ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GQ02MJ220 · 2002-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om den nya djurskyddsmyndighetens ansvarsområde och att det skall utvidgas till att omfatta även livsmedelsproducerande djur. Regeringen har aviserat att en ny djurskyddsmyndighet skall inrättas och att myndigheten skall få det totala djurskyddsansvaret för de icke-livsmedelsproducerande djuren. Myndigheten skall även vara den centrala myndigheten för djurskyddstillsynen. Enligt min mening är dessa planer vällovliga, men man når inte ända fram om man inte låter myndigheten få ansvara för samtliga de frågor som faller under djurskyddslagens tillämpningsområde. Det finns ytterst få argument för att det föreskrivande ansvaret för de livsmedels-producerande djuren skall vara kvar på . är till exempel de frågor som faller inom kedjan från jord till bord utlagda på flera olika myndigheter. har hand om frågor som rör ett livskraftigt jordbruk. har hand om de frågor som rör livsmedelssäkerhet. har hand om de frågor som rör miljön. Jag tycker att en sådan fördelning av huvudansvar på de olika spetsmyndigheterna är mycket bra. Av den anledningen anser jag att det föreskrivande ansvaret, enligt djurskyddslagen då det gäller de livsmedelsproducerande djuren, skall föras till den nya djurskyddsmyndigheten. Det finns enligt mitt sätt att se det inte någon anledning att bryta den goda traditionen att låta spetsmyndigheter få ansvara för de olika delarna i kedjan från jord till bord. Enligt min mening skulle en utvidgning av den nya djurskyddsmyndighetens ansvarsområde även innebära större möjligheter att sammanföra frågor om djurskydd för de djur som omfattas av djurskyddslagen. En sådan organisation kan enligt mitt menande mycket bättre arbeta för ett stärkt djurskydd i vårt land och i internationella fora. Samma slutsats drar för övrigt regeringens egen utredare i betänkandet Ett förbättrar djurskydd, SOU 2000:108
mot · GQ02MJ221 · 2002-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en förstärkning av livsmedelstillsynen. beslöt med anledning av miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2001/02:MJU22 att ställa sig bakom ett förslag från revisorer innebärande en omläggning av finansierings- och avgiftssystemet för livsmedelstillsynen. Beredning av dessa frågor pågår inom . I bedrivs livsmedelstillsyn av som utövar tillsyn över cirka 500 företag men verket har också i uppgift att stödja och samordna den tillsyn som kommunerna har ansvar för. Här finns det stora antalet företag som bör kontrolleras. Det är över 50.000 företag som producerar, hanterar, serverar eller säljer livsmedel i någon form. Flera utredningar har visat att varken eller kommunerna förmår leva upp till målet att inspektera varje företag minst en gång . I själva verket är det inte ovanligt att kontrollerna sker en gång vart tredje eller fjärde år. Detta är inte acceptabelt om man skall kunna leva upp till kravet att företagen ur kontollsynpunkt skall utsättas för en likvärdig behandling från myndigheternas sida. Det är också allvarligt att konsumenterna t ex riskerar att få matförgiftning på grund av brister i hantering eller hygien. Antalet personer som drabbas av matförgiftningar uppgår till cirka en halv miljon. Det leder till såväl onödigt lidande som ett betydande produktionsbortfall som till stor del är onödigt, eftersom orsaken ofta är slarv eller ren okunnighet. Utan det vakande öga som livsmedelstillsynen utgör finns risk för att rutiner eftersätts, vilket ytterst kan få till följd att människor får lida helt i onödan. Enligt uppgift har en livsmedelsinspektör ofta över 150 objekt som skall kontrolleras. Till detta kommer de myndighetsuppgifter som skall utföras av inspektörerna. Antalet genomförda inspektioner har sjunkit under en följd av år utan att detta lett till någon prövning av organisation och resurser. Det är ett viktigt led i arbetet för en god folkhälsa att livsmedelshantering och tillsyn fungerar effektivt och med tillräckliga resurser. Det bör därför skapas ett system för finansiering och ledning av livsmedelstillsynen som leder till att det blir möjligt att uppfylla de mål för säkra livsmedel och en korrekt hantering av livsmedlen som uppställts av .
mot · GQ02MJ224 · 2002-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om särskilda insatser för småskalig verksamhet såsom gårdsföretag o.d. Parallellt med utvecklingen mot ökad koncentration kan man notera ett ökat intresse för lokal produktion nära konsumenterna, t ex bagerier och s k gårdsföretag, de senare ofta integrerade med primärproduktion. Gårdar med småskalig produktion har ofta som viktigaste konkurrensmedel att de håller en jämn och hög kvalitet på sina produkter. I beslut (bet. 1989/90:JoU25) bedömdes dessutom den småskaliga livsmedelsförädlingen få en större och viktigare roll . För primärproducenter med småskaligt slakteri är det för stora kostnader förenade med bl a levandedjursbesiktningen då nuvarande regelverk gör att det är billigare att sända iväg djur för slakt till ett storskaligt slakteri än att slakta på den egna gårdens godkända slakteri, vilket kan innebära att vitsen med det småskaliga försvinner när djuren måste slaktas på storskaliga anläggningar. är det så att den småskaliga gårdsverksamheten är ett gott komplement till en annan yrkesutövning som ger ägaren möjlighet att stanna kvar på den ort han eller hon är verksam, något som direkt ska uppmuntras för att kanske något bromsa upp den omflyttning av människor som pågår. Nuvarande regelverk förefaller att snarare motarbeta småskalighet än att försöka lyfta fram den typen av småföretagande. Det torde vara möjligt utan att bryta mot några statsstödsregler att på något sätt stödja den småskaliga gårdsverksamheten då ett eventuellt stöd genom nedsättning av avgifter eller dylikt torde falla under det som på EU-språk kallas försumbart stöd.
mot · GQ02MJ225 · 2002-10-23 00:00:00 — Ansvar för återtagande av aluminiumburkar tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att producenter av aluminiumburkar genom producentansvaret bör åläggas att återta deformerade burkar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ett parallellt returburkssystem bör upprättas för aluminiumburkar utan svenskt ursprung. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att producentansvaret även skall gälla återtagande av aluminiumburkar som blivit oräknade på grund av att returburksautomat saknas. Producentansvar bör också gälla deformerade aluminiumburkar Producentansvar har införts för att minska vårt växande sopberg och för att minska spridningen av ämnen som är skadliga för vår miljö. Dessa ämnen skall, där så är möjligt, kunna ingå i ett kretslopp med bl.a. återanvändning av material. Generellt ger användning av återvunnet material i tillverkningsprocesser mindre energiåtgång och mindre påverkan på miljön i form av utsläpp. När det gäller aluminium så sparas av energiåtgången genom att använda återvunnet material för att tillverka produkter jämfört med att använda jungfrulig råvara. Producentansvaret gäller också återtagande av aluminiumburkar. Aluminiumburkar ingår i ett retursystem, där producenten har fått tillbaka pantpengar för att återta burken. I dagens läge gäller inte detta återtagande om burken har blivit deformerad och tillplattad, och jag hoppas nu med denna motion äntligen få en lösning på detta problem. Tillplattade och deformerade burkar tas inte emot Returburksautomater tar inte emot skadade och deformerade burkar. Tillplattade burkar blir liggande ute i naturen, där ingen tar vara på dem och de bidrar på så sett till en förstörd miljö, vad gäller både spridning av aluminium i naturen och risken för att djur skall skadas. Producenter måste därför åläggas att ta tillbaka även skadade burkar. Panten för burken har ju producenten redan erhållit och även det är ett skäl för att ta tillbaka burkar. Returburksautomater tar heller inte emot utländska burkar på grund av att streckkoden, EAN-koden, inte går att avläsa i automaten. Vissa affärer tar dock nu tillbaka danska burkar. Ett parallellsystem bör införas för att kunna ta hand om icke svensktillverkade burkar. En tredje anledning till att burkar inte tas om hand är att mindre affärer inte har råd eller möjlighet att skaffa en returburksautomat. För att kunna lämna tillbaks burkar till producenten måste burkarna ha blivit räknade i en automat. Kan detta inte ske återtas inte heller burkar på grund av att en returburksautomaträkning inte har utförts. Även här måste en ändring komma till stånd, så att även dessa oräknade burkar kommer in i returburkssystemet.
mot · GQ02MJ229 · 2002-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att en förenklad miljöprövning bör skapas för tillfälligt tillstånd att rena förorenad jord på plats. På många ställen i vårt land finns områden med kraftigt förorenad jord. Efter fabriksnedläggelse eller annan verksamhet behöver denna jord tas om hand och renas. Förorenade massor innebär ett stort miljöproblem genom alla gifter som är lagrade i jorden. En stor permanent jordreningsanläggning innebär långa och miljöstörande transporter med last av kraftigt förorenad jord och avgasutsläpp. Den ökade trafikbelastningen med tunga fordon ökar ytterligare på den miljöbelastning som redan jordreningsanläggningen åstadkommer. Miljöprövningsprocessen före tillståndsgivningen är i stort sett densamma om man avser att behandla förorenade jordmassor på platsen där de ligger eller om man skapar en jordreningsanläggning dit den förorenade jorden fraktas och efter rening fraktas bort igen. Ur miljösynpunkt är det klart bästa alternativet att behandla förorenad jord på plats med hjälp av mobil reningsteknik. För att styra utvecklingen i denna riktning måste tillståndsgivningen för jordrening på plats underlättas. Miljöprövningen är en tids- och resurskrävande procedur för verksamhetsutövaren som därför hellre väljer den enklaste vägen genom att söka tillstånd för en jordreningsanläggning. Regeringen bör därför ges till känna att förenklad miljöprövning skapas för tillfälligt tillstånd att rena förorenad jord på plats.
mot · GQ02MJ230 · 2002-10-23 00:00:00 — Utsläpp av kväveoxider från entreprenadmaskiner tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att entreprenadmaskiner bör åläggas att begränsa sina avgasutsläpp. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utfärda tomgångsregler för entreprenadmaskiner. Kväveoxidutsläpp orsakar stora mängder nedfall av kväveföreningar. Kväveoxider s.k. NOx bildas vid förbränning. Nedfallet bidrar till försurningen av mark och vatten samt till övergödningen av våra omgivande hav. Kväveoxider ger också direkta skador på växtligheten. S.k. fotokemiska oxidanter bildas med hjälp av kväveoxider, bl.a. marknära ozon, som ger skador på växter. På människor ger de fotokemiska oxidanterna irritationer i ögon, näsa och hals, ökar infektionskänsligheten och kan ge lungsjukdomar. Kvävedioxid kan dessutom påverka andningssystemet och misstanken finns på en cancerrisk. Totalt ökade kväveoxidutsläppen i till mitten av . Ökningen berodde nästan helt på trafiksektorn. har vägtrafikens kvävedioxidutsläpp minskat men står för av de totala utsläppen i . Entreprenadmaskiner eller arbetsmaskiner, som de också kallas, har däremot ökat sin andel av kväveutsläppen. Entreprenadmaskiner står för av de totala utsläppen i . Entreprenadmaskiner är igång på den arbetsplats där de är verksamma. Maskinerna startas för det mesta alltid och går , även om de inte används de går. Det finns inga regler för hur länge en entreprenadmaskin får gå på tomgång. För att minska utsläppen av bl.a. kväveoxider från entreprenadmaskiner vore det önskvärt att införa något slag av tomgångsregler, vilket bör ges regeringen tillkänna. Ett annat önskemål är att få fram och använda miljöbättre drivmedel, vilket även branschen, förutom miljön, skulle vinna på och att entreprenadmaskinbranschen åläggs att minska sina utsläpp av kväveoxider.
mot · GQ02MJ231 · 2002-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kvicksilver i djurmedicin. I en motion från till under förra riksdagsåret togs frågan om kvicksilver som tillsats till läkemedel upp. Det visar sig att kvicksilver också finns i djurmedicin, detta trots att denna tungmetall ska fasas ut ur samhället. Det är ännu underligare då det finns alternativa läkemedel utan kvicksilver. Kvicksilver är en extremt giftig tungmetall som inte bör finnas i vår miljö eller i våra eller våra husdjurs kroppar. I högre doser av kvicksilver ses klassiska och välkända gifteffekter. Men även en låg dos kan ge immunologisk påverkan och överkänslighetsreaktioner. WHO har konstaterat att det inte finns någon säker nedre gräns för immunologiska effekter. Många hästar vaccineras mot hästinfluensa. Det krävs för att få starta på tävlingar. Många vaccineras också mot stelkramp, botulism och abortvirus. Det visar sig att många preparat innehåller Hg, trots att det inte är nödvändigt. Det är svårt för en icke-specialist att upptäcka innehållet av kvicksilver. Precis som i fallet humanmedicin heter det något som inte tyder på det innehållet. Vem kan gissa att ämnena thiomersal och natriumtimerfonat innehåller kvicksilver? Men det gör de. Samma ämnen återfinns i humanmedicin. Man kan tro att kvicksilver måste finnas i vacciner, men så är inte alls fallet. Det finns alternativ utan Hg. Mot hästinfluensa kan man välja Equip F istället för Duvaxyn, Equilis Pro (fd Prevacun) eller Nobi-Equenza. Equip FT skyddar kvicksilverfritt mot såväl influensa och stelkramp. Duvaxyn Plus, Equilis Pro T (fd Prevacun T) eller Nobi-Equenza T ger samma skydd, men innehåller Hg. Även ett Hg-fritt vaccin mot abortvirus finns. Hur det förhåller sig för andra djurslag har inte gått att belägga, men enligt uppgift förekommer samma konserveringsmedel som i human- och hästvaccin. Fasa ut kvicksilver i vacciner Det är förvånande att det ska vara så svårt att få bort tungmetallen kvicksilver ur mediciner, där den definitivt inte bör förekomma. Trots alla föresatser inom miljövården att få bort ämnet tycks kvicksilver på den medicinska sidan inte tas på allvar och här har inte utfasningen ens börjat. Kemikalieinspektionen har föreslagit regeringen att ge i uppdrag att se över användningen av kvicksilver i farmaceutiska och veterinärmedicinska preparat. har dock ännu inte fått något sådant uppdrag av regeringen. Man frågar sig varför. Djurägare är inte alla medvetna om förekomsten och det känns oerhört frustrerande att ansvaret tydligen helt läggs på dem. Eftersom det finns alternativ: förbjud kvicksilverföreningar i läkemedel och vacciner till djur! Kvicksilver i humanmedicin tas upp i en särskild motion.
mot · GQ02MJ232 · 2002-10-23 00:00:00 — Decentralisering av beslut om strandskydd tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om decentralisering av beslut beträffande strandskyddet till nivå. Glesbygden ska försöka överleva av egen kraft uttrycker många som bor, arbetar eller driver företag i tillväxtkommuner i . Deras infrastruktur beträffande vägar, IT, järnväg, flyg och sjötransporter är ofta välordnade och väl fungerande. Infrastrukturen är byggd av staten i första hand och kommunen . Åtkomligheten är god, samhällsservicen fungerar vad gäller skola, vård och omsorg. Bebyggelsen i tillväxtområdena är ofta mycket sjönära, och därmed är värdestegringen på investeringarna goda för både privata bostadshus och kommersiella byggnader. I gles/landsbygd är djur och natur vid vatten och skog den tillgång som kan vara lockbete för att få etableringar och arbetstillfällen. Möjligheten att i dessa kommuner få utnyttja sin natur enligt den egna kommunens kommunfullmäktige (de folkvalda) eller den lokala bedömning är mycket begränsade, och beslutsfattandet ligger långt bort från de berörda. Detta är odemokratiskt och bör omgående förändras. Beslut om strandskydd, skoter/vandringsleder och liknade ärenden måste delegeras ner på lokal nivå. Många kommuner i skulle då förbättra sin egen skattekraft och överlevnadsförmåga om beslutsnivån inom byggnadsområdet (PBL) flyttades ner från eller i de i motionen framförda ärendena. Strandskyddet är det viktigaste och det är bråttom. Generella metertal från vattendrag får inte gälla i hela . Det är obegripligt för markägare som tror på äganderätten samt för valda kommunala politiker som kämpar för sin glesbygdskommuns överlevnad efter förtroendet man fått av innevånarna i val att inte själva få bestämma i strandskyddsärenden.
mot · GQ02MJ233 · 2002-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att införa en generell rätt att bebygga mark nära stränder och vattendrag. Frågan om strandskyddet är en särskilt angelägen fråga för befolkningen i glesbygd och på landsbygden och i skärgården. Detta har uppmärksammats i rapporter. Regionalpolitiskt är lättnader av strandskyddsreglerna mycket angelägna. De förhoppningar som fanns till utredningen om lättnader i strandskyddsreglerna verkar nu inte innebära några lättnader för strandnära boende. Utredningen var positiv till att vissa glesbygdskommuner skulle kunna få lättnader. Men det ansågs då att kommunerna skulle detaljplanelägga de områden som inte har ett allmänintresse, vilket förefaller helt orimligt. I stället bör det införas en generell rätt att bebygga mark nära stränder och vattendrag. Denna rätt skall endast få begränsas om det är motiverat med hänsyn till känsligt djur- och växtliv eller för att garantera allmänhetens tillgång till bad- och friluftsliv. Det skall då ske genom att kommunerna antar en detaljplan för området där ett strandskydd är motiverat. Genom ett sådant förfarande ges bl.a. förutsättningar för att de lokala och allmänna intressen som finns sammanvägs på ett så bra sätt som möjligt.
mot · GQ02MJ235 · 2002-10-23 00:00:00 — Situationen för svenska pälsdjursuppfödare tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inte fatta ensidiga beslut om svensk pälsdjursnäring innan EU:s kommande regelverk på området är på plats. Svensk pälsdjursuppfödning har successivt byggts ut till en omfattande och seriös näring. Pälsdjursuppfödningen har stor anknytning till och betydelse för näringslivet på landsbygden. utgick statligt stöd till de pälsdjursfarmare som utökade sin verksamhet i sysselsättningssyfte. har det dock kommit nya signaler, vilket innebär att förutsättningarna för näringen försvåras. Det talas nu om ett ensidigt näringsförbud gentemot näringen, vilket stridet mot svensk rättstradition. avser att utfärda ett gemensamt regelverk för samtliga medlemsländers pälsdjursuppfödning. Att ensidigt utfärda inhemska förbud eller regler som är direkt konkurrenshämmande eller som syftar till att få bort näringen innebär bara att produktionen ökar i andra länder. Därmed har man inte gjort någon djurskyddsinsats. Tvärtom är den svenska näringen angelägen om att ta till sig de forskningsrön som finns om djurens välbefinnande och det vore stor skada att ersätta denna verksamhet med verksamhet i länder som har sämre djurskyddsbestämmelser. Pälsdjursuppfödningen har även betydelse för andra glesbygdsnäringar, vilka kommer att drabbas av ett eventuellt näringsförbud. hotas mellan 600 och 800 arbetstillfällen på landsbygden. En naturlig följd av detta är ökad avfolkning och sämre service då någon naturlig alternativ sysselsättning saknas. Kostnaderna för arbetslöshet och kompensation för de nedlagda verksamheterna kommer att vara omfattande. Debatten får anses som ett angrepp på enskilda företagare och familjer och medför en psykiskt ohållbar situation. Ständiga hot om näringsförbud skapar osäkerhet hos hundratals företagare som bedriver pälsdjursuppfödning, varför en positiv markering från statens sida är väkommen, för att inte säga nödvändig, för fortsatt verksamhet. En sådan markering är till exempel ett tydligt besked om att avvakta EU:s kommande regelverk innan några förhastade beslut fattas i frågan om pälsdjursnäringen.
mot · GQ02MJ237 · 2002-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett förtydligande av allemansrätten. Många är vi som blivit vittne till en obehaglig åverkan på raukar. Det kan vara obetänksamma människor, både svenska och utländska, som med spetsiga hammare knackar loss stenar ur raukarna. Raukarna kan skyddas genom att naturreservat inrättas, men i andra fall gäller allemansrättens regler enligt . Det innebär att det går att förhindra att markägare gör ekonomisk förlust genom ingrepp i annans egendom. Det kan emellertid vara svårt att påvisa ekonomisk förlust genom åverkan på raukar på ägd mark. På mark som inte utgör naturreservat finns det inget skydd för raukarna. Det är en gråzon mellan regler och skyddet genom naturreservat. Det känns helt fel att det skall vara möjligt att förstöra och bortföra delar av mycket gamla raukar. I vissa fall ägs marken av en samfällighet, med många ägare. Området kan vara värdefullt men har ändå inte skyddats genom regler för naturreservat. Vi vill att det i görs ett förtydligande som innebär att det skall vara förbjudet att med våld knacka loss sten ur raukar oavsett om det ingår i naturreservat eller inte.
mot · GQ02MJ239 · 2002-10-23 00:00:00 — begär att regeringen lägger fram förslag till sådan ändring i strandskyddsreglerna så att strandskyddet utformas på nivå. En viktig del i arbetet med att öka människors livskvalitet är möjligheten att skapa förutsättningar för ett attraktivt och billigt boende. Inte minst har närheten till vatten visat sig vara en viktig faktor för många människors val av bosättning. Dagens utformning av strandskyddsreglerna har undandragit många attraktiva boendemiljöer. Detta har skett oavsett om trycket på dessa skyddade strandområden har varit stort eller inte. Utformningen av strandskyddet bör ske på lokal nivå då kunskapen om de berörda strandområdena och utnyttjandet av dessa är störst lokalt. Detta är även en viktig del i principen om det kommunala självstyret. Genom att kommunerna får ansvaret för utformningen av strandskyddet kan fler attraktiva boendemiljöer skapas i många regioner av landet, vilket skulle öka attraktiviteten i dessa områden. Den nuvarande strandskyddslagstiftningen har ju rötter decennier tillbaka i tiden. Den har verksamt bidragit till att bevara värdefulla strandmiljöer från exploatering och därmed räddat dessa miljöer för det rörliga friluftslivet. Så bör det huvudsakligen vara även . Men, är ett stort land där befolkningen är ojämnt fördelad över landet. Det uppenbara behovet av ett starkt strandskydd som kan finnas i exempelvis delar av eller i specifikt attraktiva kustområden runt är inte lika uppenbart i andra mer glesbefolkade eller mindre attraktiva kustområden. I vissa fall är till och med strandskyddet ett hinder för att hela landet skall kunna utvecklas. Målet måste vara att alla regioner skall kunna skapa tillväxt och utvecklas utifrån egna resurser och efter egna prioriteringar och beslut. Detta bör även vara en önskvärd utveckling såväl för landsbygden som för skärgården i dess helhet. Därför finns det anledning att överväga om inte reglerna rörande strandskydd bör utvecklas så att de blir mer flexibla utifrån regionala och lokala behov och förutsättningar. Ansvaret för utformningen av strandskyddet bör föras över till kommunerna och det generella förbudet att bygga i närheten av vatten bör avskaffas. Genom att kommunerna har ansvaret för utformningen av det lokala strandskyddet stärks det kommunala självstyret, och möjligheterna att skapa fler attraktiva boenden såväl i skärgården som i andra delar av landet förbättras väsentligt. Detta bör ges regeringen till känna.