mot · GQ02N396 · 2002-10-23 00:00:00 — Att se över alla villkor för lån för att göra dem väl anpassade för målgrupper av bägge könen är ett sätt att börja göra låneverksamheten mera jämställd. Den översynen bör göra . 6 Den offentliga upphandlingen 6.1 Sanktioner mot kommuner som bryter mot Staten bör kunna beivra allvarliga överträdelser mot reglerna i lagen om offentlig upphandling. Därför behövs det någon form av sanktionsmöjlighet. kan det uppfattas så att den kommun som försöker göra rätt men snubblar på procedurreglerna straffas, medan den som medvetet struntar i reglerna inte kan fällas. Vårt förslag är att införa en marknadsskadeavgift som skall drabba uppenbara lagbrytare. Den ska vara reserverad för allvarligare regelöverträdelser. Den marknadsskadeavgift som utdöms är egentligen inte något skadestånd. Sanktionen syftar ju inte till att ge ersättning till den enskilde. Syftet är i stället att förebygga den skada som en otillåten direktupphandling kan föra med sig. Det finns cirka 1 500 verksamma kommunala bolag. 1998 svarade dessa företag för av kommunernas sammanlagda omsättning. Genomsnittligt hade de svenska kommunerna 6,3 företag 1998. Kommuner organiserar i allt större utsträckning sitt ägande i koncerner. Drygt var tredje kommun hade 1998 organiserat sitt företagsägande i fullständiga aktiebolagsrättsliga koncerner. Kommuner får inte enligt kommunallagen konkurrera med privata aktörer på den öppna marknaden. Kommunala bolag får endast producera till kommunen. Det är befogat, exempelvis för att säkra tillgången till vård, konsumentinformation eller dylikt. De kommunala bolagens styrelser har att verka enligt bolagsordningen och aktiebolagslagen vilket ibland kan innebära konflikt mellan bolagets bästa och kommunens bästa. Kommunfullmäktige ska ge ägardirektiv till styrelserna i bolagen. Det är kommunens majoritetsparti och bolagets styrelse som fattar de avgörande besluten, vilket i praktiken kan försvåra den demokratiska processen. Vi vill att bolagsformen används restriktivt och där det ger betydande fördelar för kommunen, i annat fall är förvaltningsform att föredra av demokratiska skäl. Det är betydelsefullt att en kommunstyrelse när det gäller sjukvård, socialtjänst (dvs så kallade B-tjänster enligt ) ska kunna ge icke vinstdrivande företag uppdraget att driva viss verksamhet. Vissa kommuner vill hellre att kooperativ, ideella föreningar och kyrkor ges uppdraget än vinstdrivande firmor. Lagen om offentlig upphandling bör ändras i linje med detta. 7 Den sociala ekonomins betydelse för tillväxten Med social ekonomi avses organiserade verksamheter som primärt har samhälleliga ändamål, bygger på demokratiska värderingar och är organisatoriskt fristående från den offentliga sektorn. Dessa sociala och ekonomiska verksamheter bedrivs huvudsakligen i föreningar, kooperativ, stiftelser och liknande sammanslutningar. Verksamheter inom den sociala ekonomin har allmännytta eller medlemsnytta, inte vinstintresse, som främsta drivkraft.3 I används begreppet mer för att beskriva verksamhet driven av aktörer som inte tillhör den offentliga sektorn eller är ett privatkapitalistiskt företag (som har ekonomisk vinst för ägaren som primärt mål) och som använder sitt överskott (i praktiken en vinst men som används till verksamheten i första hand) för att utveckla verksamheten, inte för utdelning till enskilda ägare. Den sociala ekonomin bygger på människors kraft och vilja att arbeta för gemensamma mål och ses allt oftare som ett alternativ till det privata och det offentliga. Grovt beskrivet kan man säga att den sociala ekonomin består av tredje sektorn men med undantag för arbetsmarknadens parter, partipolitiska organisationer och religiösa samfund och kyrkor. När civilsamhällets engagemang tas tillvara, då människor arbetar tillsammans mot gemensamma mål utvecklas samhällen, byar, stadsdelar och kvarter. Deras produktion generar både materiell och social tillväxt. Medlemmar som känner att de gör något meningsfullt mår bättre och deras engagemang i icke-traditionella och ideella verksamheter4 kan vara en bra investering och ibland en inkörsport till eget företagande. Den sociala ekonomins betydelse för samhällsekonomin är större än vad många tror. I , Social ekonomi en tredje sektor för välfärd, demokrati och tillväxt, konstaterar man (s 83) att den sociala ekonomin har förutsättningar för att bidra med nya arbetstillfällen, speciellt för grupper som är svaga på arbetsmarknaden. Den sociala ekonomin kan också öka samhällets service, exempelvis genom kreativa nya välfärdslösningar inom vård och omsorg. Lägger man sedan till den aktivitet och potential som finns i föreningslivet/folkrörelserna, och den ideella sektorn, kan satsningar på den sociala ekonomin komma att få avsevärd betydelse för den ekonomiska tillväxten och särskilt för landsbygdens överlevnadsmöjligheter.5 8 Forskningens betydelse för företagen 8.1 Forskning och näringsliv i ett fruktsamt samarbete Forskning och utveckling (FoU) och innovationer är en fundamental drivkraft för ekonomisk utveckling. Den svenska forskningen spelar en central roll för utvecklingen av det svenska innovationssystemet och näringslivets konkurrenskraft. Samarbetet mellan högskolor, universitet, finansiärer och företag har ökat och i många delar av landet fungerar det tillfredsställande. Det samarbetet skulle kunna utvecklas i alla delar av landet. I miljöerna kring universiteten och högskolorna och i landets regioner, speciellt där kluster vuxit fram, finns en stor potential för nyföretagande och entreprenörskap. Att göra högskolornas forskning och utbildning mer tillgänglig för de mindre företagen skulle bättre ta till vara den kunskap och initiativkraft som finns på lokal och regional nivå. Det är dags utöka samarbetet mellan företagen och högskolorna/universiteten. En större del av FoU-satsningarna bör också komma småföretagarna till del. 8.2 Underlätta för forskare att starta företag Avknoppningen av innovationsföretag från högskolor och universitet är ytterst betydelsefull för näringslivets utveckling. Lärarundantaget, som ger högskolans forskare de materiella rättigheterna till sina innovationer, skapar incitament för forskarna att kommersialisera sina forskningsresultat. är det klart att många forskare och innovatörer har bristande kunskaper och förmåga att starta och driva företag. För de flesta forskare är det också själva forskningsuppgiften som skänker stimulans, inte startandet av företag. Lärosätena har numera möjligheten att efter regeringens medgivande inrätta holdingbolag som kan ägna sig åt att starta företag. Universiteten och högskolorna har en stor makt över kommersialiseringen och arbetet med att söka patent genom sina holdingbolag. Av det skälet har regeringen ansett det viktigt att närmare analysera lärarundantagets effekter på kommersialiseringen av forskningsresultat. Verket för innovationssystem, , kommer att få i uppdrag att genomföra en sådan analys. I de fall då lärosätena går in med resurser via sina holdingbolag, kan forskaren och hans arbetsgivare avtala om att dela på kommande förtjänster. En framgångsrik kommersialisering av forskningsresultaten kräver emellertid den enskilde forskarens aktiva medverkan. Incitamenten till detta har, i till skillnad från till exempel , varit svaga. För att stimulera kommersialiseringen bör staten gynna de högskolor och universitet som erbjuder sina forskare belöningar. Med belöningar menas här olika slags vinstdelningspaket, i vilka forskaren erbjuds royaltyn, delägarskap eller optioner i ett eller flera företag. Det finns ett trettiotal industriforskningsinstitut. Den svenska institutsektorn för FoU är totalt sett liten i jämförelse med motsvarande sektor i andra . Industriforskningsinstituten spelar en viktig roll som stöd för företagens kunskapsutveckling. Deras FoU-arbete är ett komplement till universitet och högskolor och företagen. En centralisering av deras arbete kommer att genomföras, enligt propositionen FoU och samverkan i innovationssystemet. Inriktningen mot större och konkurrenskraftigare institut får dock inte resultera i en geografisk centralisering. De små företagens behov bör i detta sammanhang ges en större hänsyn. Instituten bör därtill rikta en större del av forskningsinsatserna mot områden som baseras på svenska råvaror, i syfte att stödja användningen av ny teknik och nya tillämpningar inom dessa sektorer. Förändringar i linje med detta bör göras Industriforskningsinstituten kan med fördel lokaliseras i anslutning till kluster med spjutspetsteknik. Som det är riskerar institutens verksamhet att förläggas kring storstäderna. Förändringar i linje med detta bör göras . Det bör ges ett skydd för uppfinningar mellan det att ansökan lämnas in och fram till dess patentet beviljas. bör en skälig ersättning kunna utgå. Skadestånd skall kunna krävas först efter det att patentet beviljats (18 månader). En förändring av dagens regler strider inte mot på området, såvida inte patentansökan gäller ett europeiskt patent, enligt RSV. 8.5 Billigare att söka patent Det är dyrt att patentera en uppfinning. Det får till följd att många blir tvungna att sälja sin uppfinning till storföretagen. De har inte medel att själva förverkliga den. Många patent på energibesparande eller miljövänliga produkter kan därför köpas upp av företag som anser att det nya patentet hotar deras ställning på marknaden. När patentet köpts upp förverkligas aldrig idéerna. Det är en av anledningarna till att den tekniska utvecklingen går så långsamt inom energi- och miljösektorerna. Kostnaden för patent måste därför sänkas. Det ansåg också Småföretagardelegationen. Vad det skulle få för ekonomiska konsekvenser både för innovatörer och för staten bör regeringen skyndsamt låta ta reda på. Återrapportering till bör ske . 9.1 Ny målsättning för regelförenklingsarbetet Intresset för regelförenkling är i tilltagande i många länder. Är byråkratin för omfattande och regelverket för krångligt växer inte småföretagen i den utsträckning som är önskvärd. En jämförelse som genomförts mellan 10 länder, varav är ett, visade att svenska småföretag med 2049 anställda har en av de högsta administrativa kostnaderna av de jämförda länderna. Kostnaden för ett svenskt företag med 119 anställda för att administrera skatte-, arbetsmarknads- och miljöreglerna är ca . För företag med mellan 20 och 49 anställda ligger på ca per anställd och år medan den relativa kostnaden för företag med upp till 500 anställda ligger på ca per anställd och år. Agregerar vi dessa siffror till alla företag så ligger företagens kostnader för att administrera lagar, regler och föreskrifter på . Företagen har ca 20.000 sidor företagsregler att hålla reda på. 2.500 av dessa ändras eller kommer till . Företagen i är inte ensamma om att ha problem med kostnader för att hantera reglerna. Många länder har samma situation. Men alltfler länder uppmärksammar problemen och försöker göra något åt dem. I har parlamentet beslutat att företagens kostnader för att hantera regelverket skall minska på en permanent bas. De första togs . I har ett liknande mål satts upp. På många håll i våra konkurrentländer pågår ett aktivt arbete för att minska företagens regelbörda. Vi föreslår att målet för regelförenklingsarbetet ska vara att företagens kostnader för att hantera regelverket minskar, . Kostnaderna bör därefter minska ytterligare, under mandatperiodens gång. Regeringen bör återrapportera till om utvecklingen i arbetet. 9.2 Minska företagens uppgiftsskyldigheter Företagens uppgiftslämnande måste minska och bli enklare. förslag kan utgöra en viktig utgångspunkt. Den innebär kortfattat att en registerbank med vissa ständigt förekommande företagsuppgifter, grunddata, upprättas som kan hämtas från myndigheter. Ett noggrannare urval bör också ske vid periodvisa undersökningar som riktar sig till småföretag. Urvalstätheten bör varieras så att samma småföretag inte behöver störas mer än nödvändigt. Dessa förenklingar bör genomföras senast . Regeringen bör kontinuerligen återrapportera till om utvecklingen i arbetet. 9.3 Förenkla företagarnas årliga skattedeklaration Företagsredovisningen har förenklats , men är fortfarande så komplicerad att småföretagare måste ta hjälp för detta ändamål. När andra inkomsttagare kan kryssa i en förenklad självdeklaration måste företagare fortfarande anlita kostsam expertis för ändamålet, även om deras inkomster är ringa. En komplicerad redovisning kan vara befogad för större företag, men för dem som inte tjänar mer än andra medelinkomsttagare, som vanligen tar ut en årslön motsvarande mindre än åtta basbelopp , bör deklarationen kunna göras enklare. Målet bör vara att en soloföretagare skall kunna ges en förenklad självdeklaration. Det låter sig göras om skattemyndigheten i förväg kan använda och lagra uppgifter från andra myndigheter, banker och ränteinstitut. Dessa förenklingar bör genomföras senast . Regeringen bör kontinuerligen återrapportera till om utvecklingen i arbetet. 9.4 Det saknas en tillförlitlig mätmetod Det saknas en tillförlitlig mätmetod som kan visa på hur regelbördan utvecklats . Det bör för detta ändamål utvecklas en ny mätmetod, färdig att använda . Simplex har tidigare getts alltför små resurser. Arbetet har därför framskridit alldeles för långsamt. Vi vill se en ökad takt i regelförenklingsarbetet , jämfört . Regeringen bör kontinuerligen återrapportera till om utvecklingen i arbetet. 9.6 Anmäl till OECD-granskning Regeringen anger sig i förra årets skrivelse (skr. 1999/2000:148) vara intresserad av att genomför en oberoende granskning av regelförenklingsarbete, (Reviews of Regulatory Reform). I årets skrivelse har denna avsiktsförklaring försvunnit. Detta är beklagligt och vi menar att bör anmäla sitt intresse för denna granskning för att värdefull kunskap om position internationellt ska bli tillgänglig. Regeringen bör lämna in en sådan anmälan under /03. 10 Etik, miljö och säkerhet Som ett resultat av konsumenternas ökade medvetenhet om företagens skyldigheter att ta hänsyn till miljön, de anställda etc har företagen börjat skaffa sig uppförandekoder, principer för deras verksamhet. Koderna har blivit viktiga redskap för företag som vill garantera att sociala och miljömässiga krav uppfylls i den egna såväl som i underleverantörernas verksamhet. har utarbetat en s.k. Code of Practices för cirka tjugo branscher. Många företag vill gärna profilera sig som etiska och socialt ansvarstagande. Problemet är att dessa koder inte är lagligt bindande, utan utgör endast frivilliga åtaganden. Det är något bör ändra på . Det är viktigt att företagsbranschernas principer (koder) för rätt uppförande blir lagligt bindande. 10.2 Momsbefria miljövänligt producerade produkter Det ska löna sig att producera miljövänligt. De företag som inte tar hänsyn till miljön slipper betala samhällets marginalkostnader. Därför bör miljövänliga produkter momsbefrias. Det kommer att få till effekt att det i längden blir lönsamt att ställa om produktionen för att företaget ska behålla sina kunder. bör driva på i EU för att skapa möjligheter att sätta ned momsen på miljövänligt producerade produkter. 10.3 För en miljövänligare produktion Miljöcertifiering är något som intresserar många företagare, men det är inte något som alla har råd med. Den minsta kostar i runda tal någonstans . Vi vill att staten underlättar för de mindre företagen att genomföra en miljöcertifiering genom ett särskilt bidrag för de små företag som miljöcertifierar sitt företag. Kostnaderna för en sådan certifiering bör ha granskats av en särskild utredning om småföretagarnas villkor, . 10.4 Myndigheters och konsumenters inflytande över standardiseringen Produktstandardiseringen har ökat väsentligt i omfattning. Det beror dels på nya EU-lagar, dels på den ökande världshandeln. Tyvärr har de senaste årens utveckling visat att som behovet av standardiseringar och revideringar av standarder ökat så har myndigheternas resurser i detta avseende minskat. EG-direktiven och därmed standardiseringen innebär en omfattande avreglering. De europeiska myndigheternas möjlighet att själva bestämma över vilka säkerhetsregler som skall gälla är därmed väsentligt reducerade även om de deltar i den europeiska standardiseringen. För att framtagna standarder skall kunna återspegla samhällets behov av rimliga krav på bl a hälsa, miljö och säkerhet krävs dock att olika parter regelmässigt deltar i standardiseringsprocessen. Så har också skett tidigare, men myndigheternas medverkan blir alltmer ovanlig. Alla aktörer som kan betala får nämligen delta. Det gör att industrisidan kan mobilisera deltagare och därmed blockera konsumentsidans krav. Konsumentsidan i de flesta EU-länder lider brist på resurser, både ekonomiska och personella. I många standardiseringskommittéer för enskilda produkter sitter det därför, till , personer från producentleden aktörer som inte alltid är så intresserade av att göra kostsamma förändringar av sina produkter. När konsumentsidan lägger fram krav som företagen anser för höga, kan industrin lätt rösta ner dem genom att sätta in fler av sina egna företrädare. Och har konsumenternas representanter väl blivit nerröstade nationellt är de förhindrade att föra fram sin egen ståndpunkt vid den slutliga omröstningen på Europanivå. Det har fått olyckliga konsekvenser. I har företagen lyckats blockera ett beslut om barnsäkerhetsspärr på cigarettändare. Barncyklar är ett annat exempel. I anser vi att fotbroms är ett måste på barncyklar. Det är dock ett krav som industrins företrädare i de flesta EU-länder är kallsinniga till. Detta trots att handbroms är en ren dödsfälla för bl a småflickor. Hälften av alla 45-åriga flickor har helt enkelt inte den handstyrka som krävs för att kunna använda handbroms. Vi anser att vi måste få balans mellan producenter, konsumenter och offentlighet i alla kommittéer som arbetar med standardisering. Ingen sida bör kunna köpa sig till röster och beslut. Myndigheter som har tillsyn över lagar som gäller barns liv och hälsa bör ha sista ordet när det gäller att avgöra om säkerhetskraven uppfyller intentionerna i EG-direktiven. T.ex. del med egen ingång, utan möjlighet till genomgång från huset eller speciellt hus på tomten. kreditbedömningar spelar här en viktig roll för att sänka räntekostnaderna. Källa: Arbetsgruppen om social ekonomi, , , s 83. Det kan handla om idrottsföreningar, frivilligprojekt, byalag, cirklar, kulturföreningar etc. Social ekonomi en tredje sektor för välfärd, demokrati och tillväxt?, , s 84.