mot · GP02Fi37 · 2002-05-02 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:Fi37av m.fl. (kd)med anledning av prop. 2001/02:100 ekonomiska vårproposition 1 Sammanfattning 1.1 Tid för handling tid för regeringsskifte Ännu en mandatperiod med Socialdemokraterna vid makten går mot sitt slut. Regeringen säger sig vara stolt men inte nöjd med vad den uträttat. Så lät det även , vid förra mandatperiodens slut. Men trots draghjälp från en god internationell konjunktur och ansvaret att styra landet under de ytterligare fyra åren 19982002 underkänner regeringen alltså sitt eget resultat : inte nöjd. Det är lätt att instämma i det. Hur skulle man kunna vara nöjd när antalet vårdplatser minskat med Socialdemokraterna vid makten? Hur skulle man kunna vara nöjd när sjukskrivningar och förtidspensioner ökar explosionsartat? Hur skulle man kunna vara nöjd när svenska låginkomsttagare fortfarande beskattas hårdast i hela världen? Hur skulle man kunna vara nöjd när svenska industriarbetares och barnfamiljers köpkraft är bland de lägsta i i-världen? Hur skulle man kunna vara nöjd när vårdköerna växer och äldreomsorgen inte har tillräckliga resurser? Hur skulle man kunna vara nöjd när företag och kapital flyr landet under gratulationer av statsministern? Hur skulle man kunna vara nöjd när valfrihet och dynamik bromsas och motarbetas? Hur skulle man kunna vara nöjd när människor inte känner trygghet på gator och torg? Hur skulle man kunna vara nöjd när inte ens under goda år orkar ta igen den tillväxt landet förlorat gentemot omvärlden, utan i stället fortsätter att halka utför? Listan kan göras längre, och frågan är: vad är det egentligen som kvarstår för regeringen att vara så stolt över? Den socialdemokratiska regeringen fullföljde under den förra mandatperioden den budgetsanering som den borgerliga fyrpartiregeringen initierade genom den s.k. Nathalieplanen. Det var kärvt, men nödvändigt efter den krasch som följde av 1980-talets sus- och dusekonomi och Socialdemokraternas regeringshaveri med stoppaket, extrem överhettning och fastighetsbubbla. Till skillnad från när Socialdemokraterna var i opposition 19911994, motsatte sig inte de borgerliga partierna budgetsaneringen 19951998. Däremot ville inte minst genomföra budgetsaneringen med en annan fördelnings- och tillväxtprofil. Vi tyckte till exempel att det var orimligt att konfiskera barn- och änkepensioner och spara på de sämst ställda pensionärerna. Vi ansåg dessutom att de mest tillväxthämmande skatterna och regleringarna måste slopas, för att bana väg för en snabb och varaktig återhämtning i den svenska ekonomin. Inte heller var det rimligt att höja skatterna med . Men i våra budgetalternativ i lade vi fram fullt finansierade budgetalternativ, med samma eller t.o.m. ökade sparbeting. Med i vågmästarposition lyckades regeringen klamra sig fast vid makten . Men har inte mycket gjorts för att stärka och förbättra den svenska ekonomins växtkraft. Alla kärva budgetbeslut var väsentligen tagna tidigare, och den internationella konjunkturen gav god draghjälp till den ekonomiska utvecklingen i . Detta gjorde det lätt för Socialdemokraterna att dölja de mer djupgående problemen i den svenska ekonomin. Splittringen inom det egna partiet och trätorna och dragkampen med de spretande samarbetspartierna ledde till minsta motståndets minimalistiska väg: gör inget svårt ge bara tillbaka lite av de för tillfället goda skatteinkomsterna. Därför står nu dåligt rustat inför sämre tider. En besviken före detta toppchef på sammanfattar det så här1: Dödsstöten för regeringens tillfälliga flörtande med företagen var IT-boomen. Börskurserna sköt i höjden och företagen blomstrade. Regeringen tolkade det som att inget behövde göras. Nedgången i ekonomin borde ha fått dem att inse att de måste göra något, men så har det inte blivit. När jag ser formuleringarna i vårpropositionen förstår jag att företagen inte kan lita på regeringen. /.../ Exemplet att avgiften för försenad självdeklaration har sänkts med är närmast pinsamt. När allt kommer omkring kvarstår endast budgetsaneringen under förra mandatperioden som Socialdemokraternas enda anledning till stolthet. Men budgetsaneringen var det ju bara som var emot. Och de besluten togs för sex . Att dela ut pengar när konjunkturen är god är ingen konst. Med den senaste mandatperiodens handlingsförlamning och ideologiska vilsenhet i kombination med en vikande konjunktur framstår nu misslyckandet mer tydligt. tog trots de goda åren inte tillbaka något av det som tidigare förlorats i lågkonjunkturen, vi står dåligt rustade inför en sämre konjunktur och fortsätter eftersläpningen. Socialdemokratins kompakta brist på långsiktig tillväxtpolitik är grundorsaken till i stort sett alla de resurs- och välfärdsbrister som vi ser , inte minst i vården, skolan och äldreomsorgen. Därför är ett regeringsskifte mer angeläget . Utan tillväxt finns det bara nedskärningar att fördela. Och utan ett regeringsskifte kommer tillväxtpolitiken även i fortsättningen att utebli. Finansministerns häpnadsväckande svar på de 53 förslag för förbättrat företagsklimat som de borgerliga partierna lagt fram var: Jag tror att småföretagen ska vara glada för att de där 53 punkterna inte genomförs. Men om man tror att inte för alltid är dömt att utvecklas långsiktigt sämre än omvärlden, så ska och förmår man givetvis också utforma den politik som stärker växtkraften och därmed resurserna för de viktiga gemensamma välfärdstjänsterna. Goda exempel finns dessutom på att det i länder som liknar går att byta inriktning till en annan och framgångsrik politik om man bara bestämmer sig och får större delen av samhället med sig. , och även har visat att inget land är dömt att fortsätta en ekonomisk kräftgång. 1.2 Välfärd genom förnyelse och tillväxt lägger i denna motion fram förslag om den ekonomiska politikens inriktning för en långsiktigt bättre välfärdsutveckling, en utveckling som bryter trettioåriga period av eftersläpning och bristande växtkraft. Det sker genom strukturella reformer och strategiska skattesänkningar på arbete, sparande och företagande. Men också genom en kvalitetsinriktad skola, gymnasie- och högskoleutbildning. Tillsammans med de andra borgerliga partierna vill vi lägga grunden för en politik som ger förutsättningar för en uthållig ekonomisk tillväxt på åtminstone . En framgångsrik tillväxtpolitik handlar inte i första hand om fler piskor utan främst om att ge människor fler morötter: Det måste vara mödan värt att starta och driva ett företag. Det måste vara lönt att arbeta mer. Det måste löna sig bättre med utbildning. Men det handlar också om att öka människors möjligheter att påverka och känna trygghet i sin vardag: Att få tiden att räcka till, att kunna påverka sin arbetssituation, att känna att man behövs, att sjukvården fungerar när man behöver den, att man får det självklara förtroendet att välja barnomsorg, skola eller äldreomsorg efter egna önskemål. Inriktningen för vår ekonomiska politik är därför också omfattande satsningar på prioriterade områden som mer och bättre vård, skola och ökad valfrihet och köpkraft för barnfamiljerna, ökat ekonomiskt utrymme för enskilda, familjer och pensionärer genom sänkt inkomstskatt. Krafttag måste tas för att råda bot på den skenande sjukfrånvaron och det ökande antalet förtidspensioneringar. Det bör ske genom en ny och samordnad rehabiliteringsförsäkring som tidigt sätter individen i centrum. Företagsklimatet måste förbättras, liksom infrastrukturen. Polisen och övriga rättsväsendet måste ges avsevärt bättre möjligheter att bekämpa brottsligheten. Konkurrensen måste stärkas. 1.3 Riktlinjer för den ekonomiska politiken Det överordnade målet för den ekonomiska politiken är att ge människorna en till alla delar god livsmiljö (se avsnitt 6.1.1). Därför måste den ekonomiska politiken främja en uthållig tillväxt av den totala nationalförmögenheten. Endast så kan ett gott förvaltarskap förverkligas och verklig välfärd utvecklas. Inom ramen för detta synsätt är vår inriktning för den ekonomiska politiken att lägga grunden för att höja den långsiktigt hållbara tillväxten till åtminstone och därmed skapa ett ökat välstånd för alla. För att möjliggöra detta mål krävs en politik som slår vakt om den statsfinansiella stabiliteten genom lägre utgifter, lägre skattetryck, sänkt skuldkvot och minskad statsskuld och därigenom minskar den svenska ekonomins sårbarhet, skapar bättre villkor för arbete och företagande genom konkurrenskraftiga skattenivåer, ett bättre utbildningssystem, en reformerad lönebildning samt krafttag mot ohälsa och sjukskrivningar och därmed kan få den faktiska sysselsättningen att öka kraftigt, skapar goda förutsättningar för att alla skall kunna växa och förverkliga sina ambitioner och på så sätt minska de regionala och sociala obalanserna, ökar valfriheten och säkrar både mäns och kvinnors kontroll över den egna tillvaron, förbättrar den inhemska konkurrensen, bland annat i offentlig tjänsteproduktion, bygg- och livsmedelssektor. inriktning för den ekonomiska politiken och för budgetpolitiken framgår av kapitel 6. 1.4 Förändringar till följd av ny budgetordning Den nya budgetordning som gäller innebär bl.a. att inte fattar något beslut om utgiftstak . Av det följer att såväl regeringen som oppositionspartierna i större utsträckning än tidigare inriktar sig på att främst göra en framskrivning av det kompletta budgetalternativ man senast presenterade (), och därtill ange den mer långsiktiga inriktningen av den ekonomiska politiken. Något nytt tredje år (2005) kommer inte att tas med i beräkningarna av regeringen förrän i samband med det ordinarie budgetarbetet . Därför begränsas kalkylerna till att gälla , 2003 och 2004. Denna motion innehåller således i princip alla de förslag som lade fram för , framflyttade till 2003 samt uppdaterade med nya priser och volymer. 1.5 Helt slopad fastighetsskatt och ökade resurser till kommunsektorn Fyra större förändringar har därefter gjorts i våra beräkningar jämfört med : Den reform för helt avskaffad fastighetsskatt som beslutat om har lagts in i kalkylerna . Reformen som är fullt ut finansierad beskrivs utförligare i avsnitt 8.2.2. Därtill har resurserna till kommunsektorn utökats ytterligare jämfört med . Totalt anslår vi mer än regeringen för de kommande två åren. Reformutrymmet för valfrihet inom familjepolitiken har stärkts, medan det kommunala maxtaxebidraget i kalkylerna ligger kvar hos kommunerna. Det innebär inte att accepterar maxtaxans fördelningspolitiska eller verksamhetsmässiga utfall, men väl att framtida förändringar bör bygga på de förutsättningar som maxtaxan ger när den nu är införd. Valfriheten och rättvisan ska öka, men ska hushållsekonomin inte försämras för några familjer. anser också att det finns utrymme för takhöjningen till i a-kassan. Hur regeringen efter det att vårpropositionen lämnats till plötsligt tycker sig ha hittat nya pengar till en ytterligare takhöjning är i skrivande stund höljt i dunkel. 1.6 Prioriterade budgetområden anger sju politik- och budgetområden som är prioriterade i den ekonomiska politiken. På samtliga dessa områden behövs reformer i ordets verkliga mening. Det gäller politiken för att skapa långsiktigt goda tillväxtförutsättningar genom ett bättre investerings- och företagarklimat, det gäller skattepolitiken för låg- och medelinkomsttagare, valfriheten för barnfamiljer, pensionärernas ekonomiska situation, vården, omsorgen och skolan, vikten av ett återupprättat rättssamhälle samt betydelsen av en fungerande infrastruktur. Den socialdemokratiska regeringens politik på dessa områden är utpräglat bristfällig eller direkt felaktig. I tabell 1.1 framgår reformernas omfattning i miljarder kronor. I kapitel 8 presenteras inriktningen för reformerna på dessa politikområden mer utförligt. Ett flertal viktiga reformer låter sig dock inte tydliggöras genom ändrade budgetramar. Regelförenkling kostar t.ex. inte särskilt mycket, men har en väsentlig betydelse för företagsklimatet. I sammanhanget små satsningar på förstärkt konkurrens via ett stärkt och skärpt lagstiftning är också exempel på viktiga reformer som inte bäst beskrivs i budgettabeller. Tabell 1.1 Sammanfattning av reformer på prioriterade budgetområden. Förändringar i förhållande till regeringens utgifter och inkomster och (kassamässig redovisning av skattesänkningar) 2003 2004 1. Tillväxtåtgärder för företagen (skattesänkningar netto) 1,7 4,6 2. Sänkta inkomstskatter1 (skattesänkningar netto) 24,9 29,7 3. Valfrihet och bättre köpkraft för barnfamiljer (netto) 2,8 1,9 4. Bättre vård, skola, omsorg och utbildning (netto) 6,2 5,2 varav ny rehabiliteringsförsäkring 1,3 2,7 5. Stärkt rättsväsende m.m. 1,1 1,2 6. Mer kvar av pensionen 3,2 3,4 7. Förbättrad infrastruktur 2,3 2,0 Övriga satsningar 7,3 12,3 Summa 49,6 60,5 Finansiering/utgiftsminskningar brutto 45,2 58,8 Finansiering/övriga inkomstökningar brutto 2 5,4 2,0 Summa +1,0 +0,3 1) Exklusive sänkt skatt för barnfamiljer och pensionärer. Dessa skattesänkningar ingår under punkterna 3 och 6 i tabellen. Sammantaget sänks inkomstskatterna inklusive fastighetsskatten med 29 respektive 2003 och 2004. 2) Nettoeffekt av ändrade studiemedel samt att infrastrukturlån i stället lagts in under utgiftstaket Reglering mot företagssektorn av en andra karensdag i sjukförsäkringen. 1.7 statsfinanser räknar med skattesänkningar på 31 respektive . Därtill prioriteras ett antal viktiga reformer som påverkar budgetens utgiftssida (se kapitel 8 och tabell 1.1). Samtliga förslag är fullt ut finansierade och lämnar sammantaget även en viss marginal som stärker statens finansiella sparande med och . Utgifterna minskas netto med 26 respektive . Därtill ska läggas ytterligare inkomstförstärkningar på 5,5 respektive åren 20032004. De samlade effekterna av budgetpolitik framgår av tabell 1.2. Tabell 1.2 Sammanfattning av budgetpolitik Kassamässiga förändringar för statsbudgeten och offentlig sektor i förhållande till regeringens budgetalternativ Staten sektor Miljarder kronor 2003 2004 2003 2004 Minskade utgifter, netto 9,2 19,2 26,2 36,8 varav utgiftsminskningar brutto 45,2 58,8 45,2 58,8 varav utgiftsökningar brutto 36,0 39,7 19,0 22,1 Sänkta skatter, netto 1) 13,7 20,8 30,7 38,4 Övriga inkomstförändringar/regleringar 3,1 1,7 3,1 1,7 nettoutlåning -2,4 -0,3 -2,4 -0,3 Förändring i finansiellt sparande +1,0 +0,3 +1,0 +0,3 Utförsäljningsinkomster 40,0 60,0 40,0 60,0 Statsskuldsminskning (=minskat lånebehov) 41,0 60,3 41,0 60,3 1) De totala skattesänkningarna netto uppgår till 31 resp. 38 mdr kr 2003 och 2004. Två av dessa skattesänkningar påverkar kommunernas skatteunderlag, och kommunerna kompenseras därför genom höjda generella statsbidrag. På statsbudgeten redovisas detta som en ökad utgift i stället för en skattesänkning. En mer rättvisande bild av de totala skattesänkningarna och bruttoutgiftsökningarna framkommer därför i redovisningen för hela den offentliga sektorn i de två sista kolumnerna. Anm.: Av sista raden framgår att statsskulden minskar med jämfört med regeringens alternativ där den ökar med 20032004. Se även fotnot 2 till tabell 1.1. Statsskuldsutvecklingen till följd av budgetpolitiska inriktning samt med regeringens budgetpolitik framgår av tabell 1.3. Tabell 1.3 Statsbudgetens inkomst- och utgiftsförändringar och statsskuldsutvecklingen med budgetförslag för 20032004 2002 2003 2004 Minskade utgifter, netto 9,2 19,2 Skatte- och inkomstförändringar, netto exklusive utförsäljningsinkomster -10,6 -19,1 Utförsäljningsinkomster 40,0 60,0 nettoutlåning -2,4 -0,3 Statsskuldsförändring (= lånebehovet) -41,0 -60,3 Regeringens beräknade statsskuld 1125 1121 1128 Andel av BNP, regeringen Statsskuld enligt budgetalternativ 1080 1027 Andel av BNP, Anm.: Av tabellen framgår att statsskulden blir lägre med inriktning på budgetpolitiken. 2 Innehållsförteckning 1 Sammanfattning 1 1.1 Tid för handling tid för regeringsskifte 1 1.2 Välfärd genom förnyelse och tillväxt 3 1.3 Riktlinjer för den ekonomiska politiken 3 1.4 Förändringar till följd av ny budgetordning 4 1.5 Helt slopad fastighetsskatt och ökade resurser till kommunsektorn 4 1.6 Prioriterade budgetområden 5 1.7 statsfinanser 6 2 Innehållsförteckning 9 3 Förslag till riksdagsbeslut 12 4 Regeringens vårproposition 12 4.1 Regeringens budget vilar på osäker grund 12 4.2 Snabb och medveten utgiftsökning trots vikande konjunktur 13 4.3 Regeringen förmår inte hantera internationaliseringen av ekonomin 15 4.4 Högt skattetryck fortsätter att drabba 16 4.5 Regeringen gör inget för att förbättra lönebildningen och arbetsmarknadens funktionssätt 17 4.6 Kostnaderna för hög arbetslöshet består, kostnaderna för sjukfrånvaro skenar 20 4.6.1 Regeringens politik för ökad hälsa i arbetslivet är löjeväckande 23 4.7 Statsskulden är högre och långsiktig obalans råder i statsfinanserna 25 4.8 För sjuttonde gången uteblir tillväxtåtgärderna 26 4.9 Fortsatt förmynderi och sned fördelningspolitik 27 4.10 Bristerna i välfärden består eller förvärras men regeringen är stolt 28 4.11 Regeringen har försuttit chansen 30 4.12 Med Socialdemokraternas samarbetspartier var tillväxtpolitiken dömd att misslyckas 31 4.13 Regeringens handlingsförlamning behåller hushållstjänsterna svarta 34 5 Den ekonomiska utvecklingen 35 5.1 Den globala konjunkturutvecklingen 35 5.1.1 leder återhämtningen 35 5.1.2 Euroområdet ligger efter 36 5.1.3 problem långt ifrån lösta 37 5.2 Den svenska konjunkturutvecklingen 37 5.2.1 i ett farligt läge 38 5.2.2 39 5.3 Den nya ekonomin 40 5.3.1 Tas den nya ekonomins möjligheter till vara i ? 40 6 alternativ 42 6.1 Grundläggande utgångspunkter 42 6.1.1 En social och ekologisk marknadsekonomi ger långsiktiga tillväxtförutsättningar 42 6.1.2 Företagarklimat för välstånd och nya jobb 43 6.1.3 Höjd utbildningsnivå avgörande för långsiktig tillväxt 44 6.1.4 Ökad sysselsättning tryggar välfärden 46 6.1.5 Bryt bidragsberoendet individer och familjer måste få bestämma mer själva 47 6.1.6 En minskad statsskuld ger frihet åt kommande generationer 48 6.1.7 En bättre fördelningspolitik skapar möjligheter för fler 49 6.2 Den ekonomiska politiken 49 6.2.1 Övergripande mål för den ekonomiska politiken 50 6.2.2 statsfinanser 51 6.2.3 Bättre villkor för arbete och företagande 51 6.2.4 Reformerad lönebildning och arbetsmarknad 57 6.2.5 Ökad konkurrens 59 6.2.6 Sjukskrivningar och förtidspensioner måste minska 62 6.3 bör delta i EMU-samarbetet fullt ut 64 6.3.1 Stärk samarbetet mellan folk 65 6.3.2 Varför ett monetärt samarbete? 65 6.3.3 Globaliseringens utmaningar 66 6.3.4 ERM2 67 6.3.5 Folkomröstning 67 7 Budgetpolitikens inriktning 67 7.1 Överskottsmål 67 7.1.1 Regeringens överskottsmål innebär ökad statsskuld 68 7.1.2 Nuvarande överskottsmål behöver kompletteras 71 7.1.3 Ett svenskt EMU-medlemskap skärper överskottskraven 72 7.1.4 statsfinanser och långsiktig inkomst- och utgiftsstrategi 73 7.2 Utgiftstaken 73 7.3 Statens lånebehov och statsskuld 74 8 Prioriterade områden 74 8.1 Tillväxtpolitik för nya jobb 75 8.1.1 Omläggning av egendoms- och kapitalbeskattningen 76 8.1.2 Effekterna av en omlagd egendoms- och kapitalbeskattning 78 8.2 En skattepolitik där alla får behålla mer av sin egen lön 80 8.2.1 Inkomstskattereform i fyra steg 80 8.2.2 Avskaffad fastighetsskatt 81 8.2.3 Bättre sparmöjligheter och höjt reseavdrag 84 8.3 En reformerad familjepolitik 85 8.3.1 Valfrihet och rättvisa inom barnomsorgen 86 8.4 Bättre pensioner 88 8.5 Vården, omsorgen och skolan 89 8.6 Ett återupprättat rättsväsende 91 8.7 Upprustad infrastruktur 93 9 Kommunsektorn 95 9.1 Tillskott på 95 9.2 Regleringar enligt finansieringsprincipen 96 10 Statens inkomster 97 10.1 Motiv för försäljning av statliga aktier 97 11 Statens utgifter 98 11.1 Inriktning för utgiftsområden för åren 20032004 98 11.2 Ålderspensionssystemet vid sidan av statsbudgeten 100 11.3 Budgeteringsmarginalen 100 11.4 Utgiftstaken 101 3 Förslag till riksdagsbeslut godkänner de grundläggande utgångspunkter för den ekonomiska politiken som förordar (avsnitt 6.1). godkänner det förslag till inriktning av den ekonomiska politiken som förordar (avsnitt 6.2). godkänner det förslag till inriktning av budgetpolitiken som förordar. godkänner det övergripande mål för den ekonomiska politiken som förordar (avsnitt 6.2.1). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om EMU-samarbetet (avsnitt 6.3). 4 Regeringens vårproposition 4.1 Regeringens budget vilar på osäker grund före valet erkänner regeringen i vårpropositionen att ekonomi utvecklas sämre än vad den gett sken av. Statsskulden ökar, arbetslösheten ökar, kommunerna är tillbaka i ett krisläge, sjukskrivningarna skenar och sysselsättningsmålet uppnås inte. Regeringen gör sitt bästa för att skylla detta på utvecklingen i , trots att den svenska tillväxten är sämre än i omvärlden och trots att väntas ha en betydligt bättre tillväxt och redan visat tecken på en snabbare återhämtning än . Sedan vårpropositionen 2001 har dramatiska händelser påverkat såväl den internationella som den svenska konjunkturutvecklingen. Redan före terrorattackerna mot och Pentagon i hade tillväxten i avtagit markant. Regeringen hann vid utarbetandet av budgetpropositionen inte beakta den ytterligare försämring som följde på terrorattackerna. Men regeringen har därefter hävdat att de svenska offentliga finanserna innehåller goda marginaler inför en nedgång i ekonomin. Några sparplaner inför en utveckling med väsentligt sämre utfall än det som redovisades i propositionen har inte redovisats. I årets vårproposition har regeringen tagit alla reserver och marginaler i anspråk och medvetet underbudgeterat sjukskrivningskostnaderna. I praktiken finns nu inga reserver att ta till vid en sämre utveckling än den som antas i propositionen. är extremt beroende av utvecklingen på telekommarknaden. Den svenska telekomindustrin, som till består av Ericssonbolag, svarade för över hälften av ekonomiska tillväxt . stod för av export . Nedgången sänkte värdet på sektorns exportandel till motsvarande av totalen. Det är fortfarande högt. Mot denna bakgrund var rapport en allvarlig larmsignal för hela den svenska ekonomin. Som en konsekvens av den djupnande krisen i telekombranschen har den svenska kronan försvagats ytterligare. prognoschef gjorde bedömningen att svensk BNP-tillväxt, med anledning av problem, kan behöva skrivas ned med ytterligare ett par tiondels procentenheter från de som förutsågs i den senaste konjunkturprognosen. Samma bedömning gör flera andra prognosinstitut, liksom för övrigt också LO:s chefsekonom. Även är starkt oroad över utvecklingen och tror att mörka rapport sannolikt får stora följdverkningar bland de små företagen i underleverantörsledet. De optimistiska förhoppningar som elektronikindustrin gav uttryck för i den senaste småföretagsbarometern ser också ut att grusas. Regeringen har alltså i flera omgångar tvingats revidera ner prognoserna för tillväxttakten i svensk ekonomi. () som () bekräftar att utvecklingen blir betydligt sämre än vad regeringen förutspådde i sin valbudget. Om inte drastiska åtgärder vidtas för att minska budgeterade utgifter, kommer dessa, enligt såväl KI som ESV, att skjuta genom de av fastställda utgiftstaken. förutspår i sin senaste budgetprognos ett större underskott än vad regeringen antar i vårpropositionen. Underskottet i statsbudgeten beräknas bli hela och rensat från tillfälliga effekter förutses ett underskott på 33 och på , motsvarande av BNP. ökar de underliggande utgifterna som andel av BNP. Statsbudgetens inkomster i relation till BNP har sjunkit och fortsätter att minska och . 4.2 Snabb och medveten utgiftsökning trots vikande konjunktur Det som ett tag såg ut att bli en period av god svensk tillväxt i nivå med omvärldens kommer med regeringens egna bedömningar att återigen ge en snöplig plats i tillväxtligan. Tillväxttakten blir sämre den kommande treårsperioden än tillväxten i , EU och världen som helhet. Detta som vi nu ser en snabb tillväxt av statens utgifter. växer statens utgifter med .