mot · GQ02A366 · 2002-10-23 00:00:00 — vill som ett feministiskt parti eliminera kvinnors strukturella underordning så att människor kan agera och även betraktas, bedömas och behandlas i egenskap av individer inte i egenskap av gruppmedlemmar. Det handlar om att alla ska ha lika villkor inte att utfallet alltid ska bli detsamma. För att långsiktigt kunna skapa ett jämställt samhälle är det viktigt att förändra attityder och att bryta upp könsroller. Det är viktigt att det finns en medvetenhet om könsroller bland personer som arbetar med barn. Löneklyftan mellan män och kvinnor är en av de viktigaste jämställdhetsfrågorna. vill ha ett antal skärpningar för att samhället mer kraftfullt ska kunna motverka lönediskriminering lönediskrimineringsmål ska avgöras i allmän domstol, det ska vara möjligt att föra grupptalan och skadeståndsbeloppet bör höjas rejält. Utöver detta bör en lönerevision genomföras i samarbete med för att utjämna oskäliga löneskillnader inom statlig verksamhet. Även om det ytterst är varje familj som ska avgöra hur man vill ta hand om barnen så är det viktigt med en familjepolitik som uppmuntrar ett jämställt uttagande av föräldraledigheten. vill därför ha en förstärkt föräldraförsäkring. Våld mot kvinnor måste motarbetas kraftfullt. Kommunala handlingsplaner, kraftfulla åtgärder redan vid anmälan och förstärkta kvinnojourer är några av våra förslag på åtgärder. 3 Förslag till riksdagsbeslut 13 5 Centerfeminism innebär att: 15 6 Förändrade attityder 16 7 Kvinnor i väpnade konflikter 17 8.2 Segregerad arbetsmarknad 20 8.4 Kvinnors företagande 22 9.1 Barnvänligt arbetsliv 23 10 En jämställd vård 24 11 Kvinnomisshandel och våldtäkt 25 13 Handel med kvinnor 27 14 Trafficking och prostitution 27 3 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att förtydliga genusperspektivet i fler utbildningar.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att göra jämställdhetslagstiftningen tillämplig i skolsystemets samtliga stadier.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att, i nära samverkan med lärarnas organisationer, utforma ett samlat program för ökad jämställdhet i den svenska skolan.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att samla åtgärder för att motverka språkvåld i skolan i ett nationellt program.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om utformningen av läroböcker ur ett jämställdhetsperspektiv.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om könsneutral mönstringsplikt.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att flytta lönediskrimineringsmål från Arbetsdomstolen till allmän domstol. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att införa möjlighet till grupptalan i lönediskrimineringsmål. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att höja skadeståndsbeloppet vid jämställdhetsmål. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om alternativa arbetsmarknaders betydelse för en rättvis lönesättning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en långsiktig plan för uppvärdering av kvinnodominerade yrken. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en lönerevision i den statliga verksamheten i syfte att utjämna löneskillnader mellan likvärdigt arbete.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utforma ett skattesystem som förbättrar kvinnors möjligheter att ta del av löneförmåner.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att avsätta hälften av småföretagarlån till kvinnliga företagare.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att stärka föräldraledighetslagen så att föräldraledighet ej får medräknas som uppsägningstid. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att lagstifta bort möjligheten för facken att inskränka företagens möjlighet att teckna tilläggsförsäkringar till föräldraförsäkringen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en översyn av forskningen om läkemedel ur ett jämställdhetsperspektiv.6 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ökad forskning och information om ätstörningar.6 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett jämställdhetsperspektiv i samhällsplaneringen.7 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett jämställdhetsperspektiv i miljöarbetet.8 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder mot trafficking och prostitution.9 1Yrkandena 15 hänvisade till UbU. 2Yrkande 6 hänvisat till FöU. 3Yrkande 12 hänvisat till FiU. 4Yrkande 13 hänvisat till SkU. 5Yrkande 14 hänvisat till NU. 6Yrkandena 17 och 18 hänvisade till SoU. 7Yrkande 19 hänvisat till BoU. 8Yrkande 20 hänvisat till MJU. 9Yrkande 21 hänvisat till JuU. eftersträvar ett samhälle där alla människors lika rätt och värde respekteras oavsett kön, ursprung, sexuell läggning, ålder eller handikapp. Att vissa samhällsgrupper på olika sätt diskrimineras är ett faktum. Och orsaken är just grupptillhörigheten. Kvinnor är den största grupp som är utsatt för en sådan strukturell underordning. Som ett feministiskt parti eftersträvar vi att eliminera detta strukturella förtryck så att människor kan agera, och även betraktas, bedömas och behandlas i egenskap av individer inte i egenskap av gruppmedlemmar. Det handlar om att alla ska ha lika villkor inte att utfallet alltid ska bli det samma. Olikheter mellan människor kommer alltid att finnas, men de ska bero på den egna insatsen, den egna kompetensen eller de egna valen, inte av en strukturell diskriminering. Den individuella friheten ska vara stor som de frihetsinskränkningar som kvinnor som grupp är utsatta för försvinner. Ytterst handlar jämställdhet om varje individs rätt till lika möjligheter och till fria livsval. Det kan handla om att välja utbildning, yrke eller när man skaffar familj. Det handlar också om att makt och resurser är jämställt fördelade. Förstelnade könsroller begränsar individers rätt till lika behandling. Jämställdhet innebär också en frihet ifrån vissa saker. Unga flickors rätt att slippa bli kallade hora i skolan och slippa ovälkomna händer på sin kropp, kvinnor som lönediskrimineras och kvinnor som går långa omvägar när de ska hem eftersom de är rädda för att bli överfallen. Staten har ett stort ansvar i att skapa system där människor har lika rätt att vara olika. Grunden för jämställdhetsarbete ligger i centerfeminismen. Ett jämställt samhälle innebär ökad frihet och rättvis behandling av såväl kvinnor som män. Centerfeminism innebär att: Kvinnors underordning måste brytas och den patriarkala ordningen hävas. Underordningen bryts genom lagstiftning, utbildning och genom att förändra attityder. Kvinnor ska ses som individer med olika behov och önskemål. Kampen för lika villkor mellan kvinnor och män förs bäst gemensamt. Kvinnors arbetsmarknad måste breddas till att gälla både offentlig och privat sektor. Att kampen ska föras av kvinnor och män gemensamt står i stark kontrast mot en mer vänsterinriktad feminism. Där ställs kvinnors gemensamma intressen mot männens. Centerfeminism utgår från att ökad jämställdhet är positivt för såväl kvinnor som män. Att bryta upp könsrollerna frigör människor oavsett kön. Genom ett feministiskt perspektiv skapas förutsättningar för ett samhälle där såväl kvinnor som män får utvecklas och där systemen inte könsmässigt styr fördelningen av makt och resurser. Avgörande för att kvinnor skall kunna ta makt är att man gör upp med den objektifiering av kvinnor som finns. När kvinnor enbart ses som objekt får de svårt att vara subjekt som tar makt. Attityderna i samhället måste förändras, något som tar tid och kräver att insatser görs redan från tidig ålder. Det är viktigt att manliga och kvinnliga egenskaper inte värderas hierarkiskt. Det är viktigt att man medvetandegör både föräldrar och de som arbetar med barn om könsrollerna. I undersökningar av exempelvis förskollärare har de själva upptäckt att könsrollerna har spelat roll för hur de agerat beroende på om det är en pojke eller flicka de bemöter. Det bör därför införas genusutbildning i förskole- och lärarutbildningarna för att medvetandegöra dem som arbetar med barn och ungdomar om könsrollerna. Även barnmorskor och andra som har kontakt med blivande föräldrar kan behöva genusutbildning. Föräldrar bör uppmärksammas på de starkt rådande könsroller som finns och stärkas att fostra sina barn utifrån de individer de är. Vad som ovan anförts om att förtydliga genusperspektivet i fler utbildningar bör ges regeringen till känna. Stat, landsting/region och kommun bör ha noggrann planering och uppföljning vad gäller jämtegrering för att kunna korrigera orättvisor i resursfördelning mellan könen. Det offentliga skall vara ett bra exempel vad gäller jämställdhet. Skolan skall arbeta för att stimulera de enskilda eleverna till självständiga och kreativa individer. Undersökningar visar att verkligheten ser annorlunda ut. Redan på dagis förstärks könsrollerna för pojkar och flickor. De vuxnas språk, uppträdande och vad som är tillåtet ändrar sig beroende om man riktar sig till en pojke eller flicka. Det är viktigt att stärka jämställdhetsarbetet inom hela utbildningssystemet. Inom den högre utbildningen regleras könsdiskriminering i lagen om likabehandling av studenter. Den tillkom för att se till att även studenter inom den högre utbildningen skulle omfattas av villkor liknande jämställdhetslagens. Samhället måste tydligt ta avstånd från diskriminering och trakasserier i hela utbildningssystemet. Liknande villkor som finns i jämställdhetslagen bör även gälla för elever inom grundskola och gymnasium. Detta bör ges regeringen till känna. Det är viktigt att man tar itu med sexuella trakasserier inom skolan. Flickors situation är ofta utsatt. Många flickor blir utsatta för fysiskt eller psykiskt våld eller hot om våld, mer eller mindre regelbundet, av pojkar som uppfattar sin maktposition som hotad. I undersökningar som har gjorts på ett antal skolor har flickor vittnat om att det i många fall hör till vanligheten att de ofrivilligt blir tagna på bröst eller på baken. Det är viktigt att öka medvetenheten om vad sexuella trakasserier är och vad man kan göra åt det, både bland elever och bland lärare. Regeringen bör ta initiativ till att, i samverkan med lärarnas organisationer, utforma ett samlat program för ökad jämställdhet i skolan. Detta bör ges regeringen till känna. Det alltmer utbredda sexualiserade språket och språkvåldet, som går allt lägre ner i åldrarna, är ett uttryck för nedsättande attityder och felaktig inställning till jämlikhet. Språkvåld kan vara en första signal om att elevernas arbetsmiljö inte är bra. På många skolor jobbar man på ett bra sätt med den psykosociala miljön för att skapa ett bra klimat i skolan och för att motverka mobbning. I detta arbete är det viktigt att även språkvåldet uppmärksammas. Vad som ovan anförts om ett program för att motverka språkvåld i skolan bör ges regeringen till känna. För att bryta den könssegregerade arbetsmarknaden är det viktigt att försöka få fler flickor att bli intresserade av teknik och få fler pojkar att intressera sig för jobb i den offentliga sektorn. Val av otraditionella yrken och utbildningar skall därför uppmuntras hos båda könen. har man kunnat se att nya tekniska utbildningar har kunnat attrahera fler kvinnor, exempelvis genom att i ökad grad fokusera på design, media etc. Hur framtidens gymnasieskola skall se ut utreds just nu av . Det är viktigt att man i utredningen även beaktar könsperspektivet. Naturvetenskap och teknik bör på ett naturligt sätt föras in i undervisningens alla moment. Detta kan göras genom både experiment och genom att använda tekniska hjälpmedel i undervisningen för att i större utsträckning avdramatisera tekniken och dess möjligheter. Läroböckernas utformning kan förbättras för att öka läsviljan och förståelsen för teknikens möjligheter och begränsningar. Det omvända gäller de böcker som behandlar tidigare traditionellt kvinnliga ämnesområden. Vad som ovan anförts om läroböckernas utformning bör ges regeringen till känna. 6 Kvinnor i väpnade konflikter har lyft fram kvinnornas betydelsefulla roll i resolution /2000 som belyser vikten av att kvinnor deltar på samma villkor som män i arbetet för fred. En allmän värnplikt omfattande både kvinnor och män är ett självklart ställningstagande utifrån ett jämställdhetsperspektiv inom såväl det internationella som det nationella fredsarbetet. Försvaret ska se till kompetens, inte till kön, vilket innebär att rätt man eller kvinna tas ut till en befattning utifrån individens förutsättning och kravuppfyllnad. Det är även viktigt med den kvalitetshöjning av värnpliktsförsvaret som skulle bli en naturlig följd av att både kvinnor och män hade samma rätt och skyldighet att delta. Värn- och civilplikten bör därför innefatta kvinnorna på samma villkor som männen. Fler kvinnor behövs i alla delar av försvars- och säkerhetspolitiken. Mönstringsplikten bör därför vara könsneutral. Detta bör ges regeringen till känna. arbetsmarknad är en av de mest segregerade i västvärlden. Över hälften av alla yrkesverksamma kvinnor, men bara en av tio män, återfinns i den offentliga sektorn där politiska församlingar är den direkta arbetsgivaren. Trots detta politiska inflytande har utvecklingen inte entydigt gått mot mer rättvisa löner för kvinnor och män. De svenska kvinnorna utbildar sig längre och har bättre betyg, men har trots detta generellt sett lägre löner än männen. Andelen kvinnliga professorer var 1999 . Dessutom är det få kvinnor som lyckas göra karriär ända upp till toppen inom näringslivet. fick sin första kvinna i styrelsen, och i toppen av det svenska näringslivet finns det fler personer som heter än som är kvinnor. saknar av de börsnoterade företagen kvinnliga ledamöter i sin styrelse och andelen kvinnliga styrelseledamöter är . Vad gäller verkställande direktörer i börsnoterade företag är de bara 8 stycken av 335, dvs. I de företag där man arbetat med att tillsätta fler kvinnliga styrelseledamöter har man nått positiva resultat. Exempelvis har kvinnorepresentation i styrelsen och en kvinna som VD. Den svenska arbetsmarknaden är väldigt könssegregerad, löneklyftan mellan könen har ökat och skillnaden mellan kvinnor och män i mängden av hemarbete som utförs finns kvar. På många arbetsplatser är arbetsrollerna fördelade efter de traditionella könsrollerna; kvinnor är sekreterare och männen finns i ledarroller av olika slag. Jämställdhet lönar sig. Enkönade miljöer riskerar att brista i dynamik och nytänkande. Tillsammans fattar kvinnor och män bättre beslut. Både kvinnors och mäns kompetenser behövs för att stärka företags konkurrenskraft. Det är viktigt att fortsätta att följa upp jämställdhetsarbetet även inom den privata sektorn. De många vinsterna med jämställdhet borde dock tala för sig själva, varför det knappast blir nödvändigt att tillgripa någon kvotering. Trots att kommit långt i sitt jämställdhetsarbete så har man inte kommit tillrätta med löneklyftan mellan kvinnor och män. tjänar kvinnor mindre än män. Arbetet för ökad jämställdhet i lönesättningen visar inte på några entydiga framgångar och lönegapet tycks inte minska. Det faktum att kvinnor i allmänhet tjänar mindre än män leder inte bara till skillnader i konsumtionsförmåga. Det framträder också som en av de huvudsakliga orsakerna till ojämställdheten i familjelivet t.ex. vad beträffar ansvar för barn och hushållsarbete eftersom privatekonomiska skäl bidrar till att den oftast lägre avlönade kvinnan tar ut den absoluta merparten av föräldraledigheten. Därför kommer kvinnan efter i inkomst- och karriärutveckling, vilket i sin tur genererar fördjupade inkomstklyftor. Att åstadkomma rättvisa löner mellan kvinnor och män är en nyckelfråga i arbetet för att förbättra jämställdheten. Orsakerna till att kvinnor i genomsnitt tjänar mindre än män är komplexa där faktorer som arbetstid, utbildning, yrkesval och position samt arbetsmarknad spelar en stor roll. Men även rensat på dessa faktorer, som i sig återspeglar en djup, strukturell ojämlikhet, kvarstår en lönediskriminering på . Försöken att använda jämställdhetslagen och Arbetsdomstolen har inte heller lett till några avgörande genombrott för en rättvisare lönesättning. Enligt JämO:s analys kan orsaken till detta vara att AD är ett partssammansatt organ med intresse att slå vakt kring ingångna kollektivavtal. Det kan medföra att individens rättigheter ställs åt sidan. Som ett exempel kan nämnas det s.k. IVA-målet där AD ansåg att det var motiverat att ge en medicintekniker högre lön än en intensivvårdssköterska, trots att tjänsterna erkändes som likvärdiga, med hänvisning till att medicinteknikerns alternativa arbetsmarknad var större. Om de politiska församlingarna och Arbetsdomstolen inte har varit framgångsrika för att nå fram till rättvisa löner för kvinnor och män, är det nu dags att låta domstolarna korrigera orättvisorna. vill därför kraftigt stärka de rättsliga instrumenten för att komma åt lönediskriminering och orättvisa löner. Diskrimineringsärenden bör ske i allmän domstol istället för, som , i Arbetsdomstolen. Därmed blir det möjligt att överklaga domar, och parterna får den roll de bör spela som parter och inte som domare. I den partssammansatta Arbetsdomstolen sitter sju ledamöter. Ordförande, vice ordförande och en ledamot som sakkunnig inom arbetsrätten är de enda som inte är representanter för någon organisation. Utöver dessa finns två ledamöter från arbetsgivarna och två från arbetstagarna. Om det är enklare mål finns bara tre ledamöter ordförande och en representant för arbetsgivaren och en för arbetstagaren. AD:s domar är heller inte möjliga att överklaga. Denna korporativa konstruktion medför risken att rättsfallen blir en del av parternas förhandlingsspel. Eftersom en majoritet av Arbetsdomstolen består av företrädare från både arbetsgivare och fackliga organisationer som framförhandlat kollektivavtal så är det direkt olämpligt att dessa även skall ha tolkningsföreträde. Ett domslut i AD där en part fälls för könsdiskriminering kan leda till att underminera kollektivavtalens trovärdighet när det gäller jämställdhetsfrågor. Därför riskerar mål om könsdiskriminering på arbetsplats att dömas orättvist i Arbetsdomstolen. Om jämställdhetsmål som löneskillnader och lönediskriminering tas upp i allmän domstol, kommer de att avgöras på juridisk grund. Detta skulle öka möjligheterna till en rättvis jämförelse. Vad som ovan anförts om att lönediskrimineringsmål bör flyttas från Arbetsdomstolen till allmän domstol bör ges regeringen till känna. Likväl har, som tidigare nämnts, flera rättsfall som prövats i AD resulterat i att kvinnliga löntagare har fått rätt. Men dessa rättsfall har i alltför liten grad utvidgats till att gälla alla i motsvarande situation eller yrkesgrupp. I har arbetet för lika lön vunnit stora framgångar genom möjligheten till grupptalan, dvs. att personer med likartade fall kan anhängiggöra sig till ett åtal som en individ eller organisation har väckt. Om svensk lagstiftning tillät grupptalan i lönediskrimineringsmål, skulle det på ett mycket kraftfullt sätt förstärka möjligheten att generalisera rättsliga framgångar i arbetet för lika lön. Vad som ovan anförts om att införa möjlighet att föra grupptalan i lönediskrimineringsmål bör ges regeringen till känna. Eftersom skadeståndsbeloppen i svensk rättspraxis är relativt blygsamma, lönar det sig för arbetsgivaren att fortsätta att lönediskriminera. Även om en och annan väcker åtal så tjänar man ändå mycket mer på att betala för låga löner till tusentals anställda än vad de enstaka skadestånden kostar. krävs nya riktlinjer för domstolarna så att skadeståndsbeloppen i jämställdhetsmål höjs rejält. I kombination med grupptalan skulle det skapas ett verksamt hot mot arbetsgivare som inte tar jämställdhetslagen på allvar. Vad som ovan anförts om att höja skadeståndsbeloppet för jämställdhetsmål bör ges regeringen till känna. Den segregerade arbetsmarknaden bidrar ytterligare till löneklyftan. Det är viktigt att det skapas konkurrens inom exempelvis vårdsektorn. Med en större konkurrens inom vårdsektorn skapas alternativa arbetsmarknader för personalen, mestadels kvinnor, och en rättvisare lönesättning kan därigenom komma till stånd. Tyvärr har regeringen återkommande försvårat möjligheten för denna konkurrens. Flera steg krävs nu för att bredda kvinnors arbetsmarknad så att de i större grad kan välja mellan privat och offentlig arbetsgivare. Inför en skärpt utmaningsrätt, där anställda vid en enhet får möjlighet att lägga bud på att ta över verksamheten. Om det visar sig att anbudet är mer effektivt än den offentliga driften, bör anbudet som huvudregel bifallas. Underlätta för att få F-skattsedel. får en del enmansföretagare inom vårdsektorn avslag på sin ansökan om F-skattsedel på grund av kravet på självständighet. Detta gör att det blir ett moment 22 så länge det inte finns fler aktörer inom vård- och omsorgssektorn så kan inte heller fler starta nya företag inom detta område. Vad som ovan anförts om alternativa arbetsmarknaders betydelse för en rättvis lönesättning bör ges regeringen till känna. Det faktum att personalen inom den offentliga sektorn är hårt ansatt av besparingar gör att attityden gentemot dessa yrken försämras. I förlängningen försvårar detta rekrytering av personal ytterligare. Det är därför angeläget att de så kallade mjuka yrkena uppvärderas på den svenska arbetsmarknaden för att säkra den välfärd vi alla eftersträvar. Regeringen bör utforma en långsiktig plan för att uppvärdera kvinnodominerade yrken. Detta bör ges regeringen till känna. Över hälften av alla yrkesverksamma kvinnor, men bara en av tio män, återfinns i den offentliga sektorn där politiska församlingar är den direkta arbetsgivaren. Trots detta politiska inflytande har utvecklingen inte entydigt gått mot mer rättvisa löner för kvinnor och män. I kommunerna, där de flesta offentliganställda arbetar, har förvisso klara framsteg gjorts. tjänar kvinnor i genomsnitt av de kommunalanställda männens lön mot . Sämre är det beställt i landstingen. Där tjänade kvinnorna 1973 av männens genomsnittslön. har den siffran sjunkit till . En kvinnlig läkare tjänar i genomsnitt 40 500 mot 46 500 för den manlige och en kvinnlig barnmorska mindre än sin manlige kollega. I den privata sektorn är löneskillnaderna störst bland tjänstemännen med en kvinnlig genomsnittslön på av den manliga, medan de kvinnliga arbetarna i genomsnitt når av den manliga genomsnittslönen. Det tycks som om utrymmet för olikheter i lönesättningen är större på högre nivåer där lämplighetskriterierna är svårare att jämföra än i de breda löntagargrupperna i den kommunala och privata sektorns bas. Ändå kan man konstatera en löneskillnad på mellan kvinnliga och manliga byggnadsarbetare. Det är inte svårt att förstå svårigheten att politiskt komma tillrätta med löneskillnaderna eftersom svensk ekonomi, och därmed skatteinkomsterna i kommuner och landsting, utvecklats långsammare än omvärldens. har regering och riksdag alltför ofta lagt nya, helt eller delvis ofinansierade uppgifter på kommuner och landsting. Denna utveckling har varit särskilt tydlig av socialdemokratiskt samarbete med . Om vi ska klara rättvisa löner utan nedskärningar i skolan, vården och omsorgen är tre grundförutsättningar en näringsvänlig tillväxtpolitik, en respekt för det kommunala självstyret och en starkare skattebas för kommunernas och landstingens intäkter. Offentlig sektor måste ta ett ansvar att vara föregångare i arbetet med jämställda löner. Även här finns dock kraftiga löneskillnader mellan män och kvinnor.