mot · GP02So50 · 2002-04-09 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:So50av m.fl. (kd)med anledning av skr. 2001/02:166 Barnpolitiken - arbetet med strategin för att förverkliga FN:s konvention om barnets rättigheter Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kvalitetsförsämringarna inom barnomsorgen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om maxtaxans effekter i form av brist på mångfald. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om funktionshindrade barns rätt till färdtjänst. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behov av barnkompetens på vårdcentraler, inom skolhälsovården och i det mångprofessionella vårdteamet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om de asylsökande barnens rätt att höras. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utreda alternativ till förvarstagande av barn. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att undantag från huvudprincipen om att uppehållstillstånd skall beviljas före inresa skall göras när utlänningen har barn i eller kvinnan i förhållandet väntar barn eller om sökanden med all sannolikhet skulle få sin ansökan beviljad. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om mottagandet av ensamkommande flyktingbarn. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av att skapa regelverk för det uppdrag god man utför åt ensamma flyktingbarn. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om tolkar och advokater. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att placering av barn i särskola aldrig får styras av vilka resurser som finns. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utveckla metoder för att möta de s.k. bokstavsbarnens behov. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behoven av specialskolor för funktionshindrade barn. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om situationen för barn till psykiskt sjuka föräldrar. Inledning Skrivelsens syfte är att ge en redogörelse för hur arbetet med att förverkliga i har fortskridit. Betecknande för regeringens barnpolitik tycks vara brist på handlingskraft. Det mesta som behandlas bereds av eller utreds. Många politikområden inom barnpolitiken kallar på omedelbara åtgärder. har det kommit många signaler och rapporter om att svenska barn mår allt sämre. För ansvarstagande politiker går det inte att blunda för dessa tendenser. När regeringen i skrivelsen anger den framtida inriktningen på barnpolitiken finns det knappast något som tyder på att de tagit signalerna om barns psykiska ohälsa på allvar. konstaterar i betänkandet Barns och ungdomars välfärd att familjen är, främst för de yngre barnen, den viktigaste sociala resursen. Självklarheter för en kristdemokrat, men ingalunda för den socialdemokratiska regeringen. I den socialdemokratiska barnpolitiken finns familjen knappast med över huvud taget. Dess roll intas där av andra aktörer i samhället. Detta är en del av problemet när det gäller den tilltagande psykiska ohälsan hos barn. Barn och deras familjer och allmän avgiftsfri förskola eller regeringen vem ska bestämma? När regeringen under rubriken deras familjer ska redogöra för vad de gjort för att uppfylla tar de maxtaxan inom förskoleverksamheten som ett exempel. Detta är anmärkningsvärt. Regeringens främsta mål tycks vara att få ut alla föräldrar i förvärvsarbete och barnen i kollektiv omsorg. Vårt främsta mål är att barnens behov av sina föräldrar ska tillgodoses. Mer tid för barnen är viktigare än allt annat. Småbarnsföräldrar ska inte behöva ägna all sin vakna tid åt att få tidspusslet att gå ihop på ett sätt som gör att många känner att de inte hinner leva. För Socialdemokraterna har förvärvsarbete alltid kommit i första rummet. För att uppnå målet heltidsarbete åt alla vuxna gällde det att först undanröja alla hinder för en sådan utveckling. Det svåraste visade sig vara barnen, som länge omnämndes som just förvärvshinder i officiella texter. Kvaliteten försämras med maxtaxan ökade den genomsnittliga gruppstorleken på förskolan . På förskolorna har antalet barn per heltidsanställd ökat , som åldersstrukturen har förändrats; det är fler yngre barn som går i förskolan. Personalen har dessutom fått fler arbetsuppgifter då nedskärningar gjorts i kök och inom lokalvården. Vi varnade tidigt för att kvaliteten i förskolan skulle försämras ännu mer när maxtaxan införs. Barngrupperna är alltså för stora på många håll. Förskollärare har slagit larm om att de inte kan garantera barnens säkerhet, än mindre ge dem den omsorg de behöver. På många håll, exempelvis i , har föräldrar tagit initiativ till en protest mot kommunens överinskrivningar inom barnomsorgen. Storleken på barngrupperna gör att föräldrarna talar om förvaring istället för pedagogisk verksamhet. Kommunernas ekonomi är redan ansträngd och eftersom reformen är underfinansierad kommer det att krävas tillskott bara för att upprätthålla den nuvarande kvaliteten på dagis. Till exempel kommer att höja skatten för att klara av att finansiera införandet av maxtaxan. Flera kommuner har aviserat att de kommer att tvingas ta bort den betalningsfria månaden när maxtaxan införs. De extra kvalitetspengarna som regeringen satsat räcker inte långt. konstaterar: Också med regeringens 500-miljonersatsning på kvalitet i förskolan kvarstår en merkostnad för kommunerna som beräknar till mellan 1,5 och . Skillnaden förklaras av den ökade efterfrågan på barnomsorg som uppstår med kraftigt sänkta avgifter och som regeringen inte har avsatt medel för. (Kommunernas ekonomiska läge 2000, sidan 22.) Erfarenheten visar att våra farhågor besannats. Regeringen bör återkomma till med besked om hur de tänker sig lösa problemen med maxtaxans effekter i form av kvalitetsförsämringarna inom barnomsorgen. Mångfalden stryps på grund av maxtaxa Genom maxtaxepaketet styr regeringen kommunernas satsning åt ett håll. Den kommun som istället skulle vilja satsa de statliga miljarderna på mindre barngrupper, mer personal, nytt material eller fräschare lokaler får inte en krona av regeringen. Beslutet om ett tak för avgifterna leder till att många föräldrakooperativ och privata förskolor kommer att slå igen sin verksamhet. Föräldrakooperativen har hållit låga avgifter mot att föräldrarna ställt upp med arbetsinsatser. Den ekvationen går inte ihop längre. De privata alternativen har konkurrerat med mindre barngrupper och små enheter mot något högre avgifter. Den möjligheten finns . Montessoriförskolan i är ett exempel på en förskola som kommer att försvinna. En väl fungerande förskola med en alternativ pedagogik tvingas att slå igen, mot personalens och föräldrarnas vilja. Även familjedaghemmen som av många uppfattas som ett bra alternativ till förskolan är i riskzonen i många kommuner. Detsamma gäller de öppna förskolorna som betytt mycket inte minst för invandrarbarn och deras föräldrar. Där kan de bygga upp nätverk, träna sin svenska och få hjälp med myndighetskontakter som barnen deltar i den pedagogiska verksamheten. har beskrivit hur vi vill se barnomsorgspolitiken i motionen 2001/02:Ub548. Regeringen bör återkomma till med förslag om hur de tänker agera för att mångfalden inom barnomsorgen inte ska strypas. Flickor i patriarkala familjer I skrivelsen redogör regeringen för vad de gjort för utsatta flickor i patriarkala familjer. har tidigare pekat på behovet av ett samarbete med de kvinnojourer som har såväl kunskap om som kontakt med dessa flickor. Det är således viktigt att man har med dem i diskussionerna samt att stödja dem i deras framtida arbete. skriver regeringen att länsstyrelserna i de tre storstadslänen fått dela på 2 miljoner för att, i samarbete med kommuner och kvinnojourer, finna en skyndsam lösning på frågan om behovet av jourbostäder särskilt avsedda för utsatta flickor. Det är ett välkommet, om än senkommet, besked. Dessvärre räcker de 2 miljonerna inte särskilt långt. anser att det krävs mer offensiva åtgärder. Barn med funktionshinder Det finns uppgifter, bland annat från , om att funktionshindrade barn och unga inte ges tillgång till färdtjänst i den utsträckning som är önskvärd. 1998 inträdde en ny lag om färdtjänst som ersatte tidigare bestämmelser. har i en rapport till regeringen gjort en utvärdering av den nya lagen utifrån ett antal rättsfall. Enligt rapporten är det tydligt att barnperspektivet saknas helt såväl i färdtjänstlagen som i förarbetena. Enligt vägverksrapporten har den nya lagen inneburit försämringar för barn med funktionshinder i en rad avseenden. Rapporten pekar på ett antal situationer där barn som tidigare fick färdtjänst beviljad numera får avslag på sin ansökan. Det finns tecken som tydligt pekar på att kommunerna tillämpar lagen olika, vilket innebär att bedömningen av barns behov av färdtjänst blir olika beroende på var i landet barnet bor. Här måste regeringen agera. belyser på ett bra sätt problemen kring färdtjänstlagen och funktionshindrade barn. BO ger också ett antal förslag på lösning som mycket väl kan tas som utgångspunkt för att förbättra färdtjänstlagen så att funktionshindrade barn inte diskrimineras. Regeringen bör återkomma till för att redovisa hur man tänkt lösa problem med färdtjänst som de beskrivs ovan. Barns rätt till hälsa Under rubriken till hälsa visar regeringen vad de åstadkommit för att skydda barn från ohälsoeffekter av tobak, alkohol och narkotika. I skrivelsen kan man läsa att regeringen har aviserat sin avsikt att avsätta för arbete med tobaksprevention. anser att satsningen i huvudsak är vällovlig, även om uttrycket aviserat sin avsikt inte ger ett särskilt handlingskraftigt intryck. Tobak anser att det preventiva arbetet skall utföras på lokal nivå t.ex. i skolornas ANT-undervisning och genom att kommunerna/landstingen utarbetar en tobakspreventiv policy som integreras i det övriga hälsofrämjande arbetet. Istället för regeringens medelstilldelning avsätter följaktligen betydligt mer pengar till kommunerna och landstingen bl.a. för detta ändamål i vår senaste budgetmotion. Vidare ingår det redan i uppdrag att arbeta med tobaksfrågor. finns det en åldersgräns i för inköp av tobaksvaror. I samband med att 18-årsgränsen infördes diskuterades även frågan om ett förbud mot tobaksautomater. Erfarenheten från länder med åldersgräns visar nämligen att tobaksautomater blivit en av de viktigaste kanalerna för minderårigas tobaksinköp. Alkohol Ett av de viktigaste instrumenten för att uppnå de alkoholpolitiska målen har varit att verka för att vissa perioder och situationer i livet skall vara helt alkoholfria. För innebär det konkret att vi vill se fyra områden som vita zoner: under graviditeten, under barnens uppväxt, i trafiken samt på arbetsplatsen. Att alkoholdebuten sker i allt tidigare åldrar är en folkhälsofråga. En senareläggning av alkoholdebuten ger betydande hälsovinster för hela livet. De krävs olika insatser för att förhindra den utveckling som vi ser. Här har familjen, anhöriga, alla vuxna och skolan en stor uppgift. De vuxna måste ta ett större ansvar och föregå med gott exempel inför sina barn. Det är även nödvändigt att lärarnas utbildning och fortbildning i ANT-frågor förbättras och att information om förstärks i såväl grundskola som gymnasium. Regeringen har visat brist på handlingskraft när det gäller frågan om unga och alkohol. har lagt ett stort antal yrkanden i andra motioner angående dessa frågor. Narkotika När regeringen ska beskriva vad man gjort när det gäller unga och narkotika hänvisar regeringen till propositionen Nationell narkotikahandlingsplan. Handlingsplanen har fått rättmätig kritik från många håll. I vår motion till handlingsplanen konstaterade vi att det är en, trots namnet, plan helt utan handling. Den saknar tillräckliga åtgärder för att minska utbudet av narkotika och att hjälpa människor ur ett missbruk som ytterst drabbar barnen. I propositionen finns inte tillräckliga förstärkningar och den skjuter många nödvändiga åtgärder . Många barn och unga kommer sannolikt att drabbas som en följd av regeringens brist på handlingskraft. Skolan är av naturliga skäl oslagbar när det gäller möjligheten att nå ut till barn och ungdomar med information och kunskap om bl.a. droger. Det förebyggande ANT-arbetet var tidigare ett viktigt instrument men undersökningar från senare år visar att många är missnöjda med den information de fått om . Vår kritik mot regeringens narkotikapolitik finns redovisad i motion /02:So35. Barnpsykiatri Som konstaterats i inledningen till motionen kommer allt fler signaler om att barn mår psykiskt dåligt. Antalet samtal till hjälptelefon har ökat dramatiskt. En betydande del av samtalen handlar just om att barn mår psykiskt dåligt. Enligt finns det undersökningar som visar att bara hälften av barnen i nionde klass har någon vuxen i omgivningen som de kan anförtro sig åt. Ännu mer alarmerande är det att av flickorna, i en undersökning i norra , uppgav att det vore bäst om de inte fanns och att har funderat på att de inte vill leva längre. Exemplen kan mångfaldigas. Dessa signaler måste tas på allvar. Köerna till barnpsykiatrin är oacceptabelt långa. Det rapporteras om mycket långa väntetider och det ser inte ut som landstingen kan åtgärda problemet med de ökade köerna. I när många barn mår allt sämre är det givetvis viktigt att kvalificerad hjälp finns att tillgå. Barn- och ungdomspsykiatrimottagningarna har drabbats av neddragningar och dessa motsvaras inte alls av en nedgång av antalet vårdbehövande. anser att psykologisk kompetens bör finnas på vårdcentraler, inom skolhälsovården och i det mångprofessionella vårdteamet. Om psykologisk expertis finns tillgänglig kan ungdomar med psykiska problem upptäckas . På så sätt kan man upptäcka och förebygga och därigenom minska trycket på BUP-mottagningarna. Barn i asylprocessen Barns rätt att höras har påpekat att man måste se barnen som individer med egna rättigheter. Ett barns berättelse och upplevelser är lika viktiga som en vuxens och kan tillföra nya och intressanta uppgifter vid handläggningen av en asylansökan. delar denna uppfattning. Utlänningslagens 11 kap 1 § Utredning om barn m.m. lyder: Vid bedömningen av frågor om tillstånd enligt denna lag skall det, om det inte är olämpligt, klarläggas vad barn som berörs av ett beslut i ärendet har att anföra och det skall tas den hänsyn till det anförda som barnets ålder och mognad motiverar. Lagtexten är tvingande i den mening att den anger ordet skall. Det är därför anmärkningsvärt när ändå inte hör barn som uttryckligen framfört önskemål om detsamma. Enligt skall konventionsstaterna tillförsäkra det barn som är i stånd att bilda egna åsikter rätten att fritt uttrycka dessa i alla frågor som rör barnet, varvid barnets åsikter skall tillmätas betydelse i förhållande till barnets ålder och mognad. För detta ändamål skall barnet särskilt beredas möjlighet att höras. Enligt är det utlänningslagen och dess förarbeten (prop. 1996/97:25) som är vägledande i deras bedömning. Utifrån detta har nämnden och dragit en annan slutsats än den att det är barnens absoluta rätt att uttrycka sin åsikt och bli hörd. anser att detta strider mot såväl intentionerna i utlänningslagens 11 kap 1 § som de åtaganden har genom . Förvarstagande av barn kan en asylsökande tas i förvar om identiteten är oklar och behöver utredas, om det finns annat skäl som motiveras utifrån prövningen av rätten att stanna i eller det finns en risk att den asylsökande håller sig undan inför utresan. Även personer som till överklagat ett avvisningsbeslut kan tas i förvar. För att frihetsberöva någon krävs synnerliga skäl. Vid risk för att den asylsökande kommer att hålla sig undan kan denne frihetsberövas . Någon permission får den som frihetsberövats inte. Det sistnämnda motiveras genom att man hänvisar till att frihetsberövandet gäller . Detta kan i princip göras hur som helst. Undantaget från ovannämnda regler är att barn endast i undantagsfall tas i förvar och aldrig ensamma. För en vuxen kan förvarstagandet upplevas som psykiskt nedbrytande och integritetskränkande. Det är därför inte orimligt att anta att förvarstagandet för ett barn kan upplevas som än mer skrämmande och traumatiskt. Regeln borde istället vara att barn endast skall tas i förvar i yttersta undantagsfall och då endast i . Alternativ till förvarstagande av barn borde därför ses över. Ett sådant exempel kunde vara placering hos en jourfamilj eller liknande. Uppehållstillstånd efter inresa Regeringen föreslog i prop. 1999/2000:43 Uppehållstillstånd på grund av anknytning att uppehållstillstånd för andra än skyddsbehövande i princip skall beviljas före inresa i landet. I propositionen undantar man dock utlänningar som har stark anknytning till en i bosatt person eller om det skäligen inte kan krävas att utlänningen återvänder för att ge in ansökan där. Även om det är viktigt att vidmakthålla principen om att uppehållstillstånd skall beviljas före inresan anser att det bör finnas undantag från huvudregeln. Ett sådant skäl är när utlänningen har barn i eller kvinnan i förhållandet väntar barn. Uppehållstillstånd skall även kunna beviljas efter inresan om det står klart att sökanden skulle ha beviljats uppehållstillstånd om ansökan getts in i sökandens hemland. Relativt utvisades en underårig med vårdnadshavare i till sitt hemland för att där inge ansökan om uppehållstillstånd. Det är viktigt att undantagsreglerna i lagstiftningen verkligen tillämpas i ovannämnda och liknande fall för att den inte skall vara verkningslös. Barnens bästa främst ratificerades av . och barns rättigheter lyftes sedan fram i lagändringen av utlänningslagen som trädde i kraft . Bland annat infördes en portalparagraf som innebar att man i fall som rör ett barn särskilt skall beakta vad hänsynen till barnets hälsa och utveckling samt barnets bästa i övrigt kräver. Trots denna portalparagraf finns det många fall där man undlåtit att höra barnen eller avvisat dem med en motivering som står i direkt strid med barnets bästa. I flera avvisningsbeslut bortser man från portalparagrafen genom att hänvisa till följande: Enligt 1 kap 1 § andra stycket utlänningslagen skall i fall som rör ett barn särskilt beaktas vad hänsynen till barnets hälsa och utveckling samt barnets bästa i övrigt kräver. Förebilden för bestämmelsen är artikel 3 i . Kravet i artikel 3 i konventionen att barnets bästa skall beaktas är emellertid inte absolut. Hänsynen till andra viktiga intressen kan leda till att åtgärder som i och för sig inte är förenligt med barnets bästa ändå måste vidtas. Samhällets intresse att reglera invandringen är ett sådant viktigt övergripande intresse som kan vägas mot barnets intresse att få vistas i . En avvisning eller utvisning av en familj med barn måste kunna beslutas och genomföras även om det finns omständigheter i det enskilda fallet som talar för att det hade varit bäst för barnet att få stanna här (SOU 1995:75 s.232). vill härmed understryka att barnets bästa oreserverat skall sättas främst. Ensamma flyktingbarn har antalet ensamma flyktingbarn som kommit till och sökt politisk asyl ökat. kom 3 0004 000 barn till . Bara sökte omkring 240 ensamma barn asyl. De kommer från en rad olika länder. Barnen flyr sina hemländer av olika skäl, såsom tortyr, övergrepp, väpnade konflikter, föräldrar har dödats eller fängslats. Barnen tar sig till på olika sätt, men i de flesta fall är det fråga om smuggling. Barn som kommer ensamma befinner sig i en utsatt situation. De är ensamma i en främmande del av världen. De har ofta mycket svåra upplevelser bakom sig från länder i krig och förtryck. Tyvärr har mottagandet i inte varit anpassat till deras behov. Många av barnen riskerar att fara mycket illa i asylprocessen. För att kunna bemöta alla dessa barn på ett bra sätt krävs många åtgärder. tas barnen om hand av olika grupphem. De enda instruktioner grupphemmen har är att dessa barn skall ha mat och tak över huvud. Men detta räcker inte långt för de barn som kommer hit i en mycket utsatt situation. Tvärtom krävs det personal med hög kompetens och förståelse för dessa barn. Många barn befinner sig i en djup kris vid ankomsten och tiden därefter. Den situation vi har är mycket allvarlig. Självmordsförsök är mycket vanliga. Denna situation skulle kunna förbättras genom att överlåta handhavandet av dessa frågor till exempelvis kommuner och frivilliga organisationer. Vi välkomnar det uppdrag som och fått för att förbättra mottagandet av ensamkommande barn. Det är sedan av största vikt att en förändring sker för att tillförsäkra barnen en trygg situation under sin vistelse i . Personalen bör också få klara direktiv och befogenheter i sitt arbete. God man Ett annat problem är de ensamma barnens gode män och vilken roll dessa skall spela. finns inget regelverk som reglerar det uppdrag som en god man utför. Alla arbetar på sitt eget sätt och med en viss vägledning av andra gode män som arbetar med vuxna människor. Det innebär inte nödvändigtvis någon god vägledning för att ta hand om barn som befinner sig i en svår situation. Det finns ett uppenbart behov av någon form av regelverk och riktlinjer för de ensamma flyktingbarnens gode män. Vi ser positivt på att ett projekt med jourverksamhet för gode män genomförs. Handläggningstider Handläggningstiderna är ett annat område där det krävs uppstramning. som man understryker att barnen skall ha förtur i hanteringen kan det ta och ibland upp till innan ett barn får sitt första beslut från . Detta är helt oacceptabelt. Tolkar och advokater Det är viktigt att få en bra tolkning och tolkar som förstår och har stor respekt för barnens situation. Det krävs auktoriserade tolkar med hög kompetens. Detta har fungerat relativt dåligt. I de fall kommunikationen mellan tolk och klient inte fungerar tillfredsställande bör klienten ges rätt att byta tolk. Samma sak bör gälla för advokat. Om klientens, dvs. barnets, och advokatens kommunikation inte fungerar tillfredsställande bör klienten ha rätt att byta advokat. Det är också önskvärt att barnet ges möjlighet att få en advokat eller tolk av samma kön. Vissa obehagliga upplevelser som barnet kan ha genomlevt kan vara lättare att tala om med en person av det egna könet. Barn i rättsprocessen Medling med anledning av brott I skrivelsen hänvisar regeringen till en proposition som lagts till . har tagit del av den och vi ställer oss i huvudsak positiva till de förslag som läggs. Vi har i vår motion med anledning av prop. 2001/02:126 Medling med anledning av brott utvecklat hur vi ser på medling med anledning av brott. Barn i skolan Nya grupper i särskolan Ökningen av barn i särskolan har inneburit att nya grupper kommit in i särskolan. I många kommuner tolkas begreppet utvecklingsstörning allt vidare och det är inte längre enbart barn med utvecklingsstörning som placeras i särskolan. Istället särskoleplaceras nu flera olika typer av barn, och de så kallade bokstavsbarnen har stått för en stor del av ökningen. Denna utveckling är oacceptabel. Särskolan är till för barn med en utvecklingsstörning, barn som saknar den intellektuella förmågan för att klara . Bokstavsbarnen tillhör inte denna kategori. De har ofta en mycket hög intellektuell förmåga med saknar förmåga till socialt samspel med andra. Genom att placera denna typ av barn i särskola är riskerna stora att de blir ett störande moment för de andra barnen i särskolan och att de själva blir intellektuellt understimulerade. De får inte den sociala träning de så väl behöver. Särskolan måste få vara en skolform för barn och ungdomar med utvecklingsstörning. Det får inte bli en skola för alla barn som av olika anledningar har det svårt i skolan. Barn är olika och kommunerna måste se till att det finns tillräckliga resurser för att möta barnens behov i så att inte brist av resurser får avgöra barnens skolgång.