mot · GQ02Sf256 · 2002-10-23 00:00:00 — Europasamarbetet har alltsedan starten präglats av att visioner satts upp, som många ifrågasatt om de verkligen kan förverkligas. Det spännande med samarbetet är att många av de högt ställda målen, trots tillfälliga motgångar, har uppnåtts. Vad gäller flykting- och invandringsfrågor har dock de humana visionerna alltsomoftast lyst med sin frånvaro. Detta måste ändras. Vårt engagemang får inte göra halt vid gränser. Som liberaler tar vi strid med dem som vill bygga Fästning . Människors lika värde oavsett nationalitet måste alltid hävdas. Ur respekten för den enskilda människan växer internationalismen. Den fria rörligheten för personer är en av grundstenarna i EU-samarbetet om den inre marknaden. Man kan säga att den fria rörligheten för personer innehåller olika delar varav flera har förverkligats såsom den gemensamma arbetsmarknaden, etableringsrätten och erkännandet av utbildningar. Men däremot har kontrollen av personer vid gränserna inte avskaffats. innebär att kontrollen vid de inre gränserna avskaffas för de EU-länder som ansluter sig. Asylrätten på grund måste värnas inom ramen för en gemensam europeisk flyktingpolitik. Den regeringskonferens som avslutades i fick till resultat att de s.k. Schengenreglerna görs till en del av . I ingår bl.a. inrättande av en gemensam europeisk flyktingpolitik. Rättigheterna för tredjelandsmedborgare som lever i unionen måste stärkas. Vi anser att samma rättigheter och skyldigheter ska gälla för medborgare från ett tredjeland som för EU-medborgare överallt i unionen. De senaste årens skärpning av asylpolitiken i samtliga EU-länder är oroväckande. skyfflas människor runt som boskap mellan olika länder för att få söka asyl. En gemensam flyktingpolitik medför att alla medlemsländer tvingas ta ansvar. Praxis för beviljandet av asyl varierar mellan EU-länderna. Situationen skiljer sig avsevärt mellan länderna i EU. En samordning av medlemsstaternas minimiansvar på det flyktingpolitiska området är nödvändig, om åtminstone några länder i praktiken ska kunna bedriva en mer generös flyktingpolitik. Det är inte de minst generösa länderna som ska sätta . Det synsättet måste prägla tillämpningen av såväl som , vilka båda berör flyktingpolitiken. EU och dess medlemsstater måste på plats bekämpa orsakerna till att människor tvingas fly och bege sig till andra länder. Genom vårt medlemskap i kan vi verka för att mobilisera omfattande stöd till de människor som tvingas på flykt genom ett mer direkt stöd till grannstater som ger dem skydd. Detta är inget alternativ utan utgör ett komplement till att ge människor som faktiskt flyr skydd. vill ha en europeisk flyktingpolitik som bättre fördelar flyktingströmmar mellan de europeiska länderna och där den gemensamma flyktingpolitiken är ett golv för de enskilda ländernas lagstiftning. En enskild medlemsstat ska alltid ha möjlighet att ha en liberalare flyktingpolitik än vad de gemensamma reglerna föreskriver. Vi vill att den europeiska, såväl som den svenska, flyktingpolitiken ska vara mer human än den är . är en överenskommelse mellan EU:s medlemsländer om vilken stat som har ansvaret för prövningen av en ansökan om asyl som framställs i något av EU-länderna. håller den s.k. på att förhandlas fram, vilken ska ersätta den tidigare . Frågan om asylland blir då en del av EU:s gemenskapspolitik. Konventionen bygger på tanken att alla medlemsstater har samma förutsättningar att ge skydd åt asylsökande. En asylsökande ska därför som huvudregel få sin ansökan prövad i det första land där han kan få skydd. En förutsättning för att ska uppnå sitt syfte är att gemensamma minimiregler införs, en harmonisering av EU-ländernas asylrätt. Det är av största vikt att inte accepterar en harmonisering som innebär en försämring av asylrätten jämfört med nuvarande svenska regler och praxis. Det finns dock problem med utformningen av som den ser ut . För det första är reglerna i konventionen mycket komplicerade och svårförutsägbara för den asylsökande. Detta innebär att rättssäkerheten för den enskilde blir lidande. Enligt regler blir det första EU-land dit den sökande kommer ansvarigt för prövningen, även om det bara har varit fråga om en genomresa. Denna bestämmelse är ytterst svårförutsägbar för de asylsökande. De kan vara på väg till för att söka asyl just här eftersom de har vänner eller släktingar i landet. De råkar ta fel färdmedel eller fel färdväg och återsänds till eller . För det andra är tidsfristerna vid tillämpningen av konventionen ett problem. Tidsfristerna ska garantera att den asylsökande inte behöver vänta under en alltför innan frågan om ansvarigt land är avgjord. I praktiken accepterar EU-länderna ofta att överta ansvaret för en asylansökan även om en tidsfrist har överskridits. Den asylsökande kan inte åberopa att tidsfristen har överskridits och att han därför har rätt att stanna i det land där han har sökt asyl. Det är endast den stat som ska överta prövningen som kan göra denna invändning. För den enskilde asylsökande innebär detta att han kan få vänta under en mycket i ett land innan hans asylansökan överhuvudtaget börjar prövas. ger en möjlighet, men absolut ingen skyldighet, för att överlämna asylsökande till annat EU-land. Det finns ingenting som hindrar att låter bli att tillämpa i vissa fall. Det måste finnas större utrymme för att av humanitära skäl, t ex på grund av sjukdom eller familjeanknytning, låta asylprövningen ske i . bör vara drivande för att se till att II inte medför de brister som följer av den nuvarande . 7.2 Human flyktingpolitik minskar människosmuggling Arbetet går alltför långsamt med nya regler för den gemensamma flykting- och asylpolitiken. ökar den illegala invandringen, inte minst som en följd av de allt högre murar som staterna sätter upp för människors möjlighet att röra sig över gränserna. Enligt det internationella centret för migration (ICMPD) i smugglas minst 400 000 människor in illegalt i EU . Men mörkertalet är enormt. Den riktiga siffran kan vara högre. Flera FN-rapporter visar att människosmugglingen ökar lavinartat. Merparten av de illegala invandrarna till kommer från forna , , , , och . har vi kunnat bevittna flera tragiska exempel på följderna av människosmugglingen till . Händelsen i då 58 människor påträffades döda i en lastcontainer är ett av de mest fruktansvärda exemplen. Tyvärr har debatten härefter kommit att fokusera på hur människosmugglarna ska bekämpas istället för att fokusera på bristerna i medlemsländernas nuvarande asyl- och flyktingpolitik. Förslag har lagts fram om att skärpa och harmonisera straffen för människosmuggling. Sådana åtgärder är nödvändiga för att komma åt människohandel där kvinnor och barn hänsynslöst utnyttjas. Förslagen tar dock inte enbart sikte på människohandel utan syftar även till att straffbelägga människosmuggling med eller utan vinstsyfte. Enligt uppfattning är detta helt oacceptabelt. Det får under inga som helst omständigheter införas sanktioner mot människosmuggling där vinstsyftet tagits bort. Den ökande människosmugglingen är i huvudsak ett resultat av att EU:s medlemsstater med olika skärpta procedurregler gör det allt svårare för människor att få sin asylfråga prövad. Att göra ytterligare skärpningar i bekämpandet av människosmuggling är enligt vår uppfattning fel väg att gå. Hårdare regler kommer bara att leda till än vidrigare förhållanden för dem som smugglas. Istället måste arbetet nu fokusera på att skapa gemensamma regler för vilka skäl som ska bedömas som tillräckliga för att bevilja asyl och hur asylansökningar ska bedömas. Strävan måste här vara att ta fram en gemensam bedömning på så humanitär nivå som möjligt. Annars kommer ribban att sättas av de mest restriktiva staterna, eftersom effekten blir att asylsökande söker sig till de stater där sannolikheten att få asyl är störst. På detta område har inga framsteg gjorts inom EU. En annan bidragande orsak till den ökade människosmugglingen är, förutom viseringsreglerna, även det s k transportörsansvaret. Det senare innebär att myndigheterna genom att bötesbelägga transportörer ska få transportbolag i utfärdslandet att bedöma varje resandes möjlighet att få asyl. På så vis slipper ett mottagarland att överhuvudtaget pröva eventuella asylansökningar eftersom dessa inte når fram till landet i fråga. Detta står inte i överensstämmelse med principer som innebär just att alla har rätt att få sina asylskäl prövade i sak i vederbörlig och rättssäker ordning. liberalerna beklagar djupt att regeringen, under svenskt ordförandeskap i EU, drev igenom ett utökat transportörsansvar. Det gjorde man trots ett massivt motstånd från enskilda organisationer, Europaparlamentariker samt samtliga svenska riksdagspartier utom Socialdemokraterna och . Redan nuvarande svenska bestämmelser om transportörsansvar innebär att ett stort ekonomiskt ansvar åläggs transportören för det fall att den resande saknat korrekta resehandlingar. Att en skärpning av reglerna nu kommer att genomföras är därför mycket beklagligt. liberalerna anser att borde ha tagit strid mot att skärpa transportörsansvaret innan förslaget accepterades av regeringen. Om så hade krävts borde den drivit frågan till . Det åligger att ständigt, vid varje förhandlingstillfälle, försöka förändra EG-rätten så att den bättre motsvarar den inriktning det finns majoritet för i riksdag. liberalerna anser att EG-direktivet om transportörsansvar måste bli föremål för omförhandling, vilket bör ge regeringen till känna. 7.4 Viseringsregler inom EU EU:s strikta visumpolitik utgör ett stort hinder för människor att ta sig till , vilket gör att människosmugglingen ökar. Dagens praxis att visumbelägga 130 länder som inte är välmående demokratier är inte värdigt det demokratiska . Grundregeln måste vara att människor har rätt att resa in fritt i EU, inte tvärtom. krävs visering för resa till från flertalet länder i världen. Den gemensamma listan över viseringspliktiga länder har växt ytterligare med anslutning till . Bland de viseringspliktiga länderna finns alla de varifrån de flesta asylsökande i och EU kommer. Viseringspolitiken används på ett oacceptabelt sätt för att göra det svårare för människor med skyddsbehov att söka asyl i . Listan över viseringspliktiga länder får inte tillåtas växa ytterligare. måste aktivt verka för att listan görs kortare. 8 En rättssäker och human asylprocess Nuvarande instansordning med som första instans och som överprövningsinstans har tjänat ut. De båda myndigheternas hantering av asylprövningen står som symbol för en utbredd misstro mot hela flyktingpolitiken. Formerna för asylprövning i de båda myndigheterna ger inte längre tillräckligt underlag för det nödvändiga allmänna förtroende som verksamheten förutsätter. Rättssäkerhet och tilltro till asylhanteringen kräver , precis som den parlamentariska kommittén Ny instans- och processordning i utlänningsärenden (NIPU) föreslagit i sitt slutbetänkande Ökad rättssäkerhet i asylärenden (SOU 1999:16) att asylprövningen görs om till en process under domstolsliknande former där renodlade tvåpartsförhandlingar förs med den asylsökande närvarande. Det är angeläget att ett förslag om en ny instans- och processordning i utlänningsärenden läggs på bord. Regeringen har skjutit denna reform alltför länge . Det är, med tanke på de omfattande brister som kringgärdar dagens asylprocess, anmärkningsvärt. Lagrådets kritik mot regeringens underlag till förslag om en ny instans- och processordning i utlänningsärenden handlar i första hand om brister i den nuvarande utlänningslagen. Vi delar uppfattningen att lagen behöver preciseras, särskilt den del som handlar om humanitära skäl. 8.1 Problem med nuvarande ordning Att söka asyl är en mänsklig rättighet. För den människa som flyr från sitt hemland och söker asyl är beslutet i asylärendet livsavgörande. har det framförts en omfattande kritik mot och för bristande rättssäkerhet i utlänningsärenden och långa handläggningstider; många av de beslut som fattats har framstått som inhumana och obegripliga för allmänheten. En granskning gjord av bekräftar ytterligare bristen på rättssäkerhet i . Granskningen visar att olika ordförande i nämnden dömer helt olika. En ordförande avslog av de ärenden han hade hand om , medan en annan avslog av sina ärenden. De grundläggande problemen med nuvarande ordning är att de människor som kommer till och ansöker om asyl inte upplever att de får en rättvis prövning av sin sak och att denna prövning dessutom tar alltför . Det är därför svårt att få acceptans för de beslut som fattas. Den asylsökande är i huvudsak hänvisad till och skriftliga prövning av sitt ärende. Den enda kontakt som den asylsökande har med under asylprövningen är ett muntligt förhör. är det ytterst sällsynt med något annat än ett skriftligt förfarande. Ofta är grunden för avslagsbeslut att den asylsökande inte är trovärdig. När en persons trovärdighet ska bedömas skapas en betydligt större rättssäkerhet med en muntlig än en skriftlig process. Kan en sökandes bristande trovärdighet inte med absolut säkerhet styrkas, ska principen hellre fria än fälla gälla vid den slutliga bedömningen av rätten till uppehållstillstånd. Det innebär att vid osäkerhet, ska den för sökande gynnsammaste tolkningen gälla. 8.2 Internationell och nationell kritik har ådragit sig internationell kritik av bl.a. mot tortyr för att verkställandet av vissa av de beslut som fattats av och innebär brott mot FN:s konvention mot tortyr. Även Kommissionen för mänskliga rättigheter riktade hård kritik mot och handläggning av ett asylärende. I en forskningsrapport (Diesen m.fl, Bevis 2 Prövning av flyktingärenden, Juridik 1998) konstateras att lika fall inte behandlas lika, vare sig hos eller i , och att förutsägbarheten och därmed rättssäkerheten blir ytterst begränsad. Enligt forskningsrapporten finns det få rättsområden som präglas av samma rättsosäkerhet, godtycke och bristande likformighet som utlänningsrätten. Den tyngsta kritiken som riktas mot utlänningslagstiftningen är att lagstiftarna har försökt åstadkomma särlösningar för utlänningsrätten. Istället för att ärendet avgörs av en neutral och opartisk domstol är det nu samma myndighet, , som utreder och prövar den sökandes asylskäl. Enligt forskningsrapporten är den mest angelägna reformen som kan genomföras på flyktingrättens område att flytta över prövningen i asylärenden till förvaltningsdomstolarna, det vill säga länsrätt och kammarrätt. 8.3 En fullständig tvåpartsprocess i asylärenden För att komma till rätta med problemen i asylhanteringen krävs att en processordning införs som innebär att den asylsökande och ställs som parter mot varandra i en muntlig förhandling enligt normala processprinciper. Den asylsökande får då sin sak prövad av en neutral och opartisk domstol. anser att tyngdpunkten i processen ska ligga i länsrätten, vilken ska utgöra första instans. är det samma myndighet (och ) som utreder och fattar beslut i asylärenden. Enligt uppfattning ska endast utreda uppehållstillstånds- och medborgarskapsärenden. I klara bifallsärenden får fatta beslut. I övriga fall ska , när ärendet är färdigutrett, göra en ansökan om avvisning till länsrätten. Vidare ska länsrättens beslut utan krav på prövningstillstånd kunna överklagas till kammarrätten. Asylansökningar är dock av lite annorlunda karaktär än andra mål som prövas i domstol. Nya omständigheter kan tillkomma efter fattat beslut i högsta instans som leder till att skyddsbehov eller andra skäl att stanna finns. finns det i dessa fall en möjlighet att lämna in en s.k. ny ansökan. I det nya systemet bör det när det är uppenbart att exempelvis förhållandena i hemlandet förändrats vara möjligt att söka resning hos Regeringsrätten. En bifallen resningsansökan ska innebära att ärendet återförvisas till första instans. I sammanhanget är det dock centralt att påpeka att genom kortare handläggningstider och en mer rättssäker process bör resning endast beviljas i extrema undantagsfall. Enligt vår uppfattning är avsaknaden av ett tvåpartsförfarande och muntlig förhandling den största bristen i dagens system. Det är viktigt att den asylsökande får en prövning i tvåpartsförfarande så fort som möjligt. Annars finns en uppenbar risk för att handläggningen hos endast blir en transportsträcka fram till länsrätten. För att säkerställa att ärendena avgörs tillräckligt snabbt hos domstolarna anser vi dessutom att länsrätterna ska sätta ut målet till förhandling från den tidpunkt ansökan kommit in till domstolen. Att behöva leva i ovisshet och vänta på ett beslut är enormt psykiskt påfrestande. Vi påstår att på grund av de långa väntetiderna uppstår humanitära skäl som inte fanns från början. Det kan till exempel röra sig om psykisk ohälsa, att man gifter sig med en svensk, eller får barn med en i bosatt person med permanent uppehållstillstånd. De allra flesta av dem har väntat i på ett beslut från och och har de väntat lärt sig svenska, kanske haft olika praktikplatser och har efter bästa förmåga försökt anpassa sig till det svenska samhället. Dagens långa handläggningstider måste radikalt förkortas. har statsmakterna genom olika åtgärder försökt förkorta handläggningstiderna utan påtagligt resultat. Det är därför hög tid att lagstifta om handläggningstider. anser att ska ha utrett ärendet och lämnat ansökan om avvisning till länsrätten . Länsrätten ska i sin tur sätta ut målet till förhandling från den tidpunkt ansökan kommit in till domstolen. Då kan de flesta asylärenden vara avgjorda . Den genomsnittsliga vistelsetiden för personer registrerade i mottagningssystemet är . En genomgång av vistelsetiderna på respektive visar dock att denna siffra inte ger en fullständig bild över hur situationen faktiskt ser ut för de tusentals flyktingar som väntar på besked. Den genomsnittliga vistelsetiden vid ligger , vilket givetvis är fullkomligt oacceptabelt. fanns 35 347 personer registrerade i mottagningssystemet med en dygnskostnad på per person. Om vi skulle få ner handläggningstiderna från 12 månader till t ex , bl a genom satsningar på fler asylhandläggare, skulle detta betyda besparingar för staten på . liberalerna anslår därför ytterligare till . I motion med anledning av regeringens budgetproposition 2002/03 preciseras vår föreslagna anslagsförändring för utgiftsområde 8 ytterligare. Detta handlar egentligen inte om pengar. Det handlar framför allt om att bespara människor från onödigt mänskligt lidande. Ingen människa vill leva i fullständig ovisshet . 8.5 Asylansökan i hela är det inte möjligt att söka asyl norr om . En asylsökande som kommer till norra och uppsöker kontor får inte ens lämna in en asylansökan utan hänvisas till att omgående resa till kontor i . Enligt vår uppfattning är inte detta en acceptabel ordning. Rimligtvis borde det gå lika bra att ta emot asylansökningar och göra asylutredning på alla de orter där har kontor. På så sätt skulle ärendebelastningen på asylenheter i storstadsregionerna minska och handläggningstiderna bli kortare. För övrigt är det välbekant att det i storstäderna är svårt att hitta bostäder åt asylsökande och nyanlända flyktingar. Det är viktigt att hela har möjlighet att ta emot flyktingar. Därmed minskar risken för segregation. I har ett stort antal människor som fått avvisningsbeslut från gått under jorden för att undvika att skickas tillbaka till sina hemländer. Många av de barn som lever gömda runt om i har som barn ofta gör lärt sig svenska snabbt, gått i skola och fått svenska kamrater. Efter tre blir hemlandet alltmer avlägset och främmande. När sedan avvisningsbeslutet kommer efter en lång väntan slås hela familjens tillvaro i spillror, och för många finns inget annat alternativ än att gå under jorden. Det finns människor som lever i ständig skräck för att bli upptäckta och avvisade. Dessa människor lever på flykt undan polisen trots att de inte har begått något brott och inte är kriminella. De lever helt utan det skyddsnät som vi andra har tillgång till. liberalerna har talat om det glömda det är enligt vår uppfattning alldeles tydlig att de asylsökande som tvingas gömma sig i tillhör en av de verkligt glömda grupperna. Mot bakgrund av den rådande bristfälliga ärendehandläggningen hos och som har berörts anser att en amnesti ska utfärdas för gömda asylsökande. De som har hållit sig gömda sedan ett avvisningsbeslut har vunnit laga kraft bör kunna beviljas uppehållstillstånd. Vid synnerliga skäl som allvarlig brottslighet ska undantag göras. Denna legalisering av familjer och ensamstående som gömmer sig skulle få oskattbara konsekvenser på det humanitära planet, inte minst för de barn som berörs. Eftersom vi förutsätter att utlänningsärendena kommer att föras över till förvaltningsdomstolar och ett tvåpartsförfarande införas bör rättssäkerheten förbättras så mycket att detta beslut blir en engångsåtgärd en nödåtgärd för att komma till rätta med en oacceptabel situation.