mot · GQ02Fi275 · 2002-10-23 00:00:00 — För att stärka humankapitalet och det sociala/kulturella kapitalet är det viktigt att verkligen försöka åtgärda orsakerna bakom ohälsan i arbetslivet, och i alla de resterande delarna av livet. Här krävs förutom de resurser som tillförs också att både de nya och befintliga resurserna används på ett sådant sätt att individerna långsiktigt kan återvända till arbetslivet. Arbetstidsförkortning, inriktning av arbete, behovet av att individen sätts i fokus, friår m.m. är delar av den helhetslösning som krävs för att verkligen komma till rätta med ohälsan i (arbets)livet. 6.11 Utgiftsområde 11 Ekonomisk trygghet vid ålderdom (52,5 mdkr) För det sociala/kulturella kapitalet kommer de äldres situation att bli allt mer central de kommande decennierna p g a demografin. Förstärkningen av de lägsta pensionerna är ett steg i rätt riktning. Om arbetslivet kan utformas så att allt fler orkar, vill och kan delta längre i arbetslivet på villkor som passar dem vore det också bra. Att äldre har råd, vill och kan/får delta på samhällets alla arenor stärker hela samhället. 3 punkter i 121-punktsprogrammet handlar om de äldres situation. 6.12 Utgiftsområde 12 Ekonomisk trygghet för familjer och barn (52,9 mdkr) Både för humankapitalet och det sociala/kulturella kapitalet är barnfamiljernas situation mycket viktig. Dels rör det sig om avvägningen här och av föräldrarnas möjligheter att delta i arbetslivet, respektive att kunna ge sig själva och sina barn en god omvårdande familjesituation, dels om att trygga nästa generations samhällsförsörjare. Hur barnen har det avgör hur de vuxnas ålderdom blir. 9 punkter i 121-punktsöverenskommelsen handlar om barnens och barnfamiljernas villkor. 6.13 Utgiftsområde 13 Arbetsmarknad (60,3 mdkr) Arbetsmarknadspolitiken syftar till att minimera förlusten av humankapitalet vid arbetslöshet. En viss omställningsarbetslöshet är ofrånkomlig, speciellt vid större strukturomvandlingar, och ska arbetsmarknadspolitiken med hjälp av individuellt inriktad utbildning och specialarrangemang, utveckla humankapitalet så att det bättre kan möta framtidens arbetsmarknad. För det sociala/kulturella kapitalet är också en väl utformad och framgångsrik arbetsmarknadspolitik väsentlig. Särskilt viktigt för både humankapitalet och inte minst det sociala/kulturella kapitalet är att på bästa sätt tillvarata alla människors motivation, erfarenhet och kunnande. För att så ska ske behöver individen komma mer till tals i arbetsmarknadspolitiken; detta gäller inte minst inom den s.k. aktivitetsgarantin. 6.14 Utgiftsområde 14 Arbetsliv (1,1 mdkr) Jämställdhetspolitiken påverkar främst det sociala/kulturella kapitalet, men även humankapitalet kan bli lidande vid alla former av diskriminering. Om inte rätt person får rätt jobb, eller dennes talanger inte fullt ut tas till vara, missbrukas humankapitalet. 15 punkter i 121-punktsprogrammet rör kvinnors rättigheter såväl som mänskliga rättigheter. 11 punkter rör arbetslivet. Det införda undantaget från turordningsreglerna för småföretagare ska behållas. Det måste också säkerställas att all form av diskriminering beivras överallt i arbetslivet och i samhället i övrigt. Att alla ska få delta i samhället fullt ut och kunna komma till sin fulla rätt är en grundförutsättning för att utveckla det sociala/kulturella kapitalet och humankapitalet. 6.15 Utgiftsområde 15 Studiestöd (21,8 mdkr) Utbildning är centralt, inte bara för humankapitalet, utan också för det sociala/kulturella kapitalet. Att underlätta för alla samhällsgrupper att i livets olika stadier vidareutbilda sig är en viktig investering . 6.16 Utgiftsområde 16 Utbildning och universitetsforskning (42,4 mdkr) Utbildningens innehåll påverkar framtiden. För att kunna bygga ett hållbart samhälle, ekologiskt, ekonomiskt, socialt och kulturellt krävs att utbildningen och forskningen ligger lite före samhället i övrigt. De som utbildas nu ska vara verksamma i hållbarhetsbyggandet de kommande decennierna. Hur nationalförmögenhetens alla olika kapitalslag utvecklas beror således på dagens utbildning (från förskolan och uppåt), inte minst på universitetsnivå, där forskningsfronten bidrar med nya rön om hur morgondagens hållbara försörjningssystem kan vara utformat och fungera. 6.17 Utgiftsområde 17 Kultur, medier, trossamfund och fritid (8,4 mdkr) Det sociala/kulturella kapitalet influeras i hög grad av kulturpolitiken. Här nöts och blöts dåtid, nutid och framtid och här skapas i stor utsträckning framtidens normer. 6.18 Utgiftsområde 18 Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande (9,5 mdkr) Samhällsplanering har stor inverkan . Realkapitalets utveckling präglar på många sätt också det sociala/kulturella kapitalet. 6 punkter i 121-punktsprogrammet rör boendet. Ett hållbart försörjningssystem grundar sig på en hållbar samhällsplanering. 6.19 Utgiftsområde 19 Regional utjämning och utveckling (3,6 mdkr) Grunden för människans försörjning är yta, dvs vad som finns under, i, på eller just över mark eller vatten. I ett hållbart samhälle kommer vi att behöva nyttja de ytor som finns, eftersom en förnybar försörjning bygger på de energi- och materialflöden som återskapas i, på och över marken och vattnet, och inte de stockar som fornhistoriskt skapats under markytan eller havsbotten. Dagens ekonomi och dess prissignaler verkar tyvärr fortfarande i en riktning bort från en hållbar försörjning, vilket kräver skarpare, men också nya, regelverk. Dessa ska göra det hållbart samhällsekonomiskt lönsamma också privat- och företagsekonomiskt lönsamt. Samhället tjänar på om det är billigare att verka för hållbarhet än att verka mot den, för då undviker man utbetalandet av subventioner av det hållbara, och bygger upp, inte föröder, nationalförmögenheten. Som ett första steg bör man ta bort subventioner av allt det som är uppenbart icke-hållbart. Till dess att man infört nödvändiga regelförändringar finns det ett behov av regionalt stöd. Den framtida energi- och materialförsörjningen återfinns där ytorna finns, i regionerna, i periferin. Att upprätthålla de fungerande nätverk av alla slag som fortfarande lever där minskar behovet av att återuppbygga allt . All slags kapital blir lidande om inte hela landet lever. I 121-punktsprogrammet återfinns 7 punkter som rör att hela ska leva, av vilka några punkter också kan hänföras till kommunikationsområdet, utgiftsområde 22. 6.20 Utgiftsområde 20 Allmän miljö- och naturvård (3,3 mdkr) Miljöpolitiken utgör grunden för att skydda ett hotat förnybart naturkapital, men ska också underlätta för samhället i stort att slå in på en hållbar bana. Med tanke på att det förnybara naturkapitalet är det kapitalslag som äger en särställning i nationalförmögenheten, speciellt när man anlägger ett hållbarhetsperspektiv, har en fortsatt radikal miljöpolitik högsta prioritet. Det närmaste året är det mycket en fråga om hur nuvarande anslag används. På finns 24 punkter i 121-punktsprogrammet som ska trygga basen i nationalförmögenheten det förnybara naturkapitalet. 6.21 Utgiftsområde 21 Energi (1,7 mdkr) Energi driver samhället. drivs i mindre utsträckning än de flesta andra länder på ändlig energi, men även så är andelen en bra bit mätt som energitillförsel. Det är dock uteslutande andra länders ändliga naturkapital vi tillför. Det förnybara naturkapitalet hotas inte i av ett överuttag av förnybara resurser, som på andra håll i världen, utan främst av bieffekterna av den ändliga energitillförseln. För att trygga nationalförmögenheten krävs således en hållbar energipolitik. Alla omvärldsfaktorer pekar mot dyrare energi framöver världen över, men framför allt i som har haft internationellt sett mycket låga energipriser historiskt. Därför är energieffektivisering och energibesparande åtgärder centrala. För att säkerställa att vi energimässigt alltmer lever av flödande inkomster och allt mindre på fossilt kapital, eller radioaktivt material som kan hota den totala nationalförmögenheten , är det centralt att både huvuddragen och detaljerna i energibeskattning, certifikat- och andra energirelaterade regelsystem premierar hållbarhet. Införande av marknadsregler som internaliserar olika energisystems externa kostnader som miljö- och riskkostnader är därvid centrala. 6.22 Utgiftsområde 22 Kommunikationer (25,9 mdkr) Kommunikationspolitiken utgör grunden för att underhålla och utveckla centrala delar av infrastrukturen, vilket långsiktigt också präglar mycket av all annan realkapitalsutveckling och energianvändning. I den lagda infrastrukturpropositionen finns en stor samsyn på de flesta områden. En hållbar realkapitalsutveckling påverkas av medelsfördelningen mellan väg- och över tiden och därutöver av utformningen av enskilda projekt. Med tanke på att realkapitalet, inte minst infrastrukturinvesteringar, har en stor och långvarig inverkan också på det förnybara naturkapitalet får kommunikationspolitiken stora återverkningar på flera komponenter i nationalförmögenheten. 6.23 Utgiftsområde 23 Jord- och skogsbruk, fiske med anslutande näringar (10,5 mdkr) Det förnybara naturkapitalet präglas huvudsakligen av politiken för primärnäringarna, miljöpolitiken och även regionalpolitiken. Ett hållbart fiske och ett ekologiskt jordbruk är centrala i det sammanhanget. Även humankapitalet påverkas indirekt av jordbrukspolitiken med tanke på matens stora betydelse för hälsan. Djurrätts- och livsmedelsfrågor har också betydelse för det sociala kulturella kapitalet. 6.24 Utgiftsområde 24 Näringsliv (3,5 mdkr) För realkapitalsutvecklingen och humankapitalsutvecklingen, men även för det sociala/institutionella kapitalet, spelar näringspolitiken en viktig roll. Utvecklingsprojekt av olika slag måste t ex komma alla till del för att inte bli konkurrenssnedvridande. För det sociala/kulturella kapitalet och för samhället i stort spelar konsumentpolitiken också en central roll. 6.25 Utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommunerna (68,0 mdkr) Mer resurser till vård, skola och omsorg är helt centrala både för humankapitalet och det sociala/kulturella kapitalet, är detta kommunala angelägenheter under det kommunala självstyret. Behovet av att styra pengar måste således alltid vägas mot effekterna på det sociala/institutionella kapitalet. 6.26 Utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor m.m. (54,4 mdkr) Nationalförmögenheten är inte bara uppbyggd med hjälp av svenskt kapital. Bl.a. har staten ibland lånat utomlands. Statens skuld har minskat i både absoluta och relativa tal under den förra mandatperioden, men riskerar nu att öka åtminstone i absoluta tal. Att överlämna skulder till kommande generationer är inte ett arv man vill ge kommande generationer, å andra sidan måste man beakta hela nationalförmögenhetens utveckling när man efterhand betalar tillbaka statsskulden. Att prioritera skuldåterbetalningen för högt, på andra utgiftsområdens bekostnad, kan bli dyrare för samhället på , om man i den processen missköter underhållet och utvecklingen av de andra kapitalslagen. 6.27 Utgiftsområde 27 Avgiften till Europeiska gemenskapen (23,7 mdkr) Internationellt samarbete är av godo, och i många frågor, men långt ifrån i alla, bör man samarbeta med hela EU, men i andra frågor bör man söka samarbete bara med några av EU:s medlemsländer, eller på helt andra håll, vilket ofta EU förhindrar. De regelverk som EU binder upp oss i hotar framför allt det förnybara naturkapitalet och det sociala kapitalet. Det förnybara naturkapitalet blir lidande av att EU, åtminstone än så länge, bromsar förslag i hållbar riktning. Det sociala kapitalet, både det institutionella och det kulturella, hotas av centralstyrningen. Resolutionen om integrering av miljö och hållbarhet i transportpolitiken, som utarbetades inom ramen för den s k Cardiffprocessen och antogs av EU:s transportministrar . Policies to Enhance Sustainable Development: Meeting of the at Ministrial Level, 2001; 2001. , se också Global Environment Outlook (). Nationell strategi för hållbar utveckling (regeringens skrivelse 2001/02: 172), propositionen 2001/02:4 En politik för tillväxt och livskraft i hela landet samt propositionen 2002/02:20 Infrastruktur för ett långsiktigt hållbart transportsystem.