mot · GQ02Ub429 · 2002-10-23 00:00:00 — Förutsättningarna för att mindre samhällen och byar ska växa och utvecklas ökar om barnfamiljerna har möjlighet att ha sina barn i en närliggande skola. Nedläggning av skolor i mindre orter är ofta en mycket kortsiktig lösning. Ingen barnfamilj flyttar till en bygd utan skola, och de som bor där tenderar att flytta därifrån om skolan försvinner. Vi vill understryka vikten av att såväl fristående skolor som kommunala skolor verkligen följer läroplanen. Granskning av fristående skolor ska utföras av det nationella kvalitetsinstitutet. Vid behandling av tillståndsgivning hos ska kommunen vara delaktig, få yttra sig och ge en konsekvensanalys. Vid gymnasieetablering kan det handla om flera berörda kommuner. 7.1 Elever i behov av särskilt stöd Regeringen skriver positivt i budgetpropositionen om att kommunala och fristående skolor bör verka på samma villkor. Den skriver: Det krävs också att de fristående skolorna är öppna för alla elever, oavsett kön, social, kulturell eller etnisk bakgrund, och inte tillåts att ta ut avgifter av eleverna. Vackra ord, men som tyvärr inte gäller barn i behov av särskilt stöd. Riksdagsbeslutet innebar att fristående skolor var berättigade till att få bidrag som bl.a. grundades på om man tog emot elever med behov av särskilt stöd. Kommunerna skulle beakta detta om de fristående skolorna tog emot elever med funktionshinder, elever som behöver stödundervisning, undervisning i hemspråk eller elever som behöver undervisning i svenska som andraspråk. vänstermajoritet beslutade tvärtom att en fristående skola inte skulle vara skyldig att ta emot en elev, om mottagandet medförde betydande organisatoriska eller ekonomiska svårigheter för skolan. I konsekvens med detta förslag ansåg också regeringen att en kommun inte ska vara skyldig att lämna bidrag för särskilt stöd, om eleven har ett omfattande behov av särskilt stöd och detta skulle medföra att betydande organisatoriska eller ekonomiska svårigheter uppstår för skolan. Det har visat sig att många fristående skolor kräver ett skriftligt intyg från den sökandes vårdnadshavare, där det framgår om barnet har något stödbehov. påpekar regeringen själv i propositionen att ... det inte anses förenligt med principen om öppenhet för alla att en skola vägrar att ta in elev av det skälet att en vårdnadshavare inte har lämnat en skriftlig försäkran där man intygar att man lämnat fullständiga uppgifter om barnets eventuella stödbehov. anser att de fristående skolorna liksom de kommunala måste vara förpliktade att erbjuda utbildning på lika villkor för alla elever, även elever som kräver extra ekonomiska resurser, t.ex. funktionshindrade barn. Barn med funktionsnedsättning ska ha samma möjlighet att ta del av de fristående skolorna. De fristående skolorna måste kunna verka under sådana förutsättningar att deras verksamhet inte leder till inslag av segregation. Det behövs ett regelverk eller riktlinjer för bedömning av vilken typ av stödbehov som behövs så att frågan om särskilt bidrag lättare kan prövas och så att stöd kan ges på samma villkor som för en skola. Vad som ovan anförts om fristående skolors möjlighet att ta emot elever med behov av särskilt stöd bör ges regeringen till känna. Fristående gymnasieskolor är ett bra komplement till den kommunala gymnasieskolan. För att inte riskera att den kommunala gymnasieskolan urholkas måste intagningsreglerna för gymnasiet ses över och bli mer konkurrensneutrala. gynnas friskolorna genom att de har riksintag, och kommunen måste bekosta utbildningen på en friskola oavsett om likvärdig utbildning erbjuds i hemkommunen. Reglerna bör ses över för att bli mer konkurrensneutrala. bör reglerna för utbildning på entreprenad ses över för att göra det möjligt att i större utsträckning lägga ut även teoretiska ämnen inom gymnasieprogram på entreprenad till olika utbildningsanordnare. Många elever lämnar utan tillräckliga kunskaper för att kunna påbörja ett nationellt program i gymnasieskolan. Resultaten inom det individuella programmet (IP), som enbart kan ges i offentlig regi, varierar. Vi anser att det är angeläget att ta vara på den kunskap och det engagemang som finns också utanför det offentliga skolväsendet för att ge dessa elever rätt stöd och stimulans för vidare studier. Även fristående skolor ska därför ges möjlighet att erbjuda undervisning inom ramen för IP-programmet. Det finns ingen anledning att invänta resultaten av gymnasiekommitténs arbete innan detta möjliggörs. Ju snabbare fler ungdomar kan få utbildning anpassad efter egna behoven och intressen, desto bättre. Vad som ovan anförts om möjligheten att inrätta individuella programmet vid fristående gymnasieskolor bör ges regeringen till känna. 7.4 Krav på lärare Vi välkomnar regeringens förslag om förändringar i skollagen om att behörighet och anställningsvillkor för lärare, förskollärare och fritidspedagoger som gäller inom kommuner och landsting även skall gälla fristående skolor. Vi menar dock att det är mycket viktigt, precis som regeringen också föreslår, att det finns möjlighet för fristående skolor med annan pedagogisk inriktning, som t.ex. waldorfskolorna, att göra undantag från bestämmelserna om behörighet och anställningsvillkor för att upprätthålla sin pedagogiska profil. Regeringen bör dock lägga in en kontrollstation för att se om förändringarna om behörighetskrav på lärare fungerar det var tänkt. Detta bör ges regeringen till känna. För har krav på kompetensutveckling, livslångt lärande och vuxenutbildning varit centrala politiska mål tillsammans med en förbättrad grund- och gymnasieskola samt utbyggd högskoleutbildning. bidrog genom samarbetet med regeringen till införande. På samma sätt har starkt bidragit till en expansion av högskolans utbyggnad i stora delar av . Perspektivet livslångt lärande innebär ett starkt behov av att spränga gränser mellan olika politikområden såsom utbildningspolitik, socialpolitik, näringspolitik och arbetsmarknadspolitik. Dessutom har erfarenheterna med tydligt visat betydelsen av dels stor öppenhet för former och metoder att söka upp studerande med olika erfarenhetsbakgrund och motivation, dels satsningar inom det livslånga lärandet som en del av en satsning på tillväxt och utveckling. Både den nationella och internationella utvecklingen visar på en starkt ökande betydelse av utbildnings- och bildningsnivån hos individer och befolkningen i sin helhet. Både för individen och samhällsekonomin i stort handlar det om ett viktigt vägval . I KLK:s () olika betänkanden finns återkommande redovisning av både svensk och utländsk forskning inom området livslångt lärande. I svensk forskning betonas behovet att se olika former av lärande som integrerade processer. KLK redovisar för vuxenlärandet begreppen vardagslärande, lärande i arbetslivet och lärande i studier. Ett viktigt mål för samhällets satsningar inom vuxenlärandet blir därför att stödja en samordning och synkronisering av de olika lärandeformerna som särarten för olika aktörer kan bibehållas och utvecklas. Mångfald av aktörer både inom vardagslärandet, arbetslivet och lärandet i studier är ett sätt att garantera fler valmöjligheter för individen och samhället. För att stimulera denna bredd behövs en stabil infrastruktur för livslångt lärande. Strukturen måste märkas på den lokala nivån och ges ett utvecklande stöd när det gäller lärarfortbildning, läromedel, bibliotek, hjälpmedel, informationsteknik, studiefinansiering m m. Vägledning, validering och individuellt kompetenssparande är andra viktiga instrument . Förändringarna i yrkeslivet går oerhört snabbt och kraven på ökad kompetens ökar med bl a den snabba tekniska utvecklingen. Utbildningsinsatser behövs för alla branscher, inte minst för de mindre och medelstora företagens vidareutveckling. Från tillväxtsynpunkt är det viktigt att flaskhalsar som uppstår i företagande p g a brist på kompetens åtgärdas så fort som möjligt. En nära arbetslivsanknuten utbildning med tydliga praktikinslag och med ett utbildningsinnehåll som svarar mot företagens behov av kompetens är därför oerhört betydelsefull. För att öka tillväxten och stimulera företagens utveckling krävs utbildningsinsatser av det slag som en kvalificerad yrkesutbildning ger. Den kvalificerade yrkesutbildningen har visat sig fylla ett stort behov, vilket har framkommit . Samverkan med näringslivet och inte minst utbildningsdelen Lärande i arbete har visat sig utomordentligt värdefull. Den eftergymnasiala utbildningen som är direkt yrkesinriktad måste stimuleras. I detta avseende är KY mycket positivt. KY-utbildningarna har anordnats av universitet, högskolor, kommuner, landsting och enskilda utbildningsanordnare. Det är lokala, regionala och nationella arbetsmarknadsbehov som utgjort grunden för initiativ till KY-utbildningarna. har varit pådrivande i att få till stånd en kvalificerad eftergymnasial yrkesutbildning. Den borgerliga regeringen initierade en utredning i frågan. Utredningen var färdig 1995 och den då socialdemokratiska regeringen valde att föreslå en försöksverksamhet. Försöksverksamheten kom igång och antalet platser har därefter ökat från 1 700 till 12 500. Redan när försöksverksamheten startade föreslog att tempot i försöksverksamheten skulle höjas, dvs att fler platser skulle införas redan första året. Det har visat sig att intresset för att starta kvalificerad yrkesutbildning är stort. finns det ca 250 utbildningar inom olika branscher. Enligt SCB har av studenterna fått arbete senast 6 månader efter avslutad utbildning. Vi ser med glädje att utbildningen blivit så lyckad och populär och att den socialdemokratiska regeringen nu äntligen föreslår att permanenta utbildningsformen. I budgetpropositionen skriver regeringen att dess ambition är att utöka KY-utbildningen. För att tillgodose näringslivets efterfrågan på utbildad arbetskraft anser att vi inte kan vänta med att öka antalet utbildningsplatser. För att klara efterfrågan bör ytterligare 500 platser ställas till KY-utbildningens förfogande. Vid en ökning av antalet utbildningsplatser vill vi understryka vikten av att en hög kvalitet på utbildningarna bibehålls. Vad som ovan anförts om en ökning av antalet utbildningsplatser vid KY-utbildningen bör ges regeringen till känna. Flexibiliteten och möjligheten att anpassa sig efter behoven på den lokala arbetsmarknaden måste öka. KY-utbildningar har visat sig vara mycket effektiva i att få fler i arbete och därför bör antalet platser öka. Den lokala möjligheten att göra förändringar i inriktning och antal platser per utbildning bör också öka. Exempelvis ska det vara möjligt att bemöta varsel och uppsägningar lokalt med att erbjuda KY-utbildningar för att utbilda till bristyrken. Vad som ovan anförts om att ha ett mer flexibelt system för att kunna anpassa KY-utbildningar efter behov på den lokala arbetsmarknaden bör ges regeringen till känna. Det är viktigt att det går att överblicka utbildningsstrukturen. finns det flera eftergymnasiala yrkesutbildningar, exempelvis påbyggnadsutbildningar inom komvux, yrkesteknisk högskola, vissa yrkesutbildningar inom folkbildningen och kvalificerad yrkesutbildning. Hur dessa inordnas i utbildningsstrukturen, hur de kan värderas om den studerande sedan vill läsa vidare och hur vissa av dessa finansieras är inte alltid helt klart. Regeringen bör därför göra en översyn av och en samordning mellan de eftergymnasiala yrkesutbildningarna. Detta bör ges regeringen till känna. I en ny utbildningsstruktur på eftergymnasial nivå är det en lång rad behov som skall tillgodoses. är det viktigt att inte medverka till att skapa ett nytt lappverk där meritvärdet av genomgången utbildning är oklar. Inte minst måste utbildningarna vara gångbara inom övriga EU-länder samt i ett internationellt perspektiv. Det behövs ett väl fungerande och tydligt system för validering av inhämtade kunskaper för att kunna värdera och jämföra olika utbildningar. Detta skulle underlätta övergångar till och från högskolornas utbildning i ett såväl nationellt som internationellt perspektiv. pågår en försöksverksamhet med validering av utländsk yrkeskompetens i åtta kommuner som skall slutredovisas senast . Det preliminära resultatet av försöket har visat att valideringen markant ökat invandrares möjlighet att få arbete. Regeringen bör nu återkomma med förslag om ett nationellt kvalitetssäkrat system för validering. Detta bör ges regeringen till känna. har alla vuxna en lagstadgad rätt att delta i grundläggande vuxenutbildning motsvarande grundskola. Kommunerna har skyldighet att inte bara tillhandahålla utbildning utan också aktivt verka för att boende i kommunen som saknar grundskolekompetens deltar i utbildningen. Det bör även finnas en liknande lagstadgad rätt att delta i gymnasial vuxenutbildning. Detta bör ges regeringen till känna. Utvärderingar både inom och i andra sammanhang (Statens utvärdering av folkbildningen, SUFO, 1996) visar mycket goda resultat hos både folkhögskolorna och studieförbunden när det gäller sätten att söka upp de studerande, sätten att lära ut och deltagarnas egen tillfredsställelse. De kommunala och statliga utbildningarna för vuxna har därför, liksom högskolan, mycket att vinna på att se folkbildningens strategiska betydelse för att lyckas med målet att nå alla med bra resultat. Folkbildningen och studieförbunden spelar enligt statistik från såväl SCB som en allt större roll inom . Förmågan att nå studieovana grupper och personer med funktionshinder bl.a. genom annorlunda studieformer har dokumenterats i olika utvärderingar. Därför minskar möjligheterna att uppfylla de föreslagna målen för den framtida vuxenutbildningen när studieförbundens möjligheter att agera begränsas. upphör som ett särskilt projekt. Ett nytt riktat statsbidrag till kommunalvuxenutbildning införs då . Regeringen har beräknat medel för cirka 46 500 platser inom ramen för detta bidrag. Regeringen har beräknat att ett statsbidrag om drygt 7 000 årsstudieplatser skall gå till fokhögskolan. anser att studieförbunden bör tillföras 5 000 platser åren 20032005 genom en omfördelning av det totala antalet årsstudieplatser. Vad som ovan anförts om omfördelning av årsstudieplatser till studieförbunden bör ges regeringen till känna. Folkhögskolan ger en god medborgerlig bildning och är för många en livsutvecklande skolform. Utbildningen ger grundläggande behörighet till högskolestudier. Folkhögskolorna har en betydelsefull roll i det svenska skolväsendet. Den frihet som folkhögskolorna har att utforma sina kurser utifrån skolans speciella inriktning och profil ger stora möjligheter för kursdeltagarna att påverka studiernas inriktning och innehåll efter förkunskaper, intressen och behov. Utmärkande för folkhögskolans undervisning är att den ofta arbetar med temastudier och projektarbeten. Här är kursdeltagarnas erfarenhet av arbets- och samhällsliv en stor tillgång för arbetet. Folkhögskolorna erbjuder många särskilda kurser, t.ex i musik, mediekunskap, konsthantverk, teater, språk, friskvård, turism, där en större del av studietiden ägnas åt det ämnesområde man valt. En del av dessa kurser är yrkesinriktade. Som exempel kan nämnas utbildning till fritidsledare, dramapedagog, journalist, kantor och behandlingsassistent. 10 Funktionshindrade i skolan var motståndare till avvecklingen av specialskoleverksamheten. Föräldrar och elever motsatte sig nedläggningen av och och tyckte att den specialkompetens som hade byggts upp vid dessa skolor skulle få finnas samlad. Utgångspunkten för en politik för funktionshindrade barn och ungdomar borde vara deras egna upplevelser av situationen. Barnen ska ha en rättighet och inte en skyldighet att gå integrerat. Segregation kan vara något positivt när den är självvald. anser att beslutet om att stänga den fasta skoldelen på skall omprövas. Detta bör ges regeringen till känna. 10.1 Skapa ett nytt riksgymnasium saknar blinda och synskadade barn med multifunktionshinder tillräckligt bra möjligheter att studera vidare efter . Resultatet blir att mycket få av ungdomarna går vidare, vilket är fel. De har rätt att kunna gå vidare i sin utbildning och utvecklas i sin egen takt, oavsett ålder. Det bör därför inrättas ett nytt riksgymnasium för blinda och synskadade barn med multifunktionshinder. Vad som ovan anförts om att inrätta ett nytt riksgymnasium för blinda och synskadade barn med multifunktionshinder bör ges regeringen till känna. har antalet elever i särskolan blivit fler och fler har antalet elever ökat . Ökningen är störst inom grundsärskolan. Variationerna över landet är stora. Olika praxis och synsätt tycks råda i kommunerna om vilka barn som ska gå i särskolan. Ett par studier pekar på att föräldrar ofta ställs inför att antingen välja grundskola med bristande resurser för särskilt stöd eller särskolan. Så får det inte vara. Det måste vara barnets egen förmåga att tillgodogöra sig undervisningen som ligger bakom beslutet att ta emot barnet i särskolan. Det är möjligt att undvika en del av det som kan komma att bli problem genom tidig diagnosticering i samverkan mellan skola och landsting. Detta skulle kunna ske t.ex. i samband med fyraårskontrollen, där personal tränad för att upptäcka sådana problem bör kunna medverka. satsningar på att tidigt upptäcka läs- och skrivproblem, inrättande av specialpedagogtjänster samt individuella skolplaner skulle också vara verktyg för att upptäcka elever som behöver gå i särskola. anser att det är viktigt att särskolan även fortsättningsvis får finnas kvar som en egen skolform. 10.3 Personer med funktionshinder och det livslånga lärandet Personer med särskola som bakgrund bör ha tillträde till vuxenutbildning efter samma principer som övriga vuxna. Den lagliga begränsningen måste undanröjas ur lagstiftningen. Vad som ovan anförts om att ge personer med särskoleutbildning tillträde till vuxenutbildning bör ges regeringen till känna. Personer som omfattas av rätten till personlig assistans skall ha till gång till personlig assistans om personen vill delta i vuxenutbildning. KLK skriver att utnyttjandet av rätten till assistansersättning inte förändras av att någon deltar i vuxenutbildning. KLK ser inte att förslaget leder till ökade kostnader. Förslaget om att betrakta utbildning som en del i det daglig livet och därmed utgöra underlag för rätten till assistans enligt är både principiellt viktigt och ett praktiskt och effektivt sätt att öppna vägen till vuxenutbildning för många personer med funktionshinder. Vad som ovan anförts om att låta vuxenutbildning vara underlag för rätt till assistans enligt LSS bör ges regeringen till känna.