mot · GQ02U294 · 2002-10-23 00:00:00 — Den förändrade synen på mannens roll i familj och samhälle som bidragit till att öka jämställdheten i vårt land är något som bör kunna tjäna som inspiration inom biståndet. Vi vet att bestående förändringar först kan komma till stånd om män och kvinnor kan och vill dela på arbete och ansvar i hemmen och i arbete. Då kan också verklig jämställdhet bli verklighet. Det är också mycket angeläget att vi stöttar kvinnor i utvecklingsländerna, bl.a. genom att uppmärksamma det mycket utbredda kvinnliga företagande som finns och andra sätt som kvinnor kan vinna ökat ekonomiskt oberoende. Kvinnor står för den största produktiva potentialen, inte minst inom jordbruk och industri, men också inom områden som företagande och övrig affärsverksamhet. I dessa sammanhang är det därför viktigt att se till att kvinnor i har tillgång till startkapital och möjligheter till lån bl.a. genom s.k. mikrokrediter. Goda erfarenheter av detta finns i såväl (bl.a. i och ), (bl.a. och ) som (bl.a. och ). Mer bistånd bör gå till de enskilda organisationer som arbetar för att stärka kvinnors rättigheter i fattiga länder. Ett viktigt insats som bör stödjas är att våga gå i frontlinjen för att på allvar komma till tals med kvinnovåldet i fattiga länder, inte minst genom opinionsbildning och utbildning i olika former, inklusive bildande av manliga nätverk. och andra givarländer bör satsa mer resurser på insatser som syftar till att stärka kvinnors möjligheter att delta i det samhälleliga beslutsfattandet, bl.a. i syfte till att öka det kvinnliga deltagande inom politik och medier, men även i övriga delar av samhället. Här har möjligen gjort en del erfarenheter som kan nyttiggöras. menar att borde kunna göra mer på detta område internationellt. En hel del framsteg har gjorts under , bl.a. för att förbättra kvinnors rättigheter, men tyvärr utsätts fortfarande kvinnor för systematiska och vämjeliga övergrepp . Detta är naturligtvis helt oacceptabelt. Vi anser att måste vara tydligare med att kritisera dem som kränker kvinnors rättigheter. får inte stå tyst och passivt när kvinnor och flickor förtrycks eller dödas till följd av svår diskriminering och våld riktat specifikt mot dem därför att de är födda till kvinnor. bör vara pådrivande för att fler länder ska skriva under och implementera konventionen om avskaffande av all slags diskriminering mot kvinnor (CEDAW). Detta gäller också den deklaration och handlingsplan som undertecknades vid den fjärde kvinnokonferensen i samt vid uppföljningen av densamma i . Tyvärr visade det sig vid den sistnämnda konferensen att de flesta utmaningar fortfarande kvarstår i flertalet av världens . anslår i denna motion ytterligare medel till jämställdhetsfrämjande insatser runt om i världen, bl.a. ytterligare till Unifem, utöver regeringens förslag. 14 Sexuell och reproduktiv hälsa På flertalet FN-konferenser har frågan om fri abort diskuterats flitigt. På i (ICPD) 1994 beslutade världens länder att av biståndet skall avsättas till sexuell och reproduktiv hälsa. Endast ett EU-land, , uppfyller detta mål. som fått pris som världens mest jämställda land, uppnår inte målet att avsätta av biståndet till sexuell och reproduktiv hälsa. Då frågan är mycket känslig i en del länder, vilket lett till att många biståndsgivare inte får finansiella medel till verksamhet som kan omfatta stöd till fri abort ligger ett extra stort ansvar på att liberala länder som är generösa. Den amerikanska Bushadministrationen har kraftigt dragit ned stödet. Det är en trend vi även ser på andra håll i världen. Detta är oacceptabelt. bör låta en större del av biståndet gå till sexuell och reproduktiv hälsa. anslår därför ytterligare till utöver regeringens förslag. 15 Satsningar mot hiv/aids Att förebygga ohälsa och bekämpa sjukdomar är en viktig uppgift för biståndet. Ett av de största hoten mot hälsa och välfärd i den fattiga delen av världen utgörs av aidsepidemin. Hiv/aids utgör ett dödligt hot mot alla människor i söder om . Många drabbas av hiv och i många utvecklingsländer i ökar nu antalet drabbade lavinartat. Sedan aidsepidemin började har över 20 miljoner människor dött av aidsrelaterade sjukdomar. beräknas ca 4050 miljoner vara smittade av hiv. Två tredjedelar av dessa finns i södra . Hälften av alla hivinfekterade är unga människor, . Dödstalen beräknas fortsätta öka och aidskatastrofen i kan, om ingenting görs, leda till att ett flertal afrikanska stater någonsin kan komma att uppleva en befolkningsminskning. Aidsepidemin drabbar inte bara de som insjuknar utan också deras närmaste omgivning. Miljontals barn blir föräldralösa. Hela samhällen och nationer förlorar en eller flera generationer av människor. Hiv/aidsepidemin är ett avgörande hot mot möjligheterna till social och ekonomisk utveckling och ett svårt hot mot möjligheterna att bekämpa fattigdom. Sexualitet är ett stort tabu i många fattiga länder. Om dagens generation skall lyckas förebygga hiv/aids, oönskade graviditeter och sexuellt överförbara sjukdomar, måste detta tabu brytas. Det politiska engagemanget och ansvaret är allt för svagt i utvecklingsländerna. I är det än så länge ytterst få ledare som tydligt och klart prioriterar kampen mot hiv/aids. I utvecklingssamarbetet är det därför viktigt att svenska representanter, även på högsta nivå, i utvecklingssamarbetet lyfter fram tabubelagda frågor om hiv/aids, sexualitet, makt och rättigheter på ett öppet sätt. Större satsningar bör göras på insatser för att förebygga hiv/aids, genom exempelvis sexualundervisning i skolorna och så kallad måste i snabbare takt än nu integreras i hälsosystemen. Det behövs information om spridningssätt och rekommendation om kondomanvändning. Det behövs även stora insatser för att hjälpa de redan drabbade, exempelvis genom att erbjuda gratis eller mycket billiga bromsmediciner till alla de miljoner som smittats. anslår ytterligare till samt ytterligare till WHO, för andra hälsofrämjande åtgärder, utöver regeringens förslag. 16 Satsningar på miljön I miljöpolitiken och i vårt eget miljömedvetande krävs solidaritet med människor i fattigare länder. Vi måste sträva efter en miljöutveckling som är hållbar ur ett globalt perspektiv. Bindande globala överenskommelser måste vidareutvecklas, liksom kunskaps- och tekniköverföring. Genom frihandel ökar möjligheterna att lösa många stora miljöproblem. Frihandel leder till effektivare hushållning med resurser, skapar resurser och effektivare hushållning för att lösa olika typer av miljöproblem. Den innebär också att miljövänlig teknik sprids snabbare. Frihandel skapar möjligheter för utvecklingsländerna att själva förädla sina naturtillgångar och kan därmed leda till att minska transportvolymerna. Klimatfrågan är vår tids största miljöfråga och därför måste åtgärder vidtas för att kraftigt minska klimatpåverkande utsläpp. De flesta klimatforskare är överens om att jordens klimat håller på att förändras och att människans utsläpp av framför allt växthusgaser spelar en stor roll. Det är ofta de fattigaste ländernas befolkning som riskerar att drabbas hårdast av klimatförändringar. En global skatt på koldioxid skulle kunna leda till en kraftfull reducering av användningen av fossila bränslen. En sådan måste dock samordnas med ambitionen att införa en global handel med utsläppsrätter av koldioxid. anslår i denna motion ytterligare till miljöfrämjande insatser i förhållande till regeringens förslag. 17 Samspelet mellan bistånds- och flyktingpolitiken Bistånds- och flyktingpolitiken bör vara nära sammankopplade främst i tre avseenden. För att förebygga flyktbehov är en ökad satsning på demokratifrämjande insatser mest angelägen. I akuta massflyktsituationer krävs omfattande hjälpinsatser i närområdet. Även vid repatriering och återuppbyggnad är bistånd av stor betydelse. Vi bör satsa mycket på olika former av humanitärt bistånd såsom katastrofhjälp och insatser för flyktingar i konflikthärdarnas närhet även i ett läge när resurserna för biståndet totalt sett har krympt. måste även i fortsättningen vara berett att göra mycket omfattande humanitära insatser var än tragedierna inträffar. Biståndspolitiska insatser som främjar ekonomisk och social utveckling kan minska migrationstrycket. Det gäller både förmågan att försörja sig och ländernas möjligheter att få kontroll på sin befolkningsutveckling. Det handlar i dessa sammanhang emellertid om utvecklingstendenser på mycket lång sikt, varför sådana insatser inte kan ställas mot en fortsatt generös mottagning av asylsökande i vårt eget land. Demokratibistånd torde kunna medverka till att flyktsituationer för människor i utvecklingsländerna förhindras. Den satsning på bistånd som främjar demokrati och respekt för mänskliga rättigheter och för minoriteters rättigheter som förordas i denna motion är alltså motiverad även i ett flyktingpolitiskt perspektiv. När flyktsituationer äger rum i större omfattning är behovet av biståndsinsatser mer uppenbart. I de flesta fall i utvecklingsländerna tar flyktingar sin tillflykt till grannländer. Sådana massflyktsituationer ställer oerhört stora anspråk på mottagarländerna, som ofta också tillhör gruppen av fattigare . Detta kan dessutom ha en direkt destabiliserande inverkan på dessa länder. har en rad långvariga massflyktsituationer kunnat upplösas genom att människor kunnat återvända till sina hemländer. Såväl det fysiska repatrieringsarbetet som de enorma insatser för återuppbyggnad som erfordras för att flyktingarna skall ha något att återvända till kräver stora bistånds- insatser. En samordnad politik för att bidra till att förebygga och/eller undanröja orsaker till flykt och påtvingad migration skall vara ett viktigt inslag i internationella agerande såväl bilateralt som multilateralt. Här bör inte minst olika FN-organ som t.ex. UNHCR få ett kraftfullt stöd. UNHCR spelar en mycket viktig roll i arbetet med att hjälpa flyktingar runt om i världen. Dessvärre är det en organisation som har svårt att få de reguljära resurser som arbetet kräver. Vi föreslår därför en ökning av UNHCR:s anslag med i förhållande till regeringens förslag. samarbete med länderna i samt på handlar, som liberalerna framhållit, inte om samma saker som samarbetet med utvecklingsländerna. Det grundläggande i är att bryta den förlamning som decenniers kommunistiskt styre inneburit och återknyta band mellan olika delar som brutits mot medborgarnas vilja. Det viktigaste är att länderna i samt på så fullständigt som möjligt kommer med i det demokratiska olika institutioner och integreras i det normala ekonomiska utbytet mellan olika europeiska länder. EU bör vara öppet för alla demokratiska länder som helt eller delvis ligger i och som delar målen för EU, inklusive målen för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken. Även om det kan ta innan länder som , , , och är i positionen att kunna ansöka om medlemskap med någon utsikt till framgång är det viktigt att denna princip, med sin grund i , hålls levande. I ett antal av de gamla kommunistiska staterna har övergången till demokrati och marknadsekonomi genomförts och en positiv ekonomisk utveckling har inletts som de demokratiska landvinningarna stabiliserats. De tydligaste exemplen är , , , , , , , , och . Dessa länder är även de som ligger närmast till hands för medlemskap i . I har demokratin dock på inga sätt funnit sina former. Yttrande- och pressfrihet existerar ej. är i praktiken en ny diktatur. Ett land som t.ex. befinner sig någonstans mellan dessa två grupper. Landet har delvis lyckats med ekonomiska reformer, men någon verkligt fungerande demokrati har inte ännu kunnat etableras. För vissa av de gamla östländerna kvarstår behovet av grundläggande insatser för att bidra till att de grundläggande elementen i ett normalt europeiskt samhälle kan återskapas rättssäkerhet, privat ägande, fri prisbildning, kommunalt självstyre, fria massmedier och partier etc. I framför allt är förhållandena sådana att de enda insatser som förefaller meningsfulla är att stödja en demokratisk opposition mot härskare som försöker bevara ett totalitärt system. 18.2 Bistånd nödvändigt ännu en tid Bistånd kommer att vara nödvändigt ännu framöver, i första hand för att möjliggöra en snar integrering av länderna i samt på i det europeiska samarbetet. Skillnaden i demokratisk och ekonomisk utveckling mellan länderna i är stor. Stöd till länder som , och kommer att behövas. I takt med att fler länder i integreras djupare i det europeiska samarbetet blir det emellertid naturligt att stödet till dessa fasas ut helt eller delvis. Målet måste vara att helt och hållet normalisera relationerna med länderna i samt på och att bistånd därmed ej längre skall behövas. 18.3 Åtgärder för ökad kärnsäkerhet Kärnsäkerheten i och länderna i utgör ett viktigt mål för EU:s biståndsinsatser. Den bristande säkerheten i kärnkraftverken där är ett allvarligt miljöhot mot hela vår kontinent, likväl som den utgör en direkt och påtaglig fara för människorna i den omkringliggande regionen. Målen måste vara att främja energihushållning och effektivare energidistribution så att det totala energianvändandet kan hållas tillbaka, och bidra till de direkt berörda individernas omedelbara säkerhet. bör vara pådrivande i arbetet med att främja kärnsäkerhet i och länderna i . 19 EU:s bistånds- och utvecklingspolitik Som ett av de rikaste områdena på vårt klot har ett ansvar för att minska klyftorna mellan rika och fattiga. Den europeiska unionen bygger på gemensamma värderingar som bl.a. kommer till uttryck i fördragen. Kampen för demokrati, rättsstatens principer och försvaret för mänskliga rättigheter är grundläggande för det europeiska samarbetet. Detta måste tydligt prägla även biståndspolitiken. måste EU-institutionerna fokusera mer på demokrati och mänskliga rättigheter. Det bör ske inom ramen för en sammanhållen, konsekvent och tydlig strategi. Sannolikt går inte detta med mindre än att man beslutar sig för en genomgripande reform av biståndspolitikens mål och institutioner. Genom inträde i EU har vi fått en god möjlighet att påverka en av de allra största biståndsgivarna i världen. EU-samarbetet erbjuder stora möjligheter att tillsammans med de andra länderna åstadkomma konkreta resultat vad gäller globalt utvecklingssamarbete. Huvuddelen av biståndssamarbetet bör dock även omfattas av närhetsprincipen och beslutas och administreras av de enskilda medlemsländerna själva. 19.1 Fortsatta reformer nödvändigt liberalerna är starkt kritiska till en hel del av det arbete som sker inom EU gentemot tredje världen. Det är inte alltid utvecklingsambitioner som styr utan ofta lyser andra, exempelvis postkoloniala och företagsekonomiska intressen igenom. Frågor om mänskliga rättigheter måste bli viktigare inom EU:s utvecklingspolitik. EU:s utvecklingspolitik måste också präglas av högre kompetens och en större närvaro i de länder man samarbetar med. EU-biståndet har kritiserats för en alltför ogenomtränglig byråkrati. Denna försvårar på flera sätt genomförande av biståndsinsatser och kontroll av dessa. menar att bör verka för att EU:s bistånd i ökande utsträckning sker i form av programstöd istället för projektstöd. Arbetet med att reformera EU:s biståndspolitik pågår. Bland annat kommer administrationen av biståndet att koncentreras till mottagarländerna i högre grad . Det är positivt. Administrationen har i allt för hög utsträckning varit centrerad till och pengar har bokstavligen pumpats in i mottagarländerna utan fullständig kontroll och utvärdering. Biståndsutbetalningar har kraftigt försenats, vilket givetvis har lett till svåra negativa konsekvenser för mottagarländerna. Den byråkratiska hanteringen och centraliseringen av EU:s bistånd har lett till att fusk och oegentligheter uppstått. Arbetet med att reformera EU:s biståndspolitik måste fortgå och påskyndas. 19.2 Avskaffa jordbruksprotektionismen satsa på frihandel EU bör fördjupa sitt samarbete med länder i , och för att främja en demokratisk, ekonomisk och social utveckling för människorna där. Den absolut viktigaste utvecklingshjälpen är frihandel. Vi har redan starkt betonat detta som EU:s potentiellt viktigaste insats för minskad fattigdom i världen. liberalerna föreslår att biståndet höjs med totalt jämfört med regeringens förslag. Förutom de anslagsmotiveringar som redovisats för ovan anser vi att medlen bör fördelas på följande sätt. För det totala multilaterala utvecklingssamarbetet anslår ytterligare utöver regeringens anslag. Arbetet med att förbättra situationen för utsatta barn och främja barns rättigheter bör prioriteras. Vi föreslår därför att , , tilldelas ytterligare . Vi vill särskilt betona vikten av att bekämpa de allra värsta formerna av barnarbete. arbete mot de allra värsta formerna av barnarbete och dess verksamhet för att ge fler barn möjlighet att gå i skola bör främjas. Övriga multilaterala insatser föreslås öka med ytterligare utöver regeringens förslag. Dessa medel bör användas främst till att främja barns och kvinnors rättigheter. Stödet till International , vars syfte bland annat är att arbeta för fria val och underlätta när sådana genomförs, bör även i fortsättningen vara generöst. WFP, , har en viktig roll att spela särskilt vid humanitära katastrofer. anslår ytterligare till detta arbete. Situationen för de ca 3 miljoner palestinaflyktingarna inom och runt är mycket allvarlig. UNRWA, för palestinaflyktingar, brottas med svåra ekonomiska problem. anslår därför ytterligare till UNRWA. Arbetet med att förebygga och undanröja orsaker till konflikter bör vara prioriterat. Vi föreslår att delposten Multilaterala konfliktförebyggande insatser ökas med . För det totala bilaterala utvecklingssamarbetet anslår ytterligare utöver regeringens anslag. anslår inga ytterligare medel till delposten utöver regeringens förslag. Vi förordar däremot en starkare prioritering av demokratifrämjande insatser, och en omfördelning av anslaget mellan länder bör därmed kunna göras. De svåra och tragiska konflikter som präglar flertalet afrikanska stater visar alla på behovet av ett annat styrelseskick än vad som varit gängse. roll som pådrivare av processerna mot demokratiskt fungerande afrikanska stater kan i detta sammanhang inte nog understrykas. Bilateralt bistånd till icke-demokratiska stater eller stater utan flerpartisystem bör undvikas. Stöd till dessa stater bör istället förmedlas genom enskilda organisationer. Mot bakgrund av vår kritiska uppfattning om bristen på demokratisk utveckling finner vi det naturligt att kraftigt sänka biståndet till länder såsom , och . Vi föreslår därför en total minskning av biståndet till med . Vi anser det vara särskilt viktigt att prioritera insatser för återuppbyggnaden av ett demokratiskt . Antalet drabbade av hiv/aids ökar nu lavinartat i stora delar av . Det behövs därför kraftfulla insatser för att motverka och förebygga spridning av hiv/aids. Anslaget till föreslås i motionen öka med ytterligare utöver regeringens förslag. har en lång erfarenhet av samarbete med . Då landstrategier arbetas fram bör inriktningen vara på demokratiinsatser samt fattigdomsbekämpning. Vi föreslår att anslaget ökas på med . Som ovan anförts anser att betydligt större satsningar bör göras på demokratifrämjande insatser och insatser för att stärka människors rättigheter runt om i världen. Därför anslår vi ytterligare till särskilda insatser för att främja demokrati och respekten för mänskliga rättigheter. 20.2.5 Våra ändringsförslag i förhållande till regeringens budget Konfliktförebyggande insatser + 35 Övriga multilaterala insatser + 35 Totalt multilateralt utvecklingssamarbete + 300 Särskilda insatser för demokrati och MR + 500 Enskilda organisationer + 116 Ekonomiska reformer/skuldavskrivningar + 500 Totalt bilateralt utvecklingssamarbete + 636 Totalt multilateralt och bilateralt utv.sam.