mot · GQ02Ub396 · 2002-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av att olika länders deltagande i slavhandeln över belyses i undervisningen. Slaveri att räkna människor som egendom förekom i det antika samhället. började portugiser, fransmän och engelsmän den så kallade triangelhandeln över . Med sig till hade man bytesvaror som gevär, brännvin, järn och textilier. Man bytte till sig slavar, guld och elfenben av afrikanska hövdingar. Därefter seglade man vidare till där slavarna såldes till slavägare, som tvingade dem att plocka bomull eller arbeta på sockerrörsplantagerna. Från seglade sedan slavskeppen vidare hem till men lastade med bomull, elfenben, guld, socker, rom och andra konsumtionsvaror men framför allt råvaror till de spirande industrierna i . Antalet slavar som fördes från till mellan , beräknas till 1214 miljoner. förbjöds slavhandeln i de flesta europeiska länder. Slavhandeln ledde till att 15 miljoner människor tvångsförflyttades mellan kontinenterna. Sannolikt dog lika många under överfarten till . I jakten på, och handeln med, slavar deltog de flesta stater. De som handlade mest med slavar var den tidens stora kolonialmakter , , och . var en dansk koloni. var och ett centrum för slavhandeln i . importerade danskarna 123 000 slavar från . började den danske guvernören på bestraffa slavar genom att föra en lång påle i slavens anus så att den olycklige spetsades på pålen. Pålen restes och slogs ned i marken. Där fick slaven hänga i solen tills döden inträdde. införde den danske guvernören en lagstiftning som i detalj reglerade bestraffning av slavar. Denna slavlag innehöll barbariska föreskrifter. Exempelvis skulle en utpekad ledare för förrymda slavar brännas med glödande järn och därefter hängas. Det fanns även svenska slavhandlare vid den svenska kolonin en ö som inte ligger så långt från . Här gick kung in för att organisera svensk slavhandel i . Han hade länge drömt om ett svenskt kolonialvälde. Han avundades grannlandet som kunnat inkassera stora vinster på sin slavhandel på sina öar i . Den svenska kungen byggde i samarbete med en grupp affärsmän och statliga byråkrater upp ett aktiebolag för slavhandel i . Han instiftade en särskild tull på negerslavar. Han organiserade slavexpeditioner till och införde en svensk slavlagstiftning. Den franske kungen gav ön , i det franska , till den svenske kungen. undertecknade man en konvention som slog fast att den franske kungen avstod ön till . var en fattig ö, något större än i . Vid tiden för det svenska övertagandet bodde där 739 personer, varav 458 av europeiskt ursprung. 281 av dessa var slavar. Det svenska Västindiska kompaniet fick rättighet av den svenske kungen att bedriva slavhandel mellan och . Hur mycket av planer som förverkligades är dock osäkert och outforskat. Slavhandeln är något som hela det mänskliga släktet bör ta ansvar för och låta det vara en källa för värnet om de mänskliga rättigheterna. Här i måste vi kunna föra en objektiv diskussion om hela vår historia och ta lärdom av de delar där alla människors lika värde inte respekterats. Insikten om detta och kunskap om detta bör vara en självklar del i undervisningen. Det skulle nämligen vara den värdigaste formen av ansvarstagande och ett uttryck av respekt för det enorma lidande slavhandeln orsakat. Jag anser det vara självklart att den bör uppmuntra en allmän diskussion om i vilken utsträckning bedrev eller deltog i slavhandeln över och att man på grundval av resultatet av en sådan undersökning ser till att våra skolböcker och undervisningen i området förbättras.