mot · GQ02MJ487 · 2002-10-23 00:00:00 — Denna utveckling är oroande om man ser till framtidens behov av yngre människor i lantbruksnäringen. Startstöd och andra liknande inslag har en viktig roll att fylla för att garantera återväxten. Det är viktigt att dessa funktioner inte urholkas. Det maximala beloppet för startstöd bör höjas till samma nivå som EU-förordningen anger. Detta bör ges regeringen till känna. 9.1 Kompetensutveckling för de areella näringarna har allt färre av de studerande vid naturbruksgymnasierna valt utbildningar med jordbruksinriktning. Detta kan i förlängningen leda till problem med nyrekrytering inom jordbruket och dessutom försvåra möjligheterna att anställa kompetent personal inom näringen. För att vända den negativa utvecklingen är det viktigt att inställningen till jordbruksföretagande förändras. Både näringen och samhället i övrigt har ett ansvar för att beskriva de framtidsmöjligheter som finns inom de biobaserade näringarna. finns en tendens att alltför mycket fokuseras på de problem och svårigheter som näringen belastas av. En förutsättning för att fler skall satsa på ett jobb inom jordbruksnäringen är att det bedrivs en långsiktig jordbrukspolitik som syftar till att utveckla, inte avveckla, näringen. gör människor ett senare val av yrkesväg än vad man gjorde tidigare. Det kan innebära att man efter genomförd gymnasieutbildning kanske arbetar eller studerar vidare för att sedan upptäcka att det är inom lantbruket man vill förlägga sin yrkeskarriär. kan då denna väg vara stängd då man har en utbildning som förhindrar att man går ytterligare en utbildning. Det är därför, särskilt inom denna sektor, av stor betydelse att behovet av ett sent yrkesval med tillgång till yrkesinriktad grund- och vidareutbildning inom lantbrukssektorn garanteras, oberoende av individens tidigare val av gymnasieutbildning. Vad som ovan anförs om ökad tillgänglighet av vuxenutbildning inom lantbrukssektorn bör ges regeringen till känna. 9.2 Social dimension i lantbruket Lantbruksyrket innebär både frihet och ofrihet. Denna paradox har sin naturliga förklaring. som djur måste skötas finns det också möjligheter att styra sin arbetstid, något som många upplever som en frihet. Att arbeta med djur och bruka jorden är något som många uppskattar och för många kan detta vara en drivkraft för att fortsätta med lantbruk trots bristande lönsamhet. Att vara lantbrukare kan dock vara ett ensamt jobb. När allt fler lantbruk läggs ned förstärks denna ensamhet då färre lantbrukare finns i närområdet. Denna sociala dimension på nedläggningarna av svenska lantbruk är ofta bortglömd. Men den är lika fullt viktig. Sociala kontakter i arbetslivet uppmuntras i många yrken och är kanske allra viktigast för dem som har yrken med stor del ensamarbete. Olika former av social kontakt måste uppmuntras för att minska ensamheten hos lantbrukarna i arbetslivet. Mötesplatser måste skapas. har vi fått en debatt om utbrändhet och dess orsaker. För lantbrukets del kan stressen i samband med exempelvis vår- och höstbruk vara betydande. I kombination med ekonomisk press vid bristande lönsamhet och pressen att fylla i de otaliga blanketterna rätt för att inte mista de ersättningar man har rätt till, så kan detta leda till en oerhörd stress. Detta är en grogrund för utbrändhet. I de olyckliga fallen av vanvård av djur ligger ofta sociala problem i bakgrunden. För att förebygga samt uppmärksamma denna typ av problem måste åtgärder vidtas. Ett sätt är att uppmuntra och stödja arbetet med jordbrukspräster och kuratorer som känner till böndernas villkor. Vad som ovan anges om den sociala dimensionen i lantbruket och vikten av jordbrukspräster och kuratorer bör ges regeringen till känna. Pälsdjursuppfödning har varit en omdiskuterad näring. Regeringen har skjutit upp obehagliga beslut till efter valet. vill nu se att regeringen tydligt deklarerar sin ställning i denna fråga. Det finns flera perspektiv, dels ett näringsperspektiv, dels ett djurskyddsperspektiv, när det gäller pälsfarmarnas vara eller ickevara. Även om vi i skulle göra det olagligt med pälsfarmar innebär inte det att efterfrågan av päls upphör i vårt land. Många länder, däribland våra grannländer, har pälsfarmar. Om svenska pälsfarmar ska förbjudas krävs att även dessa länder inför förbud. Det är även viktigt i sammanhanget att komma ihåg att pälsfarmning utgör en viktig näring i vilken familjer får sin inkomst, särskilt i glesbygden i vissa delar av landet. Ett svenskt lagförbud mot pälsfarmar skulle med hög sannolikhet innebära att istället ökar importen av päls från andra länder eftersom det trots allt finns en efterfrågan. Då skulle vi få sämre kontroll över hur djuren har behandlats. Eftersom har en striktare djurskyddslag än många andra länder anser vi att det är bättre att kontrollera pälsfarmar med svenska lagar och tillsynskrav. Politiker kan via tillsynsmyndigheter se till att lagar efterlevs men det är ändå konsumenterna genom sitt handlande som avgör vad som ska respektive inte ska säljas på marknaden. Med andra ord, pälsindustrins vara eller icke vara måste i slutänden avgöras av oss konsumenter. Tillsvidare kan vi genom våra djurskyddsinspektörer se till att djuren behandlas enligt de lagkrav som gäller. förlitar sig till expertis beträffande pälsfarmning. om minkhållning redovisar bl.a. att mink som hålls för pälsproduktion har stereotypa och onormala beteenden. Ett antal förbättringsförslag har lagts fram, t.ex. för att tillfredsställa rörelse- och sysselsättningsbehov. Därutöver finns många andra forskarrön och experter som har delade meningar kring minkfarmar. framhåller dock att det behövs mer forskning för att se om grundläggande behov är tillgodosett enligt djurskyddslagens fjärde paragraf. meningar kring detta. Vad som ovan anförs om att utöka forskningen kring djurskyddsaspekterna beträffande pälsfarmar bör ges regeringen till känna. Likaså anser vi att det behövs mer forskning eftersom det fortfarande råder många olika meningar kring detta. Vad som ovan anförs om att utöka forskningen kring djurskyddsaspekten beträffande pälsfarmar bör ges regeringen till känna. En god infrastruktur är en grundförutsättning för företagande och boende i alla delar av landet. Jord- och skogsbruk är precis som alla andra företag beroende av en väl fungerande infrastruktur för sin fortlevnad. Dålig vägstandard hotar framkomligheten för transporter. Regeringen har föreslagit att många statliga vägar ska omvandlas till enskilda vägar. En sådan överföring kan bli förödande för berörda bygder, företag och människor. Ett väl fungerande nät av enskilda vägar är otroligt viktigt för fast- och fritidsboende, turister, företag och hela näringsgrenar. Jord- och skogsbruksnäringen, turistnäringen m.m. är på sina håll i landet mycket dominerande varför ett eftersatt underhåll av det enskilda vägnätet kan få mycket stora negativa regionala och sociala effekter. En vettigare förändring kunde vara att staten behåller ägandet men i ökad utsträckning köper skötselansvaret från närliggande enskilda vägsamfälligheter. IT och utbyggnaden av 3 G får en allt viktigare roll för det svenska jord- och skogsbruket. Tillgång till snabb och säker kommunikation är oerhört viktigt. är det lätt att konstatera att regeringens IT-politik är ett fiasko. Alla delar av landet kommer inte att få bredband, och främst är det landsbygden som drabbas. arbetar för att alla delar av landet ska få del av den nya tekniken. krav om en digital allemansrätt är mycket viktigt för landets alla jord- och skogsbruksföretag. En förbättrad infrastruktur där lika villkor kan tillhandahållas i hela landet till bra vägar och digitala lösningar är avgörande för människor och företag i alla delar av landet. För yrkande beträffande infrastrukturens betydelse för bl.a. jord- och skogsbruket hänvisas till infrastrukturmotionen. 10 Integrera hästen i jordbrukspolitiken Hästen blir ett allt viktigare inslag i jordbruket och på den svenska landsbygden. Det är positivt att jordbrukets bas på olika sätt breddas. Likaså är det ökande antalet hästar positivt för det öppna landskapet och därmed för den biologiska mångfalden. Vi anser att detta bör visa sig i jordbrukspolitiken. Det är hög tid att betrakta den moderna hästnäringen som en betydande resurs när det gäller att utveckla jordbruket, landsbygden och miljön. Hästen är en motor för ekonomisk utveckling på landsbygden, vilket måste tydliggöras och erkännas. Det är förvånande att regeringen inte tar den stora svenska hästnäringen på större allvar. Enbart trav-, galopp- och ridhästarna, cirka 225 000, är svenskt jordbruks fjärde största inkomstkälla och hästsporten är en växande folkrörelse. behöver en sammanhållen hästpolitik, inte minst då hästnäringen i hög grad också bidrar till att minska de regionala klyftorna i landet. För att näringen och sporten ska kunna utvecklas krävs att de ekonomiska villkoren för näringsidkarna och arrangörerna förbättras. Det handlar om att ge lika villkor för småföretagarna, enklare regler, lika villkor i skattelagstiftningen och i de sociala trygghetssystemen. Vi behöver en översyn av totoskatten och ATG måste få bättre möjligheter att konkurrera på den internationella spelmarknaden i en öppen konkurrens. Regeringen måste riva hindren för hästsporten! En positiv utveckling för hästnäringen är inte bara en ekonomisk fråga, det är också en fråga om livskvalitet. Många människor har häst i hobby- och fritidssammanhang. Genom att människor, främst yngre kvinnor, får en bra möjlighet att utöva sin hobby kan landsbygden hållas levande. Detta är bra för alla landsbygdsföretag. Förbättringar för ridsporten måste också ha ett tydligt jämställdhetsperspektiv. Av alla aktiva ungdomar inom ridsporten är unga tjejer klart dominerande. Jämfört med de resurser som samhället satsar på fotboll eller andra typiska pojksporter, drar tjejerna det kortaste strået. Vad som ovan anförs om att integrera hästen i jordbrukspolitiken och skapa en mer sammanhållen hästpolitik bör ges regeringen till känna. EU:s nuvarande jordbruksprogram Agenda 2000 löper . Detta får dock inte hindra den viktiga diskussionen om hur framtidens svenska och europeiska jordbruk ska se ut. För sedan lade fram ett förslag till en ny jordbrukspolitik. Förslaget kan komma att missgynna . EU:s bönder får i direktstöd, som baseras på areal och antal djur. En femtedel, ca , av dessa jordbruksstöd vill nu kommissionen omfördela till bl.a. miljö- och djurskyddsåtgärder områden som redan har kommit långt inom. Det är framförallt fattigare länder med små och mindre intensiva jordbruk som gynnas i förslaget. Detta kan komma att medföra att svenska bönder går miste om ca av dagens direkta inkomststöd. Det finns en uppenbar risk att missgynnas, som de EU-länder som inte har gjort sin läxa vinner på det nya reformförslaget. välkomnar vilja till förändring av den nu gällande jordbrukspolitiken. har länge drivit frågan om behovet av en reform av EU:s jordbrukspolitik. Framförallt för att andra länder ska höja nivån på bl.a. miljö- och djurskyddsområdet. Samma villkor måste råda inom unionen, i annat fall blir resultatet en fortsatt snedvriden konkurrens. I detta ljus finns dock åtskilligt i kommissionens förslag som måste ändras. och säkra livsmedel, god miljö- och djuromsorg samt möjligheter för även mindre jordbruk att leva vidare måste vara grundläggande principer för den nya jordbruksreformen. EU:s kandidatländer måste få delta i denna process. Med hänvisning till riksdagsbeslutet att tillsätta en parlamentarisk utredning beträffande EU:s jordbruksreform avstår vi från detaljyrkanden i detta avseende. För kännedom följer nedan en sammanfattning av synpunkter på stödsystemen. Kopplingen mellan produktion och direktstöd Förslaget att avskaffa kopplingen mellan produktion och direktstöd medför framförallt två problem. Dels kommer jordägaren, om stöd utbetalas utan produktionskrav, ej att arrendera ut jorden, dels kommer förädlingsindustrin att påverkas negativt då ett utbud av råvaror ej kan säkerställas. Det här förslaget riskerar att resultera i en passiv förvaltning av jorden, vilket ger en negativ utveckling för jordbruket. vill inte genomföra detta förslag. Det är viktigt att förslaget gynnar en aktiv produktion. Stöd till miljö- och lantbruksutveckling Förslaget att nedskärningar av direktstöden ska ske successivt, tills minskningen motsvarar , är bra under förutsättning att pengarna istället inriktas på miljöåtgärder och lantbruksutveckling. Risken enligt förslaget är dock att dessa pengar fördelas på andra håll i och att blir ännu mer en nettobetalare. De länder som är föregångare inom jordbruksområdet måste kunna ta del av fördelarna. Vi kan inte acceptera en allmän nedgång av stöden till förmån för de länder som inte har skött sig lika bra. Stödet till jordbruket måste styras mer till miljö-, kulturmiljö- och landsbygdsprogram. Jordbruket måste, utöver produktionen, få betalt för de mertjänster det utför åt samhället, såsom bevarande av öppet landskap, bevarande av biologisk mångfald samt bevarande av kulturmiljöer. Detta klarar inte marknaden av. Viktigt i sammanhanget för att erhålla denna typ av stöd är att det finns ett aktivt jordbruksföretag i grunden. Långsiktig minskning av direktstöd Minskningen av direktstöden är bra men den måste ske mer långsiktigt. I annat fall riskerar många jordbruk och förädlingsföretag med stora investeringar att läggas ner. Merkostnadsersättning till mindre gynnade områden Även i fortsättningen behövs en merkostnadsersättning till mindre gynnade områden t.ex. det inre av och det småländska höglandet. Global avreglering av stöd En översyn och avreglering av jordbrukspolitiken ska inom de flesta områden göras parallellt med och andra WTO-partners, för att främja konkurrens på lika villkor. En avreglering av stöd måste ske globalt, i annat fall missgynnas europeiska bönder i konkurrensen. Slopa transport- och tobaksstöd anser att transport- och tobaksstöd skall slopas. motiveringar är följande: Transportstöden; Transportera kött, inte levande djur. Åtgärder måste vidtas så att EU:s transportdirektiv följs samt att man stoppar EU:s stöd och subventioner till transporter av slaktdjur till tredje land. Tobaksstöd; Livsmedelsproduktionen ska gynna en god hälsoutveckling. Då bör inte stöd lämnas för produktion av droger. Vad som ovan anförs om syn på EU:s jordbruksreform bör ges regeringen till känna. har fört noggrann statistik över dioxinhalterna i Östersjöfisk. Dessa halter påvisar högre dioxinvärden än vad som tillåts inom EU. har fått beviljat ett tillfälligt undantag för dioxinvärden i fisk. Vid en kontrollstation 2004 ska dioxinhalten åter redovisas och 2006 ska nya EU-förhandlingar i dioxinfrågan behandlas. Vi anser av flera anledningar att det är rimligt med undantag för gränsvärden som har förhandlat sig till. Framförallt av den anledningen att mätresultaten för dioxinhalter mycket väl kan påverkas av att vi har noggrannare och pålitligare mätmetoder än många andra länder. De länder som inte tillämpar lika noggranna och tillförlitliga mätmetoder kan alltså undgå EU:s restriktioner trots att de eventuellt kan ha ännu högre dioxinhalter i fisken än vad har. Naturligtvis tar vi dioxinhalterna i fisk på största allvar och därför måste EU:s fiskepolitik ses över. Åtgärder måste vidtas så att EU ställer samma villkor för medlemsländerna vad gäller mätmetoderna, mättiderna och mätplatserna för dioxin i fisk. Detta bör ges regeringen till känna. Situationen för fisken, för fisket och för havsmiljön i är allvarlig. Detta bekräftas förutom av havsmiljöforskare också av yrkesfiskare som utifrån den egna vardagen ser och drabbas av de förändringar som sker. Det är framförallt torsken och beståndet av torsk öster om som är hotat i . Sannolikt bär förändringar i miljön ett väl så stort ansvar för den kraftiga minskningen av torskbeståndet som fisket i sig. Övergödningen av har exempelvis bidragit till att stora bottenområden är syrefattiga och i princip döda. Detta har även påverkat beståndet av torsk eftersom goda syreförhållanden är en förutsättning för torskens reproduktion. Oavsett hur ansvarsförhållandet ser ut mellan förändringar i havsmiljön och fisket är dagens fisketryck totalt sett för hårt. Den gemensamma fiskepolitiken och därmed fisket i måste bedrivs på ett långsiktigt hållbart sätt i fråga om utnyttjandet av fiskeresurserna, annars har varken fiskbestånden eller fiskarna någon framtid. För yrkanden i detta avseende hänvisas till miljömotionen. I och med beslutet om EU:s långtidsbudget för perioden 20002006 slogs regelverket för stöd till mindre gynnade områden, miljöersättningsprogrammen samt andra kompletterande åtgärder samman till en landsbygdsagenda i en särskild landsbygdsförordning. Landsbygdsagendan är, till skillnad från jordbrukspolitiken, ett till stora delar frivilligt och delfinansierat program. När dessa medel fördelades länderna emellan erhöll en mycket dålig tilldelning av EU-resurser. tilldelning av EU-medel blev /år, d v s av den totala budgeten. För svensk del innebär det att vi förlorar /år i utebliven EU-finansiering. Länder jämförbara med har erhållit ett väsentligt bättre utfall, till exempel /år och /år. Med hänsyn till att beslutet om fördelning är kopplat till en sjuårsbudget blir de ackumulerade effekterna avsevärda om inte särskilda åtgärder vidtas. Konsekvenserna blir att ambitionen i det svenska miljöprogrammet för jordbruket dras ned, vilket innebär minskade möjligheter att hålla landskapet öppet och därmed bevara den biologiska mångfalden i jordbrukslandskapet. Det innebär vidare att konkurrensförhållandet för svenska bönder och den svenska landsbygden försämras ytterligare. Det är naturligtvis lätt att i efterhand peka på en rad orsaker till varför den inte förmådde att nå framgång i dessa för svensk landsbygd så viktiga förhandlingar. har i tidigare motioner redogjort för orsakerna till varför vi avstår från detta. Konstateras kan dock att skadan som drabbar svensk landsbygd med säkerhet varit än större om inte på ett resolut och handfast sätt bidragit till att medel tillfördes miljöstödsprogrammen . påpekade tidigt de negativa effekterna av det klena svenska förhandlingsresultatet. Vi har menat att det finns all anledning att försöka reparera det dåliga svenska utfallet. Då behovet fortfarande finns avser vi att försöka verka konstruktivt för att mildra effekterna av det dåliga utfallet för svensk del. För att mildra utfallet av det klena förhandlingsresultatet gällande landsbygdsförordningen och miljöstödsprogrammen bör nationella budgetmedel tillföras. har därför avsatt på anslaget 44:1 Åtgärder för landsbygdens miljö och struktur. Detta anslag bör användas till följande: Återskapande av våtmarker, . Utsatta LFA-områden (Less Favoured Areas) som , skärgården och Sydsvenska höglandet bör tilldelas 30 miljoner per delområde, totalt för att stärka dessa områdens konkurrenskraft. Integrera hästpolitiken i jordbrukspolitiken, bör tilldelas detta för att näringen och sporten ska ges det stöd som behövs för att kunna utvecklas och samordnas bättre. Startstöd till landsbygdsföretagare. Ökat anslag om (ca /län) skulle göra en bra insats för ökat företagande på landsbygden. Vad som ovan anförs om att tillföra nationella budgetmedel för att mildra utfallet av det klena förhandlingsresultatet gällande landsbygdsförordningen och miljöstödsprogrammen bör ges regeringen till känna.