mot · GQ02So348 · 2002-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att samordning av forskningsresultat och tvärvetenskaplig metodutveckling skulle höja kvaliteten i vården för kvinnor med smärtproblematik. Andelen kvinnor med smärtor från den s.k. utgör en betydande del av de långtidssjukskrivna i . Rehabiliteringsinsatserna och vårdkonsumtionen i samband med dessa tillstånd är både stora och långvariga. Utvärdering av dessa behandlings- och rehabiliteringsinsatser visar att ohälsotillståndet är svårbehandlat. En alltför stor andel av dessa patienter är missnöjda med den hjälp och behandling de erhållit. Ofta har de också kvar sin smärta. Patientgruppen kan med fog anses ha låg status inom den medicinska vården. För inte alltför länge sedan kunde man i journalhandlingar se det nedvärderande uttrycket SVBK, betydande sveda-, värk- och brännkärring. De diagnoser dessa patienter erhåller varierar mellan fysiska symtomdiagnoser, t ex myalgi och psykiatriska diagnoser såsom somatoformt smärtsyndrom, depression eller panikångest. Diagnoserna avspeglar tydligt den uppdelning i psykiskt och kroppsligt tänkande som präglar vården kring fenomenet smärta. Behandlingsinsatser varierar men avspeglar en uppdelning mellan psyke och soma. De vanligaste rehabiliteringsinstanserna är primärvård, rehabiliteringskliniker, privata sjukgymnastikföretag, samt i en del fall psykiatrins öppenvård. Två vanliga, svårbehandlade smärtsamma sjukdomar som främst drabbar kvinnor är kronisk ledgångsreumatism eller reumatoid artrit samt fibromyalgi. För dessa sjukdomar har psykosomatiska samband påvisats, vilket betyder att psykiska faktorer kan påverka sjukdomsförloppen. Sambanden har stöd i experimentella/teoretiska förklaringsmodeller. För reumatoid artrit har i en vetenskaplig avhandling visats att psykoanalytiskt orienterad insiktsterapi gynnsamt kan påverka sjukdomsförloppet. I flera fall har sjukdomsaktiviteten nästan upphört; det kan man konstatera även . I ett flertal studier av patienter med fibromyalgi har det visat sig att psykofarmaka, främst antidepressiva, kan minska de kroppsliga besvären. Även här finns psykosomatiska förklaringsmodeller. Studierna indikerar att psykologisk behandling och psykoterapi utgör ett viktigt tillskott till behandlingsarsenalen även vid kroppsliga sjukdomstillstånd. Forskningen har ändrat fokus från tidigare helt dominerande belastningsinriktning till hjärnans sätt att hantera hot och påfrestningar. I flera svenska forskningsprojekt har man konstaterat att muskelspänningar och ryggbesvär inte beror på överansträngda muskler utan på stress i hjärnan (docent , , professor , , i ). Den nya forskningen revolutionerar vår syn på rehabilitering av smärta. Den nuvarande bristen på samordning och samsyn på smärttillstånd i vår nuvarande rehabilitering lämnar utrymme för stora variationer i hantering, bemötande och behandling, till nackdel för patienterna. Det är konstaterat att sjukvården kostar på kvinnor billigare rehabilitering än vad män får. Det i motionen beskrivna förhållandet är en av vår tids stora könsrelaterade folkhälsoproblem. Kunskap finns inom området, men har ingen tagit det övergripande och samordnande ansvaret, något som kräver ett tvärvetenskapligt samarbete över klinikgränser och institutionsgränser. Samordning av forskningsresultat och tvärvetenskaplig metodutveckling skulle väsentligt höja kvaliteten i vården för denna stora patientgrupp. Detta skulle i sin tur vara ett fantastiskt bra sätt att minska en stor andel av långtidssjukskrivningarna.