mot · GQ02N331 · 2002-10-23 00:00:00 — Redan en fördubbling inom enbart denna bransch skulle därmed kunna innebära 46.000 nya jobb och för hela turistnäringen 110.000. I (ETOUR 2001) pekar Henrekson ut den inrikes semestern som en kvinnofälla. Den höga beskattningen av tjänster inom turismen skapar starka incitament till egenproduktion, t.ex. matlagning, städning, bäddning arbete som i de flesta hushåll utförs av kvinnor. Henrekson konstaterar att detta arbete är tyngre i ett främmande hushåll än vad det är hemma och ställer den rimliga frågan hur mycket rekreation kvinnorna egentligen får under rådande system. För turistnäringen särskilda förutsättningar Turistnäringen skiljer sig från t.ex. exportindustrin genom sitt stora beroende av hemmamarknaden, vars utveckling är av avgörande betydelse för företagens fortlevnad. Näringen har karaktären av ett komplext leveranssystem, där de enskilda företagen inte alltid, eller ens ofta, är medvetna om vilka övriga företag som betjänar den enskilde konsumenten. nordiska grannländer uppfattas ofta som våra främsta konkurrenter inom turismen, vilket implicerar att höga priser egentligen inte skulle spela så stor roll. Detta bygger dock på en felsyn. De av den hårda konkurrensen nedpressade priserna för internationella flygtransporter har gjort att konkurrensen om fritidsresenärerna numera är global. Vårt läge mitt i en högprisregion är därför ett problem, snarare än en fördel. Storslagna och väl kommersialiserade naturupplevelser i är liksom uråldriga kulturminnen i och svårare konkurrenter än våra grannländer. Ogynnsamt är också avstånd från , vilket driver upp utländska konsumenters kostnader och pengar för resan hit. För att kompensera för detta skulle näringen egentligen behöva ett kostnadsläge något under genomsnittet. I en forskningsrapport som utgivits av Turistdelegationen uppskattas den totala storleken av turistnäringens marknadsföring till i storleksordningen . På grund av hemmamarknadens helt dominerande betydelse för näringen utgör kostnader för internationell marknadsföring sannolikt inte mycket mer än av detta. Stiftelsen beräknade att näringen då satsade ca på internationell marknadsföring. Detta förhållande bör hållas i minnet vid bedömningen av statens anslag för turistfrämjande åtgärder. Regeringen föreslår i budgetpropositionen att 1994/mål bör ligga fast. Vi delar inte denna uppfattning. Det speciella målet för turistnäringen ligger i stort sett i sin helhet utanför turistpolitiken. Turistpolitikens medel och organisationsfrågor Statens anslag för turismfrämjande åtgärder fördelas på två organ, den statliga myndigheten och det av staten delägda bolaget . Skäl finns att överväga denna ordning. Turistdelegationen bildades på regeringens förslag och har till uppgift att verka för att turistnäringens intressen på ett rättmätigt sätt blir beaktade i samhällsplaneringen och i den statliga och kommunala verksamhet som är inriktad på tjänster av betydelse för turismen samt stärka samverkan mellan branschens företag och statliga och kommunala organ. Huvudsyftet skall vara att stärka näringens konkurrenskraft. Särskild vikt bör läggas vid samordningen av turist- och miljöpolitiken och de åtgärder som staten vidtar inom ramen för närings-, arbetsmarknads-, regional-, kultur-, utbildnings- och forskningspolitiken (prop. Myndigheten skall vidare bl.a. verka för att turismens utveckling sker på ett för miljön och naturen hållbart sätt, följa utvecklingen, svara för kunskapsutveckling, ha beställaransvaret för den statliga statistiken inom området, medverka i utvecklingsarbete inom EU och även svara för viss teknik- och metodutveckling samt göra utredningar för att stärka samordningen mellan statliga och kommunala åtgärder och branschens tjänster. Vid bildandet fick man även i uppdrag att ta fram ett handlingsprogram för de mest angelägna åtgärderna för turismens utveckling. Det handlingsprogram regeringen beställt presenterades 1996 och speglar en stark tro på möjligheterna att genom samverkan samt selektiva och riktade åtgärder snarare än generell politik övervinna de allmänt ogynnsamma förutsättningar som råder för tjänstesektorn och därmed för turistnäringen. Dessa förutsättningar analyserades inte i programmet och nämndes endast i förbigående i texten. Man har senare utfört en kartläggning av för turismen hindrande regler och bestämmelser i . Dessa skrifter har utgjort underlaget för regeringens s.k. Framtidsgrupp som avgav sin slutrapport . Regeringen skriver i budgetpropositionen att det samlade förslag till åtgärder och nationell strategi för den svenska turistnäringen som den s.k. Framtidsgruppen presenterade i sin slutrapport, bör utgöra grunden för arbetet med att utveckla den svenska turistnäringen. Denna slutrapport är emellertid samma andas barn som Turistdelegationens handlingsprogram, och vi delar därför inte denna uppfattning. är ett marknadsföringsbolag, som ägs till av staten och av Rese- och . Bakom detta senare bolag finns f.n. 200 aktieägare inom såväl den offentliga som den privata turistnäringen. bildades varvid det kom att överta lokaler, utlandsverksamhet och delar av personalen från det tidigare helt näringsägda and Next Stop som i sin tur bildades och då övertog en del av de anställda, utlandskontoren och vissa andra tillgångar från Stiftelsen , som lades ner . anser att roll bör vara att sprida information om som turistland, inte att engagera sig i enskilda företags intressen, som skett . har sålunda presenterat en aktivitetskatalog med över 100 olika och delvis överlappande projekt där företag och organisationer kan köpa in sig. Den stora mängden gör att endast de allra största företagen samt vissa offentligfinansierade organisationer har ekonomisk möjlighet att delta i alla för att på så sätt skydda sina marknadsandelar. De offentliga organen idkar näringsverksamhet i betydande omfattning, framförallt som researrangörer på konkurrensmarknader. Risken är stor att Framtidsprogrammets inriktning gör att den stora massan av småföretag kommer att utsättas för skattefinansierad snedvridning av konkurrensen. har också troligen av administrativa skäl utsett de regionala och lokala turistorganisationerna till samordnare för bl.a. sådan information som avser att publicera på sin nya webbsajt. Det förhållandet uppstår därmed att småföretagare tvingas gå till sin värsta konkurrent för att över huvud taget få synas i statligt finansierade informationsverksamhet. Exempel finns på organisationer som missbrukat sin ställning som offentlig främjare av den lokala turismen i avsikt att främja sin egen näringsverksamhet. En mängd olika uppgifter indikerar att verksamhet kan ha kommit att resultera i ett betydande inslag av selektivt stöd riktat till de minst behövande företagen och kommunerna. intentioner kan därmed ha kommit att åsidosättas. Var tyngdpunkten legat i de senare årens verksamhet går inte att bedöma på grundval av de redovisningar som lämnats, men sammantaget skapar det som är känt ett intryck av att arbetet kan ha påverkats av ovidkommande faktorer och att detta kan ha sin grund i ägarförhållandet och i regeringens medfinansieringskrav. Frågan om hur anslagen till verkligen disponerats och hur beslut förverkligats bör utredas av revisorer för att utröna dels om staten bör lösa in det näringsägda bolagets aktier i , dels om kravet på medfinansiering från näringen bör ersättas med ett förbud mot att sådan tas in i former som gör det möjligt för finansiärerna att påverka verksamhetens inriktning. Revisorerna bör också bedöma om effektivitetsvinster kan uppnås genom sammanslagning av , i former liknande dem som gällde . Den statistikförsörjning, som i varje fall i ekonomisk mening är Turistdelegationens huvuduppgift innehåller viktiga marknadsfakta för både och näringen och frågan är därför om inte är bättre skickat att hantera denna materia än Turistdelegationen. Detta skulle i så fall förutsätta att staten löser in näringens del av aktierna i . Det är angeläget att även frågan om huruvida en överföring av informationsverksamhet till skulle kunna skapa ökad effektivitet görs till föremål för en utvärdering i detta sammanhang. Svenskarnas minskande inrikes resande inger oro för turistnäringens framtid. Skäl finns att tro att det bakom eftersläpningen i den ekonomiska statistiken och dess mycket grova indelning kan dölja sig en påbörjad söndervittring av viktiga delar av turismens infrastruktur de tusentals små service- och handelsföretag, särskilt på landsbygden, som gör det möjligt och lustfyllt att resa runt i i rekreationssyfte. Dessa är nödvändiga för att skall kunna ta hem exportintäkter från andra hushållsmarknader än från dem som enbart efterfrågar storstädernas utbud. Det är naturligtvis inget självändamål att ha en turistnäring. Vi kan, i varje fall teoretiskt, importera det vi behöver av rekreation genom att åka utomlands, avstå från möjliga exportintäkter och sysselsätta turistnäringens arbetskraft i andra sektorer. Erfarenheterna från länder med andra beskattningsmodeller visar dock entydigt att en livskraftig turistnäring kan sysselsätta en betydligt större del av befolkningen än vad som är fallet i och att detta inte nödvändigtvis har något samband med klimatet. Statens mål för turistpolitiken ligger i stort sett i sin helhet utanför det näringspolitiska området och förutsätter en omfattande omläggning av skatte- och arbetsmarknadspolitiken för att kunna förverkligas. Målet bör därför omformuleras. Verksamheten i både Turistdelegationen och inger betänkligheter i flera hänseenden. Den har bedrivits och bör därför granskas och utvärderas för att utröna om inriktningen är den rätta och om intentioner förverkligats eller har förutsättningar att förverkligas.