mot · GP02T69 · 2002-04-04 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:T69av m.fl. (m)med anledning av prop. 2001/02:130 Fordonslag, m.m. Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en avreglering av den allmänna fordonskontrollen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en avreglering av kontrollbesiktningen av motorredskap. Motivering Regeringen skriver i propositionen att det för att renodla lagstiftningen är lämpligt att ange besiktningsorganens kontrollområden i lagen, och kap. l4 12 § i lagförslaget definierar således besiktningsorganen samt fastslår dessas respektive kontrollområden. Lagen ger besiktningsorganen ensamrätt att inom de respektive områden lagen fastslår utöva respektive besiktningar med ensamrätt. Enligt vår mening är det lämpligare att vid en omarbetning av lagen ha de som ytterst berörs av lagstiftningen i åtanke snarare än en förenkling av lagtexten som sådan. Avreglera den allmänna fordonskontrollen Konsumenter av de tjänster besiktningsorganen tillhandahåller är fordonsinnehavarna. Lagstiftningens syfte är att säkerställa att fordonskontrollen kan ske på ett sätt som dels bidrar till en trygg trafikmiljö, dels kan ske på rimliga villkor för fordonsinnehavarna. Besiktningsverksamheten bör enligt vår mening avregleras. Detta bör ske genom att det blir möjligt att ackreditera flera aktörer att konkurrera om uppdrag inom samma kontrollområden, d.v.s. att besiktningsorganens ensamrätt till respektive besiktningsverksamhet upphävs. Att reglera besiktningsverksamheten utöver vad som krävs för ett system som genom ackreditering säkerställer kontrollen av fordonet är enligt vår mening inte motiverat. En avreglerad och konkurrensutsatt marknad för all fordonskontroll skulle medföra fördelar för ägare av såväl privata bilar som yrkesfordon. Avreglera kontrollbesiktningen av motorredskap Såväl Svensk Maskinprovning (SMP) som Det () har i egenskap av remissinstanser och besiktningsorgan haft invändningar mot avgränsningen av deras respektive kontrollområden vad avser kontrollbesiktning av motorredskap klass 1 som är inrättade som mobilkranar. SMP menar att det undantag som innebär att de inte får utföra kontrollbesiktning av motorredskap klass 1 som är inrättade som mobilkranar inte kan motiveras, och DNV förordar att de och SMP får ansvar för samma kontrollområde alternativt att de får utföra kontrollbesiktning av motorredskap klass 1 och släpfordon till dessa. Frågan om besiktning av motorredskap klass 1 har varit aktuell tidigare. T.ex. framgår av betänkande 1996/97:TU1 att företrädare för och inför utskottet då uttalat att marknaden för besiktning av motorredskap klass I som är inrättade som mobilkranar bör avregleras. Regeringen väljer i propositionen att enligt vår mening alltför lättvindigt avfärda remissinstansernas invändningar. Problemet ligger på ett annat plan än vad regeringen vill göra gällande. Det bör inte vara varken regeringens eller lagstiftarens uppgift att avgöra vilka aktörer som får verka inom olika delar av besiktningsområdet. Att i lag namnge besiktningsorganen och deras respektive kontrollområden är att göra besiktningsverksamheten stelbent och användarovänlig. Enligt vår mening borde såväl regeringens som lagstiftarens strävan vara, inte minst inom ett så hårt reglerat område som besiktningsverksamheten, att möjliggöra för så många aktörer som möjligt att etablera sig. En aktörs förmåga att uppfylla gällande krav på besiktning avgörs bäst genom ackreditering och konkurrens, inte genom fastställande i lag. Det bör således vara möjligt för flera aktörer att ackrediteras för besiktning av motorredskap i konkurrens. (m) Tom () () () () () () () Per () () ()