mot · GQ02Ub489 · 2002-10-23 00:00:00 — Högre utbildning och forskning Kunskap är en av de pelare som både människors och samhällets trygghet och välfärd vilar på. mål är att skapa ett decentraliserat kunskapssamhälle. Det innebär att utbildningen ska nå hela folket, i hela landet och ske under hela livet. Den enskilda studenten ska stå i fokus för utbildningspolitiken. Det är viktigt att motverka den snedrekrytering, både social och geografisk, som finns till den högre utbildningen. En av de viktigaste faktorerna för att komma tillrätta med den sociala snedrekryteringen är att minska skuldbördan för studenter. vill införa ett nytt studiemedelssystem där bidrag och lån utgör vardera . har antalet högskoleplatser ökat . En så snabb utbyggnad kräver omfattande kvalitetssatsningar för att lyckas. Därför är det viktigaste just nu att matcha den utbyggnad som sker med resurser för att säkra utbildningens kvalitet. Det är mer prioriterat att satsa på att stärka kvaliteten inom den högre utbildningen än att ytterligare bygga ut antalet platser inom grundutbildningen. Den akademiska kvaliteten är beroende av vetenskapligt och pedagogiskt skickliga lärare. Kvaliteten är också beroende av att det finns tillräckliga resurser för utbildningen. Tyvärr har heller inte trygghetssystemen förändrats i takt med att högskolan har byggts ut och nya grupper kommit in. Otrygga ekonomiska förutsättningar innebär negativa konsekvenser för enskilda studenter men det motverkar också regeringens mål om en minskad snedrekrytering och en ökad mångfald i högskolan. Stärka kvaliteten samt forskningsmiljöerna vid alla landets högskolor. Ett nytt förbättrat studiefinansieringssystem. Förbättra studenternas studiesociala miljö. 3 Förslag till riksdagsbeslut 38 4 Högre utbildning och forskning 40 6 Social snedrekrytering 41 7 Studenters ekonomi 42 7.1 utgångspunkter för ett nytt studiemedelssystem 42 8 Studiesociala frågor 43 8.1 Studiesocial utredning 44 11 Studentkårernas roll 45 12 Studenternas rättssäkerhet 46 16 Distansutbildning/nätuniversitet 48 16.1 Kvalitet i distansutbildningen 49 16.2 Modern teknik i distansutbildningen 49 16.3 Reserabatt för studenter 50 17.1 Samverkan med det omgivande samhället 51 17.2 Forskning vid mindre och medelstora högskolor 51 17.4 Forskarnas arbetsmiljö 52 17.5 Ny doktorsexamen 53 17.6 Utbildnings- och examensnivåer 53 3 Förslag till riksdagsbeslut begär att regeringen återkommer till med förslag om hur rekryteringen av högskolelärare kan ökas. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att införa ett nytt studiemedelsförslag där bidrag och lån skall utgöra vardera av totalbeloppet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att tillsätta en ny studiesocial utredning.1 begär att regeringen återkommer till med förslag om förbättrad jämställdhet inom högskolan. begär att regeringen gör en översyn av hur forskarstuderandes inflytande säkerställs i olika beslutande organ. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om ett avskaffande av kårobligatoriet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om ett förtydligande av högskoleförordningen för att säkra studenternas rättssäkerhet. begär att regeringen ger i uppdrag att utveckla undervisnings- och examinationsformer. begär att regeringen inbjuder berörda kommuner, högskolor och studentkårer till överläggningar om hur bostadssituationen för studenter skall hanteras framgent.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att kommunen skall ha ett bostadsförsörjningsansvar vid ökat antal studieplatser.2 begär att regeringen tar initiativ till en utvärdering av instrumenten för meritvärdering. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att utveckla pedagogiska former för distansutbildning. begär att regeringen ger i uppdrag att särskilt granska kvalitetsarbetet inom distansutbildningen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att likvärdiga kvalitetskrav som ställs på traditionell högskoleutbildning måste ställas på distansutbildning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att kurser i distanspedagogik och distansmetodik bör ges i all lärarutbildning och vidareutbildning för lärare. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om en översyn av reserabatten för studenter.3 begär att regeringen gör en översyn av hur den s.k. tredje uppgiften sköts av lärosätena. begär att regeringen återkommer med förslag som tryggar den akademiska friheten. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att en plan bör läggas fast för att bygga upp och stärka forskningsmiljöerna vid landets alla högskolor. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att forskarutbildningen bör utvärderas och de forskarstuderandes situation ses över. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att öka antalet doktorandtjänster. begär att regeringen arbetar för en omvandling av utbildningsbidrag till doktorandtjänster samt för att forskarstuderande inte skall behöva ha stipendier som huvudsaklig inkomstkälla. begär att regeringen ger i uppdrag att utreda hur ett doktorsprogram för icke-disputerade lärare kan genomföras. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att forskarstudenter bör få rätt till representation inom de statliga organisationerna för forskningsfinanisering. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att utreda arbetsmiljöns påverkan på forskningens kvalitet. 1 Yrkande 3 hänvisat till SfU. 2 Yrkandena 9 och 10 hänvisade till BoU. 3 Yrkande 16 hänvisat till TU. 4 Högre utbildning och forskning Kunskap är en av de pelare som både människors och samhällets trygghet och välfärd vilar på. Högre utbildning är viktig för näringslivet och vår gemensamma välfärd och betyder mycket för enskilda människors trygghet. Utbildning är inte bara en nytta för individen och för samhället lärande och bildning är också en del av människors livskvalitet och personliga utveckling. Kunskap är en rättighet för alla människor. mål är att skapa ett decentraliserat kunskapssamhälle. Det innebär att utbildningen skall nå hela folket, i hela landet och ske under hela livet. Högre utbildning och forskning är en viktig del i det livslånga lärandet. Den utbyggnad av den högre utbildningen över hela landet som medverkat till är en viktig del för att motverka den regionala klyvningen av . Det är nu viktigt att förbättra kvaliteten och ge högskolorna och universiteten möjlighet att satsa på forskning. Alla människor, som uppfyller kraven, ska ges lika rätt och möjlighet att delta i högre utbildning. En människa ska aldrig behöva avstå från högre studier av ekonomiska eller sociala skäl. Goda sociala och ekonomiska villkor är förutsättningar för att studenterna ska kunna tillgodogöra sig sina studier på bästa sätt. Den enskilda studenten ska stå i fokus för utbildningspolitiken. Det är viktigt att motverka den snedrekrytering, både social och geografisk, som finns till den högre utbildningen. En av de viktigaste faktorerna för att komma tillrätta med den sociala snedrekryteringen är att minska skuldbördan för studenter. Den som väljer att investera av sitt liv i högre utbildning, till nytta för både individ och samhälle, ska inte straffas för det. Det måste löna sig att studera. Kostnaden, i pengar eller social trygghet, för att investera i högre utbildning får inte bli så hög att människor väljer att avstå. Studenter gör en stor investering inte bara för sig själva utan också för samhället i stort. Den investeringen bör uppmuntras, bland annat genom att garantera rimliga levnads- och arbetsvillkor för studenter. medverkade till att bygga ut den svenska högre utbildningen med mer än 100 000 platser. De flesta av dessa gick till mindre och medelstora högskolor. Detta var en utmärkt satsning som gett betydligt fler människor möjlighet att utbilda sig. Tillgängligheten till den högre utbildningen har ökat, tack vare insatser. Dessvärre har inte den kvantitativa utbyggnaden följts av nödvändiga satsningar på kvalitetssäkring och studenters ekonomiska och sociala villkor. Dessa områden bör prioriteras innan nya satsningar på kvantitativ utbyggnad sker. Det är viktigt att vi är tydliga med att inte kompromissa om vare sig utbildnings- eller forskningskvalitet. Det är därför rätt att vidta åtgärder mot lärosäten som inte uppfyller kraven, oavsett om det handlar om universitet eller mindre högskolor. Högskolorna och universiteten behöver nu tid på sig för att kunna besätta lärartjänster, höja sin forskningsandel och finna utrymme för det pedagogiska utvecklingsarbetet. De måste nu få visa att den verksamhet de bedriver är av god kvalitet. Särskilt de mindre högskolorna och de nya universiteten måste nu få resurser och möjligheter att säkerställa sin forskning. Den centrala resurs som vetenskapligt och pedagogiskt skickliga lärare utgör inom den högre utbildningen bör tas tillvara bättre än . lägger många institutioner betydligt större vikt vid den vetenskapliga än den pedagogiska skickligheten vid anställningar och befordringar. Denna attityd tar självfallet tid att förändra, men högskolepolitiken måste lägga stor vikt vid att inskärpa att pedagogiskt arbete ska värderas och uppskattas på samma sätt som vetenskapligt. Nyrekryteringen av lärare har inte ökat i samma takt som utbyggnaden av antalet studieplatser. Behovet av kompetenta högskolelärare är på sina håll mycket stort, särskilt vid de mindre och medelstora högskolorna, och kommer också att öka kraftigt med bl a de annalkande pensionsavgångarna. har uppmärksammat detta i de senaste årens högskolemotioner och pekat på behovet av en samlad strategi för att få fler lärare. Vi efterlyser alltjämt ett strategiförslag kring hur rekryteringen av högskolelärare kan ökas. Regeringen bör återkomma med ett strategiförslag kring detta. Detta bör ges regeringen till känna. Orsakerna till snedrekrytering är många. Till vissa utbildningar råder snedrekrytering med avseende på ålder och kön, till andra med avseende på social bakgrund. Dessutom bidrar geografisk och etnisk bakgrund till snedrekrytering liksom funktionshinder. Högskolorna har en viktig roll att fylla i att möta eventuella kommande studenter i deras miljö. På flera håll i landet erbjuds introduktionsterminer med vetenskapsteori, retorik, skrivträning m.m. med mycket bra resultat. Det är viktigt att högskolestuderande har bra grundkunskaper för att kunna tillgodogöra sig den högre utbildningen på bästa sätt. Det finns också möjlighet att på högskolenivå gå akademiskt basår som ger högskolekompetens i svenska, engelska, matematik, historia och samhällskunskap samt basår som ger behörighet till tekniska och naturvetenskapliga program. På vissa orter ger genomgånget basår platsgaranti på vissa utbildningar. Även olika former av sommarkurser och läxhjälp för gymnasieungdomar kan vara en väg att öppna högskolan för ungdomar från studieovana hem. För att minska snedrekryteringen krävs också en attitydförändring till högre studier redan i tidiga åldrar. Till exempel bör flickor uppmuntras till teknikstudier redan i . anser att den enskilt viktigaste orsaken till social snedrekrytering utgörs av dagens studiefinansieringssystem. Ett sätt att öppna högskolan är förberedande kurser av olika slag. anser att det är angeläget att öka tillgängligheten för bl a invandrare och funktionshindrade att studera vid universitet och högskolor. infördes ett nytt studiemedelssystem. Det nya systemet är en kombination av det tidigare studiemedlet samt de två vuxenstudiestöden: särskilt vuxenstudiestöd och särskilt vuxenstudiestöd för arbetslösa. var mycket kritiskt till att införa det nya studiemedelssystemet. Redan nu med det nya systemet är det fler än som kan konstatera att regeringen bara kommer halvvägs i sitt försök att reformera studiemedelssystemet. Återbetalningen stramas upp och återbetalningstakten höjs, men skuldbördan är fortfarande i det närmaste lika stor. Det nya studiemedelssystemet leder till att återbetalningen av studieskulden blir en orimligt tung börda för yrkesgrupper utan utsikt till höglönekarriär. Äldre personer ges också sämre förutsättningar för att få studiemedel och studerande med barn har fått det sämre när ersättningen blivit lägre. 7.1 utgångspunkter för ett nytt studiemedelssystem Studiemedelssystemets primära uppgift bör vara att förverkliga samhällets intresse i att den enskilde medborgaren satsar på högre utbildning och att främja rekryteringen genom att undanröja sociala och ekonomiska hinder för högre studier. Högre utbildning är en god investering både för den enskilde studenten och för samhället. Det är därför självklart att staten bör subventionera en del av den enskildes kostnader för studier och dela risken med den enskilde. Ett nytt studiefinansieringssystem bör bygga på fyra grundläggande principer: Det ska vara lika för alla. Skuldbördan måste lättas efter studietiden. Det måste vara enklare och lättöverskådligare . Subventionerna i systemet måste bli tydligare. Utifrån dessa principiella grunder bör ett nytt och förbättrat studiefinansieringssystem byggas. förslag är att bidrag och lån ska utgöra vardera av totalbeloppet i studiemedelssystemet. Återbetalningen utformas som ett modifierat annuitetslån och fribeloppet höjs till två basbelopp. Detta förslag innebär att skuldbördan blir hanterlig för alla studenter och att möjligheten att undvika lån blir större genom ett höjt fribelopp. Ett studiefinansieringssystem måste vara hållbart och förutsägbart över tiden, såväl för den enskilde studenten som för staten. Med ett nytt system i enlighet med denna modell kan också den sociala snedrekryteringen minskas. I förening med skatteförslag kommer detta förslag att möjliggöra för stora grupper att minska sin lånebörda . Därmed blir det också lättare för personer från studieovana hem att ta steget in i högskolan. Så fort samhällsekonomin ger utrymme är det prioriterat att höja totalbeloppet i studiemedelssystemet. Möjligheten att kunna få studiemedel ytterligare någon termin utöver de normala 12 bör finnas. Att inte ha den möjligheten riskerar att endast leda till ett enormt resursslöseri i form av oavslutade utbildningar och outnyttjad kompetens. Många studenter riskerar att inte ha ekonomisk möjlighet att genomföra längre utbildningar, såsom läkar- eller apotekarutbildningar. Vad som ovan anförts om ett nytt studiemedelssystem bör ges regeringen till känna. Tyvärr har inte trygghetssystemen förändrats i takt med att högskolan har byggts ut och nya grupper kommit in. Studenter utesluts i princip ur trygghetssystemen eftersom de inte arbetar och därmed saknar sjukpenninggrundande inkomst. Otrygga ekonomiska förutsättningar innebär negativa konsekvenser för enskilda studenter men det motverkar också regeringens mål om en minskad snedrekrytering och en ökad mångfald i högskolan. Från statliga myndigheters sida råder ingen samfälld syn på vad det innebär att vara student vid ett svenskt lärosäte. Det finns goda skäl att anta att studenter känner otrygghet inför olika myndigheters system. Beslut som berör samma grupp människor och som inte samordnas skapar ett ojämlikt och i förlängningen diskriminerande system. I det moderna kunskapssamhället ställs det allt högre krav på människors utbildning och kompetensutveckling. Den högre utbildningen har en viktig funktion att fylla för att möjliggöra ett livslångt lärande. För att utjämna de sociala klyftorna är det viktigt att alla, oavsett kön, ålder eller etnisk och social bakgrund, ges tillträde till den högre utbildningen. Detta är en av utbildningspolitikens största utmaningar för framtiden. Vi välkomnar att regeringen nu äntligen, , tagit till sig argumenten och ska se över studenternas situation. Vi vet att många enskilda frågor som berör studenter och forskarstuderande har behandlats av . Det kan röra sig om så olika områden som bostäder, familjestöd och arbetsmarknadspolitik. Många av besluten har varit till studenternas nackdel och den sammantagna effekten har för många blivit alltför stor. För att få ett underlag till de framtida studiesociala ställningstaganden som måste göras i har begärt att regeringen ska tillkalla en studiesocial utredning som beaktar såväl studenters som forskarstuderandes sociala och ekonomiska situation, i vid mening. När nu regeringen tillsatt en utredning har den valt att inte ge utrymme för förändringar och förbättringar. Utredningsdirektiven är begränsade till att analysera den ekonomiska och sociala situationen för de studerande för att lämna underlag till regeringens fortsatta överväganden. Detta leder till att hela utredningen sannolikt kommer att bli helt tandlös. Eftersom regeringen anser att grundstrukturerna för de olika socialförsäkringssystemen ska ligga fast finns det dessvärre inget som talar för att regeringen är beredd att verkligen låta studenterna ta del av trygghetssystemen. Regeringen bör tillsätta en ny utredning som är parlamentariskt sammansatt och där studenterna ges ordentlig representation. Detta bör ges regeringen till känna. Regeringen skriver: Det är ett slöseri med mänskliga resurser att utbildningen fortfarande i stor utsträckning är både köns- och klassuppdelad. är det fler kvinnor än män som tar ut en grundläggande högskoleexamen, men är det fler män än kvinnor som påbörjar en forskarutbildning. Kvinnorna är fortfarande i klar minoritet ju högre upp i högskolornas strukturer man kommer. Ett aktivt jämställdhetsarbete är viktigt för att behålla en hög kvalitet på den högre utbildningen. En ökning av andelen kvinnor i forskarutbildning och i forskarsamhällets olika organ är viktiga delar för att komma till rätta med det. För att uppnå jämställdhet krävs ett långsiktigt arbete och en politisk vilja. Det räcker inte med bara kvantitativa mål för vissa typer av utbildningar. Det verkliga jämställdhetsarbetet handlar om ett attitydförändrande arbete och att riva rådande förtryckande maktstrukturer. Hela rekryteringsprocessen till den högre utbildningen måste genomgå en översyn för att göras mer jämställd. De satsningar på rekryteringsarbetet som gjorts inom tekniska och naturvetenskapliga utbildningar har medfört att andelen kvinnor på grundutbildningsnivå har ökat. På civilingenjörsutbildningarna är en dryg fjärdedel av alla förstaårsstudenter kvinnor. Motsvarande satsningar måste göras också i rekryteringen till kvinnodominerade utbildningar. Regeringen bör ta initiativ för att öka rekryteringen av män till kvinnodominerade utbildningar, såsom vård- och undervisningsutbildningarna. Ett nära samarbete mellan grundskola, gymnasieskola och högskola/universitet behövs för att få en jämnare könsfördelning till olika utbildningar. En annan viktig förutsättning för att öka genomströmningen av andelen kvinnor i den högre utbildningen och få kvinnor att satsa på den akademiska karriären är att det finns möjligheter till att arbeta under ekonomiskt trygga omständigheter, vilket naturligtvis även gäller män. Därför är genomförandet av doktorandtjänster och en satsning på mellantjänster de kanske två enskilt viktigaste åtgärderna för att stimulera kvinnor att påbörja den akademiska karriären. krävs att såväl forskarstuderande som grundutbildningsstudenter omfattas av en rimlig föräldrapenning. Regeringen bör återkomma till med förslag om hur högskolan ska komma tillrätta med den rådande situationen vad gäller jämställdhetsproblematiken. Detta bör ges regeringen till känna. Det är självklart att studentens roll i högskolan ska vara den aktiva medaktörens. Grunden för ett optimalt studentinflytande är ett gott formellt inflytande och att studenterna ska ha rätt att som fullvärdiga ledamöter delta i alla styrelser och nämnder inom högskolan. Forskarstuderande har en situation som varken är jämförbar med grundutbildningsstudentens eller de av högskolan anställda lärarna/forskarna. Därför är det viktigt att även forskarstuderandes representation i olika beslutande organ säkerställs. Regeringen bör göra en översyn över hur forskarstuderandes inflytande säkerställs. Detta bör ges regeringen till känna. värnar föreningsfriheten, och är följaktligen emot kårobligatoriet. I en SCB-studie framgår att många studenter är kritiska till studentkårens roll. Studenterna hävdar att kåren inte tillfredsställer sina medlemmars behov och att informationen är bristfällig. De vet inte heller vem som är deras företrädare eller vad kåren gör. Såväl strukturen som kårens attityd utpekas som hinder mot studentinflytande. Detta förhållande visar att kårobligatoriet inte fyller den funktion som ursprungligen åsyftades. Förutom att det är principiellt fel att tvångsansluta studenter till en kår, talar dessa fakta också för att kårobligatoriet är otidsenligt och bör avskaffas. Vid ett avskaffande av kårobligatoriet måste dock såväl den utbildningsbevakning och det studiesociala arbete studentkårerna handhar, som studentinflytandet tryggas. Vad som ovan anförts om ett avskaffande av kårobligatoriet bör ges regeringen till känna. Högskolorna bedriver i flera fall myndighetsutövning i förhållande till studenterna vad beträffar antagning, examination, beviljande av studieuppehåll, rätt att fullfölja utbildning, rätt till omtentamen, byte av examinator, tillgodoräknande av poäng med mera. Högskolornas lokala regelverk oftare måste ses över av JO och . Regler som rör studieuppehåll, antagning och rätten att genomgå prov bör också regleras i högskoleförordningen på ett tydligare sätt. Högskolornas lokala regelverk finns inte alltid sammanställda eller tillgängliga, vilket lett till stora skillnader i praxis mellan olika högskolor och mellan olika delar av samma högskola, vilket kan vara svåröverskådligt för den enskilde studenten. Givetvis bör högskolorna vara skyldiga att dokumentera sin praxis och också motivera alla beslut skriftligt. Det bör ankomma på regeringen att göra erforderliga förändringar av högskoleförordningen för att garantera detta. Vad som ovan anförts om förtydligande av högskoleförordningen för att säkra studenternas rättssäkerhet bör ges regeringen till känna. välkomnar det faktum att regeringen har agerat för ökad rättssäkerhet för studenter i form av att även studenter ska omfattas av diskrimineringslagstiftningen, även om vi anser att initiativet kom alltför sent. För att skapa klarhet i de rättigheter och skyldigheter man som student har och för att tydliggöra studentens rättsliga ställning kan det finnas skäl att inrätta en funktion som studentombudsman. I samband med att högskolan expanderar måste frågan om expansionens betydelse för undervisnings- och examinationsformer belysas. Välgrundade farhågor om att allt större studentgrupper försvårar en pedagogisk förnyelse i skolan har väckts. Många enskilda lärare vid många högskolor gör ett förtjänstfullt arbete med att utveckla undervisnings- och examinationsformerna. Det är varken önskvärt eller möjligt att nationellt föreskriva vilken form undervisning och examination ska ha. Det är däremot möjligt att dokumentera det som sker och därigenom bidra till att kunskaper och erfarenheter sprids till alla högskolor i . bör ges ett uppdrag med denna innebörd. Vad som ovan anförts om ett uppdrag till för att utveckla undervisnings- och examinationsformer bör ges regeringen till känna. Även om en stor del av de hyresbostäder som byggs är specialbostäder för exempelvis studenter skulle nybyggnationen av studentbostäder behöva vara högre. Bostadssituationen för landets studenter är alarmerande. anser att inriktningen på bostadspolitiken bör vara att helt komma bort från subventioner av olika slag.