mot · GQ02Fi231 · 2002-10-23 00:00:00 — 7.6.4 Skattesänkningar för kommuninvånarna med moderat politik Kommunalskatten är särskilt för låg- och medelinkomsttagare den tyngsta skatten att bära. Det gäller inte minst för flertalet pensionärer. Det är därför en angelägen statlig uppgift att medverka till att det skapas utrymme för sänkta kommunalskatter, även om de faktiska besluten tas i kommunerna. Såväl en sänkning av kommunalskatterna som en höjning av grundavdragen leder till en rejäl skattesänkning för främst låg- och medelinkomsttagare med minskat bidragsberoende och med positiva effekter för ekonomin som följd. Genom vår inkomstskattereform väljer vi att rejält höja grundavdragen. Den inverkan detta har på kommunernas ekonomi kompenseras de fullt ut för inom ramen för statsbidragssystemet. Utöver grundavdrag gör vi bedömningen att det även kan skapas ett tydligt utrymme också för lägre skatt genom sänkt utdebitering. Huvuddelen av våra förslag till skattesänkningar påverkar direkt den kommunala ekonomin liksom flera andra av våra förslag till förändringar i statsbudgeten. För detta kompenseras kommunerna fullt ut inom ramen för statsbidragssystemet. Enbart som kompensation för våra skatteförslag tillförs kommunsektorn 2003 och 2004. Skattesänkningarna påverkar också den kommunala ekonomin genom att socialbidragskostnaderna kan minska liksom kostnader till följd av arbetslöshet. Den ökade flexibiliteten gör att resurser utnyttjas bättre. Detta minskar behovet av statsbidrag och gör det möjligt att begränsa dem. Staten bör även stimulera till kommunala skattesänkningar, inte minst för att undvika att kommunerna har en för hög utgiftsnivå när konjunkturen dämpas med de kända framtida problem som då följer. Utrymme för uthålliga kommunala skattesänkningar, förutsätter dock att de avregleringar vi föreslår genomförs med önskat resultat. Det har regelmässigt funnits en tendens att underskatta den positiva effekten av avreglering, vilket erfarenheter från andra sektorer visar. I kombination med en utökad upphandlingsverksamhet och konkurrensutsättning är potentialen för lägre utgifter och god kvalitet på tjänsteutbudet mycket god. Därutöver måste den av oss efterlysta koncentrationen till kärnuppgifterna äga rum. Vi föreslår att staten aktivt stimulerar kommunerna till fortsatt konkurrensutsättning. En mindre del av effekten av detta tillgodogör vi oss i vårt budgetalternativ som en neutralisering enligt finansieringsprincipen. Betydelsen av att lönebildningen sker under stort ansvarstagande förtjänar att understrykas. Erfarenheterna visar hur för höga lönelyft för offentliganställda snabbt kan urholka förutsättningarna för den goda samhällsekonomiska utveckling som kommunsektorn är så beroende av. Rätt väg att förbättra levnadsstandarden, för ofta lågavlönade kommunalt anställda, är de kraftiga sänkningar av inkomstskatten som vårt förslag till höjda grundavdrag innebär. 7.6.5 Effekter för kommunsektorn av våra förslag Basen för ekonomi är som vi tidigare konstaterat kommunalskatter och egna intäkter. Dessa utgör av kommunernas intäkter. Löneinkomsterna svarar för huvuddelen av skatteunderlaget, även om olika lönerelaterade inkomster, t.ex. sjukpenning, också är beskattningsbara för skatt. När det går bättre för svensk ekonomi och när fler får nya riktiga jobb, ökar kommunens skatteintäkter utan att skattesatsen behöver höjas. När den ekonomiska tillväxten är god skapas successivt ett utrymme för skattesänkningar. skulle kommunerna med vår politik få både ökade ekonomiska resurser och ökad politisk handlingsfrihet. Det finns ett mycket tydligt samband mellan skattenivå och sociala kostnader. Detta kan bl.a. åskådliggöras av att om kommunalskatten höjs, förloras en betydande del (beroende på kommunstruktur) av skatteintäktsökningen i ökade kostnader, främst socialbidrag. På motsvarande sätt minskar en kommuns kostnader när skatten sänks. Med de skattesänkningar som vi föreslagit, bland annat i form av höjt grundavdrag och avdrag för barn, kommer behoven av socialbidrag att minska väsentligt. Det är vidare viktigt att det sociala skyddssystem som bl.a. socialbidragen utgör får utformas utifrån de lokala förutsättningarna. Det är inte rimligt att riksnormer skall förhindra att kommunerna får bedöma sådana ärenden utifrån lokal kännedom och erfarenhet. hindras många kommuner från att på ett lokalt anpassat sätt utveckla sin verksamhet på det sociala området. Den statliga regleringspolitiken förefaller grunda sig på den felaktiga föreställningen att kommunerna inte skulle leva upp till sitt sociala ansvar utan statliga rikslikare. Vi vill öka kommunernas förutsättningar att konkurrensutsätta sina verksamheter samt skärpa kraven på den offentliga upphandlingen. I tabell 7:2 redovisas hur ökad offentlig upphandling och konkurrensutsättning och en bättre produktivitetsutveckling i kombination med minskade sociala kostnader till följd av skattesänkningar skulle förbättra den kommunala ekonomin. Tabell 7:8 Minskade kostnader för kommunsektorn med moderat politik (miljarder kronor). Minskade kostnader för socialbidrag av bl.a. lägre skatter Minskade kostnader för arbetsmarknadsåtgärder Utökad upphandling och konkurrensutsättning Lägre kostnader för kommunsektorn vid snabbare produktivitetstillväxt Förbättring jämfört med regeringen De minskade kostnaderna för kommunsektorn som vår politik innebär är betydande. Det är därigenom möjligt att ha lägre statsbidrag än vad regeringen föreslagit. Vi markerar detta med och . Utrymmet i övrigt förutsätter vi används till skattesänkningar eller att i vart fall hålla tillbaka behovet av skattehöjningar som kan uppstå i vissa kommuner. De minskade kostnader för kommunsektorn som blir följden av vår politik ger sålunda kommunerna större rörelseutrymme. Det är som synes avsevärda förbättringar och ett större utrymme för prioriteringar som skapas till följd av den moderata politiken. Till den förbättrade ekonomiska situationen för kommunerna genom vår politik tillkommer effekterna av en hög ekonomisk tillväxt med ökade skatteinkomster som följd. Genom en kombination av att den kommunala verksamheten renodlas och effektiviseras och att ekonomin uthålligt utvecklas starkare, skapas sålunda successivt utrymme för att sänka den kommunala utdebiteringen som kvaliteten på service säkras. I ett stort antal kommuner skulle, för medborgarna, viktiga kommunala skattesänkningar kunna genomföras på kort sikt med vår politik för kommunsektorn. Regeringen noterar däremot helt passivt att kommunalskatterna nu höjs som en följd av den egna politiken. 7.6.6 Ersätt dagens utjämningssystem Vi har alltsedan det inomkommunala utjämningssystemet infördes i olika motioner pekat på dess starkt tillväxtfientliga inslag. Utjämningssystemet tar bort alla incitament för kommunerna att själva påverka sin inkomstsituation genom en förhöjd skattekraft. De hårdast drabbade är tillväxtkommuner och aktiva glesbygdskommuner. De kommuner som kommer bäst ut ur systemet är passiva stagnationskommuner, som regel befolkningsmässigt stillastående eller med en svag minskning. Oavsett hur deras egen skattekraft utvecklas får de i stort samma ökning som alla andra, d.v.s. rikssnittet. kan deras kostnadssida påverkas positivt av att så lite händer. På landstingssidan har som enda landsting drabbats mycket hårt av en mycket långtgående utjämning som leder till att inkomstutjämningsavgiften skenat. leder den ökade tillväxten i regionen i förening med att under borgerlig ledning satsat starkt på att erbjuda sina invånare en god sjukvård med vårdgaranti till stora påfrestningar för ekonomin. har inte fått behålla inkomsterna av sin tillväxt men däremot med råge ta kostnaderna för den. föreslog vi en modell hur man temporärt skulle kunna komma tillrätta med denna effekt. avslog vårt förslag. Det utjämningssystem som finns har direkt skadliga effekter för samhällsekonomin. Kommuner med hög förvärvsfrekvens straffas. Kommuner där nya jobb skapas straffas. Kommuner som kommer in i en negativ utvecklingsspiral får inte högre intäkter, även om kommunen anstränger sig för att vända denna utveckling. I en rapport dömde revisorer ut den s.k. Kommunakuten och föreslog andra sätt att arbeta gentemot kommuner med problem. Den genomgång som görs i revisorernas rapport är ytterligare en exemplifiering av hur det inomkommunala utjämningssystemet i kombination med ett osunt bidragsgivande till vissa utvalda kommuner undergräver kommunledningars eget ansvarstagande för sin kommuns situation. Fortgår denna process blir det förödande för den kommunala ekonomin och självstyrelsen. Vi föreslår att det inomkommunala utjämningssystemet, som också är oförenligt med grundlagens lydelse, ersätts med ett statligt utjämningssystem som tydligt belönar tillväxt och kostnadseffektivitet som det ger goda förutsättningar för alla kommuner med otillräcklig skattekraft att fullgöra sina uppgifter. I avvaktan på denna övergång till ett nytt statligt utjämningssystem föreslår vi att följande förändring görs i utjämningssystemet . Kommuner och landsting som har en relativ skattekraftstillväxt får behålla denna, (inkomstutjämningssystemet är f n så uppbyggt att en sådan tillväxt till mellan konfiskeras var den än förekommer). Kommuner som tappar skattekraft berörs inte utan får som kompensation för detta. Därutöver förutsätter vi att regeringen lägger fram ett förslag om en spärr för utjämningsavgiften för landsting i enlighet med vad vi föreslog . Effekten av dessa förslag blir att en allt orimligare finansieringssituation för vissa kommuner och landsting mildras, får de kommuner och landsting som erhåller stöd inom utjämningssystemet behålla dessa. 8.1 Eftersläpning eller återhämtning Det fortsatta socialdemokratiska maktinnehavet i och maktskiftet i flera kommuner och landsting till Socialdemokraternas fördel innebär med all sannolikhet att BNPutveckling kommer att fortsätta att halka efter den genomsnittliga i EU och . På riksplanet innebär valutgången oförändrat höga skatter medan flera landsting och kommuner fattar beslut om skattehöjningar . De offentliga monopolen består och stelheterna i ekonomin likaså. Med en socialdemokratisk regering kan vi därmed inte till fullo utnyttja dragkraften från en konjunkturuppgång i omvärlden. Vi blir dessutom mycket sårbara inför nästa internationella konjunkturnedgång vad gäller såväl samhällsekonomin i stort som statens finanser. Sysselsättningsökningen blir lägre än vad den skulle kunna vara och mot bakgrund av att andelen äldre i befolkningen ökar inte tillräckligt snabb för att bryta trenden att allt färre försörjer allt fler. Den utvecklingen blir dramatiskt värre om ungefär då den stora fyrtiotalistgenerationen börjar gå i pension. Svenska hushåll kommer att få uppleva en långsammare välståndsutveckling än hushållen i övriga . Denna utveckling är dock inte ödesbestämd. Det hade gått att byta ut den socialdemokratiska politiken och i stället välja en tillväxtinriktad moderat politik redan i höstens val. I stället för en fortsatt eftersläpning av välståndsutvecklingen skulle svenska hushåll då fått uppleva en successiv inhämtning av utvecklingen i övriga och . 8.2 Moderat politik höjer potentiell tillväxt Moderat politik skulle medföra en högre potentiell tillväxt i svensk ekonomi. Tabell 8.1 Potentiell tillväxt med moderat politik Lägre marginalskatter förbättrar incitamenten att utbilda sig. Det skulle öka arbetsutbudet av kvalificerad arbetskraft och genom att arbetskraftens kompetens höjs även öka produktivitetstillväxten. Vetskapen om att man kan få en bättre ekonomisk standard om man utbildar sig, och i synnerhet till någonting som är kommersiellt attraktivt, är sannolikt den viktigaste faktorn för att förbättra tillväxten på lång sikt. Lägre skatter på arbete i kombination med strängare kvalifikationskrav och lägre ersättningsnivåer vid arbetslöshet ökar incitamenten att arbeta, vilket skulle leda till en större ökning av arbetsutbudet. En reformering av lönebildningen skulle medföra att lönerna kunde öka mer i expansiva branscher och framgångsrika företag, vilket skulle skapa incitament för människor att arbeta just i dessa branscher och företag. En reformering av arbetsrätten skulle underlätta för företagen att anställa människor med den kompetens som behövs. Produktivitetstillväxten skulle därmed bli snabbare. Avregleringar och privatiseringar av offentliga monopol skulle också medföra en snabbare produktivitetstillväxt. Dels har det visat sig billigare att utföra uppgifter i privat regi än i offentlig utan att kvaliteten blir lidande, dels skulle en del av de uppgifter som den offentliga sektorn utför kunna slopas helt. En reformagenda enligt de moderata förslagen skulle ge signal om att det går att förena en högre tillväxt med fortsatt låg inflation. Därmed skulle kunna sänka den korta räntan med bibehållen låg inflation. Även den långa räntan skulle sannolikt sjunka när de finansiella aktörernas förtroende ökar av samma anledning. Tillsammans med ett beslut om ett svenskt deltagande i skulle det medföra lägre realräntor. Lägre realräntor och skattesänkningar på företagande i form av slopad dubbelbeskattning på aktier, lägre kapitalskatt och slopad förmögenhetsskatt verkar positivt på viljan att investera och högre investeringar höjer produktivitetstillväxten. Regeringen har reviderat upp bedömningen av den potentiella tillväxten i svensk ekonomi från tidigare till 2 1/. Det är sannolikt en överskattning med nu gällande förutsättningar. Med moderat politik skulle den potentiella tillväxten dock kunna bli så hög, både som en följd av en högre produktivitetstillväxt och en större ökning av arbetsutbudet. Om den potentiella tillväxten höjs skulle BNP per capita vara högre . Vid en höjning på en procentenhet blir BNP per capita högre . 8.3 Hög produktivitet föder hög sysselsättning Under 1970- och hade en efterfrågetillväxt som ledde till en ökning av arbetsutbudet, eftersom det gick att få jobb. Produktivitetstillväxten var emellertid mycket dålig. Under 1990talet har vi fått se motsatsen. Företagen har effektiviserat och rationaliserat, vilket lett till en snabb produktivitetstillväxt. Men många människor har blivit arbetslösa. På lång sikt råder det dock inget motsatsförhållande mellan produktivitet och sysselsättning. Tvärtom förbättrar en hög produktivitetstillväxt förutsättningarna för en långsiktig ökning av sysselsättningen. Då måste stelheterna i ekonomin minska så att människor som blir friställda på grund av effektiviseringar på en arbetsplats snabbt kan finna ett nytt jobb i ett expanderande företag. Som figur 8.1 visar är de positiva effekterna av produktivitetsförbättringar fler och större än de negativa om de väl får tillfälle att verka. Figur 8.1 Förhållande mellan produktivitet, produktion och sysselsättning För att få igång en positiv spiral krävs en väl utbildad arbetskraft som snabbt kan anpassa sig till nya arbetsuppgifter och ett entreprenörsklimat som innebär att människor får ekonomisk avkastning för sin kreativitet, kunskap och uthållighet. Det behövs arbetslagar och en lönebildning som underlättar anpassningar i ett företags arbetsstyrka. Det krävs dessutom skattesänkningar för låginkomsttagare så att dessa kan leva på den lön som arbetsgivarna är beredda att betala. Det är en sådan politik vi moderater föreslår. 8.4 Ökat utbud växelverkar med ökad efterfrågan Vilka skulle då effekterna av en ökad potentiell tillväxt bli för efterfrågan om flexibiliteten i ekonomin ökade? En högre produktivitetstillväxt ger utrymme för större reala löneökningar. När skatten på arbete sänks och arbetslagarna reformeras skulle dessutom sysselsättningen öka snabbare. Både högre reallöneökningar och högre sysselsättning skulle bidra till en snabbare ökning av hushållens reala disponibla inkomst. Lägre skatter och lägre transfereringar skulle däremot ta ut varandras effekt på hushållens disponibla inkomst. Tabell 8.2 Privat konsumtion med moderat politik En större andel av den disponibla inkomsten skulle sannolikt gå till sparande med en moderat politik. Å ena sidan skulle lägre realräntor verka återhållande på hushållens sparande. Å andra sidan skulle lägre skatter på kapitalinkomster och förmögenheter öka incitamenten att spara. Ett ökat inslag av privata försäkringslösningar liksom ett större inslag av självrisk i de offentliga socialförsäkringssystemen skulle få liknande effekt. En snabbare ökning av de disponibla inkomsterna och en något högre sparkvot skulle medföra en något snabbare ökning av den privata konsumtionen än i regeringens prognos. Höjd produktivitet ökar exportföretagens konkurrenskraft, vilket skulle öka exporten. Potentialen att öka produktiviteten är dock sannolikt högre i andra delar av ekonomin än i exportindustrin, varför höjningen av exporttillväxten skulle bli begränsad. Som tidigare nämnts skulle lägre realräntor och lägre skatter leda till att investeringsefterfrågan ökade. Tabell 8.3 Försörjningsbalans med moderat politik Å ena sidan skulle en snabbare ökning av såväl den privata konsumtionen som exporten driva upp importefterfrågan. Å andra sidan skulle en ökad produktivitet i ekonomin dämpa takten i importpenetrationen. Även effekten på importen skulle bli tämligen blygsam och den sammantagna effekten av snabbare export och import på handels- och bytesbalansen vara marginell. 8.5 Högre tillväxt större skattesänkningsutrymme Den förbättring av de offentliga finanserna som kan väntas ske genom högre tillväxt och sysselsättning bör tillfalla hushållen i form av successiva skattesänkningar. med en halv procentenhets högre tillväxt skulle samlade produktion vara ca större. Vid en hel procentenhets högre tillväxt skulle BNPnivån vara drygt 110 miljarder högre . Om inga skatter höjs skulle hälften av detta utrymme tillfalla medborgarna i form av högre reallöner och större avkastning på investeringar. Hälften skulle gå till den offentliga sektorn. Även med hänsyn till reallöneökningar i denna sektor återstår ett stort utrymme som kan återgå till hushållen i form av lägre skatter. 8.6 Färre sjuka ännu större skattesänkningsutrymme Utöver den ökning av skatteintäkterna som uppstår vid högre tillväxt och oförändrat skattetryck som har beskrivits ovan och som kan användas till att sänka skatterna sker naturligtvis minskningar av utgifterna när färre behöver leva på bidrag. Även denna förbättring kan användas till att sänka skatteuttaget. Regeringen anger exempelvis i budgetpropositionen att en minskning av antalet sjukdagar års nivå innebär en besparing med för staten. En halvering av antalet sjukdagar och därmed en återgång till nivån 1997 skulle innebära en besparing med för staten. Den största vinsten ligger emellertid i att människor i stället för att vara sjukskrivna genom sitt arbete aktivt bidrar till en ökad tillväxt som vi alla får del av. The Effects on of Changes in the , Henrekson and , SSE/EFI Working Paper Series in Economics and Finance No 444, 2002.