mot · GQ02N304 · 2002-10-23 00:00:00 — 2 Förslag till riksdagsbeslut 5 3 Ett bekymmersamt utgångsläge 6 3.1 En misslyckad regionalpolitik 6 4 Generella insatser för företagande 7 5 Ställ inte region mot region 7 6 Förbättra glesbygdens konkurrenskraft 8 6.1 Bättre villkor för de areella näringarna 8 6.2 Utöka nedsättningen av socialavgifterna 9 6.3 Satsa på enskilda vägar 9 6.4 Ge informationsteknik till alla 10 6.5 Underlätta strandnära bebyggelse 11 6.6 Öppna för alternativ inom vård, skola och omsorg 11 6.7 Ge en god samhällsservice i alla delar av landet 12 6.8 Förbättra villkoren för turistnäringen 13 6.9 Lös äganderättskonflikter inom renskötselområdet 13 6.10 Ge goda utbildningsmöjligheter 14 7 Reformera EU:s regionalpolitik 14 2 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om de selektiva regionalpolitiska stöden. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om generella insatser för ett bättre företagsklimat. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om riskkapitalförsörjningen.1 beslutar om sänkta drivmedelsskatter och höjda reseavdrag i enlighet med vad som anförs i motionen.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om de areella näringarna.1 beslutar om utökad nedsättning av socialavgifterna i stödområde A i enlighet med vad som anförs i motionen.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om de enskilda vägarna.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om informationsteknik till alla.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att underlätta strandnära bebyggelse.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att öppna offentliga monopol inom vård, skola och omsorg för konkurrens. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en god samhällsservice i alla delar av landet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om bättre villkor för den svenska turistnäringen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om äganderättskonflikterna inom renskötselområdet.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om goda utbildningsmöjligheter i hela landet.6 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om reformering av EU:s regionalpolitik. 1 Yrkandena 3 och 5 hänvisade till SkU. 2 Yrkande 4 hänvisat till FiU. 3 Yrkande 6 hänvisat till SfU. 4 Yrkandena 7 och 8 hänvisade till TU. 5 Yrkandena 9 och 13 hänvisade till MJU. 6 Yrkande 14 hänvisat till UbU. 3 Ett bekymmersamt utgångsläge är det en och en halv miljon svenskar i arbetsför ålder som inte går till jobbet. Drygt hälften är sjukskrivna eller förtidspensionerade. Den andra halvan har överhuvudtaget inget jobb att gå till. Detta är genomsnittssiffror. I många regioner är läget ännu värre. Särskilt prekär är situationen i stora delar av Bergslagen och inland där en tredjedel av den vuxna befolkningen står utanför den reguljära arbetsmarknaden. Här är nyföretagandet också lågt. Detta är just de regioner som av hävd har styrts av socialdemokrater och kommunister och där arbetsmarknaden därför präglas av bristande mångfald och få alternativ. Här har aldrig enskilda initiativ, entreprenörsanda och konkurrens till den offentliga sektorns monopol uppmuntrats. Tudelningen av landet syns också tydligt i statistiken över förtidspensioner och sjukfrånvaro. Problemen är störst inom den offentliga sektorn och i de regioner där arbetslösheten är högst. I sin rapport behövs blott arbetsmarknadspolitik skapar inga nya jobb konstaterade LO att det knappast är så att människor är sjukare i än i . Höga förtidspensionstal är snarare en fråga om arbetsmarknadens funktionssätt. En sammanställning visar att , , , och är allra värst utsatta när det gäller ohälsotal, sjukskrivningar och förtidspensioner. 3.1 En misslyckad regionalpolitik Den regionalpolitiska utredningen framhöll i sitt slutbetänkande (SOU 2000:87) att olika regioner inte bara samarbetar utan även konkurrerar om statens resurser. Detta betyder att statens insatser i en region måste upplevas som meningsfulla av befolkningen i andra regioner som är med och betalar. Politiken måste också vara stabil för skiftande konjunkturer, minskade skatteintäkter, ändrade regler för stöd och andra omvärldsförändringar. I utredningen drogs två slutsatser om de regionalpolitiska stöden och deras effekter. Den ena slutsatsen var att stöden särskilt de selektiva stödformerna regionalt utvecklingsbidrag, sysselsättningsbidrag, landsbygdsstöd och småföretagsstöd i sig har negativa effekter. En annan slutsats var att de selektiva stöden hanteras på ett sådant sätt att de bidrar till att konservera näringsstrukturen och förhindra en utveckling. Den förda regionalpolitiken med riktade stöd till svaga regioner har inte gett några bestående positiva resultat. Det är nu dags att dra slutsatsen av detta förhållande. Politiken måste utgå från människors egna initiativ och ansvar, såväl för sig själva som för sin hembygd. Varje region och varje bygd har sin styrka och sina svagheter som bäst kan tas till vara genom lokala initiativ. Företagandet är tillväxtens motor. En politik som underlättar för företagandet ökar efterfrågan på arbetskraft och främjar välståndet. Höga skatter har en hämmande inverkan på företagande och därmed tillväxten inte minst i glesbygden. 4 Generella insatser för företagande För att bryta stagnationen är det nödvändigt att skapa ett nytt och bättre företagsklimat i de stora delar av landet där entreprenörsandan så länge har varit satt på undantag. Politikens uppgift är att skapa förutsättningar för alla regioners och människors möjligheter till utveckling. Långsiktig tillväxt måste betonas mer än temporära sysselsättningsökningar. Politiken måste ta sin utgångspunkt i företagarens och företagandets villkor. I en framåtsyftande regionalpolitik blir förbättringar av småföretagens villkor den kanske allra viktigaste uppgiften. En politik som inte tillvaratar skaparkraft och drivkraft kan aldrig hålla våra bygder vid liv. Inget bidrag kan ersätta en duktig entreprenör. Utgångspunkten för den moderata regionalpolitiken blir därför att företagsamheten skall prioriteras framför bidrag och sektorsstöd. Entreprenörskap är grunden för välstånd. Entreprenörskap är den mänskliga kraft som skapar nya produkter, tjänster och arbetstillfällen. Entreprenörskapet skapar också nya sätt att producera, konsumera och organisera livet. Genom entreprenörskapet åstadkoms förnyelse. Utan entreprenörskap skapas inga företag och utan företag skapas inga arbetstillfällen. Vikten av entreprenörskap och nyföretagande kan därmed inte överskattas. I partimotion 2002/03:N227 Världens bästa företagsklimat lämnar vi moderater en serie förslag som syftar till att förbättra näringsklimatet i alla delar av landet. Bland förslagen märks sänkta skatter på arbete och företagande, införande av en förenklad företagsform som skall underlätta nyföretagande, förbättrad kapitalförsörjning genom kraftigt utökade möjligheter till direktavskrivningar samt kraftigt minskat regelkrångel och minskad uppgiftslämning för företagen. Staten måste också hjälpa till att förbättra och bygga ut vägnätet, få en utbyggd IT- infrastruktur, sänka drivmedelsskatter och i övrigt förbättra villkoren för företagande i glest befolkade delar av landet. 5 Ställ inte region mot region Det är mycket olyckligt att Socialdemokraternas politik har kommit att ställa region mot region. Vi ser inte en motsättning mellan storstäderna och de mindre orterna och ytterst inga motstridiga intressen mellan land och stad. Storstäderna utgör, tillsammans med några andra entreprenörstäta regioner, de områden i där flest nya jobb skapas. Regionalpolitik får inte handla om hur denna utvecklingskraft skall kvävas, utan om hur den skall kunna spridas också till andra delar av landet. Det är mot den bakgrunden djupt olyckligt när staten straffar de expansiva regionerna genom utformningen av såväl det kommunala skatteutjämningssystemet som fastighetsskatten. Ingen ifrågasätter att det behövs stöd till de kommuner som drabbas av utflyttning eller som av andra skäl har ett särskilt lågt skatteunderlag. Den uppgiften bör dock vara en statlig och inte en mellankommunal uppgift. Som det nu är ges det rättmätiga stödet till utsatta kommuner genom indragning av skattekraft i tillväxtregionerna. Detta innebär en kränkning av det kommunala självstyret men också att man tar bort viktiga incitament till tillväxt för kommunerna. En god tillväxt i storstadsregionerna är inte ett hot mot övriga delar av landet. En region som expanderar hamnar i en uppåtgående spiral. Företagandet ökar och fler arbetstillfällen skapas. Effekterna av en sådan utveckling sprider sig sedan som ringar på vattnet. Därför är det så skadligt när den socialdemokratiska politiken nu har utformats så att den i tillväxtregionerna i praktiken straffar inflyttning, bostadsbyggande och hög förvärvsfrekvens. Denna höst har vi därtill sett hur politiken direkt har framtvingat så stora skattehöjningar i kommuner och landsting att det ofrånkomligen kommer att påverka privat efterfrågan och ekonomisk tillväxt i hela landet. 6 Förbättra glesbygdens konkurrenskraft Det låga hushållssparandet i är en bidragande orsak till svårigheterna att finansiera nyföretagandet. I glesbygdsområdena tillkommer mycket låga fastighetsvärden, vilket minskar företagarnas möjligheter att ställa säkerhet till förfogande för upplåning av kapital. Det får också till följd att även kommuner tvingas ta ekonomiska risker genom borgensåtaganden eller köp av fastigheter i samband med nylokaliseringar. Dessa förhållanden understryker vikten av att riskkapitalförsörjningen förbättras radikalt. Bensin- och dieselpriserna är orimligt höga. Huvudanledningen är den extrema beskattningen av drivmedel. Dessa skatter drabbar alla som behöver använda bil men slår förstås särskilt hårt mot de boende i glesbygd som saknar alternativ för resor till och från arbete, dagis, affärer m.m. Vi föreslår att skatten på bensin och diesel sänks med närmare en krona per liter inklusive moms. Dessutom bör avdragen för arbetspendling med bil höjas till per mil. 6.1 Bättre villkor för de areella näringarna Jord- och skogsbruk liksom trädgårdsnäring, jakt och fiske är och kommer att förbli viktiga näringsgrenar i många glest befolkade delar av landet. Därför måste vi ge det svenska skogs- och jordbruket möjlighet att konkurrera på likvärdiga villkor med övriga EU-länder. Det är bl.a. nödvändigt att sänka skatterna på produktionsmedel som diesel och handelsgödsel. De familjeägda jord- och skogsbruksföretagen utgör grunden i näringen. Det saknas rimliga möjligheter till generationsväxlingar, vilket är en nödvändighet för att de familjeägda företagen skall kunna bestå. För företagen, inte minst inom skogs- och jordbruksnäringen, är det viktigt att skattelagstiftningen om reavinster förändras så att den inte försvårar eller hämmar generationsskiften. Även övriga skatter som påverkar övergången från en generation till nästa, såsom arvsskatt och gåvoskatt, är ofta förödande. Det finns exempel på barn till jord- och skogsbrukare som inte har råd att ärva sina föräldrar på annat sätt än att totalskövla eller sönderstycka fastigheten ifråga. Detta minskar givetvis framtidstron och hämmar utvecklingen på landsbygden. Den socialdemokratiska regeringen har satt upp som mål att den ekologiska livsmedelsproduktionen skall uppgå till av den totala produktionen. Vi anser inte att det är politikens uppgift att sätta upp den typen av kvantitativa mål. Det är inte fel med alternativa produktionsformer, men utgångspunkten måste vara att den ekologiska produktionsvolymen, som på vilken marknad som helst, får anpassas till efterfrågan utan statlig inblandning. 6.2 Utöka nedsättningen av socialavgifterna har införts utvidgade särskilda avdrag vid beräkning av arbetsgivaravgifter och egenavgifter för arbete som utförs vid ett fast driftställe i stödområde A. Problemet är att möjligheterna till avgiftsnedsättning inte gäller för många av näringsidkarna inom jordbruks-, fiske- och transportsektorn. Vi anser att denna form av regionalpolitik är att föredra framför konventionell stödpolitik. Sänkta skatter och avgifter för alla företag behövs därutöver. Vi ser därför sänkta socialavgifter i stödområde A som ett första steg på vägen. Fler företag i stödområde A bör nu få möjlighet till nedsättning av socialavgifterna. Enligt vår bedömning kan en sådan utökning av avdraget rymmas inom ramen för s.k. försumbart stöd och skulle då vara förenligt med . 6.3 Satsa på enskilda vägar Kommunikationerna har stor regionalpolitisk betydelse. Särskilt betydelsefulla för landsbygden är de enskilda vägarna. De har stor betydelse för svenskt näringsliv men också för möjligheten att leva och bo på landsbygden. av det svenska vägnätet består av enskilda vägar. Av dessa vägar uppbär ungefär en fjärdedel statliga bidrag. Ungefär 800.000 personer är bosatta vid statsbidragsberättigade enskilda vägar. Under en rad år har Socialdemokraterna kraftigt skurit ner statsbidragen till de enskilda vägarna. Nedskärningarna har lett till stora svårigheter för alla som i sin vardag är beroende av detta vägsystem. De har dessutom drabbat många företag ekonomiskt. har haft i uppdrag av regeringen att utreda konsekvenserna av att föra över ytterligare 1 allmänna vägar till enskilda vägar. En sådan överföring får inte innebära att ekonomiskt ansvar och driftsansvar vältras över på de boende kring vägarna. För att förhindra ytterligare försämringar av de enskilda vägarna vill vi att anslagen till de enskilda vägarna skall höjas. Anslagshöjningen skall användas till satsningar på höjd bärighet och en höjning av de generella bidragen till de enskilda vägarna. 6.4 Ge informationsteknik till alla Bristen på bra och effektiv infrastruktur verkar tillbakahållande på utvecklingen i vårt lands expansiva regioner som det hindrar tillväxten att spridas till mindre tätbefolkade och expansiva regioner. Bra kommunikationer är även ett bra konkurrensmedel. En konstruktiv IT-politik är en viktig del av en bra regionalpolitik. När det gäller IT-infrastrukturen anser vi att statens främsta uppgift är att främja och stimulera konkurrensen på marknaden. Spelreglerna måste vara förutsägbara och tillämpas konsekvent. En viktig förutsättning för att nya tjänster skall kunna utvecklas och göras tillgängliga är utbyggnaden av landsomfattande bredbandsnät till företag, myndigheter och hushåll. Det är i första hand marknaden som bör svara för denna utbyggnad. Statens roll är att vara brukare av IT-infrastruktur och tjänster samt att via ordinarie glesbygdsmedel ge rimlig tillgång till bredband i glesbygd och till speciella grupper. I de fall där en utbyggnad av IT-infrastrukturen inte kommer att kunna ske på kommersiella villkor kan det alltså vara motiverat för staten att medverka i olika former. Vi anslår därför medel för detta. En god infrastruktur är av stor betydelse för företagens utveckling. Till infrastrukturen hör det fysiska transportnätet, men också IT-motorvägar. Den informationstekniska infrastrukturen spelar en avgörande roll för etablering av de nya snabbväxande företagen. Informationstekniken behöver nät med hög kapacitet för att kunna nyttiggöras fullt ut. Inte minst utbildning över stora avstånd kräver möjligheter till interaktivitet. Tekniskt sett finns olika möjligheter att tillgodose kapacitetsbehovet. Optisk kabel är bäst teknik i vissa områden, medan satelliter kan vara det i andra. Utvecklingen förändrar dessutom både de tekniska möjligheterna och de kommersiella villkoren. Normalt sett är utbyggnaden av överföringskapacitet en fråga för marknadens aktörer. I de mer tätbefolkade områdena av fungerar detta väl. De mer glest bebyggda delarna av vårt land riskerar dock att bli dåligt försörjda med överföringskapacitet. Begränsningar av överföringskapacitet för information kan därmed komma att vara det svåraste hindret för en allsidig regional utveckling. Vi menar därför att regionalpolitiska insatser bör kunna utnyttjas som ett verktyg för att undanröja detta potentiella utvecklingshinder. Det kan antingen ske genom upphandling eller genom att staten tar hela ansvaret och privatiserar projektet när det har genomförts. Det är dock viktigt att staten inte handlar på ett sådant sätt att ny teknik begränsas. 6.5 Underlätta strandnära bebyggelse Vi vill öka möjligheterna att bättre utnyttja strandnära områden för bebyggelse i de delar av som både är glest bebyggda och har långa sjö- och kuststräckor. Dagens lagstiftning innebär att det finns ett generellt förbud mot att bygga intill från hav, sjö eller vattendrag. kan utvidga denna gräns och dispens ges endast i undantagsfall. Mot bakgrund av att är rikt utrustat med stränder längs åar, sjöar och hav ter sig detta regelsystem omotiverat. Totalt finns 92 409 sjöar större än en hektar i . Lagstiftningen försvårar också bevarandet av en levande skärgård. Förbudet mot strandnära bebyggelse medför svårigheter att utveckla boende och annan verksamhet. Problemen har även gällt för stora delar av glesbygden. Ökad möjlighet till bebyggelse i strandnära områden skulle skapa bättre förutsättningar för att hålla landskapet levande. Ett ökat befolkningsunderlag skulle också ge bättre förutsättningar för handel och offentlig service. Även i större och mindre tätorter har attraktiv bebyggelse i strandnära områden försvårats. Här skulle många nya bostäder kunna komma till stånd till glädje för de boende och ortens utveckling. Det generella förbudet mot strandnära nybebyggelse medför också att priserna på befintliga fritids- och bostadshus i dessa lägen pressas upp. I kombination med hög fastighetsskatt leder detta till att endast ett fåtal har råd att bosätta sig eller avnjuta sin fritid i strandnära områden. Vår uppfattning är att det behövs en lagstiftning som skyddar känslig fauna och flora och garanterar tillgång till bad- och friluftsliv i befolkningstäta områden. Utgångspunkten för lagstiftningen bör dock vara den motsatta mot . Det innebär att det bör finnas en generell rätt att bebygga sin mark nära stränder och vattendrag. Därefter kan en kommun begränsa denna rätt genom detaljplan om detta är motiverat av hänsyn till känsligt djur- och växtliv eller allmänhetens tillgång till bad- och friluftsliv. 6.6 Öppna för alternativ inom vård, skola och omsorg De traditionella monopolen inom vård, skola och omsorg måste brytas upp och ersättas med mångfald, konkurrens och öppenhet för alternativa lösningar. Dagens hinder för okonventionella lösningar och brist på flexibilitet behöver uppmärksammas i ett glesbygdsperspektiv. Med de lösningar som erbjuds tvingas t.ex. äldre i glesbygden att anpassa sig till de lösningar som ges i tätorten. Större flexibilitet och vilja till individuella lösningar behöver inte bli dyrare, utan är en fråga om inställning och öppenhet för nya arbetsformer och samordning mellan olika insatser som ses i ett enhetligt kostnadsperspektiv. Det är också svårt att få äldreboende om man inte bor i centralorten och man kan heller inte flytta dit om man inte får sådant boende. De som bor nära kommungränserna d.v.s. oftast långt ifrån centralorten kan mycket väl ha större social anknytning till grannkommunen än till den egna kommunen. Att de riskerar att tvingas till ett äldreboende långt ifrån vänner och anhöriga ger knappast en ålderdom med trygghet med den bästa möjliga kvalitén. Detsamma gäller för de äldre som blivit ensamma kvar när barnen flyttar till andra delar av de måste också ges bättre möjligheter att välja boende i närheten av dem som står dem nära om de så önskar. Den lagstadgade rättigheten att välja äldreboende måste också efterlevas i praktiken. Det finns inte som Socialdemokraterna tror någon entydigt bästa omsorgslösning för alla föräldrar och barn. I glesbygd är barnomsorg ofta ett opraktiskt eller mindre realistiskt alternativ. Många tvingas ändå att välja denna eftersom dagens familjepolitik gör att det ofta saknas alternativ. De som hittar egna lösningar får inte del av den maxtaxa som Socialdemokraterna beslutat införa. är de ändå tvungna att bidra till den via kommunalskatten. Det kan inte vara rimligt att tvingas finansiera sina egna barns barnomsorg helt ur egen ficka som man tvingas betala för andras. Socialdemokraternas familjepolitik försvårar ett liv i glesbygden. Denna bild förstärks av att behovet av barnomsorg i glesbygden ökat . Borta är den tid då en hel familj kunde försörja sig på en normalstor gård utan att behöva ett förvärvsarbete bredvid. För många jordbrukare är jordbruket bara en deltidssysselsättning. För att försörja sig behöver de även annat arbete. Vi vill införa pengsystem inom skola och omsorg i syfte att garantera valfriheten för alla invånare. Det skall inte behöva kosta extra att välja alternativ till den service som kommuner och landsting bedriver i egen regi. 6.7 Ge en god samhällsservice i alla delar av landet Lands- och glesbygdsbefolkningen måste ha tillgång till en grundläggande och tillfredsställande service. Om detta skall bli möjligt måste nya lokalt anpassade lösningar prövas. Det måste exempelvis skapas möjligheter för småföretagare eller ekonomiska föreningar med entreprenörsanda att ta över serviceverksamheter som post, apotek, systembolag och liknande service. Genom lokal samverkan mellan olika verksamheter kan den service som hotas på många håll i stället bibehållas och utvecklas. Samlokalisering av verksamheter praktiseras redan med framgång på flera håll i landet. Genom att ge privata och kooperativa aktörer möjlighet att vara med och ge grundläggande samhällsservice utifrån de lokala behoven ökar möjligheterna att skapa flexibla lösningar. De kan därmed anpassas efter människors behov i respektive område, snarare än att som tvinga människorna att anpassa sina behov efter statens eller kommunens servicemall. 6.8 Förbättra villkoren för turistnäringen Turismen är en näring med betydande tillväxtmöjligheter. Dess andel av BNP är och antalet sysselsatta kan beräknas till drygt 140 000. Turistnäringen är viktig också ur ett regionalpolitiskt perspektiv. Den är spridd över hela landet och möjligheterna att skapa en turistprodukt finns varhelst det finns en turistentreprenör. Vinterturismen i norr och sommarturismen i söder kompletterar varandra. Just möjligheten att hela landet kan exploatera sina turistiska tillgångar gör turistnäringen ytterligare värd att satsa på. I finns turismens råvaror i riklig mängd; natur, kultur, evenemang och allehanda aktiviteter. Det som fattas är bättre villkor för turismen som näring. Turistindustrin är personalintensiv och mycket känslig för förändrade lönekostnader och hög tjänstebeskattning. Beskattningen av arbete i är mycket hög i förhållande till andra länder inom EU och leder till färre tjänster än önskvärt inom turistnäringen. Om skall klara konkurrensen och kunna utveckla turistnäringen måste skatten på arbete sänkas. Förutom sänkt skatt på arbete måste också reglerna på arbetsmarknaden anpassas bättre till turismens karaktär. Det kommunala engagemanget på turismens område innebär ofta svårigheter för turistföretagen, eftersom konkurrensen inte sker på lika villkor. Detta hämmar utvecklingen av befintliga och nya företag. För småföretagaren kan det vara svårt att hävda sina intressen gentemot kommuner om en tvist skulle uppstå. Kommunerna bör därför inte engagera sig i aktiviteter som bättre kan skötas av privata företagare. Turismen är en servicenäring och regler och förordningar måste anpassas på ett sådant sätt att de underlättar verksamheten. De insatser som har gjorts på turistområdet har inte gynnat företagen nämnvärt. 6.9 Lös äganderättskonflikter inom renskötselområdet Inom renskötselområdet, och då framför allt på de s.k. vinterbetesmarkerna, är den privata äganderätten under diskussion.