mot · GQ02N302 · 2002-10-23 00:00:00 — Förslag till riksdagsbeslut 16 Arbetskraftens betydelse för regionernas framtid 18 Kapitaltillförsel i obalans 19 Lokala börser/banker 19 Inför ett glesbygdsavdrag 20 Nya jobb i glesbygden 21 Jordbrukets nya roll 21 Vård och omsorg 21 Fisketurismen en framtidsbransch 22 Samordnade transportlösningar i gles- och landsbygd 23 Kuxatrafiken ett lyckat projekt 24 Lokal biologi och miljö 25 Vattenkraftens samhällsekonomiska effekter för lokalsamhället 25 Skydd av nyckelbiotoper 26 Förbättringar av den interregionala infrastrukturen 26 Ett gynnsamt klimat för människor och företag 28 Medborgarnas kreativitet räddar landet 29 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om strategier för att öka examensfrekvensen vid högskolor och universitet.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utreda effekterna av en avskrivning av studielånen för de nyutexaminerade akademiker som flyttar till avfolkningshotade kommuner.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om strategier för att förändra attityden till utbildning, kunskap och skolan i sig.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att stimulera kommunerna att vara aktivare i arbetet kring tillväxtavtalens skrivningar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om hur mainstreamingen på kan förbättras. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om lån till kvinnliga företagare. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att stimulera upprättandet av lokala börser eller riskkapitalbolag. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att stimulera upprättandet av kreditgarantiföreningar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av att överväga statliga stimulanser för att öka produktionen av ekoprodukter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om starkare styrning av statliga verk och att tydligare direktiv skall krävas av statliga verk och bolag för att dessa inte skall överge mindre orter och glesbygd. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skall upphöra med fiske på blandade bestånd av lax på tillväxtområdena i och i stället flytta den svenska laxkvoten så att ett selektivt fiske efter odlad lax kan ske.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kreditgarantiföreningar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om lokala banker och börser. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om samordning av transporter av gods och resenärer.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vattenkraften. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om marklagstiftningen.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ökad förädlingsgrad inom träsektorn. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förbättring av tågtidtabellerna för att minska väntetiderna.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ökad turtäthet i tågtrafiken.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om fler snabbtåg.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om nybyggnationer och upprustningar av järnvägslinjer för höghastighetstrafik för att underlätta arbetspendling mellan regioner.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ge lokalbefolkningen och regionens invånare ökad makt över de regionalpolitiska medlen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om direktvalda regionfullmäktige.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kommunala folkomröstningar.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om skilda valdagar.5 1Yrkandena 13 hänvisade till UbU. 2Yrkande 11 hänvisat till MJU. 3Yrkandena 14 och 1821 hänvisade till TU. 4Yrkande 16 hänvisat till BoU. 5Yrkandena hänvisade till KU. En rad statistiska indikatorer tyder på att tillhör den grupp av EU-länder som har den mest ojämna fördelningen av den ekonomiska utvecklingen, geografiskt sett. En ojämnt fördelad tillväxt är inte ekonomiskt och ekologiskt hållbart. Om utvecklingen blir jämnare över landet kan varje region bära sina sociala kostnader, de befintliga resurserna utnyttjas bättre och belastningen på miljön minskas. Genom en jämnare tillväxt ges människor också bättre möjligheter att välja mellan olika typer av boende- och livsmiljöer. En jämnare fördelning av tillväxten minskar också regionernas sårbarhet vid konjunkturnedgångar. Ett av de viktigaste regionalpolitiska målen är därför att förbättra regionernas ekonomiska styrka och självständighet, att inte göra dem beroende av regionalekonomiskt stöd. Arbetskraftens betydelse för regionernas framtid För att den ekonomiska utvecklingen skall vara möjlig är det betydelsefullt att det regionala näringslivet och den lokala arbetsmarknaden stimuleras så att de matchar varandra. De flyttstudier som gjorts och redovisats visar att människor sällan rör sig mellan lokala arbetmarknadsregioner.1 av alla flyttningar sker inom de lokala arbetsmarknadsregionerna. Rörligheten mellan olika arbetsplatser blir därför också starkt lokalt betingad. I de allra flesta fall stannar människor där de är, trots bristen på arbete. Det beror på att de annars går miste om de investeringar de gjort socialt, fritidsmässigt och boendemässigt.2 En slutsats härav är att företagen är beroende av arbetskraft som finns i närområdet och att människors val av boendeort påverkar företagens etableringar. Företagen flyttar sällan på grund av arbetskraftbrist. De har investerat för mycket i regionen. Eftersom flyttningar oftast sker inom lokala arbetsmarknadsregioner kan näringslivet inte förvänta sig att en eventuell arbetskraftsbrist minskas genom ökad inflyttning. Det rådande företagsklimatet bestäms av en rad sociala, kulturella och institutionella faktorer. Vissa delar av lämpar sig därför bättre än andra för vissa näringar. Kommunerna har börjat inse vikten av att utnyttja dessa komparativa fördelar och gynna ett mer specialiserat företagsutbud. har blivit ett nytt centrum för företag inom telekomsektorn. är känt som bilföretagens testcentrum. är rymdstad osv. Men specialiseringen får inte vara ensidig. När fler kompetenser och näringar agerar inom samma region uppstår ett dynamiskt samspel mellan aktörerna och en ökning av både efterfrågan och utbud. Kommunerna bör genom rådgivning och information stimuleras att vara aktivare vid skrivningarna av tillväxtavtalen och på eget initiativ hitta möjliga lösningar i sin del av regionen på hur näringslivs- och miljöutvecklingen kan stimuleras. Det finns en enorm idékraft att hämta från den informella ekonomin och i det lokala kultur- och föreningslivet. Riskkapitalets fördelning över riket uppvisar stora regionala obalanser. För företag i heta tillväxtbranscher och börsnoterade företag i storstäderna är kapitalförsörjningen inte något större problem. För dem i traditionella branscher, i skogslänens inland, förhåller det sig däremot precis tvärtom. En annan eftersatt grupp av företag är de små och medelstora företagen. Deras förmåga till självfinansiering är dålig. Problemet har tre delar. Den första handlar om att den privata kapitalmarknaden inte är särskilt benägen att ta risker, särskilt i företagens tidiga utvecklingsskeden, innan kommersialisering. Den andra är att mindre företag har lägre soliditet än större. De kan inte lämna så mycket i säkerhet och får därtill betala högre räntor än andra.3 Det tredje problemet är bristande konkurrens inom banksektorn. Många bankkontor lägger ned eller går samman utanför storstäderna. På många orter finns det bara en enda bank. Eftersom bankkrediterna är ytterst betydelsefulla för små och medelstora företags möjligheter att investera och överleva, är detta ett allvarligt problem. bör ge regeringen i uppdrag att finna en lösning på företagens kapitalproblem. Ett sätt kan vara att stimulera upprättandet av lokala börser/banker och kreditgarantiföreningar. Lokala börser/banker I har experimenten med lokala börser/banker permanentats. Där stängdes 1 500 bankkontor . De inledde ett samarbete med en av landets storbanker, . En lokal styrelse samlade ihop ett aktiekapital, personal och lokaler. Storbanken garanterade dem en infrastruktur, kunnande och kredittillgångar. Vinsterna, beslutade man, skulle delas lika mellan storbanken och den lokala banken. Kreditbedömningarna görs av den lokala styrelsen. Att få ihop till aktiekapitalet var inte svårt. Lokalbefolkningen investerade hellre i den lokala bankens kontor än i andra bankers eftersom de därmed också fick tillgång till det kontorets service. finns ett fyrtiotal bankkontor och aktiekurserna har fördubblats . Den största utmaningen blir att stimulera kapitaltillförseln till nyskapade lokala börser/banker. Ett annat sätt att stödja nyföretagandet och befintligt företagande är att underlätta bildandet av kreditgarantiföreningar. Fungerande kreditgarantiföreningar finns redan i och . bygger upp egna riskfonder och kan därigenom garantera delar av det lån en medlem beviljats. En viss procentandel av lånet får den enskilde företagaren själv ansvara för. Genom denna extra säkerhet kan medlemmarna få en lägre ränta. I har det varit vanligt att bilda kreditgarantiföreningar bland jordbrukare. Den italienska staten har valt att bidra med en liten räntesubvention under en viss uppbyggnadsperiod. Att hela ska leva tycks för många vara en självklarhet. Det framgår av regeringens mål att alla landets regioner ska vara starka regioner med en bra service och god livskvalitet. Ändå upplever många svenskar i glesbygden att deras levnadsvillkor ständigt försämras. De långa resavstånden till arbetet, matvaruaffären och andra serviceinrättningar gör att en glesbygdsboende inkomsttagare betalar mycket mer drivmedelsskatt än motsvarande inkomsttagare i tätorten. I glesbygden finns ofta ingen fungerande kollektivtrafik. Bilen blir då det enda alternativet. Det är inte ovanligt med pendlingsresor på några i inland. Eftersom skatten utgör av drivmedelspriset betalar en sådan långpendlare i drivmedelsskatt . Exempelvis måste boende i glesbygden jämfört med boende i tätorten betala mer för varje inhandlad matkasse, på grund av långt resavstånd till matvaruaffären. Glesbygdens speciella levnadsvillkor motiverar en kompensation. Införandet av ett särskilt glesbygdsavdrag skulle kunna vara lösningen. Kompensation skulle inte gälla alla som bor i tätortsnära landsbygd. Det bör snarare utgå till de 200 000 som, enligt , har mer än till närmaste stad. Nya jobb i glesbygden En betydande del av det svenska näringslivet lyder fortfarande under stordriftsfördelarnas logik som innebär att överlevnad kräver fortlöpande rationaliseringar och effektivitetshöjningar, exempelvis med hjälp av teknikinvesteringar. strukturrationaliseringar har främst drabbat industrin i landets småstäder. Problemet är att dessa industriföretags framgångar skett på bekostnad av arbetstillfällen. Ett stort problem för landsbygden är att de kunskapsintensiva tillväxtbranscherna oftast söker sig till universitetsorterna och storstäder. Vi tror emellertid att det finns stora möjligheter för de regioner som är i kris. Speciellt om den lokala arbetsmarknaden kan matchas med företagens efterfrågan. Men det finns också många branscher som lätt skulle kunna generera nya arbetstillfällen utanför storstäderna. Vi tror att staten kan stödja utvecklingen inom en rad branscher som har framtiden för sig. Jordbrukspolitiken är en viktig del av regionalpolitiken. All jordbrukspolitik är egentligen också politik för landsbygden. Det är viktigt för att förändringen av EU:s jordbrukspolitik sker på ett sådant sätt att det blir möjligt att även bedriva jordbruk i hela landet. Svenskt jordbruk har rykte om sig att producera mat av hög standard. Att ställa om till ekologisk produktion är en del i stärkandet även av vårt exportjordbruks konkurrenskraft, vid sidan om stärkandet av de lokala marknaderna. En ökad omställning till ekologiskt jordbruk skulle kunna öka den svenska produktionen och skapa fler arbetstillfällen i glesbygden. Det ekologiska jordbruket kan inte på långt när tillfredsställa ens de svenska konsumenternas efterfrågan. Efterfrågan är nästan större än det faktiska utbudet, enligt LRF. Danskarna arbetar just nu på att försöka vinna marknadsandelar på den svenska livsmedelsmarknaden för ekoprodukter. I har regeringen stöttat de jordbrukare som önskat ställa om ekonomiskt. I hoppas regeringen att marknadens efterfrågan automatiskt kommer att sporra fler jordbrukare till sådan omställning. Regeringens förhoppningar har emellertid inte infriats. Här är omställningstakten mycket lägre. Betydande insatser för att underlätta omställningen till ekologiskt jordbruk måste göras. Vi vill att ger regeringen sin mening till känna om behovet av ytterligare statliga stimulanser för att öka produktionen av ekoprodukter. Offentlig sektor stod för av tillväxten . Offentlig sektor/kommunen var och är oftast den största arbetsgivaren på många småorter. Nedrustningen av offentlig sektor var en regionalpolitisk katastrof. Det skapade en kostsam arbetslöshet och stort lidande för många. Liksom tidigare finns det ett skriande behov av personal inom sjukvård och omsorg. I takt med det svenska folkets åldrande kommer denna sektor att behöva utökas ytterligare. De försämringar av välfärden som genomförts har därmed drabbat periferin hårt. Därför menar att ökade ekonomiska ramar till kommuner och landsting är en viktig regionalpolitisk åtgärd. arbetar nära 95 000 personer på miljöföretag. Det motsvarar av alla sysselsatta.4 Tusentals arbetstillfällen kan komma att skapas när ställer om till ett miljövänligare samhälle; fler personer kommer att arbeta med återvinning, reparation och renovering av boendemiljöer, miljöutbildning, sysslor i energisektorn, miljösanering, sophantering, miljöforskning och övervakning etc. Det förutsätter att staten främjar utvecklingen mot ett miljövänligare samhälle. Staten har själv på många håll lett marschen ut från glesbygden. Det finns hundratals fall där staten fattat politiska beslut som flyttat eller dragit in statliga verksamheter från glesbygd och mindre orter. I en rapport från konstaterades att de statliga verken inte tar sitt regionalpolitiska ansvar när det gäller lokalisering av egna verksamheter. En starkare styrning och tydligare direktiv skall krävas av statliga verk och bolag för att inte dessa skall överge mindre orter och glesbygd vid åtstramningar. Viss grad av basservice är också viktig för att den sociala strukturen på en ort skall kunna generera en positiv uppåtgående utvecklingsspiral. Det fanns när blanklax var vardagsmat utmed de stora älvarna. Den var så vanlig att sägnen berättar att drängar och pigor krävde att få annan föda i alla fall . finns mer lax i de norrländska vattnen än på mycket . Det är glädjande. Det skapar förutsättningar för såväl yrkesfiske som sportfiske. Just fisketurism har en stor potential och kan verkligen skapa arbete och liv i bygder som saknar detta. Men då krävs att laxen kan ta sig upp i älvar som tidigare haft lax och att alltmer av fångstkvoten flyttas norröver. Vildlaxen är dock fortfarande hotad. av laxen är vildlax, resten är odlad lax. sätts ca 2,5 miljoner laxyngel ut i det fria i . De vandrar ned till södra , växer till där och vandrar sedan mot för att leka. Endast ett fiske utmed kusten och i älvarna kan vara selektivt och spara den vilda laxen. Den odlade behöver beskattas. bedrivs fiske med drivgarn i södra . Där fångas såväl odlad som vild lax, och risken är uppenbar att detta kan hota den vilda laxen. Att man nu flyttat av kvoten till , där selektivt fiske på odlad lax är möjligt, är bra. Men vi vill se en fortsättning av den politiken. Laxen hör till. Många menar att utsättningen givit för mycket lax och att den odlade utgör ett hot mot den vilda. Det finns därför skäl att se över vattendomarna. Att fortsätta utsättningen verkar just nu inte meningsfullt. Det vore bättre att se över möjligheten att låta lax vandra upp i älvar som är stängda. Genom att se till att de kan ta sig in i och förbi vattenmagasin kan ett fint fiske efter lax skapas i miljöer uppströms vattenmagasinen. Det kan ge underlag för ny fisketurism, ett behövligt tillskott i glesbygder. exporterar mycket av sina råvaror söderut. El, skog och lax är exempel på tillgångar som inte alltid skapar vinster och förutsättningar för verksamhet i . anser att laxen borde strykas från den listan. Den hör till, naturligtvis med undantag för och andra vatten som har en egen reproducerande laxstam. Att flytta laxfisket norrut ger inte bara biologiska fördelar man kan fiska selektivt på odlad lax utan det ger underlag för en fisketurism och ett bättre ekonomiskt utbyte av laxen. Det är ju bättre att ta upp dem då de är stora och färdigvuxna, än att ta upp dem i uppväxtområdet i södra där de är mindre. Allt fler kooperativ har startats . Kooperativ har blivit en allt attraktivare företagsform för dem som önskar driva företag tillsammans med andra. Kooperativen är en särskild tillgång för samhället och uttrycker demokratin i företagets form. De lokala kooperativa företagsrådgivningarna ska, enligt den nya regionalpolitiska propositionen (), ges ett utvidgat ansvarsområde. De ska utöver dagens verksamhet också vara rådgivare åt den sociala ekonomins aktörer samt stimulera bildandet av kreditgarantiföreningar. För detta bör våra lokala kooperativa utvecklingscentrum ges förutsättningar. Samordnade transportlösningar i gles- och landsbygd Ett särskilt kommunikationsprogram för gles- och landsbygden samt skärgårdar bör utformas utifrån dessa områdens speciella geografiska förutsättningar och där en lägsta garanterad transportservicenivå anges. För gles- och landsbygden med ofta långa avstånd och gles bebyggelse samt för skärgården är småskaliga, samordnade former mer kostnadseffektiva än storskaliga specialiserade lösningar. Ett utvecklingsarbete för småskaliga kollektivtrafiklösningar i gles- och landsbygd samt skärgård bör initieras. Det är viktigt att satsa forskningsmedel och andra statliga medel på forskning, utveckling och implementering av kollektivtrafiklösningar i gles- och landsbygd samt i skärgården. Kuxatrafiken ett lyckat projekt Det finns ett antal goda exempel på lyckade projekt av transportlösningar i gles- och landsbygd, varav flera har övergått i reguljär drift. Ett av de mest lyckade och mest omskrivna är Kuxatrafiken i . Det är en lokal helt gratis tidtabellslagd busstrafik med goda förbindelser till annan lokal, regional och interregional kollektivtrafik. Noggrann planering och användning av bussar, anpassade efter passagerarantal, har gett en ökning av antalet passagerare utan att kostnaderna har ökat. Fordonen transporterar även gods. Projektet initierades av kommunen 1995 för att visa på möjligheterna att förbättra kollektivtrafiken på landsbygden. Man har kombinerat de samhällsfinansierade transporter som redan fanns i området: linjetrafik, skolskjutsar, kompletteringstrafik, färdtjänst och till viss del sjuktransporter. Resandet har ökat från 60 000 till 220 000 resor ; trafikutbudet har ökat från 24 turer till drygt 100 turer per dag; bytesmöjligheter mellan regionala och lokala turer har ökat från 8 till 56 turer per dag. Kommunens kostnader har inte ökat till följd av standardökningen. Kommunen själv anser att det är en generell metod för glesbygdstrafik. Kuxatrafiken har även ingått i , som är ett forskningsprojekt som finansieras inom EU:s 4:e ramprogram. betyder att tydliggöra och förbättra tillgången till kommunikationer på landsbygden. har två huvudsyften: dels att identifiera och analysera goda exempel på hur kollektivtrafiken på landsbygden fungerar och att sedan sprida dessa resultat, dels att identifiera behov av ny forskning genom att konsultera intressenter och beslutsfattare inom området. är nu inne på en andra period, där har sökt medel för att samordna trafikslagen. Kuxatrafiken är således det kanske mest lyckade exemplet på samordnade trafiklösningar. Det finns andra exempel, men inte lika långtgående. Grunden är att lägga alla samhällsbetalda resor i en påse. Kommunerna anordnar/betalar, oftast genom trafikhuvudmannen, för linjetrafik, skolskjutsar, kompletteringstrafik och färdtjänst. Kommunerna har därutöver även andra transporter, som t.ex. varutransporter. Landstingen har sjuktransporter m.m. Genom att samordna och anpassa dessa resor utifrån lokala förutsättningar och med rätt storlek på fordonen kan både kostnader och körda kilometrar sänkas. Trafikplanerarna använder sig tyvärr ofta av samma modell för kollektivtrafik i både tätort och lands- och glesbygd. Linjetrafiken är oftast uppbyggd i stråk längs tätbebyggda områden. Det är då viktigt att det även finns kollektiv anslutningstrafik till dessa stråk, men även att knutpunkterna har parkeringsmöjligheter för bil, cykel etc. Vad är det då som behöver göras? Det behövs en översyn av vilka lagar, regler etc. som lägger hinder i vägen för samverkanslösningar. Dessa måste sedan anpassas till helt nya trafiksamordningar som kan växa fram. Det krävs också resurser för samordnade transportlösningar både för personer och gods, exempelvis statliga medel till forskning, utveckling och implementering av kollektivtrafiklösningar i gles- och landsbygder samt i skärgårdar. De ekonomiska reformerna bör genomföras . Lokal biologi och miljö Vattenkraftens samhällsekonomiska effekter för lokalsamhället Utbyggnaden av vattenkraften har exploaterat en rad naturresurser, sådana som landets regioner och kommuner tidigare åtnjutit. En rad mervärden har gått förlorade. Förlorarna är det lokala näringslivet och invånarna som kan nyttja dessa naturresurser. Turismen, fisket och fritidslivet har drabbats. En större del av vinsterna från vattenkraften bör därför återföras till de drabbade regionerna. För att öka möjligheten för de boende i glesbygden måste den avreglering och liberalisering av marklagstiftningen som skedde ses över. Förvärvslagstiftningen har blivit uddlös och lätt att kringgå. Glesbygden har tappat kontrollen över naturtillgångarna, något som är nödvändigt att ha i bygder där alternativa inkomstkällor ofta är en förutsättning för att man ska kunna bo kvar. Under har penningstarka spekulanter kunnat göra spekulationsförvärv på skogsfastigheter och avverkat hänsynslöst. De ransoneringsregler som finns reglerar fastigheter ned till 50 ha, men utvärdering av den nya skogsvårdslagen visar att ransoneringsreglerna kringgås genom att man dels avverkar vad reglerna tillåter, dels gallrar arealen därutöver på ett mycket hänsynslöst sätt. Fastigheter har även styckats sönder i mindre enheter och kunnat kalavverkas, och krav om bosättning på fastigheten har inte efterlevts. Det har även hänt att man kalavverkat innan lagfart och förvärvstillstånd meddelats. I budgivning om skog har ortsbor inte kunnat konkurrera eftersom man har haft ett långsiktigt skogsinnehav för ögonen och inte spekulerat i skövling. Trenden är att ortsbor äger en allt mindre del av skogen och berövas en nödvändig kompletterande inkomstkälla. Målet med marklagstiftningen måste vara att öka sysselsättning och bosättning i glesbygden. ses reglerna över, vilket är bra, men detta måste följas upp för att förhindra att ägandet över skogen lämnar bygden. Miljömedvetenheten i skogsbruket har ökat och certifieringen ses som ett bra sätt att värdesäkra varan. Intresset för nyckelbiotoper de biologiska pärlorna i skogen har ökat. Därför har vi med stor tillfredsställelse medverkat till att anslagen till biotopskydd förstärkts rejält i budgeten. Anslaget för är nu , 2001 vara och lika mycket . har bristen på medel i vissa fall lagt en död hand över avverkning i mogen skog.