mot · GQ02A239 · 2002-10-23 00:00:00 — För många människor innebär arbetet mer än bara att det ger försörjning. Arbetet ska kännas meningsfullt så att människor kan utvecklas och känna livskvalitet. Alltför många människor är arbetslösa . För att fler arbetslösa ska kunna få ett jobb vill införa tre spår till arbete: rätt till grundläggande utbildning, kvalificerade yrkesutbildningar och övergångsarbetsmarknader för långtidsarbetslösa. Arbetsmarknadspolitiken måste reformeras i grunden. AMS bör minskas till förmån för den lokala nivån, utreda möjligheten att öka de arbetssökandes självbestämmande genom att införa en omställningspeng och öka antalet aktörer som erbjuder arbetsmarknadsutbildningar. För att minska antalet sjukskrivningar är det viktigt att det förebyggande arbetsmiljöarbetet förbättras. De regionala skillnaderna i ökningen av sjukskrivningar och vilka faktorer som gör att vissa delar av landet har en friskare befolkning bör undersökas. Satsningar på det förebyggande arbetet innebär bland annat förstärkta kunskaper om arbetsmiljöarbete bland arbetsgivare, utvecklande av verktyg för att förbättra den enskildes arbetsmiljö och att kriterier för arbetsmiljöcertifiering tas fram. Utöver detta måste den psykosociala arbetsmiljön uppmärksammas, arbetet med ett barnvänligt arbetsliv ta fart och inflytandet för de anställda öka. Den sociala ekonomin innebär ett tillskott för demokratin och människors delaktighet. Regelförändringar för att främja detta arbete bör genomföras. 3 Förslag till riksdagsbeslut 5 5 Tre spår till arbete 9 5.2 Högkvalitativa yrkesutbildningar 10 5.3 Övergångsarbetsmarknader för långtidsarbetslösa 10 6.1 Individuellt kompetenssparande 11 6.2 Utländska utbildningar 12 7 Reformerad arbetsmarknadspolitik 12 7.1 Mindre centralstyrning, ökad lokal makt 13 7.3 Åtgärder och aktörer 14 8.1 Regional klyvning 16 8.2 Förebyggande arbete 17 8.3 Särskilda åtgärder i den offentliga sektorn 18 8.6 Buller i offentlig miljö 20 8.7 Psykosocial arbetsmiljö och mobbning 20 8.8 Barnvänligt arbetsliv 20 11 Åldersdiskriminering i arbetslivet 24 12 Social ekonomi 24 12.2 Kunskapsspridning och forskning 25 3 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om rätt till utbildning motsvarande gymnasienivå.1 tillkännager för regeringen vad i motionen anförs om att regeringen bör återkomma till med förslag om att införa övergångsarbetsmarknader. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om justeringar av systemet för individuellt kompetenssparande. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att validera utländska utbildningar och erbjuda fortbildning för att invandrare skall kunna praktisera sina kunskaper i Sverige.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att tydliggöra arbetslösas rättigheter och skyldigheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en mer individinriktad arbetsmarknadspolitik. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att flytta fler beslut från statlig och regional nivå till lokal nivå. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om utvärdering av regelverk och organisationen för arbetsförmedlingsnämnderna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en reformering av AMS/AMV. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utreda hur den arbetssökandes självbestämmande kan ökas med inriktning mot att införa en omställningspeng. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att införa auktoriserade aktörer inom arbetsmarknadsområdet. tillkännager för regeringen vad i motionen anförs om att beslut om arbetsmarknadsåtgärder skall fattas lokalt. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ta fram strategier för hur man skall möta framtidens behov av utbildad arbetskraft inom offentlig sektor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att en kartläggning bör göras kring vilka faktorer som bidrar till skillnader i ökning av sjukfrånvaro mellan olika regioner.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att en översyn bör göras av vilka faktorer som bidrar till att vissa yrkesgrupper och regioner är mer långtidsfriska än andra.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kartläggning av arbetsmiljökompetensen hos företagen och en förstärkning av denna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att en översyn bör göras av dagens strukturer som styr den enskildes arbetsituation så att verktyg för bättre arbetsmiljöer därigenom kan utvecklas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utreda kriterier för en god arbetsmiljö och nedsättning av arbetsgivaravgifter för företag som uppfyller dessa.2 begär att regeringen återkommer med förslag som förbättrar förutsättningarna för företag att anlita den kompetens för förebyggande insatser som företagshälsovården kan bidra med. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att arbetsgivare bör ha ett ansvar för att behovs- eller projektanställda och uppdragstagare skall ha tillgång till en personlig skyddsutrustning utformad efter dessas behov och förutsättningar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen bör ta initiativ till en översyn av under vilka förhållanden dagens skyddsutrustning testas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utforma ett program för bullerdämpande åtgärder i offentliga lokaler.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inkludera handlingsplan mot mobbning i åtgärdsplan för en bra arbetsmiljö. begär att regeringen tar initiativ till att göra en fördjupad uppföljning av den lagstiftning som reglerar möjligheten till ett barnvänligt arbetsliv. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inom ramen för de aviserade trepartssamtalen lyfta frågan om arbetstagarnas förbättrade möjligheter till inflytande över arbetstiden. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om regelverk för en mer generös arbetskraftsinvandring. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om reglerna för att motverka lönedumpning och urholkande av arbetsrätten för arbetskraftsinvandrare. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om metoder för att minska arbetslöshet bland personer med funktionshinder. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om arbetslivets tillgänglighet för personer med funktionshinder. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utreda verksamhetsmål så att lönsamhetsmål inte går före ansvaret för de funktionshindrade. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att den bidragsgrundande lönekostnaden, vid nyanställningar och när lönebidragen omförhandlas, bör höjas från dagens till . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen bör återkomma till med förslag om att tidsbegränsa aktivitetsgarantin till och i stället införa möjligheten för arbetslösa att erhålla anställning med lönebidrag. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om lagstiftning som gör det möjligt för arbetsmarknadsnämnderna i samråd med kommuner och landsting att införa anställningsstöd. begär att regeringen återkommer med förslag till hur EU:s diskrimineringslagstiftning gällande arbetslivet kan implementeras i svensk lagstiftning inom alla områden som rör det svenska arbetslivet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att framtidens välfärd kan, genom den sociala ekonomin, utvecklas utifrån ett underifrånperspektiv.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att förtydliga reglerna kring rätten att erhålla ersättning från arbetslöshetsförsäkringen som den sökandes engagemang inom den sociala ekonomin kan fortsätta. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utreda förutsättningarna för att ge ett lärosäte ett nationellt uppdrag att forska om social ekonomi.1 1Yrkandena 1, 4 och 37 hänvisade till UbU. 2Yrkandena 14, 15, 18 och 26 hänvisade till SfU. 3Yrkande 22 hänvisat till BoU. 4Yrkande 35 hänvisat till NU. Att ha ett arbete är viktigt inte bara för att ha en inkomst utan det är minst lika viktigt för människors självkänsla och självförtroende. Oavsett om man arbetar i privat, offentlig eller kooperativ regi så är arbetet en stor del av människors liv. Arbetet ska kännas meningsfullt för den enskilde och det ska ske i en bra arbetsmiljö. Genom att ge människor ett ökat inflytande över sin arbetssituation och sänka skatter så att alla kan leva på sin lön, ökar också människors självbestämmande. För samhällets del är ökad sysselsättning en grund för högre tillväxt. När fler människor går från bidrag till att försörja sig själva, minskar samhällets kostnader som skatteintäkterna ökar. Många människors arbete lägger grunden för en väl utbyggd välfärd. De två enskilt viktigaste åtgärderna för att öka sysselsättningen handlar om att skapa ett företagsklimat i världsklass och att göra insatser för att minska sjukskrivningar och förtidspensioneringar. Villkoren för företagen måste förbättras så att de har råd och vågar anställa. Det behövs enklare regler, sänkt skatt på arbete, lika villkor i försäkringssystemen och ökad tillgång till riskkapital. För att minska sjukskrivningarna är det viktigt att snabbt få rehabilitering man blir inte friskare av att behöva vänta på att få vård. Vi vill därför införa en garanti för att sjuka ska få vård och rehabilitering . Många människor slussas också mellan systemen. Därför vill vi förbättra samordningen mellan hälso- och sjukvården, , arbetsförmedlingen och . Om människor får större delaktighet i arbetslivet såväl som i övrigt minskar ohälsan i samhället. Våra förslag om reformer för att minska sjukskrivningarna och för att underlätta för företagande presenteras i motioner på dessa områden. lågkonjunktur skedde stora förändringar på den svenska arbetsmarknaden. Såväl privat som offentlig sektor rationaliserade som ny teknik började användas inom nya områden, detta fick till följd att arbetslösheten ökade. För att möta problemen på arbetsmarknaden gjordes en rad insatser och nya åtgärder infördes. Arbetslösheten har minskat och det är nu dags för grundläggande reformer av arbetsmarknadspolitiken. Reformerna ska anpassas efter de nya förutsättningarna på arbetsmarknaden och bygga på lärdomar från det gångna decenniet. Framtidens arbetsmarknadspolitik måste syfta till att göra människor redo att möte de förändringar som skett och inte skapa inlåsningseffekter. Arbetsmarknadspolitiken ska ses i ett helhetsperspektiv. Ett förändrat inkomstskattesystem med lägre skatt för personer med låga och normala inkomster ökar incitamenten för att ta ett arbete som det leder till minskade marginaleffekter. Ett reformerat utbildningssystem med en rätt till kunskaper förbättrar människors möjligheter för livslångt lärande. En väl utbyggd infrastruktur tillsammans med höjda reseavdrag ökar den lokala arbetsmarknadens storlek. Trots den högkonjunktur som har haft så är det många som hamnat utanför arbetsmarknaden. Enligt AMS arbetslöshetsstatistik var den öppna arbetslösheten . Detta är en minskning med 9.000 personer jämfört med året innan. har dock antalet personer i arbetsmarknadsprogram ökat med lika mycket, d v s 9.000 personer. Detta visar på att problemen med arbetslösheten långt ifrån är lösta. Regeringen nådde tillfälligt sitt mål på att sänka den öppna arbetslösheten till för att sedan se den återigen öka. Arbetsmarknadspolitiken har mer handlat om sifferexercis än om att skapa förutsättningar för fler att komma ut i riktiga arbeten. är det över en miljon svenskar i arbetsför ålder som inte arbetar1. De är i stället arbetslösa, i arbetsmarknadsåtgärder, sjukskrivna eller förtidspensionerade. Sysselsättningsnivån är inte högre än och målet på 80 procents sysselsättningsgrad 2004 ser ej ut att kunna uppnås. Trots att regeringen konstaterat att sysselsättningsmålet endast kommer att vara uppfyllt med högtillväxtalternativet så skriver man att målet står fast. Det räcker inte att upprepa målet som ett mantra utan det behövs åtgärder för företagande och tillväxt för att få fler i arbete. Tyvärr verkar regeringen vara mer intresserad av att försvara gamla lösningar i stället för att satsa på reformer för framtiden. I stället för att släppa fram lokal makt och nya idéer väljer man att bygga vidare på en politik som redan befunnits otillräcklig. Alltför många har fastnat i långtidsarbetslöshet något som inte minst drabbat människor som är 55-plus samt personer med utländskt ursprung. Ökade sjukskrivningar och förtidspensionering har också lett till att sysselsättningsnivån inte är högre. Arbetsmiljön måste förbättras och förebyggande insatser stimuleras för att minska sjukskrivningarna och sänka kostnaderna för företagen och samhället. En bra fysisk och psykisk arbetsmiljö ökar arbetstillfredsställelsen och kreativiteten. 5 Tre spår till arbete krisår blev vikten av bra utbildning för att man skulle få jobb tydlig. Trots en hög arbetslöshet hade flera företag svårt att hitta rätt kompetens och avstod därför från att anställa. försvinner vart sjunde jobb, och det är därför nödvändigt att det finns möjlighet för den enskilde att vidareutbilda och omutbilda sig under hela sitt yrkesverksamma liv. föreslår tre spår till arbete: Rätt till grundläggande utbildning På dagens arbetsmarknad är utbildning viktigare . Alla ska ges en bra grund i och gymnasieskolan. Det är viktigt att man ser att elever lär på olika sätt och att varje elev ges en lust till att lära. För de ungdomar som inte får godkända resultat från eller som inte direkt läser vidare på gymnasiet är det viktigt att de har rätt att komma tillbaka och göra det senare i livet. Förutsättningarna för lärlingsutbildningar bör bli mer flexibla. Alla arbetslösa som har en kort utbildning ska erbjudas en kompletterande utbildning motsvarande gymnasienivå. Detta bör ges regeringen till känna. För att möjliggöra ett lärande som passar olika människor så är det viktigt med en bredd av olika utbildningsvägar och -former. Den förda arbetsmarknadspolitiken måste ändras från stora utbildningsprogram till att alltmer kunna erbjuda kvalificerade yrkesutbildningar. De arbetsmarknadsprogram som har varit lyckade är små och relativt snävt inriktade. Exempelvis är lärlingsutbildningar, kvalificerade yrkesutbildningar (KY) och yrkestekniska högskolan viktiga komplement till de mer teoretiska utbildningarna. Utbyggnaden av den högre utbildningen och inrättandet av nya universitet har ökat tillgängligheten till den högre utbildningen. Folkbildningen fyller en mycket viktig funktion då man erbjuder möjlighet till vidareutbildning som ofta passar personer som vanligtvis inte fortbildar sig. Det är bra med olika sorters vuxenutbildningar men det är viktigt att dessa samordnas och att meritvärdet är tydligt. Flexibiliteten och möjligheten att anpassa sig efter behoven på den lokala arbetsmarknaden måste öka. KY-utbildningar har visat sig vara mycket effektiva i att få fler i arbete och därför bör antalet platser öka. Den lokala möjligheten att göra förändringar i inriktning och antal platser per utbildning bör också öka. Exempelvis ska det vara möjligt att bemöta varsel och uppsägningar lokalt med att erbjuda KY-utbildningar för att utbilda till bristyrken. I vår utbildningsmotion utvecklar vi vidare våra förslag på utbildningsområdet. 5.3 Övergångsarbetsmarknader för långtidsarbetslösa Det är viktigt att sätta in extra insatser för de personer som riskerar att bli långtidsarbetslösa. Den som går utan arbete riskerar att tappa kontakten med arbetsmarknaden och blir därför mindre anställningsbar som självförtroende och självkänsla sjunker till botten. Det är viktigt att dessa får extra hjälp att återigen komma ut på arbetsmarknaden. Därför bör anställningsstöd, s.k. övergångsarbetsmarknader, utformas. Långtidsarbetslösa kan då få kontakt med arbetsmarknaden, vilket ökar chanserna för att kunna få ett nytt jobb. Förslaget innebär att arbetsgivarna bildar regionala partnerskap där den arbetslöse kan få gå runt och prova på olika arbeten på olika arbetsplatser. Arbetsgivaren kan i sin tur få en nedsättning av arbetsgivaravgiften för en anställd för att man tar emot en arbetslös. Man får då en personlig kontakt med den arbetslöse och kan se vilka kompetenser denne har, vilket ökar chanserna för att bli anställd. Vad som ovan anförts om att inrätta övergångsarbetsmarknader bör ges regeringen till känna. Det är viktigt att människor under hela livet har god tillgång till vidareutbildning. Den verksamhetsrelaterade vidareutbildningen är arbetsgivaren ansvarig för. Utöver detta behöver det finnas ekonomiska förutsättningar som gör att människor själva kan välja att vidareutveckla sig. Framförallt måste bli bättre på att ta hand om de kunskaper som människor som invandrar har med sig. Arbete är en av grundförutsättningarna för att människor ska känna sig delaktiga i samhället. När inhämtande av nya kunskaper och att man under sitt yrkesliv kan vidareutbilda sig blir allt viktigare, är det nödvändigt med en infrastruktur av utbildningar som gör detta möjligt. En viktigt del i detta är att det finns ett generöst system för individuellt kompetenssparande (IKS). Efter påtryckningar lade regeringen ett inriktningsförslag till system för kompetenssparande . Förslaget är dock byråkratiskt, snålt och otillräckligt. TCO-utredaren säger i att det kommer att ta mellan sju och för en genomsnittlig tjänsteman att kunna avsätta pengar till kontot så mycket att man kan studera en termin utan att riskera inkomstbortfall. Arbetsgivarnas intresse för att fylla på arbetstagarnas konton riskerar också att försvinna, eftersom spartiderna blir så orimligt långa. Systemet ska träda i kraft och regeringen har aviserat att man avser att återkomma med lagförslag . Ett system för kompetenssparande ska bygga på att staten stimulerar såväl arbetstagare som arbetsgivare att göra avsättningar till kompetenssparande. Detta görs lämpligen genom att ge individen möjlighet att göra avdrag för sparandet och genom att ge arbetsgivare en rätt till avdrag för sociala avgifter vid avsättning. Avdragsrätten bör gälla för insättningar på upp till ett prisbasbelopp i stället för en fjärdedels prisbasbelopp som regeringen föreslagit. För att även låginkomsttagare ska ges reell möjlighet till sparande bör dessa ges någon form av extra skattekredit eller bidrag. Det är viktigt att även egenföretagare har möjlighet att spara till sin kompetensutveckling. Avkastningen på sparandet bör skattemässigt likställas med vad som gäller för individuellt pensionssparande, d v s att det beskattas med 15 procents avkastningsskatt. inriktningsbeslut innebär att en ny statlig myndighet ska administrera sparandet. I stället bör det bygga på konkurrens mellan exempelvis banker, fondbolag och andra finansiella institut. Vad som ovan anförts om justeringar av systemet för individuellt kompetenssparande bör ges regeringen till känna. Arbete är en viktigt förutsättning för att flyktingar/invandrare ska lära sig det svenska språket och integreras i det svenska samhället. är arbetslösheten betydligt högre i vissa invandrargrupper än i andra. Detta måste på alla sätt motverkas. utvecklar sina förslag vidare i sin integrationsmotion. Förutom att det är svårt för personer med invandrarbakgrund att etablera sig på arbetsmarknaden så är det än svårare att få ett arbete utifrån sin kompetens och utbildning. Många är överkvalificerade för sina arbeten. Det är viktigt att utbildningar valideras och att det erbjuds fortbildning för att invandrare ska kunna praktisera sina kunskaper i . Detta ges regeringen till känna. Den svenska arbetsmarknaden har genomgått stora förändringar . Detta gäller såväl efterfrågan som utbud av arbetskraft. En majoritet av tillsättningen av lediga tjänster på arbetsmarknaden sker genom informella informationskanaler, vilket visar att det behövs en stark lokal kännedom om efterfrågan på arbetsmarknaden. Ytterligare en förändring är det faktum att bemanningsföretagen ger allt fler människor möjlighet till att komma ut på arbetsmarknaden och erbjudas fast anställning. Enskilda som hamnat i arbetslöshet har alla olika behov och förutsättningar. Öppenhet och rörlighet på arbetsmarknaden är positivt. Arbetslinjen ska stödjas fullt ut. En framgångsrik arbetsmarknadspolitik måste fokusera på de arbetslösa. Att vara utan ett arbete kan för många tära hårt på självförtroendet. I denna utsatta situation är det än viktigare att rättsäkerheten kan garanteras. Alla ska få hjälp med kostnadsfri arbetsförmedling, man ska själv få välja arbetsförmedling och där kunna räkna med att bli behandlad med respekt och hänsynsfullhet. Arbetslösa har inte bara rättigheter utan också skyldigheter. Personer som utnyttjar systemen för egen skull drar ner trovärdigheten för hela systemet. Arbetslösas rättigheter och skyldigheter måste tydliggöras. Detta bör ges regeringen till känna. Det behövs en större flexibilitet för att kunna ta hänsyn till människors olika behov, bakgrund, intressen och förutsättningar. Varje person är bäst lämpad att fatta beslut om sin framtid. Förmedlare ska stödja och ge förutsättningar för att den arbetslöse så långt som möjligt själv ska fatta beslut om åtgärder och utbildningar. Arbetsmarknadspolitiken måste förändras till att bli mer individinriktad. Detta bör ges regeringen till känna. Utöver detta bör arbetsmarknadspolitiken reformeras kraftigt. vill minska ned AMV/AMS för att i stället decentralisera beslut och resurser, inrätta en omställningspeng som gör att arbetslösa själva beslutar om vilken åtgärd som behövs och tillåta fler olika aktörer att erbjuda arbetsmarknadsåtgärder. 7.1 Mindre centralstyrning, ökad lokal makt En lyckad matchning av arbetskraft och företags behov av personal bygger på nära och långsiktiga relationer mellan förmedlare och arbetsgivare. Insatser måste också bygga på hänsyn till lokala förhållanden. Då kan också samordning och samarbete mellan exempelvis hälso- och sjukvård, socialförsäkring och socialbidrag lättare ske. Centrala regleringar kan verka hämmande och i stället bör arbetsförmedlare tillåtas att arbeta på ett friare sätt efter de förutsättningar som finns i närområdet. Vad som ovan anförts om att fler beslut ska flyttas från statlig och regional nivå till lokal nivå bör ges regeringen till känna. För att arbetsmarknadspolitiken skall bli mer dynamisk behövs lokal förankring och idéer från alla parter. finns lokala arbetsförmedlingsnämnder där kommunerna nominerat representanter, som utgör majoriteten i nämnderna. Därutöver innehåller nämnderna företrädare för näringslivet, fackföreningsrörelsen, arbetsförmedlingarna och länsarbetsnämnderna. Genom denna ordning skulle fler engageras och bli delaktiga i den lokala arbetsmarknadspolitiken. De nya arbetsförmedlingsnämnderna har dock inte haft makten över resurserna, vilket gjort att nämnderna till stor del inneburit ett spel för gallerierna. Eftersom arbetsmarknadspolitiken behöver förankras lokalt hos de människor som arbetar och berörs av den lokala arbetsmarknaden, bör regelverk och organisationen för arbetsförmedlingsnämnderna utvärderas. Detta bör ges regeringen till känna. Enligt AMS statistik förmedlar en arbetsförmedlare ett jobb . Detta kan delvis förklaras med att arbetsförmedlingarna får ge service till dem som har svårast att få en ny anställning. Det visar dock på att det finns flera förändringar som behövs för att arbetsförmedlingen ska kunna bli mer effektiv.