mot · GQ02N335 · 2002-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att statliga skall leva upp till sina egna miljöetiska krav och därmed skydda den kulturminnesmärkta sorbiska byn i östra och förhindra en tvångsförflyttning av dess invånare. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inte skall engagera sig i brunkolsbrytningen i , då det strider mot för skydd av nationella minoriteter, principen om hållbar utveckling samt mot de av antagna miljömålen. Statliga fortsätter med sin exploatering av brunkolsgruvor i . ökade svenska statsägda sina aktieandelar inom tyska Hamburger Elektrizitätswerke (HEW) från till . HEW i sin tur köpte för av aktierna inom eldistributören () och kolbolaget (Laubag). Dessutom är tillsammans med amerikanska Mirant jämnstora ägare i dotterbolaget . Den tyska byggs därmed upp av fyra förvärvade bolag. Köpet av de tyska kolbolagen är tredje steget i tyska expansion. Med uppköp av Laubag och VEAG har svenska inte bara blivit storägare av två tyska kol- och elbolag, man har också ärvt en massa problem: dagbrott av brunkol i östra innebär både en storskalig landskaps- och miljöförstöring och en utplåning av sorbernas kultur. expansion i innebär bl a att bolaget blivit ägare till en brunkolsfyndighet under den sorbiska, kulturhistoriskt mycket värdefulla byn . Den sorbiska minoriteten i östra åtnjuter ett grundlagsstadgat skydd i den brandenburgiska författningen. Sorber är en av fyra etniska minoriteter i (ca 60 000 människor). raderades mer än 70 sorbiska byar i Brandenburg och för alltid från kartan på grund av brunkolsbrytningen. Sammanlagt förflyttades ca 25 000 människor. Laubag utvinner brunkol i fem dagbrott i Brandenburg och . Brunkolsutvinningen är integrerad med elproduktion i direkt anslutning till fälten. Politiskt har brunkolsutvinningen varit föremål för en omfattande prövning i delstaten och beslutet att flytta byn har fattats av Brandenburgs delstatsparlament. Mot bakgrund av detta hävdar att deras verksamhet är demokratisk, etisk och sker helt i enlighet med gällande regler och riktlinjer. Exploatering förenlig med respekt? , efter , håller ytterligare en sorbisk by på att falla offer för brunkolsbrytningen Horno (= sorbiska Rogow). 1993 beslutade i Brandenburg dessutom att Horno skulle kulturminnesmärkas och bevaras som ett historiskt monument. Ändå har lagar stiftats som innebär att befolkningen i ska tvångsförflyttas till annan plats för att ge plats för gruvbrytningen. anser att det omflyttningsprogram beträffande fastigheter och byar som måste flyttas präglas av hänsyn och ansvarstagande. har även bedömt frågan utifrån ett etiskt perspektiv: etiska grundsyn bygger på att vi skall bemöta alla med respekt och uppträda mot andra som vi själva vill bli bemötta. När vi uppträder i andra kulturer skall vi respektera där förekommande uppfattningar och värderingar. Dagbrottet står utanför den sorbiska byn . P g a att en stor del av brunkolsbrytningen i östra pågår inom sorbernas traditionella bosättningsområde är den sorbiska minoriteten akut hotad av brunkolsbrytningen. Detta strider mot för skydd av nationella minoriteter, som även har undertecknat. Ska svenska skattebetalare stödja brunkolsbrytning i ? Arbetstillfällen och ekonomisk tillväxt står mot omflyttningar av människor och grov miljöförstöring och exploatering. Det som gör just den här striden intressant är att det är den som ytterst har ansvaret för den fortsatta utvecklingen. Skall statliga , med oss skattebetalare som delägare, delta i en sådan här verksamhet? Brunkolsbrytning och -eldning är oförenliga med en ekologiskt och socialt hållbar framtidsstrategi och strider också mot minst tre av de svenska miljömålen. Miljömålen säger att 1) Halten av växthusgaser i atmosfären skall i enlighet med för klimatförändringar stabiliseras på en nivå som innebär att människans påverkan på klimatsystemet inte blir farlig. 2) Luften skall vara så ren att människors hälsa samt djur, växter och kulturvärden inte skadas. 3) Miljön skall vara fri från ämnen och metaller som skapats i eller utvunnits av samhället och som kan hota människors hälsa eller den biologiska mångfalden. Inriktningen är att miljökvalitetsmålet skall nås inom en generation. Det är svårt att hävda att brytning och eldning av brunkol i kulturmärkta områden skulle bidra till den här sortens utveckling. Till exempel släppte enligt sin miljöredovisning 2001 ut koldioxid, varav 72 miljoner i de nyförvärvade tyska anläggningarna och sju i de polska. Detta skall jämföras med att hela släppte ut ca . står alltså för av de svenska utsläppen. Hornos framtid är symbolisk Den svenska staten är , som ägare av , den part som har att avgöra huruvida tvångsförflyttningen av de 60 sorbiska familjerna skall fullföljas, eller om brunkolsbrytningen kan begränsas så att byborna kan bo kvar och den kulturhistoriskt värdefulla miljön bevaras. Ett argument för Hornos utplåning är skydd av arbetstillfällen i Brandenburg. Oavsett Horno kommer antalet anställda i gruvdrift och kraftförsörjning att minska . Frågan om Hornos framtid har snarare blivit symbolisk; ytterligare en rad byar i regionen skall rivas och om en by lyckas stoppa planerna kan andra också protestera något som sannolikt vill slippa. lever inte upp till sin egen miljöetiska policy. Det finns flera utarbetade alternativ för att förhindra ödeläggelsen av den kulturminnesmärkta byn och tvångsförflyttningen av dess invånare. Tyvärr har kolbolaget avslagit dessa alternativ med argumentet att de är för dyra. Här går alltså profit före kulturskydd och skydd av mänskliga rättigheter. Enligt eget material om brunkolsbrytningen i området värnar de om naturen och sätter människors hälsa och säkerhet i centrum. Det heter vidare att vårt agerande präglas av respekt för kultur, seder och värderingar i de länder där vi verkar i enlighet med vår etiska grundsyn. Dessutom säger man att invånarna i behandlas på ett hänsynsfullt sätt vid flyttningen av byn och deras mänskliga rättigheter respekteras till fullo. Enligt beskrivningen ovan är det dock väldigt tydligt att statliga varken lever upp till sina egna miljöetiska krav, de av antagna miljömålen eller för skydd av nationella minoriteter. När det gäller tvångsförflyttningen av den sorbiska minoriteten i Horno har inte tillvaratagit mänskliga och miljömässiga hänsyn. Vi anser att regeringen borde uppmana statliga att leva upp till sina egna miljöetiska krav, skydda den kulturminnesmärkta sorbiska byn och förhindra en tvångsförflyttning av dess invånare.