mot · GQ02N345 · 2002-10-23 00:00:00 — Denna princip hindrar kommunerna från att ge specifik service till invånarna i kommunens ytterområden, exempelvis snöröjning . En förändrad likabehandlingsprincip bör utgå från att de lokalt förtroendevalda fattar väl avvägda beslut och tar sikte på att förhindra avarter, snarare än att ta bort möjligheten till lokal variation. Likabehandlingsprincipen i kommunallagen ses över för att tillåta större lokal variation och nya lösningar. Detta bör ges regeringen till känna. 8.2 Makt över utvecklingsresurser De resurser som tillförs det regionala utvecklingsarbetet bör samlas i ett gemensamt anslag som regionerna själva får besluta om, utan inblandning från regering, myndigheter eller verk. Genom detta tydliggörs det regionala ansvaret för att utveckling måste ske på lokal och regional nivå och att utveckling inte kan kommenderas fram genom centrala beslut fattade av regering, riksdag eller generaldirektörer på statliga myndigheter eller verk. Direktvalda regionala organ är viktiga för den demokratiska förankringen. Regionerna bör ges än större frihet att styra sin egen utveckling. Det gäller både hur de regionala tillväxtprogrammen ska utformas och hur resultatet ska mätas. Ansvaret för att resurserna används på ett bra sätt ska utkrävas av väljarna och inte av regeringen eller av några institutioner. Vad som ovan anförts om ett ökat regionalt ansvar över utvecklingsresurserna bör ges regeringen till känna. Regeringen bör ta initiativ för att förhindra missbruk av allemansrätten i kommersiellt bruk och i stället skapa möjlighet för markägaren och det lokala näringslivet att utveckla verksamheten efter de lokala förutsättningarna. Detta bör ges regeringen till känna. En viktig del i arbetet med att öka människors livskvalitet är möjligheten att skapa förutsättningar för ett attraktivt och billigt boende. Inte minst har närheten till vatten visat sig vara en viktig faktor för många människors val av bosättning. Dagens utformning av strandskyddsreglerna har berövat många människor attraktiva boendemiljöer. Detta har skett oavsett om trycket på dessa skyddade strandområden har varit stort eller inte. Utformningen av strandskyddet bör ske på lokal nivå då kunskapen om de berörda strandområdena och utnyttjandet av dessa är störst lokalt. Detta är även en viktig del i principen om det kommunala självstyret. Genom att kommunerna får ansvaret för utformningen av strandskyddet kan fler attraktiva boendemiljöer skapas i många regioner av landet, vilket skulle öka attraktiviteten i dessa områden. Detta bör ges regeringen till känna. Kvinnorna har en viktigt roll i att skapa utveckling och tillväxt i hela landet. Därför måste det finnas ett könsperspektiv på all regionalpolitik alltifrån hur satsningar på infrastruktur ska göras, till företagsstöd och tillväxtavtal. Kvinnor, men även ungdomar, invandrare och funktionshindrade, skall ges möjlighet att delta i utformandet och genomförandet av målsättningarna i tillväxtprogrammen. För att dessa grupper skall få ökat inflytande över utvecklingsarbetet är det nödvändigt att kontinuerligt utvärdera och följa upp utvecklingsarbetet i regioner, kommuner och lokala utvecklingsgrupper. För att detta skall ske på ett effektivt sätt är det nödvändigt att öka kunskapen om hur detta arbete skall göras. Inte minst har offentliga aktörer ett stort ansvar för att jämställdhetsarbetet utvärderas kontinuerligt. Regeringen bör ge offentliga institutioner i uppdrag att genomföra jämställdhetsrevisioner av sin verksamhet och dess styrning. Utifrån utvärderingarna av regionalpolitiken ska också åtgärder utformas och genomföras. Vad som ovan anförts om utvärdering och förändringar av regionalpolitiken utifrån ett jämställdhetsperspektiv bör ges regeringen till känna. 10 Kultur för regional balans en kulturell allemansrätt Vi talar mycket om behovet av tillväxt och företagsamhet för att klara sysselsättningen. Vi diskuterar hur vi ska underlätta för företagande och ta bort hinder för entreprenörer. Men hur ska vi öka entreprenörandan och hur ska vi skapa engagemanget för det som människor behöver? Kulturen stärker inte bara vår framtidstro och samhörighet, den är också drivkraft för människors kreativitet och vilja att utveckla det egna samhället. Människor ska ha tillgång till ett rikt kulturliv oavsett social och ekonomisk status eller bostadsort. vill ge möjlighet för alla att ta del av och delta i kulturell verksamhet. Vi vill därför gå vidare med en satsning på en kulturell allemansrätt i hela landet. De politiska konsekvenserna för en regionalpolitik för unga är att fokusera på några saker för att skapa nav som den sociala miljön kan kretsa kring samt uppmuntra de intressen som finns, även om inte dessa sammanfaller med de intressen som politiker i styrande nämnder har. En kulturpolitisk strategi med ett underifrånperspektiv bör utvecklas som en del i den regionala och lokala utvecklingen. Detta bör ges regeringen till känna. I vår kulturmotion lägger vi förslag till en ny inriktning på kulturpolitiken. 10.1 KUL-miljoner lika villkor för ung kultur i hela landet Stödet till ungdomars egna kulturverksamhet ska ske på ungdomars egna villkor och oberoende av vuxnas idéer och ambitioner. anser att , utöver regeringens anslag, bör tillföras extra resurser som skall gå till en särskild satsning på ung kultur i hela landet. Vi föreslår i ett första skede att skall anslås till för att sedan, efter ansökan, fördelas ut till de kommunala ungdomsråden eller motsvarande. utökas KUL-miljonerna till att omfatta 290 miljoner, d v s ca per kommun. Det är mycket viktigt att ungdomarna på orten själva får bestämma hur resurserna ska fördelas och att det inte går via kommunerna. Exempelvis kan pengarna fördelas via kommunens ungdomsråd där sådana finns. Även de ungdomar som inte tillhör någon förening ska kunna ta del av dessa pengar för att utveckla det kulturella utbudet för ungdomar, med ungdomar och av ungdomar i hela landet. Träffpunkter behövs inte bara i regionernas centrum utan också väl spridda över landet och nära människorna. I glesbygd och mindre tätorter utgör de allmänna samlingslokalerna ett nödvändigt medel för en decentraliserad kulturpolitik. Ett fint förgrenat nätverk av lokala arrangörer är en nyckel till att kunna genomföra lokala kulturutbud och väl förberedda och genomförda evenemang. Föreningsdrivna samlingslokaler, bygdegårdar, Folkets hus och ordenshus erbjuder 3 000 möteslokaler lokaler som utgör ett viktigt forum för amatörers skapande och ger möjlighet för möten mellan professionellt verksamma konstnärer och publik i människors närmiljö. Här sker möten mellan amatörer och professionella som kan utveckla och berika den lokala kulturen. Det är också här som möten som kan utveckla bygden, byn, kvarteret eller stadsdelen sker. anser att anslaget till allmänna samlingslokaler bör ökas, bl a för att öka tillgängligheten för funktionshindrade genom exempelvis installation av ramper och teleslingor. Kultur kräver goda kommunikationer mellan människor. Dagens teknik möjliggör möten och samarbeten som varit betydligt svårare tidigare. För att samlingslokaler ska fungera som träffpunkter för människor och kunna vara navet för olika verksamheter måste dessa få tillgång till goda datakommunikationer. krav på bredband i hela landet omfattar självklart också samlingslokaler i hela landet. Det behövs samverkan mellan kulturlivet och turistorganisationerna för att göra landets kultur och konstnärliga verksamhet mer känd och lättillgänglig. Medvetna satsningar på kulturturism är en drivkraft för den lokala ekonomiska utvecklingen och sysselsättningen. Turistdelegationen är en statlig myndighet för strategier, statistik och samordning inom svensk turism. Studieförbunden och folkhögskolorna är viktiga aktörer för att kulturlivet ska leva lokalt, runt om i hela landet, och bjuda mångfald och hög kvalitet. Det offentliga måste här, genom stat och kommuner, medverka till att skapa goda förutsättningar i form av bl.a. rimliga villkor för allmänna samlingslokaler och folkbildningsstöd med generösa utrymmen för amatörkulturarbetet. Studieförbunden fyller också en mycket viktig uppgift genom att de uppmuntrar nya grupper att förkovra sig och fördjupa sina kunskaper. Utbyggd distansutbildning och e-learning är för många en förutsättning för att läsa vidare, på heltid eller vid sidan av arbetet. Utvärderingar både inom och i andra sammanhang (Statens utvärdering av folkbildningen, SUFO, 1996) visar mycket goda resultat hos både folkhögskolorna och studieförbunden när det gäller sätten att söka upp de studerande, sätten att lära ut och deltagarnas egen tillfredsställelse. De kommunala och statliga utbildningarna för vuxna har därför, liksom högskolan, mycket att vinna på att se folkbildningens strategiska betydelse för att lyckas med målet att nå alla med bra resultat. Folkbildningen och studieförbunden spelar enligt statistik från såväl SCB som en allt större roll inom . Förmågan att nå studieovana grupper och personer med funktionshinder, bl.a. genom annorlunda studieformer, har dokumenterats i olika utvärderingar. Därför minskar möjligheterna att uppfylla de föreslagna målen för den framtida vuxenutbildningen när studieförbundens möjligheter att agera begränsas.