mot · GQ02Fi233 · 2002-10-23 00:00:00 — Avgiftsökningen kompenseras mer än fullt ut av de inkomstskattesänkningar föreslår. 8.1.1 Omläggning av egendoms- och kapitalbeskattningen Förmögenhetsskatt betalas på fysiska personers nettoförmögenhet (tillgångar minus skulder). Nivån är på belopp som överstiger för ensamstående och för gifta eller sammanboende. De senaste årens utveckling har visat på svårigheterna att bibehålla förmögenhetsbeskattningen. Anledningen står främst att finna i den ökande internationaliseringen som gör det omöjligt för att i det långa loppet bibehålla ett skattetryck som avsevärt överstiger omvärldens. Förmögenhetsbeskattningen som tidigare kunnat motiveras av fördelningspolitiska skäl får helt andra effekter än de tänkta. Detta har tydliggjorts bl a genom att regeringen befriat huvudägarna i aktiebolag från förmögenhetsskatt medan t ex normalinkomsttagare som råkar ha sitt egnahem beläget i ett attraktivt område till följd av de kraftigt höjda taxeringsvärdena tvingas betala förmögenhetsskatt. är 17 av 18 aktiemiljardärer befriade från förmögenhetsskatt på sitt aktieinnehav. Motivet för detta är att de annars sannolikt skulle välja att lämna med sina tillgångar. De som inte har de stora resurserna får stanna kvar och finna sig i att betala skatten. Utformningen av dagens förmögenhetsskatt är orimlig också i andra avseenden. För den händelse att ett gift par tillsammans har en förmögenhet som överstiger ska förmögenhetsskatt betalas. Om ett sammanboende par har motsvarande förmögenhet ska de däremot inte sambeskattas, eftersom de var och en kan ha nettotillgångar på innan skatten börjar tas ut. Detta innebär alltså att äktenskapet i detta avseende ekonomiskt straffbeskattas i förhållande till ett samboförhållande. Inkomstbeskattningen (arbetsinkomster och bolagsvinster) och kapitalinkomstbeskattningen (räntor och reavinster) innebär att en faktisk inkomst beskattas. Förmögenhetsbeskattningen däremot, bygger ofta på fiktiva värden. Detta kan ge fördelningspolitiskt orimliga effekter. T.ex. tvingas många småhusägare att utöver den höga fastighetsskatten betala förmögenhetsskatt. Detta trots att förmögenheten som är bunden i fastigheten inte går att omsätta till inkomster med mindre än att bostaden säljs. Förmögenhetsskatten ger också den orimliga effekten att investeringar som kan vara både privatekonomiskt och samhällsekonomiskt lönsamma inte kommer till stånd. Detta gäller särskilt vid högre inflationstakt. Men redan vid det mål som satt upp på två procents inflationstakt leder främst förmögenhetsskatten till att den reala beskattningen blir högre än på investeringar som ger en real avkastning på före skatt. Alla investeringar som realt skulle ge en avkastning på eller lägre, kommer alltså inte till stånd i med dagens skattesystem. har uppfattningen att förmögenhetsskatten kommer att avskaffas inom . Detta oavsett vilken kulör sittande regering har. har den högsta förmögenhetsskatten av . Allt fler av våra grannländer avskaffar denna skatt. sällade sig och till de länder som inte längre har en särskild skatt på förmögenheter. anser att en omläggning behöver genomföras av egendoms- och kapitalbeskattningen. Förmögenhetsskatten bör fasas ut ur det svenska skattesystemet liksom dubbelbeskattningen på investeringar och risksparande. För att delvis finansiera detta föreslås en något höjd bolagsskatt, dvs skatten på företagens faktiska vinster. Vi gör bedömningen att den nuvarande förmögenhetsskatten i kombination med nuvarande dubbelbeskattning är väsentligt mer skadlig för ekonomin och utvecklingskraften i vårt land än den höjning av bolagsskatten som vi föreslår. Höjningen innebär att bolagsskatten, som jämte den i är lägsta, ökar från av nettovinsten. På så sätt sker beskattningen på faktiska intäkter, inte på fiktiva värden som vid förmögenhetsbeskattningen. Det kan konstateras att det inom nästan samtliga riksdagspartier finns en diskussion om förmögenhetsskattens avskaffande. En majoritet av partierna vill avskaffa förmögenhetsskatten. 8.1.2 Effekterna av en omlagd egendoms- och kapitalbeskattning Den samlade effekten av förslag beträffande egendoms- och kapitalbeskattningen framgår av diagram 8.1 och 8.2 nedan. Diagrammen jämför den totala beskattningen på aktieinvesteringar med regeringens politik och genomförda reform, under antagandet att investerarens övriga nettoförmögenhet överstiger . I diagram 8.1 antas ett tioprocentigt avkastningskrav, två procents inflation och att av vinsten efter bolagsskatt delas ut. Trots förslag till något höjd bolagsskatt, leder det föreslagna slopandet av dubbelbeskattningen och förslaget om avvecklad förmögenhetsskatt till att den totala beskattningen av det riskvilliga kapitalet minskas från till . Den reala avkastningen efter skatt blir med gällande regler och med förslag. I diagram 8.2 antas att den reala avkastningen före skatt i stället bara blir men att förutsättningarna i övrigt är desamma som . Då framgår vilken förödande effekt förmögenhetsskatten har för att reducera avkastningen efter skatt och därigenom omöjliggöra investeringar som annars kunde ha varit både privatekonomiskt och samhällsekonomiskt lönsamma. Av avkastningen före skatt går bort i skatt, vilket fortfarande ska jämföras med de som blir fallet med förslag. Den reala avkastningen efter skatt blir negativ, , med gällande regler men är fortfarande positiv, , med förslag. Det föreslagna slopandet av dubbelbeskattningen kommer också att leda till att svenska aktieägare inte längre, som , har en väsentligt sämre skattemässig situation jämfört med utländska aktieägare. Den senaste tioårsperioden har vi sett ett stadigt ökande utländskt ägande på den svenska börsen. Med den av föreslagna omläggningen av beskattningen blir spelreglerna mer jämbördiga och förutsättningar uppstår för att utlandsägandet av svenska företag inte trendmässigt ska fortsätta att öka. Den samlade effekten av skatteförslag för ett bättre investerings- och företagarklimat sammanfattas i tabell 8.1. Där redovisas de kassamässiga förändringarna , dvs den effekt förslagens införande har på statsbudgetens saldo ett enskilt år. Den periodiserade skattesänkningen, dvs den faktiska skattesänkning som hör till ett enskilt år oaktat uppbördsförskjutningar, är större. Fullt genomförd uppgår den årliga skattesänkningen av företagsskatterna till ca (netto) . Tabell 8.1 skatteförslag för ett bättre investerings- och företagarklimat Kassamässiga effekter för staten, miljarder kronor Omlagd kapital- och egendomsbeskattning (exkl. fastighetsskattereformen): Avvecklad dubbelbeskattning på utdelningsinkomster (halv 2003, bort 2004) -2,90 Stegvis avvecklad förmögenhetsskatt (och fastighetstaxeringsvärden) slopad sambeskattning 2003, skattesats 2004, -1,60 -2,80 Riskkapitalavdrag (Tak 100 tkr) -0,06 Ingen arvsskatt på bundet kapital vid generationsskifte i företag -0,04 Ej återköp av egna aktier Företags- och energiskatter: med 7 pe, löneunderlag till 900 tkr/250 tkr fr. 2004, 10 pe fr. 2005 -3,16 Sänkt skatt på bostadsbyggande motsv. halverad byggmoms (skattereduktion på ) -0,32 -2,09 Avgår: regeringens ospecificerade tillfälliga skattelättnad för vissa byggtjänster Sänkt energiskatt på diesel med /liter (generellt) -0,83 -0,88 Slopad energiskatt på biodrivmedel, bl.a. etanol och rapsmetylester () -0,04 -0,04 Enhetliga regler för anställningsstöd () Sänkt inkomstskatt i st f tidigare sänkt arbetsgivaravgift med 0,1 p.e. Sänkta skatter för jord- och skogsbruket: Sänkning av dieselskatten till /lit (EU-snitt) , till /liter 1/7 2004 -0,73 -0,90 -2,14 -5,00 8.2 En skattepolitik där alla får behålla mer av sin egen lön Regeringens politik för att sanera statsfinanserna har till stora delar inneburit höjda skatter för låg- och medelinkomsttagare. Detta har i kombination med sänkta bidrag gjort att många som redan tidigare levde på marginalen tvingats söka socialbidrag. Socialbidragskostnaderna ökade under i stort sett hela den förra mandatperioden, liksom antalet socialbidragstagare. Denna utveckling har i sin tur belastat kommunerna eftersom det är de som finansierar socialbidragen. Låginkomsttagare som tvingas söka socialbidrag under vissa perioder av året betalar ofta ansenliga belopp i inkomstskatter under andra delar av året. Denna negativa rundgång måste brytas. 8.2.1 Inkomstskattereform i fyra steg ser det som en viktig uppgift att skapa en skattestruktur som gör att fler kan klara sig på sin egen lön och inte tvingas vara beroende av bidrag för att få hushållsekonomin att gå ihop. Därför föreslås en rad åtgärder som gör att inkomsttagare får behålla en större del av sin egen lön och därmed får möjlighet att påverka och få kontroll över sin egen ekonomiska situation. För det första föreslås ett kraftigt höjt grundavdrag vid beräkningen av den kommunala inkomstskatten. Inkomstskatten sänks för alla med sammanlagt genom att grundavdraget höjs till . Effekten blir jämfört med regeringens förslag en skattesänkning med ca eller /månad för dem med lägst grundavdrag. Grundavdragshöjningen omfattar även skattepliktiga transfereringar och gäller för pensionärer i de fall där deras särskilda grundavdrag understiger det av föreslagna grundavdraget. Kommunernas skatteinkomster reduceras inte eftersom förslaget lagtekniskt bör utformas som en statlig skattereduktion. För det andra föreslår vi en skattereduktion för låg- och medelinkomsttagare på totalt per person och år på pensionsgrundande förvärvsinkomster (). Till skillnad från den särskilda skattereduktion som finns föreslår vi full reduktion för personer med inkomster och en avtrappning så att reduktionen upphör vid inkomster på . För det tredje föreslår vi, i stället för regeringens förslag om kompensation för pensionsavgiften, ett generellt statligt förvärvsavdrag, beräknat mot kommunalskatten på inkomster av anställning eller näringsverksamhet motsvarande av denna inkomst . Vid en månadslön på innebär det en skattesänkning med . Förutom att ge hushållen ett ökat ekonomiskt utrymme minskas därigenom marginaleffekterna. För det fjärde vill avskaffa regeringens värnskatt. Den är ett brott mot de principer Socialdemokraterna själva var med om att lägga fast i skattereformen 19901991 om att ingen ska betala av en inkomstökning i skatt. Den är också ett brott mot de löften Socialdemokraterna ställde ut om att värnskatten under budgetsaneringsåren skulle vara tillfällig. Som delfinansiering av de ovanstående reformstegen avvisas regeringens trefjärdedelskompensation för pensionsavgiften. Likaså avvisas regeringens utbyggnad av skattereduktionen för pensionärer eftersom vi i stället förespråkar ett kraftigt höjt grundavdrag som kommer alla pensionärer till del genom det nya pensionssystemet. principiella kritik mot fastighetsbeskattningen tar sin utgångspunkt i övertygelsen att alla skatter måste vara begripliga, upplevas som rättvisa och därmed kunna moraliskt och politiskt legitimeras. Fastighetsskatten är genom sin konstruktion i konflikt med såväl äganderätten som den social- och skatterättsliga principen om skatt efter bärkraft. Den statliga fastighetsskatten kan inte heller motiveras utifrån intresseprincipen, eftersom det inte finns någon som helst koppling mellan å ena sidan den skatt man tvingas betala och å andra sidan någon form av förmån eller nyttighet man har som fastighetsägare. Den nuvarande konstruktionen är också svårmotiverad även om man accepterar det s.k. kapitalinkomstperspektivet, och någon utvecklad logik med att beskatta boende både som kapital och konsumtion finns inte. föreslår därför att den statliga fastighetsskatten slopas helt för småhus (egnahem) och bostadshyreshus (hyresrätter och bostadsrättsföreningar), kommersiella lokaler samt industrienheter. Reformen bör delvis finansieras genom att kommunerna ges rätt att ta ut en avgift för de kostnader man har som direkt härrör från de fastigheter som finns i kommunen. Därtill blir det även logiskt att höja kapitalvinstskatten vid försäljning av privatbostäder från . För de kommersiella lokalerna och industrienheterna avses reformen vara ekonomiskt neutral. För hushållen minskar det löpande skatte-/avgiftsuttaget med ca . Inklusive den ökade kapitalvinstskatten handlar det netto om ett minskat skatte-/avgiftsuttag på ca för hushållen. I motiverades fastighetsbeskattningen som en så kallad garantibeskattning, där fastighetsägare skulle betala för garanterade samhällstjänster i form av vatten, avlopp, tillfartsvägar etc. Denna beskattning legitimerades av ett intresse från fastighetsägarens sida av dessa fastighetsanknutna tjänster (intresseprincipen). Men dessa samhällstjänster är kommunala och finansieras genom avgifter, statsbidrag till kommunerna och kommunalskatt. Fastighetsbeskattningen däremot är statlig och fyller enbart syftet av en intäktskälla för staten. som den statliga fastighetsskatten slopas för småhus (egnahem) och bostadshyreshus (hyresrätter och bostadsrättsföreningar), kommersiella lokaler och industrienheter bör kommunerna ges rätt att ta ut en låg fast avgift per småhus, per bostadslägenhet samt per kvadratmeter lokalyta för kommersiella lokaler och industrienheter. Den totala kommunala avgiften får inte överstiga kommunernas självkostnader för gator/vägar och parkering, räddningstjänst samt fysisk planering. Därför sätts ett tak för den kommunala fastighetsavgiften på för småhusen. Denna kostnad är lägre än det golv regeringen har satt inom ramen för sin begränsningsregel för fastighetsskatten. I regeringens system ska alla kunna betala (av 280 000). I vårt system kommer ingen att behöva betala mer än . För hyreshusenheterna bör avgiften högst uppgå till ett belopp motsvarande per lägenhet och år. Kommunernas årliga nettokostnader för gator, vägar och parkering har varierat ganska mycket och uppgick till . Kommunernas nettokostnader för räddningstjänst har varit stabila och uppgick till . Nettokostnaderna för fysisk och teknisk planering samt bostadsförbättring har minskat något och uppgick till . Ett viktigt motiv för en fastighetsavgift är det incitament kommunerna får för utveckling av infrastrukturen, ett offensivt bostadsbyggande och en bra näringspolitik. När även företagssektorns lokaler och industrier utgör en del av avgiftsunderlaget i kommunerna, blir effekten långt större incitament än att verka för det lokala näringslivet och för nya arbetstillfällen. En ytterligare aspekt är att kommunerna genom en avgift får intäkter från fritidsbebyggelse som i vissa kommuner är omfattande men som inte genererar några kommunala intäkter i dagens system. Hela reformen för att helt avskaffa fastighetsskatten finns detaljerat redovisad i ett särskilt debattinlägg samt i den rapport från boendepolitiska arbetsgrupp som har antagit. Vår bedömning är att reformen kan genomföras . Reformen beskrivs som översikt i tabell 8.2 nedan. Tabell 8.2 Reformöversikt: Slopad fastighetsskatt, delvis växlad mot låg avgift för fastighetsanknuten service. Effekter för hushållen, företagen, primärkommunerna och staten Miljarder kronor, fullständigt periodiserad redovisning av bruttoeffekten på skatter och avgifter Hushållen (småhus, bostads- och hyresrätter) avgift, per småhusenhet (egnahem) -5,9 -5,9 -1,9 -1,9 -2,9 -2,9 Företagen (kommersiella lokaler och industrier) avgift (63 resp per kvm) -6,9 -7,0 avgift, per småhusenhet (egnahem) avgift, per lägenhet avgift för kommersiella lokaler och industrier -14,6 -14,7 -24,6 -25,1 Minskat statsbidrag till primärkommuner Minskad administration tfa avvecklad fastighets- & förmögenhetsskatt, egnahem Övrig finansiering inom budget (motsv återgång till tax.värden) 8.2.3 Bättre sparmöjligheter och höjt reseavdrag De skattemässiga fördelarna för hushållen att spara föreslås förbättras genom en successivt höjd avdragsrätt för pensionssparande. Gränsen för reseavdraget för resor till och från jobbet sänks . Det innebär att resekostnader på ytterligare blir avdragsgilla jämfört med . Den samlade effekten av inkomstskatteförslag sammanfattas i tabell 8.3 nedan. Tabell 8.3 En skattepolitik där alla får behålla mer av sin egen lön Kassamässiga förändringar för staten, miljarder kronor Inkomstskattereform i fyra steg: -16,80 -17,80 Höjt grundavdrag med ytterligare till tfa skatteväxling arbetemiljö, 3 mdr kr -2,75 -3,00 Avgår: Regeringens föreslagna höjning av grundavdraget Tillkommer: Höjd energiskatt på el med per kWh Skattereduktion på (/mån) för låg- och komsttagare -15,18 -16,55 Statligt förvärvsavdrag på mot kommunalskatt på löneinkomster -13,80 -15,70 Halvering 2004, slopad 2005 -1,70 Ingen pensionsavgiftsrabatt enligt regeringens modell 1 Slopad fastighetsskatt och sänkt skatt på hushållstjänster Helt slopad fastighetsskatt på alla fastighetsformer -15,30 -21,80 Kapitalvinstskatt vid försäljning av privatbostäder Sänkt skatt på hushållstjänster (inkl privat barnomsorg och ROT-tjänster) -2,50 Sänkt gräns för reseavdrag fr. 7000 till 1 -0,73 -0,74 Sänkt energiskatt på bensin med /liter i stödområde A. -0,20 -0,20 Ingen särskild nedsättning av fordonsskatt i stödområde A Sänkt inkomstskatt för alla i stället för på fackföreningsavgifter för vissa Generell moms på tidskrifter Försäkringsmässighet i föräldraförs., höjd föräldraförs.avg med 0,12 p.e. (betalas av arb.giv.) Royaltyinkomster från patenterade uppfinningar befrias från skatt -0,02 -0,02 -0,01 -0,01 -27,49 -34,06 Här redovisas nettoeffekten för hushållen och offentlig sektor för att tydliggöra de samlade skattesänkningarnas storlek. Redovisningsmässigt är emellertid kommunernas kompensation för det minskade skatteunderlaget till följd av dessa två förändringar upptagna på utgiftsområde 25. Den kassamässiga skatteförändringen på statsbudgetens inkomstsida enligt ovanstående tabell blir utan denna justering och . För de flesta innebär skattesänkningar fullt genomförda, i kombination med att regeringens s.k. kompensation för pensionsavgiften avvisas, att skatten sänks för de flesta heltidsarbetande med , eller . Effekterna framgår av tabell 8.4 nedan. Tabell 8.4 Samlad effekt av reformerade inkomstbeskattning Skattesänkning som andel av inkomsten 8.3 En reformerad familjepolitik för valfrihet och rättvisa Familjefrågorna har haft en central ställning i politiska arbete ända sedan partiet bildades. Det handlar både om barns rätt till och behov av en trygg uppväxt och givetvis om familjens ställning och ansvarstagande i samhället, samt om utformningen av det offentliga familjestödet. arbete har varit inriktat på att hitta de modeller för valfrihet och mångfald som vi tror skapar de bästa förutsättningarna för föräldrarna och barnen. Vi kommer även fortsättningsvis att lyfta fram familjepolitiken som en huvudfråga eftersom den har en så central betydelse för hela samhällsbyggandet och framför allt för barnen. Genom att styra alla resurser till ett fåtal barnomsorgsformer har staten i praktiken tagit över beslut som familjerna själva borde fatta. Stora statliga och kommunala resurser har ensidigt satsats på de familjer som velat och kunnat få del av den offentliga barnomsorgen. De som på hel- eller deltid vill sköta barnomsorgen på egen hand eller vill ha en annan lösning har därför ofta mycket svårt att förverkliga sin önskan. Det familjepolitiska system som byggts upp har flera brister från såväl valfrihets- som fördelningspolitisk synvinkel. Fördelningspolitiskt därför att barnomsorgssubventionerna i stor utsträckning tillfaller redan resursstarka hushåll. Föräldrapenningen är lägre ju sämre ekonomisk situation föräldrarna har innan de får barn och omvänt högre för redan välavlönade kvinnor och män. Barnbidraget utbetalas lika för alla. Endast bostadsbidraget kan sägas gynna resurssvaga hushåll på ett särskilt sätt. Bostadsbidraget har dock skurits ner och försämrats kraftigt av den socialdemokratiska regeringen. Från valfrihetssynpunkt är det en brist att det familjepolitiska stödet inte medger flera alternativa barnomsorgsformer. Regeringen har genom det ensidiga införandet av maxtaxa inom den kommunala barnomsorgen utökat detta fördelningspolitiska missförhållande ytterligare, eftersom maxtaxan gynnar de mest välbeställda familjerna mest. Valfriheten och rättvisan förbättras inte genom maxtaxan. Det är fortfarande enbart om familjen väljer den offentligt finansierade barnomsorgen som den får del av stödet från offentlig sektor. De som inte vill, eller kan, utnyttja denna får inte del av stödet. 8.3.1 Valfrihet och rättvisa inom barnomsorgen I ett levande och vitalt samhälle måste alla, såväl kvinnor som män, få möjlighet att komma till sin rätt, både som yrkesverksamma och som familjemedlemmar. Barnens behov av omsorg och trygghet måste tillgodoses. Det ställer krav på en familjepolitik som anpassar sig till de enskilda människornas önskemål och till familjernas olika behov. Inom barnomsorgen måste därför finnas utrymme för många olika alternativ. Den nu införda maxtaxan uppfyller inte dessa krav. Kvaliteten i barnomsorgen urholkas och valfriheten minskar. Föräldrarna får allt mindre möjlighet att själva bestämma över barnomsorgen för sina barn. Barnomsorgspolitiken måste därför utvecklas så att stödet till banomsorg omfattar alla barn. Familjen ska fritt kunna välja mellan att anlita barnomsorg i regi och annan barnomsorg. Vår barnomsorgspolitik skall ge större valfrihet och rättvisa än vad maxtaxan gör utan att familjeekonomin försämras för de som anlitar barnomsorg. Därtill behöver föräldraförsäkringen förbättras genom ett höjt golv, höjd ersättningsnivå till och ett höjt tak till 11 prisbasbelopp. Detta är viktigt för att båda föräldrarna, även om deras inkomster är olika stora, ska ha goda ekonomiska möjligheter att ta ansvar för barnen. Om papporna tidigare än vad som vanligen är fallet är med och delar ett ansvar även på heltid , blir det också naturligare att göra det senare under barnets uppväxt. föreslår bland annat följande förändringar på familjeområdet: Ett barnomsorgskonto på för barn som fyller införs för ökad valfrihet och rättvisa inom ramen för stödet till barnomsorgen. Kontobeloppet är inte skattepliktigt, men trappas av i förhållande till hur mycket barnomsorg som nyttjas. Halvtid på dagis innebär halvt kontobelopp, osv. Genom detta barnomsorgskonto kommer en rad nya möjligheter att uppstå: Möjligheten att korta arbetstiden. Möjligheten att förlänga tiden hemma med barnet. Möjligheten att anlita någon annan för barnomsorgen (privat föräldrakooperativ, grannar, mor- eller farföräldrar, barnomsorg på den egna arbetsplatsen). Många nya alternativ kommer att kunna växa fram. Föräldrarna ges kraftigt ökad beslutsmakt. Ökad rättvisa uppnås när det gäller fördelningen av offentlig sektors resurser till barnomsorg. Höjd garantinivå i föräldraförsäkringen till per dag och per barn och år som ersätts med garantinivån. Höjd ersättningsnivå i föräldraförsäkringen till , och höjt ersättningstak till 11 prisbasbelopp. Två viktiga förbättringar genomförs i bostadsbidraget för att gynna de sämst ställda barnfamiljerna. Det särskilda bidraget i bostadsbidraget (den del som enbart beror på antalet barn) höjs med och barn. De individuella inkomstgränserna i bostadsbidraget för makar/samboende avskaffas och den gemensamma inkomstgränsen sätts till . anser att socialförsäkringssystemen ska bygga på de inkomster man faktiskt har haft och betalat avgifter på. Den sjukpenninggrundande inkomsten (SGI) bör beräknas som genomsnittet av de senaste två årens inkomster. Detta påverkar även föräldraförsäkringen. Studier ska dock räknas som överhoppningsbar tid för den som har haft förvärvsinkomster innan studierna påbörjades. Till följd av barnomsorgskontoreformen som träder in när barnet fyller , och de kraftiga förbättringarna av föräldraförsäkringen, kan liksom de dras in. Barnfamiljerna kommer dessutom att gynnas av den generella skattesänkning som föreslås för inkomsttagare genom en höjning av grundavdraget till , genom skattereduktionen på för låg- och medelinkomsttagare samt genom det förvärvsavdrag som också föreslås i motionen.