mot · GQ02U270 · 2002-10-23 00:00:00 — I råder en väpnad kamp som skördat hundratusentals offer. Regelrätta stridigheter förekommer i olika delar av landet mellan gerilla, paramilitärer och den colombianska armén. Respekten för mänskliga rättigheter och demokratins institutioner är svag, där framför allt paramilitära grupper begår massakrer och allvarliga övergrepp mot civilbefolkningen. Brott mot internationell humanitär rätt förekommer också från militär och gerillarörelser. Den så kallade Plan har utarbetats av den colombianska regeringen tillsammans med med det uttalade syftet att utrota kokaodlingar. Kritiken mot planen är omfattande inom och utom landet p.g.a. att av de som ställt upp med, går till militär upprustning och kemiska besprutningar. stöder olika biståndsprojekt och har också varit inblandat i fredssamtal. avbröts fredssamtalen mellan dåvarande president och . fördes FARC och ELN upp på EU:s terroristlista vilket kan försvåra att fredsförhandlingar upptas på nytt. bör inom EU verka för att EU fortsätter ett alternativt program för , som inte ställer sig bakom planer för militär upprustning eller kemiska besprutningar. bör skriftligen formulera en strategi för arbete för som inkluderar insatser inom EU och FN till stöd för mänskliga rättigheter, demokrati, social rättvisa och nya fredsförhandlingar. 3 Förslag till riksdagsbeslut 7 6 Vad hände efter sammanbrottet i fredssamtalen 8 8 Kvinnornas roll 10 9 Ny president, ökade krigssatsningar 11 11 Mänskliga rättigheter 13 13 Miljö och fred 14 14 Vad kan göra 15 16 Initiativ i andra parlament, FN och EU 16 3 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att det är av största vikt att verkar för att de avslutade fredssamtalen mellan och gerillarörelserna FARC och ELN återupptas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att i FN och i andra internationella sammanhang aktivt uppmärksammar och tar vara på kvinnornas förslag och initiativ för en lyckosam fredsprocess när en sådan åter kommer till stånd i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skriftligen bör formulera en strategi för arbete för som inkluderar insatser inom EU och FN till stöd för mänskliga rättigheter, demokrati, social rättvisa och nya fredsförhandlingar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör verka för att gerillaorganisationerna FARC och ELN tas bort från EU:s lista över terroristorganisationer. Den svenska har särskilt uppmärksammat situationen för de mänskliga rättigheterna och fredsprocessen i . Tillsammans med enskilda organisationer har riksdagsledamöter från samtliga partier genom olika initiativ engagerat sig för att skall bidra till fredsprocessen. har vid ett flertal tillfällen varit värd för samtal mellan regeringen och det civila samhället om lösningar på den väpnade konflikten i . Av utrikesutskottets betänkande 2000/01:UU10 framgår också att situationen i prioriteras i det arbete som utförs i den latinamerikanska regionen. utarbetade övergripande mål och en strategi för det svenska agerandet gällande (sid 101). har fredsprocessen, samtalen avbrutits och våldet i har trappats upp ytterligare. Fackföreningsaktiva på lokal och regional nivå utsätts för trakasserier, förföljelse och mördas i en allt större utsträckning. Nuvarande presidenten ökade satsningar på en militär lösning på konflikten i har lett till en ökad våldsspiral. Vi tror att det skulle vara värdefullt om regeringen skriftligen formulerade en strategi för arbete för som inkluderar insatser inom EU och FN till stöd för mänskliga rättigheter, demokrati, social rättvisa och nya fredsförhandlingar. Detta vill vi att skall ge regeringen till känna. Den politiska och sociala situationen i har präglats av våld och social instabilitet. är en av äldsta demokratier, men förtroendet för politiken och viljan att deltaga i det demokratiska arbetet är mycket svagt. Valdeltagandet är lågt. I årets presidentval deltog mindre än hälften av röstberättigade. För många är också ett deltagande förenat med stora risker. De sociala klyftorna är oerhört stora och många barn tvingas ut i hårt arbete för att bidra till familjens försörjning eller lever som gatubarn. I har antalet fattiga ökat med 5 miljoner och uppgår enligt en ny rapport från /till 26 miljoner av landets 40 miljoner invånare. Någon jordreform har aldrig ägt rum så större delen av de bästa jordarna tillhör ett litet antal storgodsägare. Den väpnade konflikten och den alltmer oroande situationen för mänskliga rättigheter har lett till ett samhälle i kris. Detta trots att, eller kanske p.g.a., att är ett land med rika naturtillgångar. En stor andel av budgeten går till utgifter för militär och polis, medan anslag för utbildning och hälsovård är otillräckliga. För att ytterligare stärka tillgångarna till armén har president planerat att ta ut en tillfällig skatt som skall gå till den alltmer kostsamma satsningen att få till stånd en militär lösning på konflikten i stället för de fredssamtal som tidigare förts. har kokaproduktionen och exporten av densamma ökat drastiskt. Den colombianska ekonomin har försämrats och arbetslösheten ökat. I det politiska livet har ledande politikers faktiska eller påstådda inkomster från narkotikasyndikat spelat in. Den internationella efterfrågan på kokain från har lett till en snabb expansion av produktion i storindustriell skala. Förvisso har flera narkotikakarteller i tjänat stora pengar på detta. Likafullt anser många colombianer att ansträngningarna från de länder, dit kokan exporteras, är halvhjärtade för att få stopp på efterfrågan. har media rapporterat att införseln av narkotika till praktiskt taget upphört mycket plötsligt efter terrorangreppet på i . 6 Vad hände efter sammanbrottet i fredssamtalen? Den väpnade kampen har i pågått , där FARC och ELN är de gerillarörelser som har störst betydelse. Perioden , 19481958, präglades i hög grad av perioden med la violencia (våldet), ett regelrätt inbördeskrig, då över 200 000 människor dog. Olika former av förhandlingar har bedrivits under tidens gång. De senaste varade fram till då den dåvarande presidenten, , avbröt fredsförhandlingarna med FARC och upphörde med den s.k. avmilitariserade zonen. har situationen i det området förrvärrats avsevärt. Det är en av slutsatserna i en ny rapport från (del Caguán after the Breakdown of the Peace Talks: A Community Abandoned, AI 16/10-02). Den avmilitariserade zonen inrättades vid Pastranas tillträdande och utgjorde ett område (ungefär samma yta som har) där fredssamtal mellan FARC och regeringen skulle föras. Syftet med detta var att fredsförhandlingar skulle föras på säker mark inne i zonen. och regeringen hade ett avtal med 13 punkter som förhandlades mellan dem. Det fanns också ett program för hur civilbefolkningen skulle involveras i förhandlingarna, t.ex. genom s.k. audencias publicas stormöten där tusentals personer deltog. Området fick i praktiken kontrolleras av FARC, inga regeringssoldater fick röra sig inom zonen. Det politiska styret, med bland annat lokalval , fungerade som . Zonen styrdes av , från miljöparti. Enligt Amnestyrapporten har antalet brott mot de mänskliga rättigheterna och systematiska utrensningar ökat kraftigt sedan regeringens återtagande av området. Även under FARC:s kontroll av området fanns det problem, men har situationen försämrats markant, hävdar rapporten. Sedan återtagandet fram har 17 personer mördats av politiska skäl, enligt Folkets ombudsman (la Defensoría del Pueblo). Enligt rapporten är de verkliga siffrorna sannolikt minst fyra gånger så höga som de officiella. Förutom morden har förföljelse och tortyr av civilbefolkning varit vanligt förekommande. Rapporten radar upp flera exempel där regeringsarmén direkt har varit involverad i dessa övergrepp. I en intervju i radiokanalen i den 16/10 sa en av rapportskrivarna, , så här: Vi har fått många vittnesmål från enligt vilka regeringsarmén uppenbarligen är involverad i hot mot enskilda, oskäliga anhållningar, tortyr och grymma behandlingar samt förnedringsakter. Vi har information som visar att regeringsarmén stigmatiserar befolkningen genom att anklaga dem för att vara gerillamedlemmar eller sympatisörer till gerillan. (fri översättning från spanskan). Enligt rapportörerna kan en av orsakerna till repressionen mot civilbefolkningen vara att en stor del av zoninvånarna har pekats ut som gerillakollaboratörer. Den farhågan framfördes av borgmästaren till en grupp vänsterpartister (bl.a. EU-parlamentsledamoten ()) redan vid ett besök då han uttryckte sin oro för zonen. Kopplingarna mellan paramilitärer och regeringsarmén framhålls också som ett mycket stort problem i rapporten. Dessa kopplingar har framhållits vid upprepade tillfällen av t .ex. FN och olika oberoende MR-organisationer. I samma radiointervju menade att kopplingen mellan regeringsarmén och paramilitärerna är på institutionell nivå. Han krävde också att den colombianska regeringen skulle erkänna denna koppling och att man gör vad man kan för att bryta denna relation (fri översättning från spanskan). Trots detta vägrar den colombianska regeringen att rensa upp i de egna leden och ta itu med de paramilitära grupperna. Vidare menar rapporten att de krafter som borde finnas i zonen för att värna om de mänskliga rättigheterna, t.ex. Folkets ombudsman eller internationella observatörer, i princip har lämnat området eller endast bevakar det sporadiskt. Detta gör att folket har blivit an abandoned community, ett övergivet folk. En ytterligare försvårande omständighet för framtida fredsprocess är det faktum att FARC och ELN stämplats som terroristorganisationer. utrikespolitik har i flera fall utmärkts av stor kapacitet genom att kunna underlätta förhandlingsprocesser och detta bör utnyttjas även här, vid ett återupptagande av fredssamtal. Kritik har tidigare riktats av världssamfundet och MR-organisationer mot övergrepp och brott mot mänskliga rättigheter i samband med de militära aktioner och kidnappningar som inträffat i . En internationell bevakning av vad som händer i landet är nödvändig. De brott som olika organisationer och institutioner gör sig skyldiga till måste även fortsättningsvis kritiseras och fördömas. Bland civilbefolkningen finns en oerhörd trötthet på våldet och de ständiga övergreppen och förföljelsen mot ledande personer i fredsarbetet, men reaktionen består inte bara av uppgivenhet. Fredsrörelser i växer och får allt större stöd. arrangerades det för fred. Som arrangörer stod en bred front av civila organisationer. Veckans syfte var att visa på den stora mobilisering som finns för fredsinitiativen i . På så sätt var veckan mycket lyckad. Trots att de ödesdigra attentaten i till viss del överskuggade fredsveckan var uppslutningen från det colombianska samhället bred. Det fanns även ett internationellt deltagande, bl.a. från . Fredsbyar har grundats runt om i landet, där invånarna vägrar att ställa sig på gerillans eller paramilitärens sida. På samma sätt har många byar med ursprungsbefolkning agerat. Även dessa byar har utsatts för attacker med dödsfall som resultat. Det angiverisystem som införts av den colombianska staten där befolkningen får betalt om de lämnar information om gerillarörelserna eller paramilitären är ett steg som kan utgöra ett hot för civilbefolkningen och göra dem till måltavlor för de olika stridande organisationerna. Kvinnor har framträdande positioner i fredsrörelser och organisationer för mänskliga rättigheter. Däremot nämns ingen kvinna i ledande ställning från vare sig fredskommissionärens kontor (regeringens organ), militärens eller paramilitärens sida. Hos gerillagrupperna finns få kvinnor i ledningen, men kvinnliga soldater är inte ovanligt. Något förenklat kan sägas att männen företräder våldet medan kvinnor och barn utgör offren, de som drabbas av våldet. Som framhållits ovan, kvinnorna är inte bara offer, de återfinns bland aktörer för fredsinitiativ och fredsfostran. Det är angeläget att och internationella aktörer i FN aktivt uppmärksammar och tar vara på kvinnornas betydelse för fredsprocessen när den startar igen. Kvinnorna är dock inte enbart offer för männens krig och för övergrepp som följer i spåren av det. De återfinns som starka aktörer när det gäller olika fredsinitiativ och när det gäller fredsfostran. Det är i hög grad kvinnorna som i sin verksamhet utgör hoppet om en framtid utan krig och ett fredligt och tryggt . Det är därför angeläget att och andra internationella aktörer i FN aktivt uppmärksammar och tar vara på kvinnornas förslag och initiativ för en lyckosam fredsprocess när en sådan åter kommer till stånd. Detta vill vi att skall ge regeringen till känna. 9 Ny president, ökade krigssatsningar installerades den nye presidenten . På flera platser i världen arrangerades demonstrationer mot den nye presidentens planerade politik. I uppvaktade till exempel en grupp colombianer i exil den colombianska ambassadören. valdes med god marginal, men valdeltagandet var mycket lågt, . I vanlig ordning präglades valkampanjen av förföljelser och mord på oppositionella. endast efter sitt tillträdande utfärdade Uribe undantagstillstånd framåt. Undantagsbestämmelserna har kritiserats hårt av människorättsgrupper för att de ytterligare intensifierar kriget. De nya undantagslagarna ger polisen rätt till husrannsakan utan att åtal har väckts. Detta har lett till att många medlemmar inom Unión Patriotica och har fått sina hem genomsökta av polis och säkerhetspolisen . Skälen för husrannsakningarna har saknat saklig grund och partimedlemmarna menar att detta är ett sätt för säkerhetspolisen att ytterligare stigmatisera dem och att skaffa information som kan lämnas över till paramilitära grupper. Uribe har också infört en krigsskatt som ska betalas av höginkomsttagare och ett 100 000-tal företag. De nya inkomsterna tillsammans med bidrag från väntas kunna fördubbla den militära budgeten. Undantagstillståndet innebär också att invånare i vissa delar av landet tvingas att rapportera till myndigheterna i förväg vart man ska resa, att det blir lättare för presidenten att utfärda utegångsförbud och att avlyssna människors telefonsamtal. Plan lanserades av president redan under hans valkampanj 1998. Kombinationen av stora insatser för att stoppa narkotikaproduktionen/smugglingen med insatser för social och ekonomisk utveckling skulle lyfta landet ur den permanenta krisen. Planen har fått stöd från . har betalats ut och huvudsakligen gått till att förstärka den colombianska militären och polisväsendet. beräknas bidra med till militärt stöd till . I , liksom i stora delar av världen, är den kritik som riktas mot Plan mycket hård. Huvudargumentet mot planen är att det är en militär plan inte en plan för fred. Det finns en stark oro för att de militära insatserna ytterligare skall öka våldsnivån och driva än fler människor på flykt utan att egentligen minska kokaproduktionen och -försäljningen. är massbesprutningarna av förmodade koka-plantager i Plan regi i full gång. Besprutningarna sker med olika sorters kemikalier bl.a. Triclopyr, Tebuthiuron och Glifosat som avlövar, torkar ut och steriliserar inte bara kokabuskar, utan enorma områden med stor biodiversitet och rikt på djurliv. Ett flertal colombianska och internationella organisationer har dessutom konstaterat att det även medför allvarliga hälsorisker för människor att komma i kontakt med flera av preparaten. 1999 övervägde EU att förbjuda användandet av Glifosat. Professor , verksam på , har i sina studier påvisat högre risk för människor att få en cancersjukdom, non-Hodgkins Lymphoma (nHL), vid kontakt med Glifosat. Besprutningarna leder till att bönder tvingas flytta från sin mark. Många tvingas leva eländiga liv som internflyktingar i någon av stora städer. Enligt den holländska organisationen talar tidigare erfarenheter av massbesprutningar förutom de sociala och ekologiska katastroferna paradoxalt nog för att kokaodlingarna bara ökar. Enligt en av deras studier mer än fördubblades den odlade kokaarealen i , till . Det var just den colombianska regeringen påbörjade sitt omfattade åtgärdsprogram mot kokaodlingarna. Satsningar på alternativa grödor är ett mycket skonsammare och sannolikt ett effektivare sätt att bekämpa kokaproduktionen på. ändrade det tidigare beslutet att Plan endast skall gälla narkotikabekämpning. skall dessa resurser i stället användas i kriget mot terrorismen. Stor oro finns för att detta kommer att drabba civilbefolkningen ännu hårdare. Flera länder, bl.a. i , som haft en kritisk hållning till Plan , har varit tydliga vad gäller den militära delen av hjälpen men uttryckt sig vagt vad gäller värderingen av den socialt och ekonomiskt inriktade hjälpen knuten till Plan . Det är viktig att denna kritiska hållning bibehålls och att inga bidrag ges till Plan . Vi förespråkar i stället fortsatt satsning på mänskliga rättigheter, demokrati, social rättvisa, bidrag till fredsprocessen och stöd för alternativ odling. Enligt den colombianska juristkommissionen skedde det tio politiska mord per dag i . hade den siffran ökat till 14 per dag och 2001 skedde så mycket som 20 mord med politisk grund , hävdar utan gränser i en rapport . Detta är en tendens som fortsatt att öka. Särskilt drabbade är människorättsaktivister, fackligt aktiva och politiker i opposition. Men även t.ex. journalister hotas, tvingas på flykt och mördas i . Enligt pressfrihetsstiftelsen para la mördades tolv journalister i . är världens andra eller tredje farligaste land för journalister. Även om alla aktörer i konflikten är ansvariga för övergrepp så är det de paramilitära grupperna som begår den absoluta merparten av övergreppen. Enligt Colombianska juristkommissionens rapport för stod dessa för av övergreppen mot de mänskliga rättigheterna (bl.a. massakrer, avrättningar och försvinnanden), gerillagrupper för och regeringsarmén för . Att det finns en koppling mellan de paramilitära grupperna och den colombianska regeringsarmén har klargjorts i flera rapporter och utredningar. FN:s högkommissarie för de mänskliga rättigheterna i beskriver t.ex. i rapporten för hur paramilitära styrkor ofta växer fram i direkt närhet till de reguljära arméförläggningarna och att armén och paramilitärerna även har olika former av samarbete. Ett flertal exempel ges på hur civilbefolkningen på orter belägna nära en militärförläggning utsatts för massaker av paramilitära grupper utan minsta ingripande från militären. Internationell humanitär rätt överenskommelsen om att respektera civilbefolkningens rätt att stå utanför väpnad konflikt är något som definitivt inte existerar i . har rapporterat att över 6 000 barn återfinns rekryterade av FARC, däribland barn ned till . FARC uppger att dessa barn själva sökt skydd frivilligt hos gerillan. Samma svar ges från ELN. Antipersonella minor används flitigt av alla parter i konflikten, och det var först i samband med i som den colombianska regeringen uttalade sin vilja att ansluta sig till den internationella konventionen om förbud mot minor. Inom den colombianska militären och poliskåren pågår ett aktivt arbete för att skapa respekt för mänskliga rättigheter. Många internationella och nationella organisationer är verksamma för att rapportera om och förbättra situationen för mänskliga rättigheter. Colombiakontoret för FN:s högkommissarie för mänskliga rättigheter (UNHCHR) är en pålitlig informationskälla och spelar en oundgänglig roll i övervakandet av de mänskliga rättigheterna och internationell humanitär rätt. Det är mycket angeläget att kontoret kan fortsätta att verka och att den ekonomiska finansieringen tryggas. Det står helt klart att massakrer och övergrepp mot civilbefolkningen, anklagade för att stödja den ena eller den andra parten, förekommer urskillningslöst. Vissa grupper såsom aktiva inom fackföreningsrörelser, MR-organisationer och den demokratiska vänstern är särskilt drabbade och löper ännu större risker än andra. Åklagare och andra anställda inom rättsväsendet som gör stora ansträngningar för att få till stånd rättegångar mot de skyldiga hotas. Colombianska politiker i gemen befinner sig till följd av den spända politiska situationen och den höga kriminaliteten i en utsatt position. Särskilt hårt drabbad av det politiska våldet har vänsteralliansen varit. UP har utlovats skydd av regeringen, men situationen har inte förbättrats. Över 3 000 av dess medlemmar har mördats, däribland en presidentkandidat, senatorer och ett stort antal borgmästare. Ursprungsbefolkningen, som utgör ca 600 000 av landets invånare, har på många håll hamnat i skottgluggen mellan paramilitärer och gerilla. På flera håll är de också utsatta för att marken under deras fötter dras undan med motiveringen att det tjänar landets utveckling som helhet. Ett påtagligt exempel utgör Embera-Kationindianerna i departementet där kraftverket Urra har uppförts av bland annat det svenska bolaget . stod anläggningen klar och flera byar lades under vatten. Efter ingående förhandlingar med regeringen ingicks ett avtal , som bl.a. ger indianerna rätt till ekonomisk kompensation och nytt land. Oron är mycket stor på grund av upprepade massaker från paramilitärens sida. Likaså har andra indiangrupper utsatts för förföljelse. Hemlösheten och internflykt är ett växande problem. är det land, som efter och har flest internflyktingar. Totalt har ca 2 miljoner människor flytt inom landet på grund av våld, hot om våld och fattigdom. var 308 000 colombianer tvungna att fly sina hem, enligt . FN menar att främst de paramilitära grupperna är ansvariga för detta. 13 Miljö och fred är rikt på naturresurser och landet försöker prioritera sin miljöpolicy. Trycket på naturresurserna är dock omfattande och ökar, inte minst till följd av det politiska våldet och av Plan (massbesprutning). Exempelvis påpekas att om inte föroreningen av vattendrag och grundvatten åtgärdas från centrala och regionala myndigheters sida, finns det risk för att är utan rent vatten. En hållbar utveckling kräver därför en integrerad satsning på utveckling av ekonomin, den sociala sektorn och miljön. Det konkreta miljöarbetet kräver dessutom folkligt deltagande och samverkan mellan olika aktörer. En satsning på förbättring av miljö och skydd av naturresurser är därför en satsning på fred och hållbar utveckling i landet. Regeringen bör därför uppmuntra utbyten och samarbetsavtal som t.ex. kompetenshöjning av miljösektorn i . Detta samarbete kan ske på olika nivåer, men viktigt är att de inkluderar samarbete mellan olika (). Regeringen bör dessutom uppmuntra svenska företag i att genomföra konsekvensbedömningar över hur dessa påverkar konflikten, miljön och en hållbar utveckling i . 14 Vad kan göra? har tidigare spelat en aktiv roll i fredsprocessen i genom att erbjuda en mötesplats för parterna i konflikten samt genom att ha främjat förebyggande av konflikter, respekt för mänskliga rättigheter, internationell humanitär rätt och stärkande av det civila samhället. Detta är en roll som vid ett återupptagande av fredssamtalen återigen bör ta på sig. anordnade Colombiagruppen, några trossamfund, LO, TCO och Näringslivets Internationella Råd ett seminarium i med deltagare från den colombianska regeringen, kongressen, det civila samhället, kyrkor, gerillan och näringslivet. Det var både en fortsättning på tidigare insatser och en självständig del i nya fredsansträngningar i , där just hade goda förutsättningar. Det svenska engagemanget i behöver dock en precisering, breddning och fördjupning. De organisationer som redan gör insatser i eller med , som exempelvis , och , skall naturligtvis kunna fortsätta. Även andra organisationer bör uppmuntras att arbeta i eller med . Det svenska stödet har huvudsakligen kanaliserats genom enskilda organisationer vilket vi anser är positivt och därför rekommenderas även .