mot · GQ02U228 · 2002-10-23 00:00:00 — Alla människor är födda fria och lika i värde och rättigheter. Trots detta självklara sker kränkningar av de mänskliga fri- och rättigheterna. För oss liberaler är arbetet med att försvara och förbättra skyddet för de mänskliga rättigheterna en grundläggande uppgift. Inga ismer vare sig nazism, kommunism, nationalism eller socialism rättfärdigar att individens fri- och rättigheter kränks. Mänskliga rättigheter, i meningen civila och politiska, är absoluta. De flesta civila och politiska rättigheter kan och bör, även i fattiga länder, genomföras omgående, medan sociala, ekonomiska och kulturella rättigheter kan genomföras efterhand som möjligheter skapas. Demokrati är den enda styrelseform som kan garantera respekten för de mänskliga rättigheterna. Terrorism och de som skyddar och understödjer terrorverksamhet skall fördömas med all kraft. För oss är det både naturligt och önskvärt att tillsammans med världens demokratier samverkar för att bekämpa den internationella terrorismen. som vi måste visa handlingskraft mot terrorism måste rättsstatens grundläggande principer respekteras. Vi kan aldrig acceptera att mänskliga rättigheter åsidosätts av kortsiktiga effektivitetsskäl. Kampen mot terrorismen måste föras inom demokratins och rättsstatens ramar. Den utveckling av folkrätten som kan skönjas till att handla även om människors och inte bara staters rättigheter bör välkomnas och främjas. Den permanenta bör ges vida möjligheter att agera. Yttrande- och pressfrihet är grundläggande för en fungerande demokrati och skall främjas genom bl.a. svenskt biståndssamarbete. Dödsstraff och tortyr måste kraftfullt motarbetas. All slags diskriminering utgör i grunden ett slag mot demokratin och principen om alla människors lika värde. Mänskliga rättigheter är desamma oberoende av hudfärg, etnicitet, kön eller sexuell läggning. Att värna barnets rättigheter, i och i världen, skall vara en prioriterad uppgift. EU:s arbete med mänskliga rättigheter i världen är av största vikt och bör ske inom ramen för en tydligare och mer sammanhållen strategi. 3 Förslag till riksdagsbeslut 30 4 Stärk kampen för mänskliga rättigheter 31 5 Nya hot och utmaningar 32 6 Politiska kontra socioekonomiska och kulturella rättigheter 33 7 Utveckla folkrätten till ett bättre skydd för mänskliga rättigheter inom länder. 7.1 Den permanenta 36 8 Yttrandefrihet och pressfrihet 36 9 Avskaffa dödsstraff och tortyr 37 10 Ingen diskriminering skall accepteras 37 10.1 Etnisk diskriminering 38 10.2 Kvinnors rättigheter 39 10.3 Homosexuellas, bisexuellas och transpersoners rättigheter 40 10.4 Barns rättigheter 41 11 EU och mänskliga rättigheter 42 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att kränkningar av mänskliga rättigheter alltid måste påtalas, kritiseras och åtgärdas oavsett var de äger rum. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om sambandet mellan demokrati och respekt för mänskliga rättigheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör intensifiera sitt arbete med att både försvara och förbättra skyddet för de mänskliga rättigheterna dels genom de internationella organisationer där bereds möjlighet att påverka, såsom exempelvis FN, EU, och , dels genom bilaterala samarbete med andra länder. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av att bekämpa terrorismen, vilken utgör ett hot mot demokratin och rättsstaten. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att kampen mot terrorismen måste föras inom demokratins och rättsstatens ramar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att i kampen mot terrorismen kraftfullt driver frågan om rättssäkerhet så att våra grundlagar upprätthålls för alla våra medborgare. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att svenskt utvecklingssamarbete skall genomsyras av ett rättighetsperspektiv. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om nödvändigheten av att skilja mellan civila och politiska rättigheter, vilka är absoluta, och sociala, ekonomiska och kulturella rättigheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utveckla folkrätten till ett bättre skydd för mänskliga rättigheter inom länder. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör gå i spetsen för en fortsatt förnyelse av folkrätten så att den entydigt blir ett stöd, inte ett hinder, för enskilda individers grundläggande rättigheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bilateralt biståndssamarbete bör villkoras med krav på demokrati och respekt för mänskliga rättigheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör driva på så att fler stater, inklusive , ratificerar Romstadgan om den permanenta . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtal av amerikanska medborgare i den permanenta . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om betydelsen av oberoende och fria massmedier och att stöd till dessa skall vara en viktig del av svenskt demokratibistånd. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att aktivt skall verka för att dödsstraffet och användningen av tortyr avskaffas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder för att motverka alla former av etnisk diskriminering. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder för att motverka våld mot och diskriminering av kvinnor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder för att motverka handel med kvinnor och barn. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder för att motverka diskriminering av homosexuella, bisexuella och transpersoner. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder för att stärka och förbättra barns rättigheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör verka för en tydligare och mer sammanhållen strategi för EU:s arbete med mänskliga rättigheter i världen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att EU:s biståndspolitik bör vara ett viktigt instrument för att främja respekten för mänskliga rättigheter i världen. 4 Stärk kampen för mänskliga rättigheter Alla människor är födda fria och lika i värde och rättigheter. Varje människas frihet och lika värde omfattar alla människor och således varje individ i världen utan åtskillnad av något slag, såsom hudfärg, kön, språk, religion, politisk eller annan uppfattning, nationellt eller socialt ursprung, egendom, börd eller ställning i övrigt. Erkännandet av alla människors lika värde hänger oupplösligt samman med att ingen människa får diskrimineras på grund av ovanstående eller annan anledning. Trots detta för oss självklara sker kränkningar av de mänskliga fri- och rättigheterna. Kränkningar ser olika ut i olika länder. I vissa länder diskrimineras människor på grund av sitt kön, sin sexuella läggning eller på grund av sitt ursprung. De ges sämre möjligheter på arbetsmarknaden eller stängs ute helt. I andra länder riskerar människor förföljelse, tortyr och att försvinna på grund av religion eller att de har engagerat sig i sitt lands samhällsutveckling. Att se på och tiga om kränkningar av de mänskliga rättigheterna, oavsett i vilken omfattning eller var någonstans i världen de sker, är att ge sitt samtycke. Kränkningar av de mänskliga rättigheterna måste alltid påtalas, kritiseras och åtgärdas oavsett var de äger rum. Trakasserier, tortyr och förföljelse är just, trakasserier, tortyr och förföljelse oavsett om det är invånaren i , , Bosnien eller som utsätts för dessa kränkningar. Varje människa har rätt att leva ett liv i fred och frihet, med reella möjligheter att påverka sin egen livssituation. Mänskliga rättigheter respekteras i ett demokratiskt styrelseskick. Demokrati är därför det enda styrelseskick som är människan värdigt. Demokrati utgör på flera sätt grunden för etablerandet av mänskliga rättigheter. Därför måste demokratins idéer spridas över världen. För del bör kampen för mänskliga rättigheter utgöra en mycket viktig del av vårt lands utrikespolitik. bör intensifiera sitt arbete med att försvara och förbättra skyddet för de mänskliga rättigheterna. Detta bör dels göras genom de internationella organisationer, såsom exempelvis FN, EU, och , dels genom bilaterala samarbete med andra länder. 5 Nya hot och utmaningar Demokratin och respekten för mänskliga rättigheter kan aldrig tas för givna utan måste ständigt påtalas och försvaras. De fasansfulla terrorattackerna mot är ett tydligt exempel på detta. Attackerna har ställt demokratin och rättsstaten inför nya dilemman och svåra utmaningar. Terrorismen, som i och för sig inte är någon ny företeelse, utgör ett hot både mot enskilda individer och mot det öppna samhället och rättsstaten. I och med terrordåden i fick världen än en gång bekräftelse på att terrorismen utgör ett konkret hot mot världens demokratier. liberalerna har ställt sig bakom officiella hållning i fråga om och kampen mot terrorismen. För oss liberaler förblir det en självklarhet att ta ställning för och försvara enskilda individers mänskliga fri- och rättigheter och de värden som bär upp demokratin och rättsstaten. Vi fördömer terrorismen och de som skyddar och understödjer terrorverksamhet. För oss är det naturligt och önskvärt att tillsammans med världens demokratier söker finna gemensamma lösningar på gränsöverskridande problem, som internationell terrorism. som vi måste visa handlingskraft mot terrorism måste rättsstatens grundläggande principer respekteras. Vi kan inte acceptera att mänskliga rättigheter åsidosätts av kortsiktiga opinions- eller effektivtetsskäl. Kampen mot terrorismen måste föras inom demokratins och rättsstatens traditionella ramar. De åtgärder som vidtas i jakten på terrorister måste ske under former som är internationellt vedertagna när det gäller respekten för mänskliga rättigheter. Ambitionen att komma åt det onda får inte leda till åtgärder som går ut över oskyldiga individer. I kampen mot terrorismen måste regeringen kraftfullt driva frågan om rättssäkerhet så att våra grundlagar upprätthålls för alla våra medborgare. Det är oacceptabelt att inte följer internationella konventioner när det gäller fångarna på Guantánamobasen i . 6 Politiska kontra socioekonomiska och kulturella rättigheter Rättighetsperspektivet är den grund som garanterar individens grundläggande rättigheter. Dessa genomförs i en demokratisk process. Ett demokrati- och rättighetsperspektiv bör genomsyra hela det svenska utvecklingssamarbetet, vilket bör ge regeringen till känna. Politiska riktningar har haft svårt att enas om en gemensam syn på mänskliga rättigheter. Dessa åsiktsskillnader är inte överspelade. Om man ser till verkligheten är en principiell uppdelning mellan politiska och ekonomiska rättigheter ofta på sin plats. De kommunistiska regimer som bara för ett årtionde sedan kontrollerade halva hävdade att civila och medborgerliga rättigheter, alltså individuella rättigheter inriktade på att garantera den enskildes personliga frihet och möjlighet att på samma villkor som andra delta i det politiska livet, saknade relevans under socialismen. I stället gjorde dessa regimer anspråk på att ha förverkligat rättigheter av annat slag rätt till arbete, rätt till sjukvård, etc. I verkligheten var anspråken falska dessa sociala rättigheter uppfylldes i allmänhet sämre under socialismen än i demokratiska marknadsekonomier. Sociala rättigheter av det slag som dessa regimer gjorde oriktigt anspråk på att förverkliga är av annan karaktär än de rättigheter som syftar till att skydda den enskilde gentemot olika slags övergrepp. De flesta civila och medborgerliga rättigheter är absoluta och bör, även i fattiga länder, genomföras omgående, medan sociala, ekonomiska och kulturella rättigheter i högre grad är processuella dvs. de genomförs efterhand som möjligheter skapas. De fodrar ofta prioriteringar och inte sällan är de mer beroende av tillgång till förändrade ekonomiska förutsättningar. Enligt liberalernas uppfattning är det under alla omständigheter oacceptabelt att söka försvara frånvaro av t.ex. tryckfrihet, rätt till en opartisk rättegång eller liknande med hänvisning till att en s.k. social rättighet upprätthålls. Denna i grunden liberala distinktion bör alltid göras, vilket bör ge regeringen tillkänna. Det är viktigt att påpeka att alla rättigheter finns noggrant preciserade och tolkade till sin innebörd. Ändå sker det ofta en vantolkning av de ekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna. De påstås ofta ha en vidare omfattning än vad det finns grund för i konventioner och rättspraxis. Därför är det viktig att det är en väldefinierad syn med sin grund i den internationella rätten, och inte allmänt hållna politiska önskningar, som präglar tolkningen av rättighetsperspektivet. 7 Utveckla folkrätten till ett bättre skydd för mänskliga rättigheter inom länder Främjandet av de mänskliga rättigheterna är en av FN:s mest angelägna uppgifter. Folkrätten har varit och är ett viktigt instrument i byggandet av en fredligare värld. Fredliga konfliktlösningsmekanismer måste utvecklas vidare. FN är fortfarande den enda organisation som med någon auktoritet kan tala på hela mänsklighetens vägnar. Därför behöver världen FN, men FN-systemets brister måste erkännas och hanteras. Det är ett bekymmer när folkrätten allt oftare åberopas av odemokratiska makthavare som argument för att de skall få fortsätta att ostört förfölja och mörda sina egna medborgare. I grunden beror FN:s handlingsförlamning på att en av de permanenta medlemmarna i säkerhetsrådet, , är en kommunistisk diktatur. liberalerna anser att bör verka för att förnyelsen av folkrätten går vidare så att den entydigt blir ett stöd, inte ett hinder, för enskilda individers grundläggande rättigheter. Tillsammans med andra kan vi åstadkomma förändring. Varje land måste ha en vidsträckt rätt att hantera sina egna problem utan yttre inblandning. Denna princip måste dock vara öppen för modifiering när hantering av egna problem övergår till folkmord, eller ett akut hot om folkmord, t.ex. genom användande av massförstörelsevapen. Omsorgen om den enskilda människans, minoriteters och folkslags grundläggande rättigheter bör sättas före staters suveränitet. Ingen regering någonstans kan ges rätten att under alla omständigheter gömma sig bakom begreppet nationell suveränitet, i syfte att kränka de mest grundläggande mänskliga rättigheterna. Principen bör vara att brott mot de mänskliga rättigheterna skall beivras, oavsett förövarens rang eller ställning. För massmord, etnisk rensning och andra grova brott mot de mänskliga rättigheterna måste ansvar alltid utkrävas. För förövarna får det aldrig finnas en eller preskriptionstid. Folkrätten är inte något statiskt utan ett regelverk av konventioner och sedvänjor som utvecklas. Arresteringen av före detta diktator , tribunalerna i och Arusha, som dömer de ansvariga för etnisk förföljelse i det respektive i , samt inte minst den permanenta i , har inneburit viktiga framsteg i utvecklingen av en ny praxis i folkrätten. En väsentlig utveckling av folkrätten som också fokuserar på människors rättigheter, och inte bara staters intressen, har ägt rum . Världssamfundet måste numera vara berett att agera när grova kränkningar av mänskliga rättigheter sker. Annars riskerar den folkrätt som handlar om att skydda individers intressen bara att bestå av ord. Inom den del av folkrätten som syftar till att skydda offer för väpnade konflikter sjuka, sårade, civilbefolkning och krigsfångar har man sedan arbetat med en generalklausul (Martensklausulen), som ersätter många konkreta regler omöjliga att förutse med en allmän hänvisning till principer om medmänsklighet och det allmänna rättsmedvetandet. Den danske utrikesministern anser att Nato tillämpade just denna Martensklausul när Natos medlemsländer ingrep till värn för de förföljda kosovoalbanerna i Kosovo. Det är inte otänkbart att detta kan bilda mönster vid framtida humanitära katastrofer av liknande slag. Om så skulle ske bör stå beredd att ge sitt bidrag. Ett internationellt ingripande med maktmedel skall självfallet alltid underställas principerna om nödvändighet andra metoder skall användas om dessa kan nå framgång och proportionalitet de åtgärder som vidtas får inte vara starkare än nödvändigt. Ett intressant exempel på hur vissa länder kan påverka interna förhållanden i andra länder med fredliga metoder är de krav som EU och på initiativ av dåvarande har ställt på ansökarländer om respekt för minoriteters rättigheter och förbud mot dödsstraff. Även biståndspolitiken bör brukas för att främja mänskliga rättigheter. Enligt liberalernas uppfattning bör det bilaterala biståndet om möjligt villkoras med krav på insatser för demokrati och respekt för mänskliga rättigheter, vilket bör ge regeringen till känna. Även om vi ovan har lyft fram vissa framgångar som vunnits i den internationella rätten så känner vi stor besvikelse över världssamfundets passivitet i samband med några av vår samtids värsta förbrytelser. FN förmådde inte leva upp till den egna stadgan vid de massiva folkmorden i utan världssamfundet stod overksamt när en miljon människor mördades. Den etniska rensningen i Kosovo är ytterligare ett fall där FN inte ingrep trots att handlingsförlamningen minskat en del sedan murens fall. I säkerhetsrådet väger numera i praktiken en nedlagd röst ofta till ja-sidans fördel i diskussioner om FN-ingripanden till skydd för mänskliga rättigheter. Det har underlättat nya beslut om FN-aktioner. Ett sådant exempel var när valde att avstå istället för att rösta nej i frågan om att etablera en internationell civil och militär styrka i Kosovo. En huvudfråga i diskussionen om en ny folkrätt gäller vad som skall ske i fall då FN-systemet är blockerat och inte kan komma fram till beslut trots att akuta och grava hot mot mänskliga rättigheter inom landet eller mot andra länder. Låt oss till att börja med välkomna att det har växt fram andra aktörer med mer eller mindre stor internationell prestige, som ibland kan komplettera FN. Det gäller till exempel , som kan ses som ett regionalt FN-organ, där t.ex. och av naturliga skäl saknar inflytande. är aktivt på människorättsområdet, vilket också gäller . Även ickeregeringsanknutna organ, som Helsingforskommittéer och liknande sammanslutningar, kan spela en betydelsefull roll. Arbetet med att förnya folkrätten och stärka de mänskliga rättigheterna måste intensifieras. bör driva på denna förnyelseprocess. Ett angeläget exempel är den permanenta . Vid en i undertecknade 120 länder, däribland och , ett avtal om att inrätta en oberoende permanent internationell brottmålsdomstol (ICC). Beslutet att inrätta ICC är ett av de senaste årens viktigaste framsteg på området för mänskliga rättigheter. ICC kommer att vara permanent och den kommer att genomföra utredningar och ställa personer inför rätta som begår allvarliga brott mot internationell humanitär rätt, till exempel folkmord och brott mot mänskligheten. Domstolen kommer alltså att ha befogenhet att åtala enskilda personer. Efter det att fler än 60 länder nu har ratificerat Romstadgan kan domare väljas och verksamheten snart komma att inledas. Detta är mycket glädjande. Det är oerhört angeläget att den permanenta verkligen ges vida möjligheter att agera. Men så länge som president och hans administration fortsätter att sätta käppar i hjulet genom att dels inte ratificera stadgan, dels sätta press på enskilda länder att avskriva möjligheten att åtala amerikaner inför ICC så undermineras domstolens handlingsmöjligheter avsevärt. Det kan inte accepteras. Inget lands medborgare, som begår allvarliga brott mot mänskligheten, skall kunna gå säker från att ställas inför rätta av domstolen. Det gäller svenska medborgare och det bör även gälla amerikanska. bör enskilt och i EU-sammanhang vara pådrivande i arbetet med att verka för att fler stater, inklusive , ratificerar Romstadgan. Vidare bör verka för att EU-länder inte ingår bilaterala överenskommelser med om att avskriva möjligheten att inför ICC åtala amerikanska militärer och diplomater. EU borde ha visat upp en mer enad linje i denna viktiga fråga. Vad som ovan anförts om ratificering av Romstadgan liksom åtal av amerikanska medborgare bör ge regeringen till känna. 8 Yttrandefrihet och pressfrihet En av de mest grundläggande mänskliga rättigheterna, och ett måste för en fungerande demokrati, är yttrandefrihet för alla. I många länder över hela världen döms personer till fängelse för att de kämpar för fria och rättvisa val, arbetar i politiska organisationer och uttrycker sina åsikter i böcker, på Internet eller i andra medier. finns europeiska länder, som t.ex. , där tidningar, radio och TV är monopoliserade och statskontrollerade och där oppositionspartier är förbjudna. Fria medier är avgörande för att ett samhälle skall fungera demokratiskt. Att det finns oberoende journalister, med rätt att få tillgång till information, är en garanti för att regeringar och myndigheter ställs till svars för sina handlingar. Flera regeringar fortsätter att döma journalister till fängelse för att försöka skrämma kritikerna och tysta oppositionen. Det är också högst allvarligt att journalister trakasseras och ibland dödas i syfte att hindra undersökningar. Detta händer ofta också i demokratiska länder. Regeringarna måste ta ansvar för att skydda journalisterna, eftersom en kritisk press är nödvändig för att försvara demokratin. Flera regeringar vidtar åtgärder för att begränsa medborgarnas tillgång till modern informationsteknik. Begränsningar av tillgången till Internet, e-post och webbpublicering används av diktaturstater som ett sätt att undertrycka kritiken mot regeringen. Eftersom Internet är det ultimata sättet att fritt kommunicera och utbyta information, är det mycket oroande med regeringarnas allt hårdare kontroll av detta medium. Det är mot denna bakgrund oerhört viktigt att i alla internationella sammanhang är tydligt i sitt stöd för och krav på demokrati. Bistånd till stöd för oberoende medier skall vara en viktig del av svenskt demokratibistånd, vilket bör ge regeringen till känna. 9 Avskaffa dödsstraff och tortyr Dödsstraffet är en av de grövsta kränkningarna av mänskliga rättigheter och bör avskaffas i hela världen. Ett rättssystem som sanktionerar dödsstraff fördömer inte avsiktligt dödande utan bryter snarare mot den egna rättsmoralen genom att utdöma dödsstraff i lagens namn. Det finns alltid en risk att oskyldiga människor döms. Vid utdömande av dödsstraff är beslutet, i jämförelse med fängelsestraff, oåterkalleligt. De länder som fortfarande tillämpar och utför dödsstraff måste fördömas kraftfullt. skall i olika internationella sammanhang aktivt verka för dödsstraffets avskaffande. Genom aktiva påtryckningar och krav kan positiva resultat åstadkommas. EU:s ovillkorliga krav på denna punkt har exempelvis lett till att samtliga EU:s kandidatländer avskaffat dödsstraffet. Tortyr förekommer i många länder. Det är oacceptabelt och länder som utför tortyr måste fördömas. Denna grymma, omänskliga och förnedrande behandling används ofta för att tvinga fram bekännelser och förödmjuka fängslade personer. Tortyroffer är i ett särskilt utsatt läge eftersom tortyren utförs av statstjänstemän och eftersom de inte har någon realistisk möjlighet att vidta rättsliga åtgärder. Rehabilitering för offer och förebyggande av tortyr måste ingå i arbetet för att skapa fred och upprätta demokrati. Här har en mycket viktig uppgift att axla. skall verka aktivt för att tortyr avskaffas var än i världen det sker. 10 Ingen diskriminering skall accepteras Grunden för de mänskliga rättigheterna är principen om alla människors lika värde.