mot · GQ02Fi232 · 2002-10-23 00:00:00 — Avgifterna till a-kassan höjs men blir avdragsgilla, i ett senare steg ska avdragsrätten för pensionsavgiften också återställas till den nivå som gällde före försämringen . Detta enligt en enkel handlingsregel skatt betalas inte på avgiften när den betalas in utan då förmånen betalas ut. Skatten sänks motsvarande ökade kostnader för trafikförsäkringen samt de höjda egenavgifterna till arbetslöshetsförsäkringen. Dessa avgiftshöjningar medför att det blir tydligt för oss alla vad vi betalar till försäkringen. Sänkt skatt för barnfamiljer Hänsyn bör tas i beskattningen till den extra försörjningsbörda och lägre bärkraft som föräldrar har. Utökningen av det generella barnstödet bör därför ske i form av en skattereduktion. Denna föreslås införas med och barn () kombinerat med att den del av bostadsbidraget som i praktiken utgör ett rent inkomstprövat barnbidrag trappas ned. Genom denna förändring kommer bidragsmottagare ur fattigdomsfällan och slipper extra marginaleffekt, detta i de inkomstlägen där maxtaxan inte fått någon större betydelse. Tillsammans med förbättrad föräldraförsäkring och införande av barnkonto utgör detta viktiga delar i en politik för ökad egenmakt, bättre jämställdhet och större ekonomiska marginaler för barnfamiljerna. Hushållstjänster till överkomligt pris Inför rejäla skattelättnader för köp av hushållstjänster. Vi föreslår en reform som innebär att det vita priset på hushållsnära tjänster kan halveras. Med detta förslag kan tjänsterna bli tillgängliga också för hushåll med normala inkomster, och svarta jobb, som tyvärr är vanligt förekommande, bli vita. Våra inkomstskatteförslag neutraliseras i teknisk mening för de effekter som uppstår i fördelningen mellan den kommunala sektorn och staten så att kommunernas ekonomi inte påverkas. Detta sker genom en förändring av det generella statsbidraget enligt finansieringsprincipen, varvid vi i likhet med regeringen gör en teknisk justering av utgiftstaket för detta. Förmögenhetsskatten ska sänkas för att helt slopas. I en internationaliserad värld ter sig denna skatt alltmer omöjlig. är det vanliga småhusägare och aktiesparare som betalar denna specialskatt för de rika, medan 16 av 18 börsmiljardärer får kraftig nedsättning av skatten. Vi föreslår nu avskaffad sambeskattning och höjt fribelopp till . På det viset tas ett avgörande steg för att få bort den förlegade kvinnosyn som ligger bakom tanken att man inte beräknar skatt individuellt. De allra flesta innehavare av vanliga bostäder slipper genom vår politik betala förmögenhetsskatt. För många människor är det huvudsakliga sparandet lagt i boendet. Fastighetsskatt och i många fall förmögenhetsskatt gör att detta blir orimligt högt beskattat och boendekostnaderna oöverkomliga. Dagens beskattningsform är oacceptabel. anser att sänkningen av fastighetsbeskattningen ska ske stegvis och inledas omgående. Hela systemet för taxering måste reformeras, och likformighet mellan boendeformer upprättas. I avvaktan på en grundläggande reformering bör taxeringsvärdena därför åter frysas till den nivå som gällde 1997, vid skattesatserna för enfamiljshus och för flerfamiljshus. Detta betyder att vi direkt avsätter för fastighetsskattesänkning. som fastighets- och förmögenhetsskatten kraftigt sänks föreslås realisationsvinstbeskattningen för bostäder höjas till den gängse skattesatsen, . Höj avdragsrätten för privat pensionssparande och kompetenssparande Privat sparande ger trygghet åt individen och är en viktig förutsättning för en väl fungerande riskkapitalmarknad. Med ett ökande behov av återkommande kompetensutveckling är ett sparande som kan användas bl.a. för detta ändamål viktigt. Regeringen har en överenskommelse om s k grön skatteväxling, där höjd skatt på energi skulle växlas mot sänkt skatt för kompetenssparande. finns efter lång segdragning enbart ett principförslag, vilket vi inte godkänner. För oss liberaler är valet enkelt. Den enskilde måste få makten över sin egen kompetensutveckling. Vi anser därför att avdragsrätten för kompetens/pensionssparande bör höjas från nuvarande ½ till 1 basbelopp. ... och ta risker Den dubbla beskattningen på aktieutdelningar måste slopas. Det är en av de viktigaste åtgärderna för att långsiktigt förbättra tillgången på riskvilligt kapital för småföretagen. Det gäller att långsiktigt säkra tillgången till riskkapital, och det även i mindre företag. Vi föreslår därför en successiv avveckling av dubbelskatten på aktieutdelningar. kan dubbelskatten för privatpersoner halveras. Det är ett första viktigt steg för att helt kunna avveckla denna straffskatt på risksparande. De s k 3:12-reglerna måste förändras. Det är otillfredsställande att frågan efter att ha begravts i en utredning fortsätter att långdras. Med den hastighet som försämringar för fåmansbolagsägare genomförts finns heller inget stort hopp att sätta till att ett sådant förslag från den socialdemokratiska regeringen verkligen skulle innebära en radikal förbättring. Vi föreslår att fåmansbolagsreglerna reformeras så att ett belopp motsvarande en normalinkomst beskattas som arbetsinkomst, resterande som inkomst av kapital. Vårt långsiktiga mål är att helt ta bort arbetsgivaravgifternas skattedel. Vi prioriterar till att börja med att öka den lönesumma för vilken arbetsgivaravgifterna är lägre, , från nuvarande till . En motsvarande ökning sker för egenföretagare. liberalerna är förespråkare av grön skatteväxling. En första genomgripande grön skatteväxling skedde i samband med skattereformen 90/91. Denna tanke har dock förfuskats genom att energi- och miljöskatterna, bl a på bensin och el, har höjts utan motsvarande sänkning av skatten på arbete. Ett av paradnumren i regeringens samarbete med och sägs ofta vara den gröna skatteväxlingen. Vi har vid olika tillfällen sett oss nödsakade att påtala att det är svartväxling, och det till dålig kurs. Trots främst de olika energiskattehöjningar som genomförts visar en sammanställning som Miljöräkenskaperna vid SCB gjort att ingen grön skatteväxling skett . Skatt på arbete, som andel av BNP, har ökat medan skatt på miljö relativt sett minskat. stödjer förslaget om höjd el- och koldioxidskatt, växlad mot sänkt inkomstskatt, men anser att inkomstskattesänkningen bör läggas ut mer generellt. liberalerna anser att skatten på arbete, såväl inkomstskatter som arbetsgivaravgift, ska sänkas. Den viktigaste miljöförbättrande förändringen är att arbeta för gemensam CO2-skatt i EU. En skatt på sopförbränning föreslås. Det måste löna sig att arbeta Sänkt inkomstskatt: förvärvsavdrag, skattereduktion, avskaffad värnskatt, höjd brytpunkt Gåvor, internationellt bistånd Det måste löna sig att spara Höjt pensions- och kompetensspar. Det måste löna sig att ta risker Fåmansbolag (3:12-regler) En välfärdsstat med omfattande sociala ambitioner behöver mer skatter och obligatoriska avgifter än en stat med mindre ambitioner. Även om en klar majoritet av medborgarna ställer sig bakom de högre ambitionerna och accepterar det högre skattetrycket, så kommer det på individnivå mycket ofta att vara problem med skillnaderna mellan vad en arbetsgivare eller köpare av tjänster betalar och vad den som utför arbetet själv får. Skattekilarna blir stora. För kollektiv konsumtion som domstolar och försvar och för det som visserligen är individuell konsumtion, men som vi av ideologiska skäl inte vill skall fördelas efter plånboken, som vård och skola, är problemet med skattekilarna ofrånkomligt. Vad gäller obligatoriska försäkringar mot inkomstbortfall vid sjukdom, arbetslöshet och ålderdom, så är situationen helt annorlunda. Dessa går att utforma så att skatteinslaget trots obligatoriet blir litet och därmed skattekilen liten. En förutsättning för detta är att nivån på försäkringen blir ungefär den som de flesta önskar sig och som de frivilligt skulle skaffa sig om obligatoriet inte fanns. En annan förutsättning är att det blir så raka rör som möjligt mellan och förmåner. Inga ska tas ut där förmåner inte finns. Om det finns ett förmånstak i försäkringen, så ska taket för avgifter vara detsamma. Eventuella fördelningspolitiska inslag i försäkringarna ska inte betalas med premierna utan med allmänna skattemedel. En tredje förutsättning är att de raka rören är tydliga och väl kända för medborgarna. Om dessa förutsättningar är uppfyllda, så blir skatteinslaget i försäkringarna litet eller t o m försumbart. Konkret innebär det exempelvis att den som funderar på att arbeta svart i stället för vitt vet att han eller hon därmed blir av med en del av sitt inkomstskydd vid sjukdom, arbetslöshet och ålderdom. Och omvänt att den som tar emot ersättning för vitt arbete vet att han eller hon förutom den kontanta ersättningen efter skatt får ett stärkt inkomstskydd vid sjukdom, arbetslöshet och ålderdom. Detta är av stor betydelse för ekonomins funktionssätt. Kostnaderna för ålderspensionerna, sjukersättningarna inkl förtidspensionerna och arbetslöshetsersättningarna uppgår till mer än ¼ av de totala lönekostnaderna. Det finns andra goda skäl för att göra en stor socialförsäkringsreform, något som vi arbetat för . Vi utvecklar våra synpunkter på hur en sådan reform ska kunna se ut i en separat motion till årets . En förebild för en socialförsäkringsreform som omfattar sjukförsäkringen och arbetslöshetsförsäkringen är naturligtvis den stora pensionsreformen och även dess smittoeffekter på flera av systemen för avtalspensioner. Några av nyckelorden är renodling, tydlighet, raka rör och en självständigare ställning. Företagande en fråga om frihet Jag tror att småföretagen ska vara glada för att de där 53 punkterna inte genomförs. (i om de fyra borgerliga partiernas förslag till åtgärder för att förbättra företagsklimatet.) Så kort kan regeringens företagarpolitik sammanfattas. Att driva ett företag borde vara det naturligaste som finns. Man löser ett problem åt andra människor och får något i utbyte för det. Företagandet är också det som bär upp välfärden. skulle vi inte ha råd med sjukvård, daghem och skolor. kräver drivkraftiga, entreprenörsinriktade människor som står bakom företagen. Det kräver också att det finns tillgång på kapital att satsa och ta risker med. Tyvärr upplever många att det inte är det allra naturligaste att driva företag. Många upplever företagandet i som för dyrt och krångligt. Därför startas det allt för få nya företag i och de som finns drar sig för att växa. Enligt and Society har nyföretagandet fallit . vill ändra på detta och därför föreslår vi en offensiv för att få fart på företagsklimatet. Det handlar främst om sänkta skatter, färre och enklare regler samt ett värnande om den fria konkurrensen. Reglerna som styr företagandet måste bli färre och enklare. I stort sett kostnadsfria regelförenklingar som en solnedgångsparagraf för regler som inte använts och ett enkelt bokförings- och deklarationspaket för företagare borde införas omgående. Ett mätbart mål för förenklingsarbetet bör ställas upp. Målet bör vara att företagarnas kostnader för administration av regelverket ska krympas med ca en fjärdedel. Dessutom bör hela regelverket kring företagande löpande gås igenom . Fri konkurrens på lika villkor är det bästa verktyget för att tillgodose konsumenternas efterfrågan och hushålla med begränsade resurser. Den fria konkurrensen är också en av grundförutsättningarna för företagande. vill förbättra och hävda den fria konkurrensen. För detta krävs flera åtgärder. Statliga bolag måste säljas helt, delvis eller avvecklas. De selektiva företagsstöden måste tas bort, då de skapar snedvridande konkurrens, och ersättas med generella stöd. stöd till företag som snedvrider konkurrensen mellan företag måste upphöra. Etableringshinder för småföretagare måste avvecklas. Alla som vill och inte är belagda med näringsförbud måste kunna få F-skattsedel. Monopol på en rad områden inte minst inom den offentliga sektorn måste brytas upp. måste ges ökade befogenheter och resurser för att bevaka konkurrensen på olika områden. De gryningsräder som verket gjort mot vissa branscher där man befarat bristande konkurrens har varit bra och ska utvecklas. Privata monopol och kartellbildningar hör inte hemma i en marknadsekonomi. Tendenser till detta måste bekämpas med kraft. anser att kartellsamarbete ska kriminaliseras och beläggas med höga böter. Bryt segregation och utanförskap behöver en ny integrationspolitik. Den gamla har havererat totalt. Segregationen har ökat och de som fastnat i bidragsberoende och utanförskap har blivit fler av socialdemokratiskt styre. Det är dags att se till att alla de hundratusentals människor som har fått komma in i vårt land också ska få komma in i vårt samhälle, att dessa människor också ska få vara med och jobba och försörja sig själva och att deras barn också ska få den start i livet de har rätt till genom en bra skola. En integrationspolitik som verkligen satsar på jobb istället för bidrag skulle givetvis innebära positiva effekter för tillväxten och välståndet i vårt land. Med fler människor i arbete får vi fler skattebetalare som kan bidra till vår gemensamma välfärd. Utanförskapet och segregationen handlar om maktlöshet. Svensk invandrar- och integrationspolitik har sin grund i en välvilja som i praktiken har nått motsatt effekt. Grundtanken med hela systemet har varit att ge nykomlingarna en god start i det nya landet. I verkligheten har ett enormt maskineri av byråkrater, projektledare, kuratorer och bidragsgivare lämnat sina klienter i maktlöshet. Maktlöshet som leder till vanmakt som leder till utanförskap. Regeringen vill göra integrationspolitiken till en första rangens uppgift för . Det är väl att regeringen själv kommit till insikt om att något måste göras för att komma till rätta med det som den så fatalt misslyckats med. Men ser man sedan till de förslag som presenterats så visar det sig att ingenting är nytt. Regeringen vill göra det den alltid har gjort. Den socialdemokratiska regeringen är kvar i omhändertagandementalitet och klienttänkande. Regeringens lösning på integrationsmisslyckandet är att det ska satsas mer åtgärder på AMS, som alla fakta visar att AMS inte har löst problemen . Det som krävs är ett radikalt nytänkande. Om vi verkligen ska kunna bekämpa utanförskapet måste vi våga göra upp med våra egna politiska system. Då får inte systemen fortsätta att vara viktigare än människorna. Att häva utanförskapet, bryta vanmakten och bejaka integrationen är för oss liberaler en av dagens största utmaningar. Vi måste därför börja se möjligheterna. behöver en ny integrationspolitik en politik som frigör den enskildes initiativkraft. Det är varken stat eller kommun som har ansvar för att lyfta den enskilde invandraren det ansvaret har hon eller han själv. Men ska den enskilde lyckas måste redskap ges och hinder undanröjas. Det handlar om att sänka skatter som hindrar arbete och företagande, om ta bort rigida arbetsmarknadslagar och krångliga regler för nyföretagande, om att förändra bidragssystem som hindrar egenförsörjning och att komma bort från en utbredd omhändertagandementalitet i samhällssystemet. Det handlar om att ge invandrare bättre möjligheter att lära sig det svenska språket. Det handlar om att satsa på skolan, särskilt i utsatta områden, och det handlar om att bekämpa diskriminering. Större möjligheter att arbetskraftsinvandra liberalerna vill att fler människor ska få möjlighet att komma till vårt land, vare sig de behöver skydd i form av asyl eller om de vill vara med och bygga en bättre framtid för sig själva och för oss andra här i landet. Därför ska vi bedriva en human asylpolitik och därför vill vi också öppna för arbetskraftsinvandring. Men den socialdemokratiska regeringen och LO håller envist fast vid att det inte finns något behov av invandrad arbetskraft därför att det finns svensk att tillgå. Verkligheten talar dock ett annat språk. Är inte de arbetsgivare, offentliga och privata, som i månader och år misslyckats med att besätta tjänster en trovärdigare bedömare av detta? När kartan och terrängen inte stämmer gäller för oss terrängen. På kartan, i teorin, finns det gott om arbetskraft att tillgå i . Men i terrängen, i praktiken, brottas många verksamheter med svåra rekryteringsproblem. Det hämmar tillväxten och hotar välfärden. Vi vet att det kommer att uppstå ett ännu akutare behov av arbetskraft . Arbetskraftsinvandring kommer att bli nödvändigt för att upprätthålla nuvarande ekonomiska utveckling och klara standard, service och skattetryck. Stängda gränser underlättar inte den demografiska utvecklingen i vårt land. Försörjningsbördan för, och skattetrycket på, den arbetande delen av befolkningen skulle komma att öka kraftigt. I de fall då de som skulle invandra hit kommer från samma länder och regioner som arbetslösa personer med invandrarbakgrund skulle arbetskraftsinvandring dessutom kunna bidra till att underlätta inträdet på arbetsmarknaden för de invandrare som saknar arbete. Svenskt näringsliv menar i en undersökning att om friare regler funnits skulle minst 25 000 nya jobb ha skapats i . Det finns alltså flera skäl att liberalisera reglerna för arbetskraftsinvandring. Internationalism: frihandel och eurosamarbetet ska gå i spetsen för ökad frihandel i världen, stödja handelsliberaliseringar och uppföranderegler inom WTO och driva på så att de många protektionistiska inslagen i EU:s handelspolitik elimineras. Protektionism missgynnar alla. ekonomi är helt beroende av att våra konsumenter och företag kan importera. Man kan se landets exportföretag som intjänare för att möjliggöra denna import. Därför måste de ha goda möjligheter att sälja sina varor och tjänster till utlandet. motsvarade exporten av BNP. Handelshinder försvårar för exportföretagen och ger deras anställda sämre löner, vilket i sin tur påverkar tillväxt och välståndsutveckling negativt. Konsumenterna förlorar genom högre priser och sämre utbud och kvalitet. Det är av dessa anledningar djupt beklagligt att på ett permanent sätt beslutat att successivt öka sina jordbrukssubventioner. Det kommer att stänga ute andra länders jordbrukare, som inte kommer att kunna konkurrera med amerikanska statsstödda jordbrukare. Dessutom stärker de nya amerikanska subventionerna de europeiska jordbruksprotektionisternas position genom att ge dem ett dåligt föredöme. Det är också djupt beklagligt att infört temporära handelshinder för stålimport, och att EU därefter beslutat att svara med att införa strafftullar på en rad amerikanska varor. Dessa åtgärder kan komma att försvåra förhandlingarna för ökad frihandel inom ramen för den nya frihandelsrundan inom WTO. I praktiken har Mercosursamarbetet i brutit samman under trycket av den ekonomiska krisen i . Glädjande tilldragelser ska dock också noteras. Doharundan startade trots allt efter stora födslovåndor . har blivit medlem av WTO. WTO-inträde förhandlas nu med , EU och andra med ett större allvar och en större målmedvetenhet än före . Den anti-globalistiska rörelsens protektionistiska inflytande i opinionsbildningen förefaller ha mattats. För oss liberaler är arbetet för att öka frihandeln en självklarhet när fattigdomen i världen bekämpas och välståndet ökar. För en del verkar dock detta inte lika självklart. De finns de som direkt är emot ökad världshandel eftersom man hävdar att denna får negativa effekter på exempelvis miljön. Men generellt sett är det inte sant att handel är skadlig för miljön. Det är när länder växer, när människor får det bättre som man kan börja göra något åt miljöproblemen, t.ex. genom att avstå resurser för att införa bättre arbetsvillkor, minskade utsläpp i vatten och luft, renare metoder för uppvärmning och matlagning, bättre sanitära förhållanden, osv. Dålig miljö är ett fattigdomsproblem. Eliminerar vi fattigdomen eliminerar vi också roten till mycken miljöförstöring. Människor som är dömda till fattigdom, t ex genom att vi stoppar deras export till oss, har ingen ekonomisk möjlighet att vara starka miljökämpar utan föröder sina naturresurser i vatten, mark och luft. Fattigdomen i världen kan mildras genom ekonomisk tillväxt, särskilt om den kombineras med åtgärder på den nationella nivån som förbättrar inkomst- och förmögenhetsfördelningen. En av de viktigaste åtgärderna för ökad tillväxt är att öppna för internationella priser och en fri utrikeshandel, och sedan behålla handeln fri. Detta är skälet till att frågan om frihandel blir central i alla diskussioner om globalisering och utveckling, även om den ingalunda är den enda frågan. Frihandel är ett avgörande instrumentet för att nå liberala mål om välstånd och frihet. Slutsatsen har stärkts allteftersom åren och decennierna gått sedan kolonialismen avskaffades. Att införa en friare handel och ett starkare internationellt regelsystem i WTO är åtgärder för ökad tillväxt och minskad fattigdom. skulle starkt diskrimineras och vara de största förlorarna om djungelns lag fick råda i världshandeln. Därför är WTO, dess regler och tvistlösningsmekanismer viktiga framför allt för länder med en svagare förhandlingsstyrka i världsekonomin. har räknat ut att ökad frihandel skulle leda till att världens välstånd ökar med (Det är ett och ett halvt BNP ligger på ). Det innebär enorma möjligheter att komma till rätta med fattigdomsproblem och skapa utveckling i . Antalet fattiga i världen skulle under den tiden kunna minska med 300 miljoner människor till följd av ökad frihandel. Genom EU:s handelsavtal med länderna i tredje världen har handelshinder avskaffats på många varor, men knappast på de varukategorier som är viktigast för exportländerna. Även bortsett från den viktiga aspekten att förekomsten av många regionala frihandelsarrangemang tenderar att underminera det globala handelssystemet, är alla dessa preferensavtal som EU har ofta mycket krångliga och svåra att administrera i exportländerna, men också i EU. Till exempel har EU stränga handelshinder för teko-, stål- och jordbruksprodukter. har också möjlighet att begränsa importen då ett medlemsland/företag klagar på konkurrensen utifrån (anti-dumpningsåtgärder). Den nya och snabbt växande användningen av anti-dumpningsåtgärder bör motarbeta såväl inom EU som i WTO och andra fora. Det är just i de fall när exportvaror verkligen är konkurrenskraftiga som deras tillträde till marknaden gynnar konsumenterna som mest. EU måste möjligast avskaffa kvoterna inom bland annat stål-, kemikalier och tekoområdet och driva på så att världens tekohandel verkligen blir fri inom den i Uruguayrundan stipulerade tidsramen. En avreglering av EU:s jordbrukspolitik måste påbörjas. Handelshinder vid gränserna, subventioner och specialutformade regler som de facto skyddar EU-producenter måste slopas. Exportörer från fattiga länder måste ges fritt marknadstillträde, och dagens jordbrukssubventioner måste minskas med åtminstone . introducerades euron i tolv EU-länder. I stort sett över byttes de gamla valutorna ut och 300 miljoner människor fick samma valuta. Trots alla farhågor om prishöjningar, fusk och förfalskningar och stora logistikproblem är det ingen tvekan om att introduktionen har varit en succé. Överlag förefaller de flesta medborgare i vara nöjda med bytet av den tidigare nationella valutan till den nya gemensamma valutan. I stort och i smått verkar den gemensamma valutan upplevas som praktisk för medborgarna. Enligt en undersökning från uppgav av medborgarna i de 12 att de var nöjda med euron. För del har det dock handlat om snart fyra förlorade år utanför euron. Utanförskapet har inneburit mindre frihet och rörlighet för svenskar, högre priser som drabbar svenska konsumenter, minskat inflytande över viktiga beslut som rör den gemensamma ekonomiska politiken, ECB, större svårigheter och osäkerhet för företagsamheten och därmed mer osäkra förutsättningar för framtidens välfärd. anser att det brådskar med att införa euron även i . Ett fortsatt utanförskap marginaliserar i delar av Europasamarbetet och försämrar möjligheterna till ekonomisk stabilitet, ökad tillväxt och bättre välfärd.