mot · GQ02Ju249 · 2002-10-23 00:00:00 — Det behövs exempelvis tydliga rutiner för tidiga beslut om förundersökning och en aktiv förundersökningsledning. Polis, kriminalvård och sociala myndigheter måste arbeta gemensamt för att skydda kvinnan och eventuella barn i familjen. Att förhindra våld mot kvinnor och barn måste bli en prioriterad fråga i hela samhället, inte minst inom polisorganisationen, och organisation och rutiner bör anpassas till detta. Det behövs exempelvis tydliga rutiner för tidiga beslut om förundersökning och en aktiv förundersökningsledning. Även informationen inom polisen måste förbättras. Attityderna hos poliskåren måste förändras när det gäller lägenhetsbråk, dvs våld inom hemmet, och dessa brott får inte betraktas som förmildrande bara för att tillbuden sker i hemmet. Attitydfrågor som dessa bör tas upp i undervisningen på polishögskolorna. Vad som ovan anförts om rutiner och attityder inom polisen bör ges regeringen till känna. Det är ytterst viktigt att det satsas ordentligt på utbildning. Mer kunskaper inom krishantering, kulturer och religioner leder till ökad förståelse, bättre och säkrare bemötande av den som utsatts för våld. Kunskap om unga hotade kvinnors situation måste också finnas bland rättsväsendet, polisen, , primärvården, tjänstemän inom kommuner och landsting. Många utbildningar till yrken som kommer i direkt kontakt med misshandlade kvinnor brister i undervisningen kring dessa frågor. Utbildningar ska genomsyras av ett könsperspektiv. Dessutom ska fortbildning ges till dem som redan verkar inom dessa yrken. Det är mycket viktigt för den som blivit misshandlad av en närstående att bemötas av kompetent personal som har rätt kunskaper om hur detta ska hanteras. Speciellt inom domstolsväsendet är det av stor betydelse att det finns kunskap om krishantering och om olika kulturer. Vad som ovan anförts angående ökade satsningar på utbildning för poliser, rättsväsendet, , primärvården, tjänstemän inom kommuner och landsting bör ges regeringen till känna. Brottsoffer har ett stort behov av information, såväl i samband med själva brottet som information om vad som händer efter polisanmälan. En lagändring ålade polisen skyldighet att informera den drabbade om vart denne kan vända sig för att få hjälp. Trots det fungerar informationen inte tillfredsställande. Kunskapen och medvetenheten om brottsoffers situation måste få större uppmärksamhet inom rättsväsendet och i högre grad påverka rättsväsendets prioriteringar. Vad som ovan anförts om brottsoffers rätt till information bör ges regeringen till känna. Varje händelse som kan benämnas familjevåld bör leda till kraftfulla åtgärder. Om skyddsåtgärder till stöd för misshandlade, hotade och förföljda kvinnor innebär inskränkningar i deras rörelsefrihet förtjänar detta särskild uppmärksamhet, då kvinnans frihet inskränks istället för mannens. Det naturliga borde istället vara att åtgärderna tar sikte på att begränsa gärningsmannens rörelse- och handlingsfrihet. Lagen om besöksförbud bör ändras i vissa delar. ses varje överträdelse som ett nytt brott, vilket innebär att varje överträdelse av besöksförbudet måste polisanmälas och en utredning av det nya brottet komma till stånd. Istället borde varje ny överträdelse per automatik betraktas som ett brott och utgöra grund för häktning. för att den misstänkte återfaller i brottslighet, som är en av häktningsgrunderna, är ju då dokumenterad. Vad som ovan anförts om förändringar i lagen om besöksförbud bör ges regeringen till känna. Precis som föreslås i en departementspromemoria från (Ds 2001:73) menar att besöksförbud även ska kunna avse den egna bostaden om det finns risk för att brott kommer att begås mot en sammanboende. Lagen bör utformas så att den ökar den personliga friheten för den som utsatts och att den minskas för den åtalade. Detta kan bl a göras om lagstiftningen kan medgiva att den åtalade mannen kan förbjudas tillträde till hemmet, i väntan på domslut, och i de fall där det framgår att våld förekommit. Som omedelbar åtgärd skall åklagaren fatta ett interimistiskt beslut om besöksförbud, vilket ger den utsatta parten, kvinnan, rätt att byta lås i ytterdörrarna till bostaden utan att hon riskerar att åtalas för egenmäktigt förfarande. Dessutom möjliggör besöksförbudet omedelbar häktning vid eventuell överträdelse. Vad som ovan anförts om att utvidga åklagarnas möjlighet att fatta interimistiska beslut om besöksförbud bör ges regeringen till känna. Besöksförbudet ska gå att kombinera med fotboja och ska kunna innehålla förbud att vistas i en viss kommun. Detta ska vara möjligt då hotbilden är allvarlig. Huvudregeln är att det är gärningsmannen och inte offret som ska flytta. Vad som ovan anförts om att besöksförbudet ska gå att kombinera med fotboja och kunna innehålla förbud att vistas i en viss kommun bör ges regeringen till känna. Barn som upplever familjevåld skall betraktas som brottsoffer under brottsrubriceringen psykisk barnmisshandel och därmed dels ha tillgång till en skadeståndsersättning för kränkning, dels till ersättning för sveda och värk. Vad som ovan anförts om att barn som upplever familjevåld skall betraktas som brottsoffer bör ges regeringen till känna. Flera uppmärksammade fall har gällt kvinnans/flickans egen del i att våldtäkten ägt rum. Det har ifrågasatts om det är sexuella övergrepp eller våldtäkt när offret varit berusat och därmed själv försatt sig i vanmakt. Detta är en helt oacceptabel syn på kvinnan och det allvarliga brott en våldtäkt är. Oavsett om kvinnan är påverkad av droger så är det en våldtäkt. Lagen måste i denna del bli tydligare. Detta bör ges regeringen till känna. Det finns segregerade områden i med stor arbetslöshet och omfattande sociala problem, vilket ofta leder till ett ökat utanförskap och i förlängningen till en ökad kriminalitet. Speciellt i storstadsområdena finns en stor segregation i boendet. Naturliga kontakter och personliga relationer med andra grupper går ofta förlorade i segregerade stadsdelar. Om invandrare och infödda svenskar bor och arbetar tillsammans skapas däremot personliga relationer som ger kunskap om och förståelse för varandra. Bostadspolitiken är därför en central del i skapandet av ett integrerat samhälle. Alla har glädje av fler kontakter med människor från andra länder och kulturer. Det berikar livet och förbättrar möjligheterna på en alltmer internationaliserad arbetsmarknad. Det är ett illusion att tro att vi lever i ett helt jämställt land med liknande möjligheter för alla medborgare. Olika villkor beror inte bara på särbehandlande regler och en undermålig bostadspolitik utan i minst lika hög utsträckning på attityder. I segregerade områden tappar människor lätt framtidstron och tilltron till samhällets förmåga och vilja att avhjälpa problemen. I ett läge där tilltron till samhället går förlorad finns uppenbara risker att grupper skapar egna normsystem som inte är förenliga med det övriga samhällets normer och lagar. Det är främst i sådana miljöer som gängbildningar, drogproblem och grov kriminalitet får fäste bland ungdomar. Segregerade skolor är också problem då många ungdomar med utländsk bakgrund går i klasser med få eller inga svensktalande elever, vilket försvårar kontakten med svenska ungdomar. Detta kan vara en orsak till att ungdomar känner sig utanför det svenska samhället. Invandrarungdomar anmäler sällan när de känner sig otrygga eller när de blir trakasserade, diskriminerade, misshandlade. Det är också vanligt att de möts av en negativ attityd av myndigheterna och att åtgärderna kommer . Det räcker inte att tillsätta en grupp poliser/psykologer för att hjälpa dem. Lärarna är alltid de som först märker ungdomarnas beteende. Skolan måste ge klara signaler till föräldrarna, och åtgärder måste sättas in . Det krävs ett omfattande arbete för att öka både självkontrollen och den sociala kontrollen. Detta arbete kan inte enbart skötas av de rättsvårdande institutionerna. Det är ytterst en fråga om allas ansvar, välfärd och fördelningspolitik. Den förda invandrarpolitiken har i stor utsträckning riktat sig till invandrare som grupp utan hänsyn till enskilda individers olika bakgrund och förutsättningar. Detta har bidragit till att invandrarskap förknippats med annorlundaskap. Invandrarpolitiken har, tillsammans med den särskilda administration som byggts upp för att genomföra den, på ett olyckligt sätt förstärkt uppdelningen av befolkningen i vi och dom. Politiken har till viss del motverkat sitt eget syfte och medverkat till att skapa det utanförskap många invandrare och deras barn upplever i det svenska samhället. Politiken har i flera fall också hindrat människor från att komma in på arbetsmarknaden och ta en aktiv del i samhällsarbetet. Familjestrukturen förändras ofta när invandrare kommer till . Eftersom det är barnen som lär sig svenska fortare än de vuxna, är ofta barnen familjens enda kontakt med det svenska samhället. Det är inte ovanligt att det är barnen som berättar för föräldrarna hur det svenska samhället fungerar. Dessa barn och ungdomar upplever att de får ta ett stort ansvar för familjen som föräldrarna kan känna att de tappar sin föräldraroll. Sammantaget leder detta ofta till en väldigt tung familjesituation, som många bär med sig hemska upplevelser från sina hemländer. Människor är olika och har olika förutsättningar och alla måste därför ges likvärdiga möjligheter att ta sin del av ansvaret för det gemensamma och för sina nära. Det är det som utmärker ett humanistiskt samhälle. Avgörande är att människor känner att de har kraft att förändra. Om människor däremot känner hopplöshet och har minimal möjlighet att påverka sin egen situation förtvinar samhället. Strävan i gemenskapen måste vara att människor känner sig behövda, accepterade och att de fyller en funktion i samhället. Vad som ovan anförts om utanförskap och segregation bör ges regeringen till känna. Lagen om äktenskap säger att ett beslut som har meddelats av en utländsk myndighet inte får tillämpas i om det skulle vara uppenbart oförenligt med grunderna för den svenska rättsordningen. Om en av parterna i ett äktenskap som ingåtts utomlands är mycket ung, kan det medföra att äktenskapet anses ogiltigt enligt de svenska ordre public-reglerna. lagutskott har i ett betänkande tillkännagivit att lagstiftningsåtgärder omgående bör komma till stånd i syfte att förhindra barnäktenskap och arrangerade äktenskap. Enligt information från förekommer s k fullmaktsäktenskap. Detta innebär att en flicka i gifts bort med en man i ett annat land, genom användandet av fullmakt. Eftersom äktenskapet accepteras av den svenska staten kan mannen nu flytta till genom anhöriginvandring. Flickan har ingen möjlighet att motsätta sig äktenskapet. Anhöriginvandring på basen av fullmaktsäktenskap ska förbjudas. Detta bör ges regeringen till känna. Lagen (1904:26) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap och förmynderskap bör förändras så att fullmaktsäktenskap inte längre tillåts i den svenska äktenskapslagstiftningen. Detta bör ges regeringen till känna. Kvinnor som inte har uppehållstillstånd i och har blivit utsatta för våld av sin man/sambo ska få stanna i landet. Vi vill ändra den praxis som säger att de måste bo med mannen i för att få permanent uppehållstillstånd. Enligt lagen ska misshandel underlätta för kvinnan att få uppehållstillstånd men praxis ser ofta annorlunda ut. Följaktligen bör reglerna för uppehållstillstånd ses över. Detta bör ges regeringen till känna. 10 Brott mot minoriteter Under senaste årtiondet har antalet anmälda brott rubricerade som hets mot folkgrupp ökat dramatiskt. Dessa brott särredovisas i statistiken först . När det gäller antalet personer som lagförts för hets mot folkgrupp har det skett en kraftig nivåhöjning, varför det finns starka skäl att anta att så även är fallet med brottsanmälningarna. Ett sätt att möta detta allvarliga problem är djupgående arbete med attitydförändring. De offentliga arbetsgivarna bör vara ett föredöme i mångfaldsarbetet. Företag och organisationer bör därför se över sina rutiner i syfte att öka mångfalden. Det kan till exempel handla om att ändra rutiner vid nyrekrytering eller om var lediga tjänster utannonseras. Allt som hindrar mångfaldsarbetet måste identifieras och undanröjas. Vad som ovan anförts om att företag bör se över sina rutiner och ta bort inbyggda hinder som leder till diskriminering gentemot minoriteter bör ges regeringen till känna. Vi anser att det behövs en samordnad diskrimineringslag och ombudsmannafunktion. Vi har yrkat på detta i vår demokratimotion och avstår därför här från att upprepa vårt yrkande. Det är vidare oacceptabelt att personer som invandrat till måste byta namn och utseende för att kunna få arbete och klara sin försörjning. Modersmålsundervisningen måste förbättras, och större valfrihet måste råda när det gäller vem som anordnar den utbildningen. I finns exempel på en bred antidiskrimineringslag, lagen om likabehandling, som förbjuder diskriminering på grund av religion, tro, politisk åsikt, ras, kön, sexuell läggning, familjestatus eller nationalitet. Lagen omfattar en stor del av samhällslivet, inklusive direkt och indirekt diskriminering på arbetsmarknaden. 11 Ett boende för alla Om vi inte kan känna oss trygga i vårt boende, hur ska vi då kunna utveckla en harmoni i samhällslivet i övrigt? Det är vardagstillvaron som formar oss som människor, och många upplever en rädsla för inbrott, överfall, våldtäkt och andra kriminella handlingar i den egna hemmiljön. Framförallt är det unga kvinnor som känner stor otrygghet. Ett stort antal, både kvinnor och män, säger också att de har varit rädda eller otrygga där de bor. Det är de mest kränkande brotten som de uttrycker rädsla för, som exempelvis överfall, våldtäkt och inbrott. Eftersom det ofta är kvinnor och unga människor som känner oro eller rädsla i boendet är det viktigt att ha detta som utgångspunkt i arbetet med att skapa tryggare boendemiljöer. Kommunerna bör i sin planeringsprocess systematiskt gå igenom alla åtgärder som kan vidtas för att vi ska känna trygghet där vi bor. Det är viktigt att lyssna på vad t ex kvinnorna och ungdomarna har att berätta om var och när de känner sig otrygga. Det kan handla om utformningen av den fysiska miljön eller om var kvinnor och ungdomar som känner sig utsatta kan få den hjälp och det stöd de behöver. Diskussionen om kvinnofrid och ungdomsfrid måste vara en naturlig och viktig del i den offentliga debatten och den måste föras på skolorna, på arbetsplatserna och i bostadsområdena. Ett viktigt förebyggande arbete är att planera bostadsområden så att de motverkar kriminalitet. Sterila, storskaliga och anonyma bostadsmiljöer fungerar tyvärr ofta som katalysatorer för vandalism och skadegörelse i alla former. Vi är övertygade om att det går att skapa ökad trygghet i bostadsområden om man planerar kreativa, varma och välkomnande miljöer. Målet måste vara att förvandla anonyma och sterila gårdar och gator till levande och trygga miljöer. Det är viktigt att de boende själva får möjlighet att föreslå förändringar och medverka i genomförandet. Vad som ovan anförts om att brottsförebyggande aspekter alltid bör finnas med i planeringen av bostadsområden och i samhällsplaneringen i övrigt bör ges regeringen till känna. I den ökande organiserade brottsligheten är ofta narkotika en del i verksamheten. Alla svenska politiska partier måste fortsatt stå enade i kampen mot narkotika, som vi måste vara observanta på att partier i tenderar ha ett alltmer liberalt synsätt på narkotikan. Vi måste med kraft förhindra ytterligare spridning och fortsätta informationen om narkotikans negativa effekter. Tullen måste få tillräckligt med resurser för att stoppa införseln av olika droger bland annat behövs fler narkotikahundar. Det måste finnas resurser till vård och behandling för att hjälpa dem som redan blivit fast i sitt beroende. Insatser som syftar till att minska efterfrågan på narkotika har betydelse för den framtida drogutvecklingen. Det finns brister i informationen och kunskapsspridningen. De metoder som har effekt används i alltför liten utsträckning, och det saknas kunskap och resurser att nå utsatta barn och ungdomar. Skolan är den viktigaste arenan för drogprevention eftersom skolan når alla kategorier av ungdomar. Här finns också de bästa förutsättningarna att tidigt observera avvikande beteende och vidta åtgärder. De viktigaste förutsättningarna för ett framgångsrikt drogpreventivt arbete är att detta präglas av flexibilitet, långsiktighet och en struktur som gör att insatserna utgår från ett socialt helhetsperspektiv. Tyvärr är tillgången till narkotika god och priserna sjunker, vilket är särskilt påtagligt i bland annat på grund utav fristaden i . Ungdomar har lätt att få tag i droger och droger sprids till allt fler grupper. Många ungdomar som inleder med rökning och alkohol har lätt att glida över till bruk av narkotika. En undersökning bland ungdomar i visar att var fjärde elev i årskurs 2 på gymnasiet har prövat narkotika och var fjärde elev i årskurs 9 har druckit starköl den senaste månaden. ökar narkotikabruket i , och dödligheten relaterad till narkotika är bland de högsta talen i . har granskat ANT-undervisningen (alkohol, narkotika och tobak) och undervisningen om andra droger vid 83 skolor. Kritik har riktats mot undervisningen såtillvida att inspektörerna menar att nuvarande drogundervisning till och med fått motsatt effekt. Då undervisningen koncentrerats på att tala om risker i stället för förändrade beteenden har man snarare sporrat eleverna att själva testa droger. Alla gymnasieelever har rätt till en bra ANT-undervisning som ska leda till att ungdomar avstår från att testa olika droger. Ett nytt undervisningsmaterial har tagits fram, och uppföljningen av skolornas drogundervisning måste förbättras. Positiva exempel på bra ANT-undervisning måste ockå lyftas fram. På en del orter får unga rabatter i den lokala butiken genom att lova att inte dricka alkohol eller pröva narkotika och på andra orter anslås pengar till en gemensam klassresa om eleverna lovar att vara drogfria. Lokalt engagerade ungdomar och vuxna är viktiga i det drogförebyggande arbetet men det är viktigt att skolan ger alla elever en bra ANT-undervisning. Polis och socialarbetare talar om att vi har en knarkvåg i . har presenterat en mycket oroande rapport om drogutvecklingen bland unga i . Fler dricker mer. Fler missbrukar piller och fler provar knark. Alltfler yngre missbrukare tas om hand för vård, och ett flertal undersökningar har visat att yngres inställning till knark och droger är mer tillåtande . Det är många olika droger som florerat , heroin, ecstasy, amfetamin, GHB m fl. GHB är klassad som narkotika, och redan har dess efterföljare kommit som inte är narkotikaklassificerade. Drogmissbrukare är uppfinningsrika och det hjälper inte med narkotikaklassning av en speciell kemisk sammansättning. Det är istället preparatets verkan som ska avgöra när olika kemiska preparat narkotikaklassas. På Internet förmedlas adresser och det annonseras öppet om flera olika droger som kan beställas med leverans . Det krävs ett intensifierat samarbete för att motverka drogförsäljning över Internet, och vi måste åstadkomma ett internationellt samarbete inom området. Det måste också ske en översyn av de varor som erbjuds i Internetannonser och lagstiftas om vad som är lovligt och inte. Vad som ovan anförts om narkotikabekämpning bör ges regeringen till känna. 13 Övergrepp i rättssak Det är ytterst allvarligt om vittnen har dragit tillbaka sina vittnesmål efter hot, vilket hänt , och det finns därför skäl att förstärka skyddet för vittnen och målsägare. Hoten mot målsägande och vittnen har dessutom ökat i antal. Vittnenas ställning som en vital del av rättsväsendet måste tryggas genom att skyddet för målsägande och vittnen förbättras. Vittnen bör i ökad omfattning ges stödpersoner som kan hjälpa till såväl under en förundersökningsprocess som under själva domstolsförhandlingarna. Det finns även skäl att skärpa domstolarnas tillträdeskontroll och utreda i vilken mån domstolarnas utformning påverkar vittnenas situation. Det är inte acceptabelt att vittnen eller målsägande inför en förhandling tvingas sitta i samma rum som den åtalade. Många vittnen har reagerat kraftigt på den kallelse som domstolarna skickar ut inför en förhandling. I många fall är den allt annat än välkomnande och redogör på ett bryskt sätt för att vittnet kan tvingas att betala vite, hämtas av polis eller rent av bli skyldig att betala rättegångskostnader om han eller hon inte dyker upp. Kallelserna bör således utformas på ett angenämare sätt så att de som vittnar känner att de gör en insats för samhället. Detta bör ges regeringen till känna. Vittnesstöd är en angelägen åtgärd i en situation när vittnena känner sig otrygga och osäkra. Den organisation med vittnesstöd som byggs upp i landet måste ha ett långsiktigt mål. Frivilligorganisationernas arbete måste ske utifrån lokala förutsättningar så att organisationen byggs upp underifrån. För att vittnesstödet, brottsofferjourer och övrigt brottsförebyggande arbete ska fungera långsiktigt krävs ett statligt stöd till frivilligorganisationernas arbete. Det arbete som utförs ideellt, med eller utan offentligt stöd, bör ständigt uppmärksammas och stärkas. Vad som ovan anförts om en statlig hjälp till de ideella organisationerna bör ges regeringen till känna. har antalet dömda för övergrepp i rättssak fördubblats. Ökningen har skett successivt. En orsak till ökningen är enligt BRÅ att fler vågar anmäla hoten, men det står klart att det också handlar om en kraftig ökning av antalet hot. Övergrepp i rättssak förekommer också i samband med sexualbrott. har reagerat över dessa oroväckande siffror och därför agerat i för att få till stånd en skärpning. Om inte vittnen och målsägande törs agera i våra domstolar faller en väsentlig del av vårt rättssamhälle. Buggning ska få användas vid brott som ger fängelse, till exempel grova narkotikabrott, mord och kidnappning. Däremot bör bland andra präster, läkare, advokater och journalister skyddas från att bli hemligt avlyssnade i sin yrkesroll. Det kan röra sig om själavård och bikt, advokaters klientsamtal och journalisternas redaktioner som måste skyddas. Beslut om eventuell avlyssning ska fattas av domstol. Rättssäkerheten ökar genom att offentliga ombud tillåts delta i alla ärenden om hemliga tvångsmedel, till exempel även telefonavlyssning. Ombudet ska inte företräda en enskild misstänkt person utan alla enskilda som kan beröras av avlyssningen. Ombudet ska också kunna överklaga beslut som inte tillräckligt tillgodoser enskildas intressen. Den enskildes integritet måste beaktas ytterst noggrant. anser att detta är en väg att gå för att komma åt den riktigt grova brottsligheten. Vad som ovan anförts om att tillåta buggning vid grova brott bör ges regeringen till känna. Den ökade internationaliseringen sätter tydliga avtryck även i vårt rättsväsende. Ett öppet och gränslöst innebär att även kriminaliteten rör sig alltmer över gränserna. Den svenska rättsbildningen och rättstillämpningen har också successivt anpassats efter , i och med att är bundet till konvention om de mänskliga fri- och rättigheterna och till följd av medlemskapet i Europeiska unionen. I många olika typer av brott, till exempel terrorbrott, narkotikabrott, grov ekonomisk brottslighet, människohandel och annan organiserad brottslighet saknar nationella gränser betydelse. stannar ofta möjligheterna att från samhällets sida bekämpa denna typ av brottslighet vid gränsen. Det innebär att brottsligheten alltför ofta ligger några steg före rättssamhället. Därför är det nödvändigt att utveckla det gränsöverskridande samarbetet kring brottsbekämpning och brottsförebyggande arbete. Brott som terror, grov ekonomisk förskingring och människohandel sprider sig tyvärr i en alltför hög hastighet, och dessa brott måste med kraft motarbetas.