mot · GQ02A315 · 2002-10-23 00:00:00 — Vi vill införa en skattereduktion på för privatpersoners betalning av arbetskraftskostnaden inom hushållsnära tjänster . Den skall omfatta hushållstjänster, privat barnomsorg, tvätt av kläder, tjänster för underhåll, reparation och förbättring av bostaden. Detta skulle motsvara exempelvis 10 timmars städhjälp . Det är en reform som ger frihet. 5.2.3 Yrkesmässig frihet att ha en arbetsmarknad Ett av socialdemokraternas motiv för utbyggnaden av den offentliga sektorn var att kvinnor skulle kunna byta spis och blöjor mot avlönat arbete. vet vi att lönerna är låga, arbetet tungt och ansvaret för spis och blöjor i många fall kvarstår. Den offentliga sektorn med dess brist på alternativa arbetsgivare har blivit en kvinnofälla. Det system som var tänkt att underlätta för kvinnor bidrar paradoxalt nog till att hämma kvinnors möjligheter på en fri arbetsmarknad. De som skulle bli välfärdsstatens vinnare tillhör nu de största förlorarna. I flera personalundersökningar får de privata alternativen högre betyg än de offentliga. Det gäller allt från kvaliteten på verksamheten till hur bra personalen trivs. Man uppger ofta att det är mer givande att arbeta för en privat arbetsgivare, man arbetar effektivare, har större ansvar och inflytande, bättre ledarskap och, framför allt, mer flexibla lösningar avseende arbetstiden. Allt fler landstingsanställda sjuksköterskor tar i stället anställning hos ett vårdinriktat bemanningsföretag. Lönevillkoren blir plötsligt helt andra. Dessa kvinnor visar tydligt hur de vill arbeta att de vill ha kontroll över sin arbetssituation. I en rapport till senaste kongress skrev ordföranden att privata arbetsgivare som alternativ till stat, kommun och landsting skulle gynna förbundets medlemmar. Vi vill att det skall vara möjligt att starta och driva egna företag inom vård och omsorg samt att sjukhus och vårdinrättningar skall kunna drivas av privata bolag. sjukvårdsmonopol måste bort för att öppna upp arbetsmarknaden för dem som arbetar inom den offentliga sektorn. En sådan reform skulle gynna både kvinnor och män och skapa frihet på en verklig, flexibel arbetsmarknad. 5.2.4 Frihet för familjen en flexibel barnomsorg Valfriheten är lika viktig i familjelivet som på arbetsmarknaden. Brist på mångfald och valfrihet gör att den svenska barnomsorgen inte svarar upp mot kraven som ställs i det moderna arbetslivet. Genom beslutet om maxtaxa tvingas barnen in på kommunala daghem och familjerna förlorar sin valfrihet. Denna typ av barnomsorg passar inte alla arbetssituationer eller personliga behov. Familjen blir fråntagen sitt självbestämmande under förevändningen att det är en jämställdhetsreform. Såsom tidigare påpekats är jämställdhet som dikteras uppifrån och som ersätter en form av beroende med en annan inte verklig. Den bästa jämställdhetsreformen är den som ger enskilda mammor och pappor möjligheter att ordna sin tillvaro efter vad de anser passa dem bäst. Frihet ger jämställdhet. I och med kunskapssamhällets framväxt blir behovet av valfrihet ännu större. När projektarbete som sköts från hemmet varvas med antingen deltidsarbete på orten, eller heltidsarbete som kräver resor, blir det än viktigare att kunna välja olika former av barnomsorg i livet. Det finns ingen entydig bästa lösning för alla föräldrar och barn. Det offentliga stödet till barnfamiljerna är omfattande och växande. Stödet, i form av föräldrapenning, barnbidrag, barnomsorg, bostadsbidrag och förskola, motsvarar så mycket som per barn och år för barn upp till skolåldern. har alltfler familjer svårt att få tiden att räcka till och ekonomin att gå ihop. Varierande önskemål och behov ställer stora krav på de tjänster som hjälper barnen att utvecklas och ger föräldrarna möjlighet att kombinera yrkesliv med föräldraskap utan att känna att de slits itu. Vad som behövs är en mångfald av olika alternativ, inte politiskt dirigerade enhetslösningar. 5.2.5 Kvinnofrid att känna sig trygg Våldet mot kvinnor har ökat och tagit allt grövre former . polisanmäler drygt 20 000 kvinnor i att de blivit misshandlade. De flesta blir slagna av sin man, sambo eller pojkvän, och de flesta fallen av misshandel och övergrepp sker i hemmet. dödas en kvinna av en man som står henne nära. Socialdemokraterna har utvidgat möjligheterna att få samhällstjänst för brott vars straffvärde understiger . I allmänhetens ögon är samhällstjänst inget riktigt straff. Att man ser samhällstjänst som att komma undan luckrar upp rättsmedvetandet. Människor litar inte på rättsväsendet längre särskilt inte kvinnor. Problemet blir allt större i och med att den socialdemokratiska kriminalpolitiken strävat efter att undvika fängelse som påföljd, vilket medfört att strafflatituderna inte utnyttjas ens där det är påkallat. sker en stadig kvalitetsmässig nedgång av polisväsendet. stänger ett stort antal polisstationer på grund av personalbrist, och inte ens under säsong finns det tillräckliga resurser för att stävja våldet mot kvinnor. Känner man sig otrygg kan man heller aldrig känna sig jämställd. Vi anser att kvinnors trygghet går att öka. Kvinnor skall kunna känna sig trygga i hemmen, i skolan, på arbetsplatsen och ute på gator och torg. Gärningsmän skall omhändertas och lagföras och utsatta kvinnor skall ges hjälp och stöd. Vi vill öka antalet poliser. Det skall finnas närpoliser i alla bostadsområden, särskilt där lägenhetsbråk och kvinnomisshandel är vanligt förekommande. Gärningsmännen skall kunna gripas när brottet anmäls. Kvinnan skall inte behöva fly från sitt eget hem när hon blivit utsatt för övergrepp.Vi vill göra häktning obligatorisk redan vid försök till brott, där straffsatsen är . Vi vill höja straffsatserna för vålds- och sexualbrott. Män som slår kvinnor skall dömas till fängelse, inte till samhällstjänst. Dessa män skall också erbjudas en god och effektiv behandling på anstalterna. Övervakningen av besöksförbud måste förbättras. Vi vill införa möjlighet att använda elektronisk fotboja vid besöksförbud för att öka tryggheten för den utsatta personen, oftast kvinnan. Kvinnlig omskärelse förekommer fortfarande. De senaste rönen om sommarlovsstympning visar behovet av att också använda lagstiftningen och lagföra dem som är ansvariga för att könsstympning utförs. Vi föreslår också att brottet förolämpning skall falla under allmänt åtal. åtalar en åklagare för förolämpning om det anses påkallat ur allmän synpunkt och om brottet avser anspelning på någons ras, hudfärg, nationella eller etniska ursprung, trosbekännelse eller homosexuella läggning. Det skall likaledes vara straffbart att anspela på någons kön eller sexuella vandel. Attityder grundläggs hos barn redan . Skolan har tillsammans med föräldrarna ett stort ansvar för hur barn ser på och tilltalar varandra. Könsord och nedsättande tillmälen är inte acceptabelt beteende. Man måste vara vaksam på sådant beteende hos barnen redan i förskolan. Kränkningar av andra får aldrig accepteras. Vi förordar tidiga reaktioner mot barn som beter sig kränkande mot andra genom tillmälen eller antastande. 5.3 En kulturell förändring 5.3.1 Kvinnosyn och människosyn Det är hos oss som individer som synen på våra medmänniskor börjar. Hur vi behandlar dem, hur vi tilltalar dem, hur vi talar om dem. Vi har tidigare nämnt att det i samhället finns olika exempel på en dålig kvinnosyn en syn på kvinnan och en behandling av henne som leder till att hon förbises, räknas bort, diskrimineras eller misshandlas. Oavsett vad den bristande synen på kvinnor beror på måste det göras klart att den inte är acceptabel. När kvinnor stympas, förolämpas eller inte får inflytande och möjligheter på samma nivå som män måste samhället reagera. Ett viktigt medel att tillförsäkra alla människor kvinnor som män en rätt till frihet och frid är den straffrättsliga lagstiftningen. Vissa beteenden är helt enkelt inte tillåtna i . Ett annat men lika viktigt medel är en öppen diskussion om etik och moral. Det är otidsenligt och omänskligt att se på vissa individer såsom mindre värda och diskriminera dem, oavsett om man grundar sin människosyn på religion, sedvänja eller annat. Alla människors lika värde måste vara grunden för ett demokratiskt samhälle. 5.3.2 Kvinnan som begrepp och politiskt slagträ Både socialdemokrater och vänsterpartister kallar sig numera för feminister. Deras huvudtes är att jämställdhet är en fråga om fördelning av resurser. Det primära inom denna politik är inte att förbättra den allmänna kvinnosynen och att skapa rättigheter och möjligheter som ger jämställdhet mellan kvinnor och män, utan huvudtesen är matematisk omfördelning av makt. Man utgår också från att kvinnan är underordnad mannen och att kvinnor är offer. Ingenstans nämns den starka, självständiga kvinnan med makt över sin egen situation. Att konsekvent utgå ifrån att kvinnan är ett offer och behöver staten som beskyddare är att ge uttryck för en cynisk människosyn. Det finns en historia om en flicka som deltog i en prestigefylld uppsatstävling på . vanns av en pojke, men flickan erhöll ett pris för näst bästa uppsats. Efter prisutdelningen kom en professor fram till flickan och sade: Hoppas att du blev glad för priset! Jag tyckte att det var så tråkigt att en flicka inte vann, så jag uppfann ett tröstpris . slapp du ju bli utan! Blev flickan glad av att få ett tröstpris som var betydelselöst? Svaret är naturligtvis nej. Här har vi problemet med kvotering och positiv särbehandling. När en kvinna kvoteras in bara därför att hon är kvinna, begås samma fel som när en man får jobbet bara därför att han är man. En orättvisa ersätts av en annan och segregeringen består. Matematisk omfördelning är inte rättvisa och leder inte till verklig jämställdhet. Det är ju ett faktum att där regeringen tillämpar kvotering är könsfördelningen matematiskt korrekt, men där så inte sker är det ojämnt mellan kvinnor och män. FN har riktat kritik mot den ojämna könsfördelningen inom statlig förvaltning i . kommer rapporter om att löneskillnaderna mellan kvinnor och män ökat kraftigt på Statsrådsberedningen, och jämställdhetsminister tidigare departement. Attitydförändringar kräver synliggörande av kvinnor och goda exempel, inte kvotering. Vi vill att regeringen tillsätter en utredning om effekterna av den egna arbetsplanen för jämställdhet inom den offentliga förvaltningen. 5.3.3 Bortom etiketterna en ny syn på jämställdhetspolitiken I det svenska samhället finns ett antal problem som drabbar kvinnor för att de är just kvinnor. Trots att detta är ett obestridligt faktum handlar jämställdhetsdebatten alldeles för lite om vad som bör göras åt dessa problem och alldeles för mycket om olika etiketter. Vare sig man kallar sig för feminist eller inte kan man arbeta för jämställdhet mellan könen var och en på sitt sätt, politiskt och personligt. Vi har ovan beskrivit de politiska åtgärder som är mest centrala för att skapa ett samhälle som för jämställdhet mellan könen och mellan människor. Förutom de politiska förändringarna måste vi även få till stånd en kulturell förändring, en ändrad inställning. Verklig, långsiktig jämställdhet förutsätter attitydförändringar hos de individer som har en dålig kvinnosyn, samt det självförtroende som kommer av att kvinnor kan skapa sig en ställning grundad på egen kraft. Det är allas vårt ansvar att föregå med gott exempel och visa ett sunt omdöme när det gäller hur vi behandlar varandra. Genom att se till oss själva och fundera över de här frågorna kan vi göra mycket på jämställdhetsområdet mycket som inte kräver statlig styrning eller politiska beslut. Det är den svårare vägen att ta, men den enda vägen som i slutänden kommer att leda till en verklig jämställdhet, baserad på en individualistisk, humanistisk människosyn.