gäller även livsmedelsområdet. menar att det dock finns fall då det är nödvändigt att ha sanktionsmöjligheter på EU-nivå. Det handlar till exempel om när ett problem uppstår i ett land och landets egna myndigheter uppenbarligen saknar förmåga eller vilja att ta i tu med frågan. I dessa fall måste ha juridisk rätt att ingripa. Den bör också, i likhet med EU:s konkurrensmyndighet, ges möjlighet att föreslå kommissionen vilka sanktioner, till exempel böter, som bör tillgripas vid en överträdelse av reglerna. Vi liberaler menar dock att det självklara kravet på att samtliga livsmedel måste vara säkra inte får medföra att den traditionella och regionala matkulturen i går förlorad. Dessa produkter måste även fortsättningsvis få framställas på sedvanligt manér även om detta innebär att hela inte kan efterlevas under tillverkningen eller tillagningen. Detta förutsätter emellertid ett certifierings- och/eller licensieringsförfarande, samt att produkterna tydligt märks. På detta sätt garanteras mångfalden inom EU, som valet är den enskilde konsumentens. Målet måste vara det självklara att all mat ska vara ofarlig. Ett sådant system borde givetvis vara globalt. Men det som vi har makt och huvudsakligt ansvar för är den europeiska marknaden. 14.3 Narkotika, tobak och alkohol Användning av tobak, alkohol och narkotika blir allt vanligare bland främst ungdomar. Detta utgör ett stort hot, inte minst mot folkhälsan. För oss liberaler är det viktigt att påpeka att EU inte bör bestämma ländernas narkotika-, alkohol- och tobakspolitik. Varje land bestämmer självt med vilka lagar och metoder det vill föra kampen mot narkotikan. Men politik utformas inte i lufttomma rum. Vi påverkas av synsätt i vår omvärld och reagerar både på vad våra grannar gör och vad de inte gör. Narkotikapolitiken är en stor stridsfråga i , och är ett slagfält i den kampen. Den striden får inte förlora och det finns heller ingen anledning att vi skulle göra det. Att införa en mer tillåtande narkotikapolitik är inte förhandlingsbart. Det krävs ändock att politiker, polis, tjänstemän, folkbildningsorganisationer med flera är beredda att samla krafterna till gemensamma insatser. Det är också viktigt att de svenska Europaparlamentarikernas enighet i drogpolitiken bevaras. menar att det krävs ett betydligt mer intensivt arbete för att föra ut narkotikastrategi i . Om misslyckas med det finns det en ökad risk för att den holländska modellen kommer att prövas istället. Motståndet mot en sådan trend är dock inte förhandlingsbar för svenska liberaler. måste visa upp sig inom EU i denna fråga, föra ut korrekt information om sin narkotikapolitik och om de resultat den gett. Det svenska budskapet måste vara klart och konsekvent, och visa och övertyga om att all icke-medicinsk användning av narkotika är och förblir förkastlig. Det är viktigt att gör sin röst hörd på den politiska arenan. Svensk drogpolitik är jämförelsevis effektiv och det finns ingen anledning för oss att överge vår politik. Vi måste också kräva en internationell statistik där utgångspunkterna är gemensamma och ger möjlighet till rättvisande jämförelser mellan bl a och . Genom regeringens misslyckande i förhandlingarna med om de svenska införselreglerna har vi fått en situation där en stor del av befolkningen kan föra in en betydande del av sin årskonsumtion av vissa sorter av alkoholdrycker. I takt med att införselreglerna liberaliseras så kommer en allt större del av den individuella årskonsumtionen att utgöras av importerad alkohol. I en sådan situation blir det mycket svårt att fortsättningsvis hävda den förda prispolitiken som ett effektivt instrument att begränsa alkoholkonsumtionen. Regeringens misslyckande kommer att leda till att den svenska alkoholpolitiken inte längre kommer att kunna begränsa alkoholkonsumtionen med medicinska såväl som sociala skador till följd. Det viktigaste som kan göras just nu för att begränsa folkhälsoskadorna av en ökad alkoholkonsumtion är att sträva efter att upprätthålla den aktiva prispolitiken och detaljhandelsmonopolet så långt det är möjligt. Med tanke på tendensen till att ungdomars konsumtion av alkohol ökar är det också synnerligen viktigt att poängtera det alkoholförebyggande arbetet bland yngre. I många västländer intensifieras nu arbetet med åtgärder mot tobaksbruket, och rökningen minskar nu långsamt i dessa länder. ökar den kraftigt i centrala och östra och i tredje världen. Svensk tobaksindustri verkar aktivt i , och bör där liksom i östra och centrala och i tredje världen aktivt stödja dessa länder i arbetet mot tobaksbruk. Likaså bör aktivt stödja WHO i dess arbete mot tobaken. Subventionerna till EU:s tobaksodlare ska avskaffas. måste verka för att EU ska betrakta alkohol och tobak som en hälsofråga och inte som ett jordbruksproblem.