ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GQ02Ju350 · 2002-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inrätta en polishögskola i . Lag och ordning i vagga Den enskilde polisen har fått allt mer att göra. För som poliserna har minskat i antal den senaste tioårsperioden så har kriminaliteten ökat och blivit grövre. Vi har behov av stor rekrytering av poliser framöver. Poliskåren har en hög medelålder och i likhet med övriga samhället finns här en stegrad rörlighet på arbetsmarknaden, då främst bland de yngre. finns cirka 16 000 poliser. Med regeringens politik kommer dessutom antalet poliser att minska ytterligare från dagens nivå. Ökningen av antalet poliser är ett långsiktigt projekt. I ett första steg vill utöka antalet poliser med 2 000. Men vi anser att antalet poliser behöver vara 20 000. Förutom fler poliser är det viktigt att rätt polis är på rätt plats. Närpolisreformen som urholkats p g a bristande resurser måste ges ny kraft med möjlighet för poliserna att lokalt arbeta både förebyggande och nära människor för att vi ska få ett tryggare samhälle. Vi ser att rekryteringsbehovet påverkas av den relativt höga medelåldern inom poliskåren och den förväntade rörligheten. Rekryteringen av poliser bör därför öka väsentligt. Kapaciteten på polisutbildningarna i , och måste därför utnyttjas maximalt och utöver det måste ytterligare en polishögskola inrättas i närheten av befintlig högskola eller universitet. Därför föreslår vi att den förläggs till . Polisbristen är ett stort problem i . Och det kan konstateras att det är lättare att rekrytera poliser som utbildats i regionen. Därför är det särskilt angeläget att den nya polisutbildningen som planeras förläggs till regionen, och är då det lämpligaste stället. Här finns en bra högskola i nära anslutning till den tänkta . Högskolan har utbildningar som gör det möjligt att samordna vissa ämnen. Hela regionen liksom polisfacken i regionen förespråkar som etableringsort för den nya polisutbildningen. Så även vi. Detta bör ges regeringen tillkänna.
mot · GQ02Ju351 · 2002-10-23 00:00:00 — Kriminalitet, droger och psykiatrisk vård tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av åtgärder så att vardagsbrottsligheten kan bekämpas. Runt om i landet finns det vad polisen kallar gråtjuvar som svarar för en mycket stor del av vardagsbrottsligheten. Gråtjuvar är brottslingar som stjäl gräsklippare, verktyg, cyklar, mopeder, bilar, småbåtar etc. Ofta benämns detta som vardagsbrottslighet. Många av gråtjuvarna är missbrukare. För att få pengar till droger stjäl man och säljer vidare. När polisen ska ta itu med gråtjuvarna visar sig luckor i lagstiftningen. Låt mig ta ett exempel från en kommun i . har en hälericentral funnits som drivs av en ökänd hälare och missbrukare. Runt mannen och hans hälericentral kretsar en mycket stor del av brottsligheten i kommunen. I kommunen har en samverkansgrupp jobbat för att lösa problemet med gråtjuven. Gruppen bestod av kronofogden, , skattemyndigheten, kriminalvården, psykvården, räddningstjänsten, politiker och polisen. Samverkansgruppen kom snabbt fram till att hälaren var för sjuk för att placeras på anstalt men för frisk för att vårdas. Frustrationen hos polisen är total. Trots ett straffregister på fem sidor med allt från stöld till narkotikabrott och minst en rapport om olovlig kröning , dömdes gråtjuven till skyddstillsyn. är allt tillbaka på ruta ett för gråtjuven, dvs. stölder, häleri och drogmissbruk. Samverkansgruppen har hamnat i ett moment 22. Brottsligheten kring hälericentralen pågår för fullt igen. Enligt polisen finns samma typ av problem kring bekämpningen av vardagsbrottslighet i hela landet. Som ovan sagts finns brister i lagstiftningen när vardagsbrottslighet ska bekämpas. Vad ska man göra med brottslingar som är för sjuka för att låsas in men för friska för att vårdas? Fungerar tvångsvården av drogmissbrukande brottslingar tillfredsställande ? Jag ser stora brister och kräver att åtgärder i syfte att underlätta bekämpningen av vardagsbrottslighet vidtas. Detta bör regeringen ges tillkänna.
mot · GQ02Ju352 · 2002-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att klottrare i högre utsträckning får dömas till att med hink och borste själva tvätta bort sitt klotter. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att ändra straffskalan för klotter från ett halvt till fängelse. Klottret på tunnelbanor, gamla husfasader och andra offentliga platser förstör miljön. Saneringen kostar hyrersgäster, kollektivtrafikanter och vanligt folk i sanslösa . Pengar som vi kunde haft mycket roligare för eller som kunde använts till mer angelägna ändamål i världen än att tvätta bort klotter. Att klottra är en kriminell handling och den som begår brott ska straffas. Ett problem med klottrarna är att samhällets straff varken framstår som speciellt avskräckande eller rehabiliterande. Att ropa på hårdare straff genom att döma till fängelse är förmodligen en dålig idé. Där är risken stor att kontaktytan med andra kriminella för förstagångsklottrare leder vidare i en fortsatt och bredare kriminell verksamhet. Att döma till dagsböter är förmodligen inte avskräckande då klottrare ytterst sällan eller aldrig har pengar så att det ens räcker att betala klottersaneringen med. Istället borde klottrare dömas till att med hink, såpa och borste själva städa upp efter sig. Har man förstört ett helt tunnelbanetåg så får man under övervakning snällt stå och skrubba tills det blir färdigt, oavsett hur många månader det kan tänkas ta. Helt enligt miljörörelsens princip the polluter pays. Har man stått med hink och borste och tvättat bort sina taggar så ska det nog mycket till för att bege sig ut och förstöra ett nytt tunnelbanetåg. Klotter är bevisligen en kriminell aktivitet som kan utgöra inkörsporten i annan kriminell verksamhet. Det är vanligt att återfallsklottrare också döms för andra brott, som till exempel narkotikainnehav, olaga vapeninnehav, hot och misshandel. Genom att samhället inte sett på klotter som det allvarliga brott det är så släpps klottrare på plats och kan fortsätta sitt klottrande. Om straffskalan istället ökades från ett halvt till fängelse så måste polisen gripa en klottrare som tas på bar gärning, man måste genomföra förhör på polisstation, åklagare måste kontaktas, brottet måste prövas mot häktningsreglerna och man skapar möjlighet till husrannsakan. Med ändrad straffskala skulle samhällets reaktion på brottsplatsen tydligare indikera, inte minst för förstagångsklottraren, hur allvarligt samhället ser på förstörelseverksamhet av denna typ. Det handlar om att minimera nyrekrytering av klottrare vars brott kan utgöra inkörsporten till en vidare kriminell verksamhet. Det handlar om att individuellt anpassa straffet för brott på ett sådant sätt att det så effektivt som möjligt minskar lusten till fortsatt klotter. Vi måste värna vår närmiljö och kunna använda till något bättre än att tvätta bort onödig färg.
mot · GQ02Ju354 · 2002-10-23 00:00:00 — Misshandlade kvinnors rätt till sin bostad tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att misshandlade kvinnor bör ges rätten att tillsammans med eventuella barn bo kvar i sitt hem samt att överväga besöksförbud för de män som inte respekterar detta. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att varje misshandlad kvinna som väljer att tillfälligt eller permanent flytta från sin bostad ges laglig möjlighet att få hämta sina och barnens personliga tillhörigheter, i skydd av polis. har åtgärder för att skydda kvinnor som utsatts för våld av närstående män huvudsakligen handlat om att skydda den våldutsatta kvinnan genom exempelvis larmpaket och skyddat boende. Det vill säga inskränkningar i kvinnans frihet. Det krävs ofta en mycket allvarlig misshandel för att polisen ska gripa mannen och för att åklagaren senare ska besluta om anhållan och yrka på häktning. Mannen som begått brott är i många fall den som får bo kvar på brottsplatsen medan den skadade och livrädda kvinnan får fly sitt hem. Eftersom det ofta finns barn med i bilden får det allvarliga konsekvenser även för dem. Regeringen har glädjande nog aviserat att mannen tillfälligt ska kunna tvingas flytta och få besöksförbud i anslutning till anmäld misshandel. Detta rör sig emellertid bara om en tidsperiod . Med tanke på hur det kan ta innan rättegång hålls (månader, i värsta fall upp till ) innebär det ett stort hot för kvinnan att mannen kan återvända till bostaden, och därmed i praktiken kan hota kvinnan och tvinga henne att fly. Det måste nu bli möjligt att för stänga av mannen från rätten att bo kvar eller besöka kvinnan i hennes bostad. Detta är inte minst angeläget om barn är inblandade. De kvinnor som tvingas/vill flytta vågar ofta inte hämta sina och barnens personliga tillhörigheter i den gemensamma bostaden på egen hand, av rädsla för mannen. Lagstiftningen måste förändras så att kvinnan ges rätt att kräva, inte bara be om, polisbeskydd för att hämta sina saker.
mot · GQ02Ju355 · 2002-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om avskaffande av högmålsbrott. Termen högmålsbrott har använts sedan medeltiden för att beteckna brott som innebär angrepp på statsöverhuvudet, övriga medlemmar av kungahuset eller på statens bestånd. Lagen aktualiserades när en 16-årig pojke kastade en tårta i ansiktet på kungen . Pojken var själv inte medveten om att han skulle kunna komma att åtalas enligt lagen om högmålsbrott och därmed riskera fängelse . Om han hade kastat tårtan på någon annan hade han troligtvis kommit undan med dagsböter eller samhällstjänst. Det är ännu inte säkert att han blir åtalad för högmålsbrott. Det är upp till regeringen att besluta om det. Blir han åtalad kan han dock räkna med fängelsestraff eftersom det är straffet för högmålsbrott. Det intressantaste i sammanhanget är inte hur det går för pojken, utan principen. Principen är att det bedöms som lika allvarligt att kasta en tårta i ansiktet på statsministern eller talmannen som att kasta den i ansiktet på vem som helst. När finansministern fick en tårta i ansiktet på sin väg mot där han skulle avlämna budgetpropositionen, bedömdes det inte som ett allvarligt tilltag. Däremot blir det en stor skillnad om det är statschefen som blir utsatt, trots att hans (i detta fall) inflytande och betydelse för utveckling är betydligt mindre än finansministerns eller statsministerns. Med tanke på att statschefen numera har en representativ, symbolisk och ceremoniell funktion är denna åtskillnad ologisk. Både talmannen och statsministern har en reell maktställning baserad på demokratiska val. Det bör därmed vara ett allvarligare angrepp mot statens bestånd att ge sig på statsministern och talmannen än att ge sig på kungafamiljen. Lagen var logisk när den stiftades. Då var kungen närmast allsmäktig och folkets företrädare hade begränsad makt och företrädde bara den välbärgade manliga delen av folket. Samhället var mycket hierarkiskt och kungen ansågs utsedd av . Det var då naturligt att samma brott fick högre straffsats om det riktades mot kungen än mot någon annan. I dagens samhälle finns ingen anledning att ha kvar en lagstiftning som blivit föråldrad. Högmålsbrott hör inte hemma i ett jämlikt modernt samhälle och bör utgå från lagstiftningen.
mot · GQ02Ju356 · 2002-10-23 00:00:00 — Intagna i kriminalvården med psykiatriska diagnoser tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vård och behandling för intagna i kriminalvården med psykiatriska diagnoser. En aktiv kriminalvårdspolitik innefattar bl a att återfall i brott skall förebyggas, att grov brottslighet under verkställigheten skall förhindras, att frigivningen skall förberedas samt att narkotikamissbruket skall bekämpas. En av kriminalvårdens viktigaste uppgifter är att bekämpa narkotikamissbruket. passerar cirka 10 000 av landets cirka 26 000 tunga missbrukare kriminalvården. De 100 miljoner som avsätts för en särskild narkotikasatsning är därför en mycket angelägen satsning. Glädjande är också att personal med särskild kompetens kommer att anställas för att genomföra densamma. Regeringen skriver i budgetpropositionen att det är viktigt att de åtgärder som vidtas i kriminalvårdens verksamhet bygger på kunskap om vad som är verkningsfullt för att uppnå olika syften. Vidare avser regeringen framöver överväga hur kriminalvårdens behov av forskning och utveckling kan tillgodoses på bästa sätt. De intagna har alltmer komplexa problem. Det kräver mer av personalen som arbetar inom kriminalvården. Statistik visar att en mycket stor del av intagna i kriminalvården är narkotikamissbrukare. Konstaterats har också att har intagna med olika psykiatriska diagnoser ökat markant. Allt fler intagna har både missbruks-problematik och någon form av psykisk sjukdom. Regeringen bör skyndsamt överväga hur intagna i kriminalvården med psykiatriska diagnoser kan få sina behov av vård och behandling tillgodosedda.
mot · GQ02Ju357 · 2002-10-23 00:00:00 — Vid en närmare granskning visar det sig att de pengar regeringen anslagit som en resursförstärkning behövts för att sanera polisens skulder. Någon verklig nysatsning kan man därför inte tala om. hänvisade justitieministern gärna till ett överskott inom polisen på . Sanningen är att i de polisdistrikt där man kunde redovisa ett litet överskott var där man inte hittat några poliser att anställa. Även om antalet poliser sakta kan börja stiga återstår ett stort bekymmer. På många håll i landet har polismyndigheterna nämligen så dålig ekonomi att man inte kommer att ha råd att anställa de poliser som behövs. Det förekommer till och med att poliser sägs upp. har tvingats säga upp 25 civilanställda. Polisen räknar med ett underskott på . Genom att regeringen inte budgeterar mer i enlighet med polisens behov måste efterjusteringar göras genom tilldelning av extramedel. Denna politik gör det svårt för polisen att planera verksamheten på lång sikt. kommenterar detta i förordet till polisväsendets budgetunderlag för 20032005: lever regeringen själv inte upp till anspråken på långsiktighet. Givna förutsättningar för förvaltningens verksamhet ändras ofta och med kort varsel. Den extra tilldelningen kan för övrigt inte uppfattas som något annat än ett sätt att avvärja svidande kritik. Polisens underskott hotade nämligen att uppgå till . Slutligen vill vi beröra att den svenska poliskåren sattes på prov genom flera exceptionella händelser. Vid i genomfördes den största polisinsatsen någonsin i , då poliser från hela landet medverkade. Kostnaderna för bevakningen av hade beräknats till . Slutnotan blev ca . Polisen i har fått stå för mellanskillnaden genom neddragningar i årets verksamhet. I propositionen finns ingen extra tilldelning till polismyndigheten för detta. Vi anser att händelser av det här slaget inte kan betraktas som lokala angelägenheter. Därför måste regeringen i efterhand skjuta till medel för att ersätta polisen i . Den nu lagda budgeten innehåller löften om detta, dock utan att beloppet preciseras. För att polisorganisationen ska klara nationella händelser liknande , måste staten öronmärka pengar för ändamålet. En enskild polismyndighet får inte drabbas. Diskrepansen mellan Socialdemokraternas vallöften och anslagen i föreliggande budgetproposition gör att det ekonomiska läget för polisväsendet enligt vår bedömning är fortsatt mycket bekymmersamt. Skånberg (kd)
mot · GQ02Ju358 · 2002-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att varje förändring av domstolsorganisationen bör föregås av ett riksdagsbeslut. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bevara den nuvarande tingsrättsorganisationen i län. Vikten av ett decentraliserat system Människors förtroende till rättsväsendet bygger på att det fungerar snabbt, är förutsägbart och konsekvent och är nära tillgängligt. Närhet och tillgänglighet till tingsrätterna är avgörande. Genom ett väl utbyggt nät av tingsrätter kan onödiga resor och tidsspillan undvikas. Detta är viktigt också för rättssäkerheten. Ett mer centraliserat domstolsväsende riskerar att redan alltför långa handläggningstider blir längre, med konsekvenser t ex för vittnesmålens trovärdighet när gått. Lokalt förankrade tingsrätter har ett betydande värde för rättsskipningen, bland annat tack vare den person- och lokalkännedom som de små tingsrätterna besitter. I ett mer centraliserat domstolsväsende riskerar man att äventyra detta. En effektiv och framgångsrik brottsbekämpning förutsätter alltså korta handläggningstider. Om ett ärendes gång genom rättsväsendet tar , skapar det problem för alla berörda. Brottsoffer och misstänkta påverkas negativt av att få sväva i ovisshet i en lång väntan på beslut om åtal och dom. Långa handläggningstider hos åklagarna leder också till att ärenden blir mer arbetskrävande. Nya brottsmisstankar kan uppkomma eftersom en del återfallsförbrytare begår nya brott som brottsutredningen av tidigare brott pågår. Som en följd av detta undermineras tilltron till att samhället och rättsväsendet verkligen klarar av att förhindra och beivra brott. Dessa förhållanden är oacceptabla. Det krävs en bred politisk förankring måste få en bredare politisk förankring. Varje förändring av domstolsorganisationen ska föregås av ett riksdagsbeslut. Det är klart otillräckligt att, som regeringen gjort, endast informerar om planerade reformer. måste kunna påverka och ha inflytande över reformarbetet, inte minst för att kunna stå till svart inför sina uppdragsgivare, det svenska folket. Intill dess har återtagit rätten att besluta om sådana förändringar bör det inte vara möjligt för regeringen att ytterligare förändra organisationen och lägga ned ytterligare någon tingsrätt. Detta bör ges regeringen till känna. Behåll tingsrätterna i län I län har redan slagits samman med . När föreslog en sammanslagning av domsagor avstyrkte i län förslaget med hänvisning till den lokala förankringen. För att län skall kunna tillhandahålla en tillfredsställande rättssäkerhet krävs det att och får bibehålla sin lokala förankring. Att även dessa faller in under skaran av kortsiktiga försöksprojekt skulle bli förödande för rättssäkerheten i länet. Det är viktigt att län får bevara den nuvarande tingsrättsorganisationen. Detta bör ges regeringen till känna.
mot · GQ02Ju359 · 2002-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att uppmärksamma utbildning av nämndemän. För att kunna utföra sitt förtroendeuppdrag som nämndeman måste man som alla innehavare av förtroendeuppdrag hålla sig väl informerad och få tillgång till utbildning inom viktiga områden. är förhållandena sådana att om det anordnas utbildning får nämndemännen ej någon ersättning för denna utbildningsdag, ej heller reseersättning. Nämndemannaföreningarna ordnar själva utbildningar då man upplever att behovet är stort, men för att finansiera dessa söker man bidrag från t. ex. kommunerna. Om bidragen inte täcker kostnaderna tas en kursavgift ut av kursdeltagarna dvs. nämndemännen; därutöver betalar de resan och förlorad inkomst själva. Det är ytterst otillfredsställande att nämndemännen tvingas fungera under sådana förutsättningar. Det är orimligt att nämndemännen i själva verket får betala för att kunna utöva sitt förtroendeuppdrag. Det är också ur demokratisk synpunkt oacceptabelt att en persons ekonomiska förutsättningar ska avgöra om man ska kunna vara nämndeman. Det är angeläget att ta ett ansvar för att nämndemännen får en adekvat utbildning för att kunna utföra sitt uppdrag väl.
mot · GQ02Ju360 · 2002-10-23 00:00:00 — Brottsförebyggande arbete - samarbete mellan kriminalvården och skolan tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ökat samarbete mellan kriminalvården/närpolisen, och skolan. Att skapa en gemensam värdegrund i samhället är angeläget för att få ett bättre samhällsklimat och ett ökat rättsmedvetande. Självklart ska grunden läggas av föräldrarna, men det är angeläget att detta arbete fortsätter i nära samarbete mellan föräldrar, barnomsorg, skola och närpolis. Närpolisen spelar en mycket viktig roll i detta sammanhang och arbetet kan ta sig mer utvecklade former ju högre upp man kommer i åldersgrupperna. Att ha detta nära samarbete kan innebära att man kan förhindra allt från mobbning till kriminalitet bland barn och ungdomar. Att förhindra brott bland unga är en mycket viktig kriminalpolitisk fråga som måste få högsta prioritet. En viktig åtgärd är att om ett brott har begåtts så måste påföljden komma mycket fort och vara så utformad att den verkligen bryter detta destruktiva beteende och inte slussar in ungdomarna till ännu mer brottslighet. Det är mycket vanligt att dessa ungdomar som hamnar i kriminalitet har hamnat i utanförskap redan i skolan på grund av att de ej fått det stöd och den hjälp de behövt. Därför är det ytterst angeläget att man i detta arbete ser på ungdomens hela livssituation och att alla inblandade samverkar och tar ett gemensamt ansvar och inte bollar ungdomen mellan varandra medan tiden går och chansen att bryta det destruktiva beteendet minskar.
mot · GQ02Ju364 · 2002-10-23 00:00:00 — Men med perspektiv på det inträffade finns också anledning att höja ett varningens finger för att de demokratiska grundvärden vi vill försvara inte får åsidosättas som ett led i själva försvarandet. Det som skett där tre svenska medborgares tillgångar frystes helt utan skälig rättsprocess och först efter långt arbete och stora påtryckningar togs bort från listan över terroristmisstänkta är inte förenligt med rättssäkerhet och det öppna samhället. sitter en svensk medborgare inspärrad på en amerikansk militärbas i ett minst sagt oklart rättsläge. Den hållning i denna fråga får på intet sätt kunna tolkas som ett stöd för sådana extraordinära åtgärder som åsidosätter hela den demokratiska rättsstaten.
mot · GQ02Ju365 · 2002-10-23 00:00:00 — Detta är naturligtvis inte bra, då vi i olika forskningsrapporter kan läsa att åldersgränsen blir allt lägre bland unga som börjar begå brott. Vi anser att ett viktigt led i det brottsförebyggande arbetet för att hjälpa ungdomar att komma rätt är att skolans verksamhet utgår från en tydlig värdegrund. I det brottsförebyggande arbetet måste vi också betona vikten av att motverka alkohol- och narkotikamissbruket bland ungdomar. Tidiga alkoholvanor leder lätt över till andra drogvanor, vilket i sin tur kräver stora pengar. På så sätt leder drogmissbruk snabbt till brottslighet. Narkotikamissbruk är ofta drivkraften bakom exempelvis häleri, inbrott och rån. Tillgången till narkotika ökar och antalet ungdomar som prövar illegala droger mer än tredubblades . Det stora utbudet av droger, nya konsumtionsmönster och användningsområden tillsammans med en mer tillåtande hållning till narkotika i olika ungdomsgrupper är en internationell utveckling där inte utgör något undantag. Regeringen skriver i budgetpropositionen att de ser allvarligt på de uppgifter som säger att ungdomars missbruk av och benägenhet att prova narkotika ökat. Det är bra att regeringen inser allvaret och är villig att sätta in insatser för att förhindra en fortsatt negativ utveckling. motion om det brottsförebyggande arbetet tar upp förslag på hur missbruk kan åtgärdas och förebyggas. Det finns inga enkla lösningar på narkotikaproblemet. Ändå är det tvunget, inte minst i brottspreventivt syfte, att få så många som möjligt att avstå från narkotika. Samhället måste handla , annars kan andra krafter bli samhället övermäktigt. Skånberg (kd)