mot · GP02K79 · 2002-02-18 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:K79av m.fl. (kd)med anledning av skr. 2001/02:83 En nationell handlingsplan för de mänskliga rättigheterna Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en värdekommission. Etisk grund För att ett samhälle ska kunna fungera behövs att invånarna omfattar vissa gemensamma värden. Varje civiliserat samhälle utgår från en sådan värdebas, en etik, som klargör hur man bör uppträda mot varandra. I alla samhällsbyggen har etik successivt kodifierats till lagar som medborgarna haft att rätta sig efter. Etiken har blivit till lagstiftning ungefär som upptrampade stigar blivit till allmänna vägar. Etiken bildar således ett sammanhang med politiken, och orsaken till att vi kristdemokrater betonar etikens grundläggande betydelse för politik är det faktum att etik är och fungerar som en närande jordmån för rätt och lagstiftning. Begreppet rättvisa förekommer ofta i den politiska retoriken och kan fungera som ett exempel. Om rättvisa över huvud taget ska kunna skipas mellan medborgare eller mellan det offentliga och medborgarna, måste det ske utifrån en gemensam bas av värden. Traditionellt menas att rättvisa som dygd är en förmåga att erkänna och garantera andras rättigheter. Men allt tal om rättvisa är bara tomma ord inför planlösa beslut, om det inte finns en medvetenhet eller kunskap om vilka allmänt giltiga värden alla människor har rätt att förverkliga och har ansvar för att andra får förverkliga. Om stat, landsting/regioner och kommuner ska garantera att rättvisa skipas, måste politiker veta vilka värden det är som ska garanteras alla människor. Om barnen ska vara i centrum för politiken, måste politiker veta vilka grundläggande värden det är som ska garanteras barnen, till exempel liv, hälsa, kunskap, sanning, frihet, naturliga gemenskaper etc. Saknas denna kunskap om värden, blir orden om rättvisa och rättigheter innehållslösa. Politik utgår ifrån människosyn och värden. Det är viktigt att partierna tydligt redovisar vilken etik och vilka värden man utgår från. Inga politiska beslut tas utan att människosyn och etik spelar en grundläggande roll. Lagstiftning är ett uttryck för samhällets etik, som i sin tur byggs upp av värden, rättigheter och normer. Värden kan identifieras genom att fråga efter det som är värdefullt för den enskilda människan, för alla människor och för samhället. Gemensamma eller allmänt giltiga värden är livet, människovärdet, kärlek, sanning, frihet, kunskap, den goda miljön etc. De är värden i sig. En rättighet innebär anspråk att få uppnå, uppleva eller realisera ett värde. Det handlar om rätten till ett meningsfullt liv, att bemötas med värdighet och respekt, uppleva kärlek, att få ta del av sanning, få tillägna sig kunskap och att få ta del av en ren miljö. En norm påtalar ett ansvar för värdena och rättigheterna till dem. Det kan gälla att respektera liv och andras människovärde, att visa kärlek, att hålla sig till sanning och hederlighet, tillägna sig kunskap och att värna miljön. Hur byggs värdegrunden upp? Det finns tre viktiga fundamentala och sammanhängande kriterier på demokratin. Människovärdet med de grundläggande fri- och rättigheterna, majoritetsstyre och hänsynen till minoriteter. Denna demokratisyn är värdegrundad. Demokratin är inte något teknokratiskt system för beslutsfattande. Ett styre där majoriteten kränker, hotar eller eliminerar minoriteter, eller där en majoritet tolererar sådant, är därför ingen demokrati. Vi har en del oroande influenser som vill bortse från den grundläggande synen på människan. Därför är det viktigt att vårt fri- och rättighetstänkande är sammanhängande och tydligt och framför allt att vi tydligt och klart vågar argumentera för det. Omtanke börjar hemma. Så skulle man kunna översätta ett bevingat engelskt uttryck. Det är i de nära relationerna som människovärdet och fri- och rättigheterna införlivas i vårt tänkande och i vår syn på medmänniskan och hela samhället. är extra viktiga. Moderna kriminologer har upptäckt vad som sedan urminnes tider varit en levande kunskap hos föräldrar, nämligen att uppfostran faktiskt har betydelse. Föräldrarnas allra viktigaste uppgift utöver den kärleksfulla omtanken är att vidarebefordra ett värdetänkande, en värdesyn, en människosyn. Det är bekymmersamt och värt kritik att regeringen i sin nationella handlingsplan inte uppmärksammar den mest betydelsefulla delen i denna värdeöverföringsprocess, dvs. den tid då barnen är som mest mottagliga för värdegrunden. Föräldrarna, familjen, spelar huvudrollen i arbetet för att förstärka de mänskliga fri- och rättigheterna i det allmänna medvetandet. Föräldrainsatsen är den mest fundamentala, men behöver kompletteras. Det omgivande samhället bör också medverka och stödja föräldrarna i deras arbete med värdeöverföringen. Förskola, skola och övriga samhälleliga institutioner bör ta ett stort ansvar på det området. Och även det civila samhället borde känna sitt ansvar. Det är ofrånkomligt att medierna har ett alldeles särskilt ansvar för värdeinternaliseringen. Lagstiftaren har förstås ett ansvar bland annat genom att lagstiftningen fokuserar och argumenterar för värdefrågorna. Lagstiftningen är faktiskt också opinionsbildande, inte bara krasst inriktad på rättsliga grunder. De s k målsättningsstadgandena i 1 kap. 2 § regeringsformen är ett exempel på detta. Där talas det om respekt för människans lika värde och om frihet och värdighet, etc. Men paragrafen kan inte användas för rättsligt grundade krav i sig. Den pekar dock ut viktiga mål och påverkar därmed tilliten i samhället. Lagstiftning Regeringsformen tillförsäkrar med smärre undantag endast medborgarna fri- och rättigheter uppräknade i 2 kap 1 § regeringsformen i förhållande till det allmänna. De tillförsäkras däremot inte i förhållande till andra enskilda eller andra enskilda rättssubjekt (företag eller organisationer). I denna del kan det inte anses råda full parallellitet mellan regeringsformen och . Denna konvention kan antas ålägga konventionsstaterna viss skyldighet att genom lagstiftning trygga vissa fri- och rättigheter även mellan enskilda. Enligt vår mening vore det värdefullt att utreda om även fri- och rättigheter mellan enskilda borde grundlagsfästas och inte som i huvudsak vara inriktade på förhållandet mellan den enskilde och det allmänna. En sådan grundlagsfäst rätt skulle stärka som rättsstat. har väckt denna fråga i särskild motion. Grundlagarna, framförallt regeringsformen, utgör den grundläggande rättsnormen. Därför är det centralt att denna rättsnorm är djupt förankrad i den kulturtradition som i sina grunddrag omfattas av svenska folket. Den nuvarande författningen utgår i hög grad från ett rättspositivistiskt betraktelsesätt, där rätten definieras operationellt, det vill säga rätt är det som lagstiftarna kallar rätt. Rätten ingår som ett undersystem i ett samhälle, där de grundläggande värdena etiken utgör ett sammanhållande band. Rättsnormen ska därför ta sin utgångspunkt i det som är etiskt godtagbart. Den bör alltså förankras i den svenska och västerländska kulturtraditionen. Även detta har varit föremål för motionskrav från . Inget samhälle kan fungera utan tillit. Det goda samhället är byggt på att det finns en tillit. Tillit uppstår inte av sig själv. Den grundas i värden. Sociala relationer bygger på ömsesidighet. Denna ömsesidighet fungerar inte utan att vi redan som små fått inplanterat de goda värdena. Även de ledande kriminologerna har kommit till insikt om att uppfostran faktiskt har betydelse. Värdeöverföringen och träningen i att kontrollera sina impulser är helt centrala för att kunna leva ett bra liv i relation med andra människor. Varje dialog, varje diskussion blir till en meningslöshet, om det inte hos de diskuterande finns ett gemensamt etiskt minimum, en gemensam uppsättning värden och värderingar: ett fundament för dialogen. Och det är ju just de frågeställningarna, den analysen, som är de försummade i svensk allmänpolitisk debatt. Inget samhälle kan bestå utan ett grundläggande etiskt minimum. Men om vi inte bryr oss om att utkristallisera och diskutera och förklara detta minimum är risken uppenbar att det faller i glömska och ersätts av ett moraliskt gungfly. Det sätt på vilket vi upplever och tolkar världen beror i mycket hög grad på det slags idéer som fyller våra sinnen, skrev filosofen för ett trettiotal år sedan. Att föra en debatt om dessa idéer borde därför vara centralt i allt samhällsengagemang. De politiska partierna är förstås inte de mest centrala signalgivarna när det gäller överförande av värden och värderingar. Familjen är givetvis, som nämnts, den viktigaste. Skola, medier, vänner och kamrater kompletterar denna uppgift. Lagstiftaren deltar förstås också det torde vara påvisat att lagstiftning är normerande, åtminstone i viss utsträckning. Men även inom politikens domäner finns det behov av ett samtal, debatt, kring de grundläggande mänskliga värdena. Och självfallet är det oerhört centralt att de politiska beslut som fattas av riksdag, landsting/regioner och kommuner är grundade på ett accepterat värdemönster. Politiska beslut måste bygga på en realistisk bild av människan. Människosynen är avgörande. För har frågan om människosynen alltid varit den centrala i det politiska arbetet. Kulturtraditionen påverkar självfallet värde- och normsystemet i ett samhälle. finns inom vad man kallar den västerländska kulturkretsen, som präglats starkt av kristet och humanistiskt tänkande. Den värdebas som skapats inom denna tradition utgör en god grund för uppbyggandet av en människovärdig miljö; det vi kallar ett gott samhälle. Mycket av vår samtid karaktäriseras av osäkerhet, ibland förvirring, ett sökande efter vad som är meningen. Vi tror att det är viktigt att även politikerna möter dessa behov på ett naturligt sätt. har vi kristdemokrater pekat på det norska exemplet med en värdekommission. Vårt förslag har väckt kritik på flera håll. Man skall inte skriva folk på näsan ställningstagande i etiska frågor. Men det har heller inte varit syftet med en värdekommission. Till det politiska ledarskapet hör också möjligheten att starta en diskussion och att försöka leda den in på meningsfulla områden även om politiker i dessa sammanhang skall akta sig för att komma med facit. Vi kan peka på att regeringen och de politiska partierna i andra sammanhang varit angelägna om att bidra till att debatt skapas kring andra frågor. och var t.ex. så uppbyggda att ett av syftena med dem vara att stimulera debatten kring respektive frågeområde. arbetar med ett uppdrag av den karaktären. Kommittén skall utan att själv ta ställning bidra till att stimulera debatten kring Europeiska unionen och dess framtid. Själva angreppssättet att stimulera debatt vilket en värdekommission borde ha till huvuduppgift är alltså inte främmande för svensk tradition. Den norska värdekommissionen hade följande uppdrag: Huvudmålet är att bidra till en bred värdemässig och samhällsetisk mobilisering för att stärka positiva gemenskapsvärden och ansvar för miljön och samhällsgemenskapen. Det är viktigt att motverka likgiltighet och främja personligt ansvar, deltagande och demokrati. Den skall bidra till att skapa större insikt om värdefrågor och etiska problemställningar på ett sådant sätt att våra liv som enskilda, vår kultur och samhällsutveckling och vårt förhållande till naturen i större grad kan präglas av insiktsfulla värdeval. Den skall bidra till kunskap om den värdemässiga utvecklingen i samtidskulturen, bland annat de institutionskulturer vi är del av och våra individuella värdeuppfattningar. Den skall analysera den värdepåverkan som sker genom olika kanaler i samhället. Denna, delvis okända, påverkan skall värderas i förhållande till den kända uppfostran som sker. Den skall identifiera aktuella värdemässiga och samhällsetiska utmaningar man står inför och diskutera möjliga svar på dem. Den skall uppmana och stimulera offentliga myndigheter och relevanta delar av de civila samhället till debatt och deltagande. Den bör bidra till diskussionen om vad som är de offentliga myndigheternas uppgift och vad den enskilde, familjen, det civila samhällets institutioner och näringslivet har ansvaret för. Den skall uppmana och utmana till etisk reflektion och handling, inte bara genom utredningar utan genom ett brett spektrum av aktiviteter, som exemplifierar, aktualiserar och konkretiserar värdefrågor. Den norska värdekommissionen har avslutat sitt arbete. Den höll över 600 öppna möten, 130 kommuner gav synpunkter, många skolor och frivilliga organisationer var engagerade i diskussionen. Utan tvivel skapade kommissionens arbete en bred debatt i , bredare än något annat tidigare statligt initiativ. För en svensk värdekommission går det utmärkt att använda sig av det grundläggande upplägg som den norska värdekommissionen har haft. Där finns en mängd spännande ansatser som kan användas för att belysa etikens/värdebasens betydelse för olika samhällsområden. Det finns t ex anledning att fokusera på följande frågeställningar: vilka är de grundläggande värdena för ett gott samhälle och vilka är inspirationsgivarna för dessa hur vi tillägnar oss etiken/värdena familjens, skolans, rättssystemets, mediernas och övriga signalgivares betydelse som värde- och normöverförare hur rättssystemet och rättstänkande byggs upp utifrån den gemensamma värdebasen samhällsekonomins beroende av en fungerande etik i form av tillit och förtroende och ekonomins drivkrafter familjens betydelse för ett gemenskapstänkande värdebasens betydelse för uppbyggande av företags- och organisationskulturer värdebasens utveckling och betydelse i ett informationssamhälle jämfört med jordbruks- och industrisamhällena värdebasens utveckling och betydelse i ett samhälle som får allt större etnisk mångfald. bör i syfte att bredda och entusiasmera den etiska diskussionen med sikte på samhällets fundament och därmed de mänskliga fri- och rättigheterna tillsätta en värdekommission. Detta bör ges regeringen tillkänna. I det följande kommenteras några områden som utöver regeringens förslag är väsentliga i det fortsatta arbetet för de mänskliga fri- och rättigheterna. Ett oberoende domstolsväsende Vi delar regeringens uppfattning om självständiga, oberoende och opartiska domstolar som en central uppgift att upprätthålla de mänskliga rätigheterna i en demokrati. Regeringen avser att ge en särskild utredare i uppdrag att kartlägga på vilket sätt de svenska domstolarna hanterar 2 kap i regeringsformen och om de mänskliga fri- och rättigheterna. En kartläggning är emellertid inte en tillräcklig åtgärd. I en särskild motion har krävt en bredare utredning kring fri- och rättigheterna. I planbeskrivningen tar regeringen upp frågan om lagprövningsrätten. har genom ett tillkännagivande till regeringen krävt en utredning om lagprövningsrätten. Regeringen uppehåller sig i skrivelsen mycket kring de negativa aspekterna på utvidgad lagprövningsrätt och en eventuell författningsdomstol. KU:s tillkännagivande redovisas inte i sin totalitet. KU gjorde följande formulering i sitt ställningstagande i betänkande 2000/01:KU11: Utskottet anser mot bakgrund av det anförda att regeringen bör ges i uppdrag att låta utreda frågor om skyldigheten enligt 11 kap. 14 § regeringsformen för domstolar eller andra offentliga organ att i vissa fall inte tillämpa en föreskrift och om undantaget från denna skyldighet, det s.k. uppenbarhetsrekvisitet. Uppenbarhetsrekvisitet bör belysas, inte minst med hänsyn till att införlivats med svensk rätt och att anslutit sig till EU. Utredningen bör omfatta frågan på vilket sätt en förstärkt lagprövning bör kunna utövas. Detta bör t.ex. kunna innefatta överväganden kring Lagrådets ställning och frågan om behovet av en speciell författningsdomstol eller om prövning bör ske inom det vanliga domstolsväsendet. Det är angeläget att utredningen belyser möjligheterna att även fortsättningsvis garantera domstolsväsendets självständighet och undvika politisering av domstolarna. Regeringen anger inte på vilket sätt den avser att fullfölja tillkännagivande, men vi förutsätter att regeringen utför den beställningen gjort. En viktig uppgift för den kommande författningsdomstolen vore att pröva påstådda kränkningar av de mänskliga fri- och rättigheterna, vilka är fastslagna i grundlagen och i den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. Domstolarnas oberoende har berörts i en tidigare motion från . Vi vill se en utredning kring roll med syfte att åstadkomma ett system i likhet med det danska, där domstolsorganisationen underställs . Främjandeombudsmännen menar att en sammanslagning av de olika främjandeombudsmännen kan ha flera fördelar. Det är inte alltid enkelt för medborgaren att veta vilken ombudsman som ansvarar för vilka områden. För medborgaren är det lättare att kunna vända sig till en myndighet: rättighetsombudsmannen. har, bl.a. genom initiativ från , tillkännagett för regeringen behovet av en sådan utredning. Det är därför bra att regeringen aviserar en tilläggsdirektiv avseende en generell diskrimineringslagstiftning vilken även skall omfatta den föreslagna översynen av ombudsmännen. Ideella organisationer och allmänna samlingslokaler I finns en lång tradition av ideellt engagemang. Det ideella arbetet har sin huvuduppgift i att skapa gemenskap, helhet och struktur i människors liv. Men utöver det finns det uppgifter för den ideella sektorn i gränszonen mellan privat och offentlig sektor. Folkrörelser och frivilliga organisationer fungerar ofta som samhällets känselspröt. De hittar orättvisorna, upptäcker kantigheterna, kartlägger nya områden och antar nya utmaningar. De kompletterar också den offentliga verksamheten. Ökade möjligheter till engagemang från den ideella sektorn kan bidra till att höja kvalitén i det offentliga serviceutbudet. inleddes i ett arbete för utveckling av den ideella sektorn. Olika forsknings- och utredningsprojekt initierades och en beredning för utveckling av den ideella sektorn tillsattes. I samband med detta infördes ett nytt anslag för stöd till detta utvecklingsarbete. Den socialdemokratiska regering som tillträdde 1994 ändrade inriktning på detta arbete och avvecklade också det anslag som var kopplat till utvecklingsarbetet. av relativ stiltje i denna fråga har regeringen nu dragit igång ett arbete för att stärka utvecklingen av den sociala ekonomin som ofta används synonymt med den ideella eller tredje sektorn och som alltså handlar om de delar av samhället och ekonomin som faller utanför såväl den privata som den offentliga sektorn och där föreningar, folkrörelser och liknande sammanslutningar är centrala aktörer. Regeringen har i budgetproposition informerat om att en arbetsgrupp kommer att tillsättas på detta område inom departementen. Vi anser att det är en självklarhet att det i en sådan arbetsgrupp även engageras representanter från den ideella sektorn, vilket regeringen inte nämner över huvud taget. Det är också viktigt att regeringen fullföljer sina intentioner om att tillsätta en särskild utredare med uppgift att utreda och analysera frågor rörande allmänna samlingslokaler. Flyktingfrågor Förvarstagande kan en asylsökande tas i förvar om identiteten är oklar och behöver utredas, om det finns annat skäl som motiveras utifrån prövningen av rätten att stanna i eller det finns en risk att utlänningen håller sig undan inför utresan. Även personer som till överklagat ett avvisningsbeslut kan tas i förvar. Undantaget från dessa regler är att barn endast i undantagsfall tas i förvar och aldrig ensamt. För att frihetsberöva någon krävs synnerliga skäl. Vid risk för att den asylsökande kommer att hålla sig undan kan denne frihetsberövas . Någon permission får den som frihetsberövats inte. Det sistnämnda motiveras genom att man hänvisar till att frihetsberövandet gäller . utgångspunkt är att förvarstagande endast skall ske i undantagsfall och att det måste finnas en tidsbegränsning. som UNHCR är av samma uppfattning. kan ett förvarsbeslut, som är långt, förlängas genom ett överklagande till länsrätten. Detta kan göras i princip hur som helst. Därför finns det i realiteten inte någon begränsning av förvarstagandetiden. Den asylsökande får heller inget besked om hur länge han kommer att frihetsberövas. Vid omprövningen eller överklagandet behöver myndigheterna endast ange ett antagande om att personen ifråga kommer att hålla sig gömd inför utvisningen. Enligt utsago från frivilligorganisationer brukar inga omständigheter eller bevis anföras som styrker påståendet. Detta är, enligt vår mening, helt oacceptabelt. förordar att även alternativa former till förvarstagning bör utredas och prövas. Särskilt viktigt är detta för den grupp asylsökande som har blivit torterade. Många psykologer menar att det för denna grupp upplevs som att utsättas för ytterligare tortyr när de stängs in. Vi anser vidare att kvinnor skall erbjudas förvar avskilt från män. Barn skall, enligt vår uppfattning, tas i förvar i yttersta undantagsfall och då endast i . Barnet bör istället placeras hos en jourfamilj eller något liknande. Utredning och beslut om uppehållstillstånd Myndigheternas behandling av ansökan om uppehållstillstånd drar ofta ut . har sänkt sin ambitionsnivå för handläggning av asylansökan från 6 . Genomsnittstiden för ett asylärende är nu . Denna handläggningstid är helt orimlig. accepterar inte att sänker sin ambitionsnivå och att man trots resurstillskottet ändå inte säger sig kunna följa ens den 6 månader långa handläggningstiden enligt regleringsbrevet. Vi finner det minst sagt anmärkningsvärt att regeringen låter detta ske utan några invändningar. läggs stora pengar på långa förläggningstider och sjukvård. Inte minst gäller det vård för att ta hand om depressioner och annan psykisk ohälsa som drabbar de asylsökande bland annat på grund av långa väntetider. Från psykiatrin hörs ofta protester över ett myndighetsförfarande som drabbar människor som redan haft svåra upplevelser. Om resurserna istället sattes in i ett tidigt skede av processen skulle handläggningstiderna bli kortare. Snabbare handläggning innebär även att resurser som till stor del läggs på sjukvård och boende skulle kunna frigöras och i sin tur kunna läggas på en snabbare handläggning. Det skulle minska en psykiskt pressande väntan, vilket i sin tur kan leda till färre självmordsförsök, som även ökar bland asylsökande barn, och lätta på trycket för den psykiatriska vården. har i sitt budgetförslag anslagit ytterligare medel för att handläggningstiderna skall kunna förkortas. Tolk Tillgången på auktoriserade tolkar är varierande beroende på vilket språk tolkningen gäller och var i man bor. Men ett krav måste vara att myndigheter och institutioner i första hand efterfrågar auktoriserade tolkar. Enligt en rapport från använder sig svenska myndigheter av icke-auktoriserade tolkar eller anlitar invandrares anhöriga som tolkar i av fallen. Vid av alla tolkuppdrag använder kommunerna barn som tolkar i skola och förskola gäller det av alla uppdrag. Detta är helt oacceptabelt. Rättssäkerheten hotas och känslig information kan komma i fel händer och skada den asylsökande. Den asylsökande måste kunna lita på tolkens kunnighet och integritet. Därför skall barn inte fungera som tolkar. Till asylsökande kvinnor som varit utsatta för sexuella övergrepp eller som på grund av det våld de utsatts för är rädda för män, skall det utses kvinnliga offentliga biträden och tolkar. Det är även viktigt när barn skall förhöras att de kan få en tolk av samma kön. Företrädesvis skall det vara tolkar som är vana vid barn och barnens sätt att uttrycka sig. Ta professionellas uttalande på större allvar Flyktingars och asylsökandes hälsoproblem, fysiska såväl som psykiska, måste uppmärksammas mer och i ett tidigare skede än vad som är fallet.