mot · GQ02MJ428 · 2002-10-23 00:00:00 — Mer medel måste reserveras för olika lövskogsprojekt. Vad som ovan anförs om att avsätta mera resurser till plantering och skötsel av lövskog bör ges regeringen till känna. 8.3 Ideella organisationers betydelse för naturvården Organisationer som och är antagligen de som har den bästa bevakningen av bevarandet av den biologiska mångfalden i kulturlandskapet. Även studieförbund och fiskevårdsföreningar spelar på många platser en stor roll i det ideella arbetet. Dessa organisationer studerar och följer vaksamt hoten mot naturen, förmedlar och medverkar i opinionsbildningen, uppmuntrar till vård av byggnader och miljöer i såväl landsbygden som i stads- och tätortsmiljöer. I många fall bidrar organisationerna till skötsel och varsam förnyelse av dessa miljöer. Organisationernas verksamhet söker påverka utvecklingen på miljöområdet i positiv riktning. Även de närboende har ofta ett starkt engagemang och arbetar ideellt med lokal skötsel för att värna särskilt värdefulla naturområden. Om ska vara en pådrivande kraft och ett föregångsland för ekologiskt hållbar utveckling är det nödvändigt att ta tillvara det engagemang som redan finns i verksamma organisationer. Det är dyrt för landet att låta bli. Ersättningen till de ideella krafterna är blygsamma jämfört med vad tjänstemän och konsulter kostar. Anslagen till de ideella organisationer som är verksamma inom natur- och kulturmiljöområdet bör räknas upp. Vad som ovan anförs om uppräkning av anslag till ideella organisationer verksamma inom natur- och kulturmiljöområdet bör ges regeringen till känna. 8.4 Grönområden i storstäder och tätorter Grönområden i stadsmiljöer är av stor betydelse för människor, djur och natur. Det är vetenskapligt belagt att vi blir friskare av att ha tillgång till grönområden, t.ex. en park, så att vi kan följa årstidernas växlingar etc. Flera grönområden är dock hotade till följd av exploatering, t.ex. vägbyggen. Bevarandet av grönområden är viktigt av flera skäl. Dels ger de möjlighet till fritidsaktiviteter och rekreation för människor, vilket i sin tur bidrar till god hälsa och livskvalitet, dels är det viktigt för den biologiska mångfalden och miljön. Närheten till grönområden tycks enligt flera undersökningar ha en avgörande betydelse för om människor över huvud taget ska ge sig ut på promenader. För de allra flesta är tillgången till bostadsnära rekreationsområden av största betydelse för stadsmänniskans livskvalitet som gör regionen till ett bra ställe att bo på. Fjällen och skärgården är attraktivt att besöka på semestern, fiskesjön och svampskogen för helgutflykten. Även behöver vi dock en stunds avstressande avkoppling då vi får möjlighet till frisk luft, dagsljus och motion. Då utgör parker och andra grönområden ett viktigt inslag för människor som bor och verkar i stadsmiljöer. Vardagspromenaden in mot centrum är kanske dagens enda utevistelse. Det är då av stort värde om människor kan kombinera nytta med nöje genom att ta en promenad längs en trivsam gångväg som ger skönhetsupplevelser och naturkontakt. En grön stad är inte bara vacker och trevlig. För att små barn ska ha goda förutsättningar att utveckla ett intresse för naturen är det viktigt att de ofta får tillfälle att möta den. Skogen och parker nära hemmet och skolan eller dagis kan alltså grundlägga ett naturintresse och en känsla av ansvar inför det levande. Exempelvis kan parker utgöra levande klassrum där kunskap om natur, ekologi, kultur och historia m.m. kan studeras. Skolgårdar är ofta fattiga på naturinslag. Det finns dock skolor som arbetar med odlingsprojekt, holkuppsättning, dammar etc. På så sätt hittar barn nya spännande lekar i stimulerande och varierande lekmiljöer. Detta bör uppmuntras och tillämpas i större utsträckning bland skolorna. Vistelser i naturen gör dessutom barnen starkare, friskare och mer koncentrerade. Oavsett om det gäller barn, ungdomar eller vuxna är det viktigt med närhet till grönområden. Vikten av tillgängligheten till grönområden för äldre, sjuka och handikappade och deras möjligheter till utomhusaktiviteter är särskilt viktig att betona. Svenska liksom utländska studier från sjukhus och vårdinrättningar har visat på ett minskat behov av läkemedel, smärtstillande mediciner och sömntabletter när patienter ges möjlighet till att komma ut i parker och naturområden. Generellt sett sover de bättre och blir mindre rastlösa. De fungerar bättre socialt och mådde bättre fysiskt. Det finns även fler positiva kopplingar mellan sjukvård och utomhusvistelser i grönområden. Möjligheter för patienter inom sjukvård samt boende inom äldrevården bör ges bättre möjligheter till utomhusvistelser och naturupplevelser. Naturmark och grönområden i och kring staden hjälper oss även att dra nytta av naturens förmåga att rena smutsig luft och orent vatten. Den stora ansamlingen av människor i städer ökar risken för att oönskade ämnen når skadliga halter. Här fyller de gröna områdena i och kring staden en viktig funktion, men för att de inte ska ta skada så måste områdena vara tillräckligt stora. Vad som ovan anförs om grönområdenas betydelse i stadsmiljöer för människor, djur och natur bör ges regeringen till känna. 8.5 Turism och naturvård i samarbete Det finns många goda skäl till att skydda naturområden. Dessa områden måste dock kunna förenas med möjligheten för de lokalt boende att få utkomst av de skyddade områdena. Ett starkt incitament för att skydda naturområden är att det finns ett stort naturintresse bland den stora allmänheten. Naturintresset kan främjas bl.a. genom att främja en ekologiskt hållbar turism i skyddade naturområden. Turism som ger fler människor möjlighet att se hur en riktigt gammal skog ser ut samt på så sätt får lära sig mer om dess betydelse för bl.a. den biologiska mångfalden måste komma fler tillgodo. Människor behöver i större utsträckning ges möjlighet att ta del av de skyddade naturvårdsområdena som finns bevarade. På så sätt ökar chansen att sprida kunskap och öka förståelsen bland allmänheten för naturvärden. Det finns annars en risk att naturskyddsområden blir en undangömd tillgång för särskilt bevandrade naturvårdskännare. För landsbygden och i skärgården är turismen på många håll ekonomiskt mycket betydelsefull. Gårdsbutiker med lokalt förädlade produkter, konst, logi, utflyktsmål, aktiviteter och kurser är exempel på vad landsbygden har att erbjuda runtom i . Dessa exempel skulle likväl på många sätt med stor varsamhet kunna bedrivas i skyddade naturområden. Till viss del sker detta , men möjligheter till utveckling finns i stor grad. Efterfrågan på resmål med genuina upplevelser växer ständigt. Detta intresse måste tillvartas genom att stötta etablerade och blivande entreprenörer att skapa och utveckla nya resmål och upplevelser på landsbygden och särskilt naturintressanta områden. Allmänhetens och naturskyddsintressen måste länkas samman i högre utsträckning så att en hållbar utveckling av besöksnäringen på landsbygden främjas. Detta kan bidra till ökad förståelse för naturvårdens betydelse. Vad som ovan anförs om att utveckla en ekologiskt hållbar turism där de lokalt boende får utkomst av skyddade reservats- och naturskyddsområden bör ges regeringen till känna. Den ansträngda miljösituationen i kan i mångt och mycket liknas vid ett klassiskt problem de allmänna tillgångarnas tragedi. Övergödning, alltför hårt fisketryck och utsläpp av miljögifter beror på aktiviteter och handlingar som framstår som rationella för enskilda individer eller för enskilda länder, men som sammantaget leder till ett kollektivt slöseri med den gemensamma resursen . är en stor resurs ur miljö- och rekreationssynpunkt samt som område för många människors utkomst i bl.a. turist- och fiskenäringarna. Återkommande rapporter beträffande tillstånd visar att havet är hotat och har så varit . Är havet hotat är också människors utkomst hotad. De småskaliga fiskesamhällena som håller våra kuster och skärgårdar levande riskerar att dö ut när fiskbestånden minskar och konkurrensen från andra länder och stora fisketrålare blir för hård. Larmrapporter om spridning av giftalger, kraftigt förändrade fiskbestånd, höga halter av miljögifter i fisk och ökad utbredning av döda bottnar i Östersjöns kustområden gör att det är hög tid att inse att situationen i är alarmerande. Sambanden som leder till detta är komplexa, men huvudorsakerna är väl kända. Stora tillflöden av närsalterna, kväve och fosfor, har resulterat i en ökande övergödning av . har den mänskliga tillförseln av kväve fyrfaldigats och fosfortillförseln åttadubblats. Övergödningen har lett till en ökad algproduktion och återkommande blomning av giftiga alger. När algerna blommat sjunker de till botten och bryts ned. Vid nedbrytningen förbrukas syret i bottenvattnet och de bottenlevande organismerna slås ut. Detta påverkar även torskbestånden, eftersom goda syreförhållanden är en förutsättning för torskens reproduktion. har arealen döda bottnar ökat stadigt. är cirka en tredjedel av den egentliga bottenyta död. Det är inte längre bara de djupare delarna av som har döda bottnar. Bottendöden sträcker sig långt in i bland annat . De huvudsakliga källorna till övergödningen av är utsläpp av kväveoxider från trafik och industrier, läckage av närsalter från jordbruksmark samt utsläpp direkt till vatten via industriavlopp och kommunala reningsverk. 9.1.1 Minska näringsläckaget från jordbruket Inriktningen för att minska näringsläckaget från jordbruket bör vara att stimulera användning av fånggrödor samt minska kvävegivorna genom rådgivning och ökad användning av växtnäringsbalanser. Projektet är den hittills största satsning som gjorts för att minska näringsläckage från jordbruket. Projektet blev en succé. Att odla fånggrödor är en enkel och kostnadseffektiv åtgärd för att minska näringsläckaget från jordbruket utan att för den skull tappa i avkastning. Därför är det olyckligt att den begränsat möjligheten att få ersättning för odling av fånggrödor till de län som ingick i projektet. Som ett led i att verkligen ska uppfylla EU:s nitratdirektiv bör stödet för odling av fånggrödor utvidgas så att jordbruksområdena runt , , och omfattas helt och hållet. Yrkande i detta avseende finns i jordbruksmotion. 9.1.2 Minska kväveoxidutsläppen från trafiken har lagt förslag i om ett långsiktigt arbete för att stimulera introduktion av förnyelsebara bränslen. Genom större användning av förnyelsebara bränslen kan transportsektorns utsläpp av koldioxid som bidrar till växthuseffekten minskas. Kväveoxidutsläppen minskas dock inte genom introduktion av förnyelsebara bränslen eftersom det är luftens kväve som binds vid förbränningen i en motor. Därför är arbetet med att utveckla katalysatorer som fungerar på dieseldrivna fordon angeläget. Ett sådant utvecklingsarbete är också viktigt för att få fram katalysatorer som fungerar tillsammans med bensinmotorer med låg förbrukning. bör därför ta initiativ för att inom EU införa gemensamma minimiregler för fungerande avgasrening på dieselfordon. Yrkande i detta avseende finns i infrastrukturmotion. 9.1.3 Inrätta en miljöfond för kostnadseffektiva investeringar har tidigare föreslagit att ett system för handel med utsläppsrättigheter för klimatpåverkande utsläpp, framförallt koldioxid, ska införas. Utöver detta förslag vill vi gå vidare med ett liknande system för utsläpp av kväveföreningen till luft och vatten från kända punktkällor. Krav på rening av exempelvis kväveoxidutsläpp från en svensk industri kan då antingen genomföras som en investering i den aktuella industrin eller att motsvarande investeringsbelopp läggs i en miljöfond, som då kan användas mer kostnadseffektivt på andra sidan . Detta kan ses som en utvecklad Polluters Pay Principle, där förorenaren betalar för rening av utsläppen, men där åtgärderna skulle hamna där de medför störst utsläppsreducering. Även rening av avloppsvatten från kommuner bör kunna ingå i detta samarbete. Vad som ovan anförs om att inrätta en miljöfond för kostnadseffektiva investeringar bör ges regeringen till känna. 9.2 Utsläpp av olja och miljögifter registrerar den svenska ca 400 illegala oljeutsläpp, utsläpp som är medvetna och sker vid fartygens normala drift, exempelvis vid rengöring av tankar. Även måttliga oljemängder kan under olyckliga omständigheter vålla omfattande skador på badstränder och sjöfågelbestånd. Dessa utsläpp sker trots att det finns ett väl utvecklat system av internationella regler som förbjuder utsläpp av detta slag och trots att kapaciteten att omhänderta förorenat vatten i svenska hamnar ständigt ökar. Det är uppenbart att risken att åka fast är för liten. Vid sidan av dessa medvetna oljeutsläpp utgör de omfattande oljetransporterna på ett ständigt miljöhot. Särskilt hotfulla är de omfattande transporterna från ryska oljehamnar i . är ett av de mest förorenade haven på jorden. Det är också ett hav som är väldigt känsligt för föroreningar, även ett mindre utsläpp av olja kan innebära en katastrof för . När det gäller utsläpp av miljögifter lider mycket av gamla synder. Även om de stora punktutsläppen från industrier i är åtgärdade har gifterna från tidigare inte försvunnit. De finns kvar i bottensediment och kan därmed göra skada om sedimentet rörs upp. Dagens utsläpp av miljögifter är inte punktvisa på samma sätt som tidigare utan mer diffusa. Ett tydligt exempel på detta är dioxin, som bland annat släpps ut i små mängder vid förbränning och nedbrytning av PVC. Eftersom dioxin är mycket giftigt och inte bryts ned i naturen kan många små utsläpp sammantaget ställa till stor skada. 9.2.1 Klassa som särskilt känsligt område De omfattande transporterna av miljöfarligt gods i utgör ett ständigt hot mot miljö. Mycket tyder exempelvis på att kommer att öka exporten av olja som transporteras ut genom . Därför är det viktigt att länderna runt gemensamt inriktar sin politik på att starkt begränsa vilka fartyg som får trafikera vårt gemensamma hav. är klassad som ett känsligt område. Det innebär att nya fartyg som seglar i måste vara försedda med dubbelskrov. Detta är inte tillräckligt. Det kommer att ta innan alla gamla enkelskrov har bytts ut. HELCOM håller på och utreder om bör klassas som ett särskilt känsligt område. Det är en långdragen process. Därför bör gå före övriga länder och kräva att den svenska delen av klassas som särskilt känsligt område (PSSA) av det FN-organ som reglerar sjöfart, IMO. Parallellt med detta kan vi arbeta genom HELCOM för att få de andra med oss. Vad som ovan anförs om att bör kräva att PSSA-klassas som särskilt känsligt område bör ges regeringen till känna. Detta skulle ge miljöorganisationer i både insyn och möjlighet att påverka. Det skulle också öppna möjligheter att ta fram strängare regler för säkrare fartyg, exempelvis krav på dubbelskrov för fartyg som transporterar miljöfarligt gods i . Yrkande beträffande krav på dubbelskrovade fartyg finns i infrastrukturmotion. 9.2.2 Skärp de straffrättsliga sanktionerna för miljöbrott till havs Trots lagstiftning som förbjuder oljeutsläpp och dumpning av annat slag drabbas svenska vatten av många skadliga utsläpp. Huvudorsaken till att miljöbrott till havs begås är för att minimera kostnader. Brotten föregås ofta av kalkyler där kostnaderna för eventuellt straff vägs mot vinsten av att bryta mot reglerna. Det är därför mycket viktigt att de straffrättsliga sanktionerna fungerar. Det ska vara kännbart att överträda reglerna. Samhällets budskap måste otvetydigt vara att brott mot miljöreglerna aldrig ska löna sig. Det är därför nödvändigt att de straffrättsliga sanktionerna skärps, för att i större utsträckning förhindra att miljöbrott till havs begås. Vad som ovan anförs om att skärpa de straffrättsliga sanktionerna för miljöbrott till havs bör ges regeringen till känna. 9.2.3 Åtgärdsprogram för minskade dioxinutsläpp Utsläpp av dioxin är ofta relativt små och svåra att få kontroll på. Många små utsläpp får dock sammanlagt stora effekter på grund av att det giftiga dioxinet inte bryts ned i naturen utan istället lagras i djur och människor. Det är angeläget att få bättre kontroll på och kunna åtgärda alla små utsläppskällor av dioxin. Alla former av förbrännings-anläggningar, deponier m.m. måste kartläggas och åtgärdas. När strömming från innehåller så höga halter av dioxin att det behövs undantag för att den över huvud taget ska få saluföras som människoföda är det hög tid att ta tag i problemet. Larmen om dioxin i vår mat gäller inte bara fisk och skaldjur. I och har det även förekommit skandaler med dioxin i mjölk. Därför bör inom EU ta initiativ till ett brett åtgärdsprogram för att minska dioxinutsläppen och därmed minska risken för att vi får dioxin i vår mat. Målet måste vara ett giftfritt samhälle. Vad som ovan anförs om att inom EU bör ta initiativ till ett brett åtgärdsprogram för minskade dioxinutsläpp bör ges regeringen till känna. Situationen för fisken och fisket är allvarligt. Detta bekräftas förutom av havsmiljöforskare också av yrkesfiskare som utifrån den egna vardagen ser och drabbas av de förändringar som sker. Det är framförallt torsken och beståndet av torsk öster om som är hotat i . Sannolikt bär förändringar i miljön ett väl så stort ansvar för den kraftiga minskningen av torskbeståndet som fisket i sig. Övergödningen av har exempelvis bidragit till att stora bottenområden är syrefattiga och i princip döda. Detta har även påverkat beståndet av torsk eftersom goda syreförhållanden är en förutsättning för torskens reproduktion. Oavsett hur ansvarsförhållandet ser ut mellan förändringar i havsmiljön och fisket är dagens fisketryck totalt sett för hårt. Den gemensamma fiskepolitiken och därmed fisket i måste bedrivas på ett långsiktigt hållbart sätt i fråga om utnyttjandet av fiskeresurserna annars har varken fiskbestånden eller fiskarna någon framtid. Ett annat exempel där förändringar i havsmiljön får effekter på fisket är när svårnedbrytbara miljögifter lagras i fet fisk, vilket i sin tur gör att fisken inte betraktas som tjänlig att äta annat än i små mängder. Tydligast är exemplet med höga dioxinhalter i strömming. 9.3.1 Höj minimimåttet för torsken För att säkra ett fortsatt bestånd av torsk i är det viktigt att alla individer fått möjlighet att leka minst en gång innan de fångas. Torsken leker när den är . Det är därför angeläget att inom EU höja minimimåttet för den torsk som får fångas till . Detta bör ges regeringen till känna. 9.3.2 Inrikta offentliga stöd på åtgärder som främjar det småskaliga fisket utgår inga svenska stöd till nya fartyg eller modernisering av befintliga fartyg. Det är en helt nödvändig inriktning eftersom fiskeflottans kapacitet redan är för hög. Det offentliga stödet bör istället inriktas på stöd och åtgärder som främjar det småskaliga fisket samt branschgemensamma åtgärder som utbildning, redskapsutveckling och marknadsföring. Detta bör ges regeringen till känna. 9.3.3 Tydliggör EU:s fiskereform I den nya fiskereformen som presenterats av finns inga tydliga tidtabeller och åtgärdsplaner för att minska fiskekapaciteten. har EU som mål att minska fiskeflottans kapacitet med . De genomförda nedskärningarna har dock enbart utgått från fiskeflottans tonnage. som tonnaget minskat har fartygens fångstkapacitet ökat genom effektivare fångstmetoder och utrustning, vilket bland annat stimulerats av subventionerna till nya högeffektiva fiskebåtar. Det är inte rimligt att EU har mål och medel som går i helt motsatt riktning. Därför är det viktigt att upphöra med subventionerna till nya högeffektiva fiskebåtar och dessutom komplettera förslag till fiskereform med tydliga tidtabeller och aktionsplaner för att minska fiskeflottans kapacitet. För att uppsatta mål om att minska fiskeflottans kapacitet verkligen ska fullföljas av respektive land krävs också att det finns ett fungerande sanktionssystem. Vad som ovan anförs om att komplettera EU:s fiskereform med tydliga tidtabeller, aktionsplaner samt sanktionssystem för att minska fiskeflottans kapacitet bör ges regeringen till känna. 9.4 Forsknings- och aktionsplan för miljö Det enda sättet att lösa ett problem som beror på att en gemensam resurs överutnyttjas är samarbete. har tidigare föreslagit att en nordisk miljöunion skapas för att de nordiska länderna ska kunna gå före resten av EU på miljöområdet. Ett utökat samarbete mellan de baltiska staterna, , , och länderna i en nordisk miljöunion kan vara mycket fruktbart när det gäller miljö. måste vara drivande och visa ledarskap när det gäller miljö. De baltiska staternas och förestående inträde i EU måste användas konstruktivt för att förbättra situationen i . När åtta av nio länder, som har kust mot , ingår i EU är möjligheterna att sätta press bakom gemensamma åtaganden bättre än om Östersjösamarbetet bara är mellanstatligt. Därför bör inom EU ta initiativ till en heltäckande forsknings- och aktionsplan för miljö. Arbetet inom HELCOM och de överenskommelser som redan finns inom Östersjösamarbetet kan utvecklas inom ett sådant EU-program. Vad som ovan anförs om att inom EU bör ta initiativ till en heltäckande forsknings- och aktionsplan för miljö bör ges regeringen till känna. Över hälften av alla utdömda miljöbrott i har bedömts som ringa brott, d.v.s. mindre förseelser såsom nedskräpning, för sent inlämnade miljörapporter etc. Allt mer resurser går åt till utredningsarbeten hos åklagare och polis, eftersom tillsynsmyndigheten vid blotta misstanken om miljöbrott måste anmäla detta. Dessutom måste en miljösanktionsavgift påföras den som gjort en lagöverträdelse. Denna dubbel-bestraffning gäller oavsett grovhet i överträdelsen. måste omarbetas så att den betraktar både näringslivs- och miljöintressen. Ekologi och ekonomi måste förenas på ett sunt sätt i strävan mot en hållbar utveckling. Den parlamentariskt sammansatta ser nu över . utgångspunkt i detta översynsarbete är: måste bli mindre teoretisk och istället bättre anpassad till verkligheten. Företagare ska kunna vända sig till tillsynsmyndigheten för att få bra råd och service utan att riskera påföljder. bör främja samarbete, inte utgöra ett hinder. måste utformas så att rimlighetsbedömning kan göras i det enskilda fallet. I många fall är sanktionsavgift mer rimligt än åtalsanmälan. Miljöbrotten måste få konsekvenser i proportion till brottets art. Dubbelbestraffningen måste bort vid små förseelser. Reglerna för sanktionsavgifter måste anpassas efter företagens omsättning. Jämställ sent inkommen miljörapport med sent inkommen deklaration. Vi bevakar frågor som rör kostnader i samband med inskränkningar i markanvändning och vem som skall stå för dessa. Utgångspunkten måste vara att markägare inte ska drabbas på ett negativt sätt när staten griper in. Den sittande behöver, både för miljöns och för markägarnas skull, i sitt arbete inkludera en översyn av regelverket kring markavvattning. Osäkerheten kring vilka regler som gäller i olika fall, avseende markavvattning och dikesrensning, får till följd att många skogsägare känner sig mycket osäkra på vad som gäller. Detta leder till att nödvändiga rensningar skjuts . I sin tur leder detta till minskad produktion och försämrade avkastningsmöjligheter för skogsägarna. Gamla vattendomar bör miljöprövas, eftersom deras högsta och lägsta dämningsgränser i många fall har visat sig vara orealistiska. Detta har medfört negativ miljöpåverkan för bl.a. den biologiska mångfalden. Vad som ovan anförs om viktiga principer vid översynen av bör av regeringen ges som ett tilläggsdirektiv till . Detta bör ges regeringen till känna. Kemikalierna i samhället måste lyftas upp som ett prioriterat område på den politiska agendan. En av anledningarna till det är att många företag har dålig kontroll på kemikaliehanteringen, både vad gäller säkerhetsaspekter och arbetsmiljöförhållanden. har genom inspektioner kommit fram till att fyra av fem företag har så stora brister att det krävs åtgärder t.ex. utbildning och medicinsk kontroll av personal, förbättrad ventilation och produktinformation.