mot · GQ02Ju278 · 2002-10-23 00:00:00 — Stärkt skydd för mänskliga rättigheter 1 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om inkorporering med svensk rätt av vissa MR-konventioner.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen skall underteckna tilläggsprotokoll 12 till om mänskliga rättigheter och skyndsamt förelägga protokollet för ratificering.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen bör genomföra de lagändringar och andra konkreta åtgärder som FN:s MR-kommittéer rekommenderar.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen inom FN och EU skall kräva att fortsättningsvis arbetar med respekt för FN-stadgan.2 begär att regeringen tillsätter en utredning för att utvärdera effekterna av inskränkningarna i rätten till offentlig försvarare och frånvaron av lagstadgad rätt till tolk i brottmål. begär att regeringen tillsätter en parlamentarisk utredning för att utvärdera ändringar i rättshjälpslagen i enlighet med vad som anförs i motionen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen bör genomföra en utvärdering av lagen om allmän kameraövervakning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen bör begära nya förhandlingar om rambeslutet om bekämpande av terrorism. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om tillförsäkrande av funktionshindrades demokratiska och mänskliga rättigheter.1 1 Yrkandena 1, 3 och 9 hänvisade till KU. 2 Yrkandena 2 och 4 hänvisade till UU. Terrorattacken mot och Pentagon har vid sidan av förlusterna i människoliv och skadorna på egendom också lett till ett globalt krig mot terrorism. Bred enighet råder om att terrorism måste bekämpas med kraft och effektivitet, men frågan är vad som händer med de mänskliga rättigheterna. Dessa har sedan aldrig varit utsatta för ett så starkt hot som . Frågan måste nu ställas: Respekteras de mänskliga rättigheterna på samma sätt för alla människor oavsett ursprung, hudfärg, kön eller religion? Accepterar vi att vissa människors mänskliga rättigheter kränks på grund av den svagaste misstanke om någon anknytning till misstänkta terrorister? Efter ifrågasätts och utmanas de mänskliga rättigheterna på bred front. utgör inget undantag i detta sammanhang, något som framgått bl.a. av avvisningen av två egyptiska medborgare till hemlandet trots uppenbar risk för tortyr och frysning av de tre somaliasvenskarnas tillgångar. anser mot denna bakgrund att det är mer angeläget än någonsin att analysera bristerna i skyddet för de mänskliga rättigheterna i och ger i denna motion förslag om hur skyddet kan stärkas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 3 Internationella rättsliga ställning i I tillämpas den s.k. dualistiska principen beträffande tillämpligheten av internationella konventioner i intern svensk rättstillämpning. Det innebär att domstolar och myndigheter inte direkt tillämpar konventioner som åtagit sig att följa, utan det krävs först att de genom lagstiftning transformeras till svensk rätt eller att konventionen som sådan görs till svensk lag genom att lagstiftaren beslutar om inkorporering. Visserligen gäller principen att domstolarna i den mån det finns ett tolkningsutrymme som medger detta skall tolka lagstiftningen fördragskonformt. Men är detta inte möjligt. Transformationsmetoden har ofta visat att den är mycket ofullkomlig eftersom det är svårt för lagstiftaren att skaffa en total överblick över vilka lagar som behöver ändras och på vilket sätt för att ett konventionsåtagande som gjort skall uppfyllas. Den metod som ger säkra garantier för att ett konventionsåtagande effektivt genomförs på nationell nivå är inkorporering. motionerade om att den europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna skulle inkorporeras. En överväldigande riksdagsmajoritet avslog motionsyrkandet med motiveringen att konventionen inte var skriven som normal svensk lagtext och skulle bli svår eller omöjlig att tillämpa för de svenska domstolarna. När blev medlem av EU beslutade en enhällig riksdag om inkorporering av . har gått sedan denna inkorporering och inget har försports om problem hos domstolar eller myndigheter med tillämpningen. När det gäller andra grundläggande ställning i svensk rätt brukar regelmässigt utsättas för allvarlig kritik från de organ som övervakar konventionernas tillämpning för att konventionerna inte gjorts tillämpliga i svensk rätt och därmed möjliga att åberopa inför domstolar och myndigheter. Ett sådant exempel är kritiken från för mänskliga rättigheter i samband med granskningen av femte rapport om tillämpningen av den internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter. Kommittén beklagade att konventionen inte kunde åberopas inför svenska domstolar eller myndigheter och framställde kravet att skall se till att den nationella lagstiftningen ger en fullständig tillämplighet för de rättigheter som konventionen garanterar. Regeringen bör lägga fram förslag till om lagstiftning som inkorporerar följande med svensk rätt: Internationell konvention om medborgerliga och politiska rättigheter, Internationell konvention om avskaffande av alla former av rasdiskriminering, Konvention om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor, Konvention mot tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning och Konvention om barnets rättigheter. 4 Svenskt undertecknande och ratificering av tilläggsprotokoll 12 till om mänskliga rättigheter Det nuvarande diskrimineringsförbudet i artikel 14 i om mänskliga rättigheter gäller endast rättigheter vilka omfattas av konventionen. För att eliminera denna allvarliga begränsning av skyddet för de mänskliga rättigheterna har ett tilläggsprotokoll 12 till konventionen förhandlats fram. Tilläggsprotokollet utsträcker diskrimineringsförbudet så att det omfattar åtnjutandet av alla rättigheter vilka är reglerade i lag. Detta är ett viktigt steg i arbetet för att förverkliga principen om alla människors lika värde. Tyvärr har varken undertecknat eller ratificerat protokollet. Regeringen har ifrågasatt om ett tilläggsprotokoll är rätt metod eftersom det tar innan hunnit utveckla en praxis. Detta är en mycket anmärkningsvärd hållning eftersom samma argument likaväl kan användas mot själva konventionen. Konventionen är även den ett levande instrument, med en praxis från domstolens sida, som ständigt utvecklas beroende på samhällsförhållandenas förändringar. Detta argumentet skulle även kunna anföras mot ny nationell lagstiftning överhuvudtaget. Det har också anförts från regeringen att det inte kan uteslutas att en stat kan komma att hållas ansvarig enligt protokollet på grund av vad som hänt i den enskildes förhållande till tredje man, t.ex. en hyresvärd eller restaurangägare. Men själva konventionen medför ju viss s.k. Drittwirkung, dvs. är tillämplig även mellan privata rättssubjekt. Saken har varit föremål för en relativt omfattande diskussion i den juridiska doktrinen. Frågan inställer sig om regeringen i själva verket har inlett en process för att distansera sig från denna fundamentala människorättskonvention. De argument som regeringen anfört mot tilläggsprotokollets form och innehåll saknar bärkraft, och det är synnerligen angeläget att regeringen omgående undertecknar protokollet och att det sedan skyndsamt föreläggs för ratificering. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 5 Åtgärder med anledning av kritik mot från de FN- kommittéer som övervakar olika När rapporterar till de FN-kommittéer som övervakar de olika , brukar det regelmässigt riktas kritik från kommittéerna för att konventionen inte uppfyllts på vissa punkter, ofta i kombination med rekommendationer om att lagstiftning eller andra åtgärder bör vidtas. Kritik framförs också ofta i anslutning till behandlingen av enskilda fall. Så har t.ex. mot tortyr vid inte mindre än nio tillfällen kritiserat för att ha beslutat om avvisningar trots att det förelegat risk för tortyr. Men här saknas tydligen viljan att göra något effektivt mot missförhållandena. Någon annan förklaring står knappast till buds beträffande de ständigt upprepade konventionsstridiga avvisningsbesluten. I regeringens skrivelse 2001/02:83 En nationell handlingsplan för de mänskliga rättigheterna lämnas felaktiga uppgifter om att alltid rättar sig efter beslut av och . Så är icke fallet. Regeringen bör ta kritik från FN:s MR-kommittéer på största allvar, inte enbart genom att uttrycka detta i skrift utan även genom att genomföra de lagändringar och andra konkreta åtgärder som kommittéerna rekommenderar. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 6 Rätten till asyl en mänsklig rättighet Rätten att söka och åtnjuta asyl slås fast i artikel 14 i FN:s Allmänna deklaration om de mänskliga rättigheterna. Det är en mänsklig rättighet som är föremål för systematiska kränkningar i . Läget kommer att förvärras ytterligare från då det av den godkända direktivet om transportörsansvar senast skall ha genomförts i nationell rätt. Både detta direktiv och asylrätten i allmänhet behandlas i en särskild motion. 7 Rätten till en opartisk rättegång som är anklagad för ett brott skall ha rätt till en opartisk och offentlig rättegång för att få anklagelserna prövade. Denna rättighet garanteras både i den internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter och i den europeiska konventionen om mänskliga rättigheter. Tre svenska medborgare av somaliskt ursprung har fått erfara vad det i praktiken kan innebära att få denna rättighet kränkt. Personer och organisationer som troddes ha kontakt med eller al-Qaida-nätverket placerades av sanktionskommittén i på en lista med innebörd att deras tillgångar skulle frysas. De tre svenskarna placerades på listan som genom en EU-förordning gjordes till gällande lag i EU:s medlemsstater. Svenskarna har bestämt tillbakavisat alla anklagelser, men har inte fått ta del av det material sanktionskommittén grundat sitt beslut på, en situation som inte är helt olik den asylsökande står inför gentemot . beslut strider sannolikt mot , men maktpolitiska realiteter gör att detta inte kan fastslås. Möjligheten att få besluten prövade i svensk domstol har varit utesluten av ekonomiska skäl. Försäkringsbolagen har inte velat medge att hemförsäkringens rättsskydd utnyttjas. har två av de tre svenskarna avförts från listan. Nödvändigheten att göra grundläggande förändringar i sanktionskommitténs sätt att hantera dessa frågor för att det fortsättningsvis skall stå i överensstämmelse med artiklarna 1, 55 och 56 om skydd för de mänskliga rättigheterna i kvarstår. Regeringen bör både inom FN-systemet och inom EU driva krav på att fortsättningsvis skall arbeta i respekt för . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 8 Rätten till offentlig försvarare i brottmål I proposition 1983/84:23, som godtogs av , begränsades rätten till offentlig försvarare i brottmål. Begränsningarna genomfördes av statsfinansiella skäl. Rätten till försvarare kan givetvis ha betydelse för utgången av ett mål. Lagändringen har aldrig utvärderats, inte heller har det gjorts några jämförelser med hur olika domstolar tillämpar lagen. Det är också så att tillgång till tolk inte är en rättighet utan domstolen har möjlighet att förordna tolk om det bedöms vara nödvändigt. Regeringen bör tillsätta en utredning för att utvärdera effekterna av inskränkningarna i rätten till offentlig försvarare som genomfördes och hur frånvaron av lagreglerad rätt till tolk i brottmål påverkar den tilltalades möjligheter till försvar. bör göra en framställan till regeringen om detta. 9 Rättshjälp i tvistemål Proposition 1996/97:9, som godtogs av , har inneburit att rätten till allmän rättshjälp i tvistemål radikalt beskurits av statsfinansiella skäl. I princip hänvisas numera till rättsskyddet i hemförsäkringar m.m. När lagändringen förbereddes gjordes en undersökning av vilka grupper i samhället som i stor utsträckning saknade hemförsäkring. Inte oväntat visade det sig vara låginkomsttagare, invandrade, hyresgäster och andra grupper med svagare ekonomisk position än genomsnittet. Rättsskyddet är maximerat till per fall. Det har visat sig innebära att den som t.ex. driver en komplicerad vårdnadstvist i domstol kan riskera att stå utan juridiskt biträde i andra instans. I försäkringstvister om trafikskador har en genomgång av domar i visat att när ett försäkringsbolag överklagat ett mål till hovrätten, har rättegångskostnaden för den som förlorat målet i genomsnitt uppgått till sedan rättsskyddet fråndragits. Det betyder att den som överväger att processa mot ett försäkringsbolag riskerar att dra på sig en personlig skuld på , en oerhörd summa för de flesta människor. Innebörden av detta är att numera måste man vara rik för att ha möjlighet att få rätt i . har på regeringens uppdrag gjort en utvärdering av förändringar i rättshjälpslagen. Utvärderingen redovisades och den utmärks av en mycket positiv uppfattning om hur förändringarna slagit igenom i praktiken. Emellertid präglas utredningen mycket påtagligt av ett kameralt synsätt, där det överordnade värdet är att statsutgifterna för rättshjälpen reduceras. Det föreligger därför ett behov av en kompletterande utvärdering i form av en parlamentarisk utredning som görs utifrån ett annat perspektiv, där den enskildes möjligheter att oberoende av ekonomisk ställning kunna hävda sin rätt ställs i fokus. förfaller att ha tappat bort att allas likhet inför domstolarna är en grundläggande mänsklig rättighet som bl.a. stadgas i artikel 14 i den internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter, där målsättningen borde sättas högre än att inte skall göra sig skyldigt till ett direkt konventionsbrott. Regeringen bör tillsätta en parlamentarisk utredning för att utvärdera ändringar i rättshjälpslagen utifrån de angivna utgångspunkterna. bör göra en framställan till regeringen om detta. 10 Skyddet för den personliga integriteten Allmän kameraövervakning är tillåten endast om vissa förutsättningar är uppfyllda. Undersökningar gjorda av visar att endast hälften av de som har tillstånd för kameraövervakning uppfyllde villkoren för kameraövervakningen. Bristerna gällde frånvaro av upplysning, genom skyltning eller på annat sätt, om att kameraövervakning förekom och att kameraövervakningen omfattade ett större område än tillståndet avsåg. Trots lagreglerade tillsynsplikt hade av tillståndshavarna varit föremål för tillsyn . När länsstyrelserna tar ställning till tillståndsansökningar för kameraövervakning väger ofta hänsynen till den personliga integriteten lätt i förhållande till intresset av att förebygga brott. Den successivt mer sofistikerade tekniken betyder att utrymmet för personlig integritet krymper. Regeringen bör mot denna bakgrund låta genomföra en allsidig utvärdering av lagen om allmän kameraövervakning med särskild inriktning på frågan om hur den enskildes personliga integritet skyddas i detta sammanhang. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Frågor om integritet och tvångsmedel behandlas i en särskild motion. 11 Rambesluten om bekämpande av terrorism Ett mycket viktigt rambeslut har tagits i EU för att effektivisera terroristbrottsbekämpningen, nämligen rambeslutet om bekämpande av terrorism. Beslutet bär tydlig prägel av hastverk och drevs snabbt igenom i efterdyningarna av 11 september-händelserna. Brottsbeskrivningarna i terrorismbeslutet motsvaras redan av straffbelagda handlingar i . Den stora faran är att mycket lösligt definierade avsikter med de brottsliga handlingarna gör det möjligt att klassificera dem som terrorism och föremål för radikalt skärpta straff. Definitionen på vad som skall anses utgöra terrorism blir nödvändigtvis godtycklig och influerad av politiska uppfattningar. Rambeslutet jämnar vägen för inskränkningar i yttrandefriheten och demonstrations- och församlingsfriheten. Det rådsuttalande, utan rättslig betydelse som fogades till rambeslutet och där det hävdades att de som i likhet med antinazistiska motståndskämpar under arbetar för att bevara eller återupprätta demokratiska värden inte skall omfattas av terroristdefinitionen, bekräftar bara att de i själva verket just omfattas av definitionen. Regeringen bör begära förnyade förhandlingar om rambeslutet för att eliminera de inslag i beslutet som utgör ett hot mot rättsstaten. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 12 Funktionshinder och demokratiska och mänskliga rättigheter Möjligheten att utöva sina demokratiska rättigheter, t.ex. rösträtten eller tillgången till offentlig information, är inte självklar för alla samhällsmedborgare. Språket kan vara ett hinder och för många funktionshindrade den rent fysiska tillgängligheten. 9 kap. 2 § 2 st vallagen stadgar endast att fysiskt funktionshindrade vid behov har rätt att anlita hjälp vid röstningen. Problemet är att det inte finns något som tillgodoser kravet på rösthemligheten. Problemet har ytterligare förstärkts genom personröstningen. Ofta saknas valmaterial för synskadade personer. Ett annat problem är att vallokalerna ofta är placerade i skolor eller andra miljöer som inte anpassats till rörelsehindrades särskilda behov. företrädare med funktionshinder har ofta svårt att delta i beslutsfattandet på grund av fysiska och praktiska hinder. Vissa begränsade ändringar i vallagen om vallokalers tillgänglighet för fysiskt funktionshindrade trädde i kraft (SFS 2002:68). Regeringen bör utvärdera i vilken mån lagändringarna lett till att de fysiskt funktionshindrades utövande av rösträtten riksdags-, landstings- och kommunalval har kunnat ske under värdiga och jämlika former. Regeringen bör före valet till lämna förslag till om erforderliga lagändringar för att fysiskt funktionshindrade skall tillförsäkras sina demokratiska rättigheter i samband med allmänna val. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.