mot · GQ02MJ422 · 2002-10-23 00:00:00 — Jordbrukssektorn har många viktiga uppgifter . Det handlar inte enbart om att producera livsmedel och jordbruksvaror med hög kvalitet till priser som konsumenterna är beredda att betala. Det handlar också om att skydda och bevara den biologiska mångfalden, det varierande odlingslandskapet samt att minimera jordbrukets belastning på miljön. Inom EU utgör den gemensamma jordbrukspolitiken, (Common Agricultural Policy), CAP, en stor andel av den gemensamma budgeten. Om EU nu och skall kunna fungera som en motor för ekonomisk tillväxt och välfärd och om utvidgningen österut skall bli verklig krävs det omfattande reformer av CAP. Frågor som rör konsumentskydd och konsumenträttigheter utgör en viktig del av jordbruks- och livsmedelspolitiken. Vi liberaler vill verka för att konsumentintresset får större vikt i förhållande till producentintresset. För del är det också en grundläggande ståndpunkt att den enskilde konsumenten skall ha rätt att välja vilken vara hon önskar. För att denna frihet skall vara förenad med trygghet, måste kraven på korrekt information vara absoluta. Intresset och engagemanget för djurskyddsfrågor har ökat. De viktigaste uppgifterna för vad gäller detta, är att minimera tiden för slakttransporter och att slakt av djur skall ske så nära uppfödningsplatsen som möjligt. Vi vill också förenkla regelverket så att det blir lättare att etablera småskaliga slakterier. Exportbidragen, som bidrar till att göra djurtransporter inom EU lönsamma, måste bekämpas. Vi liberaler vill skapa ett hållbart och gemensamt kontrollsystem för livsmedelssäkerheten inom EU. anser att en nationell livsmedelssäkerhetsmyndighet bör ha det fulla ansvaret från jord till bord med den övergripande målsättningen: god folkhälsa och rimligt trygga konsumenter som kan fatta egna välgrundade beslut. Det betyder en kontroll av absolut alla inblandade parter, strikta egenkontrollprogram och en identisk kontroll över hela landet. En levande landsbygd förutsätter ett bra företagarklimat. Vi liberaler anser att jordbruksföretagarna, likväl som andra företagare, måste befrias från onödigt krångel och snårig byråkrati. Vår målsättning är att komma ifrån ett bidragsberoende och avreglera jordbrukssektorn. I linje med vår företagarsyn anser vi därför att jordbruksfrågorna skall hanteras som närings- och konsumentpolitik. 3 Förslag till riksdagsbeslut 6 5.1 EU:s jordbrukspolitik 8 6 Jordbrukets påverkan på miljön 9 9 Obligatorisk utbildning för djurskyddsinspektörer 11 14 Livsmedelssäkerheten från jord till bord 13 15 Ett system för egenkontroll 13 16 En fullödig kontroll av livsmedelssäkerheten 14 17 En europeisk livsmedelssäkerhetsmyndighet 15 17.1 , galna ko-sjukan, salmonella och hormoner 16 18 Nya livsmedel 17 19 Konsumentpolitik sätt konsumentintresset i förgrunden 17 20 Konsumentinformation och märkning 18 21 Stärk konkurrensen 19 22 Internationaliseringen skapar nya förutsättningar 19 23 Företagande/levande landsbygd 20 24 Jordbrukets ekonomiska styrning 20 3 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att jordbruksfrågorna skall behandlas som närings- och konsumentpolitiska frågor.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att den gemensamma europeiska jordbrukspolitiken (CAP) måste reformeras. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att förenkla det regelsystem som inbegriper jordbrukspolitiken. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om bättre djurhållning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att maxtiden för slakttransporter skall vara . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att slakt skall ske så nära djurens uppfödningsplatser som möjligt. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inom EU skall verka för ett borttagande av exportbidragen och sänkta handelshinder för import. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om obligatorisk utbildning för djurskyddsinspektörer. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om arealersättning och miljöstöd till vallodling. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en fullödig kontroll av livsmedelssäkerheten. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en europeisk livsmedelssäkerhetsmyndighet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om märkning av importerat hormonkött. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör verka för att konsumentintresset får större vikt i förhållande till producentintresset i EU-samarbetet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om konsumentinformation och märkning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att se över konkurrenssituationen inom livsmedelssektorn.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om statens ansvar för kärnverksamheten för en levande och livskraftig landsbygd. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att vidta åtgärder för att förbättra lantbrukets konkurrenssituation. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett växtnäringsbalanssystem. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om styrmedel för att minimera övergödningen. anvisar med följande ändringar i förhållande till regeringens förslag anslagen under utgiftsområde 23 Jord- och skogsbruk, fiske med anslutande näringar enligt uppställning: 42:3 Djurhälsovård och djurskyddsfrämjande åtgärder 44:6 Återföring av skatt på bekämpningsmedel och kväve i handelsgödsel 1 Yrkande 1 hänvisat till KU. 2 Yrkande 15 hänvisat till NU. Vi har unika möjligheter i vårt land. Vi har rent vatten, vilket är en bristvara i många länder. Vi har rena jordar och tjäle i marken. Tjälen gör behovet av bekämpningsmedel mindre. Sammantaget bidrar detta till stora möjligheter att producera hälsosamma livsmedel. Jordbrukssektorn har många betydelsefulla uppgifter nu och . Det handlar inte enbart om att producera livsmedel och jordbruksvaror med hög kvalitet och till priser som konsumenterna är beredda att betala, utan även om att bevara den biologiska mångfalden, det varierande odlingslandskapet, samt att minimera miljöbelastningen. Det är viktigt att hela produktionskedjan fungerar från jord till bord. glöms de stora fördelarna med ett sådant varierat jordbruk bort. I synnerhet det småskaliga jordbruket medför miljöeffekter som har positiv inverkan, som ett varierat odlingslandskap och bevarandet av unika kulturmiljöer. Jordbrukarens ställning i miljöarbetet bör stärkas och jordbruksstödet ges en tydligare miljöinriktning. Jordbrukaren måste få en tydligare ställning som företagare och jordbruket skall i större utsträckning betraktas som likställt med andra näringar. Det naturligaste torde vara att jordbruksfrågorna hanteras av näringsutskottet samt att livsmedelspolitiken hanteras som konsumentfrågor. Vi vill också införa ett särskilt konsumentdepartement. Livskraftiga jord- och skogsbruk är tillsammans med goda kommunikationer förutsättningen för en levande landsbygd med lönsamma företag. En central aspekt av EU:s och medlemsländernas ekonomier är den gemensamma jordbrukspolitiken CAP (Common Agricultural Policy). vill tydligt poängtera att om EU nu och skall fungera som en motor för ekonomisk utveckling och välfärd i , och om utvidgningen skall kunna genomföras, så krävs omfattande reformer av unionens jordbrukspolitik. Det viktigaste är att skapa förutsättningar för att lantbrukaren, som vilken annan företagare som helst, ges möjlighet och frihet att på likvärdiga villkor, med andra svenska företagare konkurrera med sina produkter på en konkurrensutsatt marknad. Konsumentens val skall vara avgörande för jordbruksproduktionen, och konsumenternas förtroende för europeiska livsmedel måste ytterligare stärkas. Detta förutsätter att både svensk och europeisk politik underlättar för små- och nyföretagandet så att även småskaliga alternativ kan växa fram på landsbygden. Problemen med den förda europeiska jordbrukspolitiken är många. Den skapar en kraftig överproduktion. Detta medför dumpade världsmarknadspriser, som därmed slår ut jordbruk i och omöjliggör framväxten av en livsmedelsproduktion för lokal försäljning och export i dessa länder. EU:s handelsministrar har visserligen beslutat att successivt avskaffa tullhinder för import av varor från de 48 minst utvecklade länderna i världen. Men först skall importen för samtliga jordbruksvaror vara tullfri, och överenskommelsen innefattade inte alla . Vi menar att mer marknad och mindre reglering är en nödvändig grundläggande princip för att lösa svåra jordbruksproblem och ett viktigt steg för att lyfta ur fattigdomen. Omfattningen av EU:s jordbrukspolitik är också ett stort problem för unionens angelägna östutvidgning. Jordbrukspolitiken omfattar drygt hälften av hela unionens budget. Den gemensamma jordbrukspolitiken har vidare utvecklats till en bidragsdjungel som är föga ändamålsenlig. Jordbrukspolitiken måste av den anledningen avregleras och förändras så att den tar större hänsyn till jordbrukets roll i det naturliga kretsloppet och dess konsekvenser för djur, miljö och biologisk mångfald. Men som allt företagande kräver även jordbruket tydlighet när det gäller regelsystem och en viss långsiktighet. Kvoter, regleringar och omständlig administration underlättar inget företagande. Denna tydlighet är lika viktig för de nuvarande medlemsländerna som för de presumtiva medlemmarna. Länderna måste ges tid och förutsättningar att planera för en kraftigt reformerad jordbrukspolitik. liberalerna förordar en uppgörelse inom , , om avreglering av och jordbruksmarknader med slopade skyddstullar, fritt marknadstillträde för exportörer från fattiga länder och en minskning av jordbrukssubventioner . Övriga bör användas till stöd för miljöinsatser. Den s.k. moduleringen som föreslagit är ett förslag i rätt riktning. Moduleringen är också ett riktat miljöstöd. Det är oerhört viktigt att vi får behålla våra öppna landskap och vår biologiska mångfald samt att vårt rika kulturlandskap bevaras. Dessutom har jordbruket en stor indirekt betydelse för kulturmiljövården, vilket också bör uppmärksammas. Arbetet för att upprätthålla detta skall ersättas inom ramen för de ovan nämnda stödåtgärderna för miljöinsatser. Förslaget på decoupling (gårdsstöd istället för produktionsstöd) behöver modifieras. Förslaget innebär minskad risk för stora överskott, vilket är positivt. finns risk för ett fortsatt bidragsberoende vilket strider mot en folkpartistisk jordbrukspolitik. liberalerna kräver skärpta regler för europeisk matproduktion. Långa djurtransporter och antibiotika i djurfoder skall förbjudas i resten av EU. Vi vill också införa högre avgifter på bekämpningsmedel med miljöpåverkan inom hela EU. 6 Jordbrukets påverkan på miljön har lagt en särskild partimotion som belyser miljöfrågorna. En liberal miljöpolitik handlar om att skydda människans livsmiljö och förvalta den för framtida generationer. En liberal miljöpolitik tar också sin utgångspunkt i det personliga engagemanget. Det är därför av största vikt att stödja och uppmuntra näringarnas miljösatsningar. Miljöproblemen måste lösas i öppen dialog. Vi har som européer ett gemensamt ansvar för kulturarv och bevarad biologisk mångfald. Vårt kulturlandskap står inför en snabb förändring då ängs- och hagmarkerna växer igen på grund av brist på betesdjur. Våra ängs- och hagmarker rymmer många hotade arter. Många av vårt lands viktigaste rekreationsområden och mest attraktiva miljöer finns i mellanbygder, små gårdar, småskuren sjörik skogsmiljö i och . En politik som vill främja landsbygds- och glesbygdsutveckling måste därför, för att lyckas, ha en bredare inriktning än stöd till enbart livsmedelsproduktion. Framtidens landsbygdsstöd bör därför inriktas än mer mot miljövänligt jordbruk. Jordbruket är en integrerad del av det moderna samhället. Jordbruk och livsmedelsproduktion är viktiga för folkhälsa och miljö, då vår överlevnad är beroende av vad naturen och jorden ger. En miljöanpassad jordbrukspolitik kommer att ha positiva effekter på folkhälsan. En hög kvalitet på våra livsmedel bidrar till en bättre miljö och friskare konsumenter. En god hygien på gårdarna, i slakterierna och inom livsmedelsindustrin har direkt samband med kvaliteten på maten. Det är därför angeläget att frågan om vilka miljöeffekter och miljökostnader som kan kopplas till jordbruket utreds vidare och läggs till grund för en fortsatt reformering av jordbrukspolitiken. Utgångspunkten skall vara EU:s miljömål samt att särskilt lyfta fram sektorsansvaret, försiktighetsprincipen liksom principen att förorenaren betalar. Ett ökat engagemang och intresse för djurens väl gör också att människor som konsumenter blir medvetna om djurhållningsfrågor. Det är ett viktigt styrmedel. Medvetna och upplysta konsumenter har stora möjligheter att utöva påtryckning genom att köpa varor som säljs av producenter som har en god djurhållning. Konsumentmakt är både en följd av och en förutsättning för en väl fungerande marknadsekonomi. Andra styrmedel för ett bättre djurskydd är lagar och förordningar. När det gäller djurskydd är djurskyddslagen och lagen om djurplågeri mest aktuella. Det är viktigt att dessa lagar är utformade så att de kan respekteras och följas. För att kontrollera att lagar och regler följs är det viktigt med en kontrollinstans. Framför allt behövs en god tillsyn av djurtransporter. Därför vill under utgiftsområde 23 Jord- och skogsbruk, fiske med anslutande näringar, anslag 42:3 Djurhälsovård och djurskyddsfrämjande åtgärder avsätta utöver regeringens förslag. Ytterligare ett styrmedel är och direktiv för djurhållning. Dessa bör implementeras och efterlevnaden kontrolleras såväl i som i övriga nationer inom EU. Djurhållningen måste vidare garantera djuren ett värdigt liv och en anständig död. Även i samband med slakten måste kraven på renhet och god hygien samt god djuromsorg iakttas. Djur bör i första hand inte betraktas som handelsvaror utan som levande varelser. En dålig djurhållning är inte bara etiskt oförsvarbart utan innebär även en hälsorisk för konsumenten. De två viktigaste uppgifterna för är att genomdriva regler som också efterlevs om minimerade slakttransporter samt att arbeta för att slakt sker nära djurens uppfödningsplatser. Vi anser att maxtiden för slakttransporter skall vara per transport med inlagda vattenpauser och god ventilation. Regelverket behöver ändras för att underlätta etablering av småskaliga slakterier och avsättning av närproducerande livsmedel. menar att inom EU bör verka för ett borttagande av exportbidragen. Ansenliga belopp betalas ut i bidrag till export av levande djur. Det är bland annat dessa subventioner som gör djurtransporterna lönsamma. Som ett första steg bör samtliga medlemsstater kontrollera att EU:s djurskydds- och transportdirektiv följs innan bidrag utbetalas. 9 Obligatorisk utbildning för djurskyddsinspektörer Det är djupt tragiskt att djurplågeri och vanvård förekommer. För att ett brott, i lagens mening, skall bedömas som djurplågeri måste djuret ha lidit svårt. Vanvården eller misshandeln måste dessutom skett uppsåtligen eller av grov oaktsamhet. Detta är, enligt veterinärer och djurskyddsinspektörer, svårt att dokumentera och bevisas på ett sätt som tillgodoser de krav som ställs i en rättslig instans. finns ingen obligatorisk utbildning eller krav på utbildning för kommunernas djurskyddsinspektörer. vill införa kravet på utbildning som vi vill öka samverkan över kommungränserna. uppfattning är att de livsmedelsproducerade djuren skall omfattas av en ny livsmedelssäkerhetsmyndighet, då de är en del av livsmedelskedjan och deras välbefinnande i högsta grad är en folkhälsofråga. En annan viktig näringsgren är fisket. Hotet mot bland annat torsken måste snabbt lösas genom verkningsfulla åtgärder. linje i fiskefrågan har varit densamma. Det är inte det traditionella kustfisket som hotar eller till och med utplånat fiskebestånden längs de svenska kusterna. Problemet är den storskaliga industriella rovdriften. Vi har särskilt lyft hotet mot torsken i vår miljömotion. (Se därför vår miljömotion för mer detaljerade förslag.) liberalerna bejakar både ekologiskt och miljöanpassat konventionellt jordbruk. Arealersättningen för spannmål bör minska. En riktad miljösatsning helt i linje med kommissionens förslag är en satsning på vallodling. På våra bättre jordar i Syd- och , där näringsläckage till havet kan befaras vara störst, har svag ekonomisk konkurrenskraft gentemot spannmål och sockerbetor. En förnuftig jordbrukspolitik bör därför minska arealersättningen mot ett miljöstöd för vallodling, fånggrödor och kantzoner etc för att minimera kväveläckaget. Praktisk utveckling kring småskalig biogasproduktion och biobränsle är ur många aspekter intressant och bör följas upp. gröna skog är en mycket viktig näringsgren. Nationalekonomiskt svarar skogen för ett nettoexportvärde på . Skogens ekosystem utgör grunden för många arters överlevnad. Deras skyddsbehov måste på ett avgörande sätt påverka avverknings- och reproduktionsreglerna. Skogsbruk skall bedrivas så att den biologiska mångfalden inte hotas. All svensk skog bör vara internationellt certifierad. Lagstiftningen, inklusive skogsvårdslagen, bör ses över utifrån miljömålet. Skogsvårdslagen skall inarbetas i den övriga miljölagstiftningen. Offentligt ägd mark skall kunnas användas som utbyte mot den mark som den enskilde skogsbonden avsätter som naturreservat. Det är viktigt att det finns en öppen dialog och en tidig samverkan med berörda parter. Exempelvis mellan länsstyrelse och markägare. Likaså behöver styrmedlen förstärkas i form av bland annat bidrag till naturvårdsinriktad skötsel. Principen skall vara att brukaren skall hållas skadeslös och intrångsersättning skall utgå. Livsmedelspolitiken måste baseras på principerna om öppenhet, spårbarhet, redlighet och renlighet. Dessa principer är förutsättningarna för en fungerande marknadsekonomi, där varje medborgare ges rätten till ett välinformerat val, men där hon får ta ansvar för den mat hon väljer att äta och den hälsa hon strävar efter. Märkningen av samtliga foder- och livsmedelsprodukter måste vara fullgod. Livsmedelsproduktionen är beroende av EU:s gemensamma jordbrukspolitik, CAP. Det är därför viktigt att de kommande reformerna av CAP fokuserar på konsumenternas intressen. handlade livsmedelsfrågan främst om möjligheten att kunna äta sig mätt. fokuseras frågan alltmer på vad man kan och bör äta. Valfriheten har ökat. En svensk kan numera uppleva all världens matkulturer utan att åka utomlands. förändras livsmedelsmarknaden och nya, tidigare okända, produkter tillkommer snabbt. Det är som regel positivt men skapar också osäkerhet hos konsumenterna. Kunskapen om råvarorna har minskat och vägen mellan bonden och konsumenten ökat. Få har insyn i hela produktions- och distributionskedjan. ställer konsumenten allt större krav på vad livsmedlen innehåller och hur dessa framställs. Vi liberaler kräver att maten skall hålla hög kvalitet och vill veta att den producerats under goda förhållanden för både djur och miljö. 14 Livsmedelssäkerheten från jord till bord vill verka för säkrare och sundare livsmedel i EU. Målsättningen bör vara att utforma en gemensam europeisk livsmedelspolitik, som gör det möjligt för människor att känna trygghet med vad de äter oavsett om de bor på eller i finska . i och fallen med galna ko-sjukan i stora delar av visar att även i dessa frågor har nationsgränserna förlorat mycket av sin betydelse. Ett första steg mot en gemensam livsmedelspolitik har tagits genom etablerandet av EFSA (Safety Authority). För att vi som konsumenter skall kunna vara säkra på vad vi köper måste kraven på korrekt information vara absoluta. Vi anser att ett hållbart och gemensamt kontrollsystem för livsmedelssäkerheten måste skapas. Målet måste vara det självklara; att all mat, billig, dyr, närodlat eller långväga ifrån, skall vara ofarlig. Det betyder att vi måste ha ett antal regler och lagar på EU-nivå som rör hela kedjan från jord till bord. Ett strikt och fullständigt säkerhetssystem måste vara lika för alla producenter i alla led i livsmedelskedjan inom hela unionen. Då innebär det inga handelshinder och ingen skillnad i konkurrenskraft mellan företagen. Alla behåller sin frihet att konkurrera med smak, form och traditioner. 15 Ett system för egenkontroll För varje typ av produktionsplats och för varje typ av produktion skall det finnas ett system för egenkontroll. Varje bonde, producent, förmedlare och handlare skall säkra sin egen hantering. Alla varor som köpts in skall redovisas och kunna spåras. Resultatet av egenkontrollen är en periodisk rapport som en lokal eller nationell myndighet sedan godkänner. Alla som hanterar mat i någon form skall ha goda kunskaper i livsmedelshygien, den ansvarige arbetsledaren skall alltid ha ett körkort i hygien, mikrobiologi och miljöhänsyn, vars krav skall vara lika i alla medlemsländer. Var och en måste vara ansvarig för sin produkt. 16 En fullödig kontroll av livsmedelssäkerheten Det finns flera rapporter som visar en stor brist på samordning och övervakning av livsmedelssäkerheten i . har ansvaret för regelverk och kontroll av foder, för gödselhanteringsråd, för djuromsorg. Kemikalieinspektionen är medansvarig för de kemiska substanser som används i odlingarna och har en stödfunktion. Vid slakteridörren övergår djuret till livsmedel och då tar vid. är formellt ansvarigt för livsmedlet fram till konsumenten, i samarbete med . Men har bara kontrollansvaret för de allra största anläggningarna ca 600 stycken. Alla andra företag inom livsmedelskedjan skall kontrolleras av kommunerna, vilket givetvis gör att en del starka kommuner har en utmärkt tillsyn men ca en tredjedel av kommunerna kan mer eller mindre sägas ha noll koll. har en nivå på kontrollen som torde vara bland de allra svagaste i den utvecklade delen av världen. Snåriga avgifter, skilda myndigheter med delat ansvar och extremt ojämn kontroll skapar en hopplös situation. Inte bara säkerheten sätts ur spel det nuvarande systemet gynnar den slarvige och farlige, men missgynnar den skötsamme. anser att en nationell livsmedelssäkerhetsmyndighet bör ha det fulla ansvaret från jord till bord med den övergripande målsättningen: god folkhälsa och rimligt trygga konsumenter som kan fatta egna välgrundade beslut. Det betyder en kontroll av absolut alla inblandade parter, strikta egenkontrollprogram och en identisk kontroll över hela landet. Att samordna systemen är inte detsamma som att alla parter måste eller bör sitta på samma plats. Självklart måste ett samlat kontrollsystem ha en lokal/regional organisation, då lokal- och personkännedom är viktigt. Den enskilde kontrollanten måste ha ett starkt lagstöd i ryggen och dessutom bör inga sociala jävsituationer förekomma. är det ju så, att livsmedelskontrollanten skall kontrollera sin egen arbetsgivare kommunen. Produktionsplatserna kan vara åkerbruk, ladugårdar, livsmedelsindustrier, distributörer, detaljhandel eller restauranger. Men de kan även vara anläggningar som svarar för försörjningen med insatsvaror i livsmedelsproduktionen, som till exempel industrier för produktion av gödselmedel till jordbruket, fodermedelsindustrier eller förpackningsindustrier för livsmedel. En livsmedelsproducent har givetvis rätt att själv beskriva vad en produkt är, varifrån den kommit och hur den framställts. Alla påståenden måste dock gå att bevisa. Det betyder att om någon saluför lokalt odlade grönsaker, skall säljaren kunna bevisa detta. Om någon hävdar att deras produkter är miljövänligt odlade så måste detta vara korrekt.