mot · GQ02Sf290 · 2002-10-23 00:00:00 — Socialdemokraterna stoppade ändå den finansiella samordningen. har denna verksamhet varit otillåten, medan sjukskrivningarna blivit fler och längre och behovet av att försäkringskassa och sjukvård hjälps åt har ökat. Efter upprepade riksdagsbeslut och en överenskommelse i som Socialdemokraterna brutit hade regeringen sagt att den skulle komma med ett förslag , och så , och det blir nu inget före valet. behövs raska åtgärder för att få igång samverkan försäkringskassalandsting. Det skulle sannolikt leda till väldiga förbättringar och stora besparingar. Det finns mycket att vinna på att människor blir behandlade snabbt och inte bryts ned av långa sjukskrivningar. Det regeringen skriver om kommande förslag tyder dock på att förslagen blir otillräckliga, även om samordning avses bli tillåten i den mån den gäller antingen rehabilitering eller samverkan av det slag som skett inom de s k Socsam-försöken. Regeringens skrivning tyder på att den fortfarande vill motverka det slags samordning mellan försäkringskassa och sjukvård som gav de goda resultaten försök. Det mesta av det som då gjordes där man lyckades bäst var inte knutet till enbart rehabilitering, utan avsåg många andra slags åtgärder för att korta väntetider, påskynda behandling och minska statens sjukskrivningskostnader. Finansiell samordning mellan försäkringskassa och sjukvård skall kunna förekomma utan att man på alla platser har den mer komplicerade samordning som hör till Socsam-modellen och som kräver att enighet uppnås även med socialvård och arbetsmarknadsmyndigheter. bör besluta om en lag om finansiell samordning i huvudsak i enlighet med de av 1992 antagna principerna för den s k Finsam-verksamheten. vill återinföra nationell vårdgaranti, alltså en uttalad rätt att få vård efter det att behovet fastslagits. Klarar inte det egna av att ge vård så har patienten rätt att på hemlandstingets bekostnad få sin vård utförd i ett annat landsting eller hos en annan vårdgivare. Den valfriheten skall omfatta hela landet och inte begränsas till ett geografiskt eller administrativt område. Denna nationella vårdgaranti skall omfatta alla medicinskt motiverade behandlingar, och den skall gälla för alla åldrar. Några undantag för äldre finns det inte plats för. De äldre är många, och de svarar för en stor del av vårdbehovet. Det är därför de äldre som drabbas hårdast när t ex en nationell vårdgaranti avskaffas, så som skedde efter regeringsskiftet . Detta har stor betydelse för att förhindra onödigt långa sjukskrivningar. Vi hänvisar här till en liberal motion om sjukvårdsfrågor. Eftersatta områden i sjukvården kan förvärra ohälsan Inom sjukvården finns områden som är eftersatta och som riskerar att förbli eftersatta, eftersom deras status inom vårdsektorn är låg och deras patienter inte är resursstarka och inte heller företräds av inflytelserika organisationer. Vid sidan om delar av äldrevården samt missbrukarvården gäller det också psykiatrin. De sistnämnda områdena har ibland stor betydelse för att behandling ges och på rätt sätt när det gäller långstidssjukskrivna med bland annat psykosociala diagnoser. Snabb hjälp behövs inte minst till unga med psykiska problem. Unga människor som drabbas av psykoser behöver mycket snabb hjälp för att bromsa psykosförloppet. En förutsättning för att detta ska kunna ske är att vården är lättillgänglig för såväl patienter som anhöriga. Det är viktigt att kommuner i samarbete med landstingen utvecklar metoder för att snabbt diagnostisera och tillgodose denna patientgrupps behov. Mellan stolarna-problemet som finns måste avskaffas genom att samverkan mellan exempelvis stadsdelsnämnder i kommunerna och sjukvårdsområden förbättras. Vad som här anförts om psykiatrins och missbrukarvårdens betydelse för att undvika onödigt långa sjukskrivningar bör ges regeringen till känna. Arbetsgivarnas ansvar för att förebygga sjukdom och arbetsskada och för rehabilitering av den sjukskrivne måste betonas. Vi har särskilt pekat på de offentliga arbetsgivarnas tillkortakommanden. Offentliganställda är kraftigt överrepresenterade i sjukskrivningsstatistiken. Vi är emellertid skeptiska till utredaren tidigare förslag om en kraftigt förlängd sjuklöneperiod. Vi fruktar att det ytterligare skulle försvåra för den del av arbetskraften som har svårt att få arbete, kanske på grund av risk för hög sjukfrånvaro. Däremot är en ökad satsning på företagshälsovården något som arbetsgivarna bör genomföra. Beslutet att avveckla allt offentligt engagemang i företagshälsovården måste omprövas i ljuset av de senaste årens utveckling. Det finns dock inte skäl att införa ett generellt statsbidrag. Men borde kunna föreskriva att arbetsplatser med många långa sjukfall ska köpa in medicinsk expertis (företagshälsovård). bör i vissa fall också kunna ge ekonomiskt stöd till denna verksamhet. Detta bör ges regeringen till känna. Vilande förtidspension vid studier Som bl a redovisas i propositionen har tidigare förslag om att förtidspension (och dess nya motsvarighet) skall kunna vara vilande vid studier inte genomförts. Det kan dock hända att studier kan vara en väg till ett nytt yrke som gör att den som varit förtidspensionerad kan komma tillbaka i arbetslivet åtminstone på deltid. Mot denna bakgrund bör regeringen återkomma med förslag om att vilande sjukersättning respektive aktivitetsersättning skall vara möjlig vid studier. Detta bör ges regeringen till känna. Avgiftsdifferentiering samt valet mellan socialförsäkring och arbetsgivaransvar Regeringen redovisar att den haft en rad uppslag om att ha olika avgifter och olika grader av arbetsgivaransvar för sjuklön inom olika delar av arbetsmarknaden. Några förslag framläggs inte. Det är inte heller möjligt att av propositionens text utläsa vilket av det olika antydda förslagen regeringen i första hand tänker sig. Vissa former av differentiering av sjukförsäkringens avgifter och arbetsgivaransvar mellan t ex stora och små arbetsgivare kan ha övervägande fördelar. De kan rentav öka sjukförsäkringens försäkringsmässighet. Regeringen har dock inte gett något underlag för ett beslut om vad som skulle vara lämpligt och genomförbart av sådana regler. Det står klart att flera av de mer långtgående förändringar som regeringen antyder i propositionen skulle kunna drabba funktionshindrade och andra personer med svag hälsa hårt. Förändringar av detta slag kan rentav bryta sönder den generella välfärdspolitiken och ersätta socialförsäkringstanken med en paternalistisk modell där en betydande del av skyddet mot inkomstbortfall vid sjukdom består i lagstadgat sjuklöneansvar för arbetsgivare. Vi vill kraftigt avråda från experiment av detta långtgående slag, som kan få stora negativa följder för enskilda människor som blir utestängda från möjligheterna att få anställning därför att de misstänks kunna bli sjuka. Dessvärre kan en önskan att kringgå de tidigare riksdagsbesluten om utgiftstaket fresta till att ge sig in på att stegvis lämna socialförsäkringsmodellen och i stället dölja sjukskrivningskostnaderna i lagstadgade utökade skyldigheter för arbetsgivare som inte bokförs hos staten och därmed inte heller syns när budgeten skall anpassas till ett utgiftstak. Regeringens förslag om kostnaden för sjukpenning 2003 är utformat så att frågan infinner sig om det förutsätter ett senare beslut där en del av sjukskrivningskostnaden döljs genom att läggas över på arbetsgivare, med vad som i själva verket blir en dold löneskatt. Detta bör närmare granskas under utskottsbehandlingen. Vad som här anförts om socialförsäkringsmodell och paternalistisk modell med utökat arbetsgivaransvar bör ges regeringen till känna. Mål för sjukskrivning och sjukersättning (förtidspension) Vid utskottsbehandlingen bör man närmare analysera sammanhanget mellan de av regeringen angivna målen för sjukskrivningar respektive för antalet nybeviljade förtidspensioneringar genom sjukersättning och aktivitetsersättning. Så som regeringen angivit den tillåtna nivån för antalet nya förtidspensioneringar kan antalet för en stor del av perioden 200307 komma att ligga ännu högre än den påfallande höga nivå som just nu är på väg att etableras. Det skulle kunna betyda att regeringens mål om en ganska snabb minskning av antalet sjukskrivna delvis skulle kunna nås genom en snabb pensionering av ett stort antal av dem som är långtidssjukskrivna. Risken för att de angivna målen ger olyckliga signaler till både försäkringskassor och privatpersoner bör bedömas under utskottsarbetet.