mot · GQ02U266 · 2002-10-23 00:00:00 — 2 Förslag till riksdagsbeslut 29 4 Det svenska biståndet till 31 5 Respekten för mänskliga rättigheter 31 2 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder för att främja respekten av mänskliga rättigheter i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att öppet bör ställa sig bakom demokratirörelsens arbete och använda svenska biståndsmedel för att stödja de kubanska demokraternas arbete. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om inriktningen på det svenska biståndet till Demokratirörelsen i har, trots regimens ständiga förtryck och trakasserier, växt och stärkts . När det totalitära systemet på väl rämnar kommer händelserna att framstå som några av de viktigaste stegen på vägen mot demokrati. Det viktigaste som skedde var att en absolut majoritet av organisationerna i demokratirörelsen en bra bit över hundra i sin strävan efter en fredlig och ordnad övergång till pluralistisk demokrati samlade sig bakom det s k . Projektet tar sin utgångspunkt i § 88 i den kubanska konstitutionen som förklarar att medborgare på kan lägga fram initiativ till nationalförsamlingen genom att samla 10 000 röstberättigades namnunderskrifter bakom ett förslag. lämnade Oswaldo Payá organisatören bakom projektet in 11 020 underskrifter från personer som med namn, ID-nummer och adresser uppmanade nationalförsamlingen att diskutera frågan om en folkomröstning om statsskicket på . föreslår att kubanerna ska få ta ställning till fem frågor: frisläppande av alla politiska fångar, införande av de mänskliga rättigheterna i konstitutionen, att även kubaner ska ha rätt att starta företag, förändringar i vallagen som möjliggör flerpartival och slutligen genomförande av demokratiska val. När veckan efter inlämnandet besökte , för övrigt den förste sittande eller före detta amerikansk president som besökt , för att träffa såväl som ett tiotal representanter för demokratirörelsen var på allas läppar. I det direktsända TV-tal som höll till studenterna på ställde han sig bakom och uppmanade regeringen att genomföra en folkomröstning. Det var första gången som något av demokratirörelsens initiativ beskrevs i den kubanska regeringens massmedier. Den kubanska regeringen agerade efter detta närmast panikslaget. När miljontals kubaner hörde talas om strömmade ytterligare tiotusentals namnunderskrifter in och regeringen insåg att den var tvungen att agera. Men istället för att bejaka den offentliga debatt om det kubanska statsskicket som tagit initiativ till, mobiliserade regeringen sina krafter och hävdade senare att man på fått av de röstberättigade kubanerna att ställa sig bakom en reform som skulle göra socialismen oåterkallelig i konstitutionen, dvs frånta kubanerna makten att själva besluta om vilket statsskick de vill leva i. Att av kubanerna skulle vilja överlämna ett statsskick som bara skapat ekonomiskt, socialt, kulturellt och politiskt förtryck till sina barn är förstås inte sant. Varför skulle i så fall en och en halv miljon kubaner ha lämnat sedan revolutionen , och ytterligare flera miljoner stå på kö för att emigrera? inleddes och vann successivt allt mer stöd. har ett socialdemokratiskt och ett liberalt parti tillsammans med ett par andra organisationer samlats i en koalition under namnet Den moderata oppositionens rundabordssamtal, och erbjudit sig att fungera som part gentemot regeringen i en förhandling om hur övergången till demokrati ska kunna genomföras. har givetvis avvisat alla sådana initiativ till förhandlingar. För att uppmärksamma såväl som koalitionen och de liberala krafterna på bjöd EU-parlamentariker, , in fyra liberaler från till i . De skulle själva vid ett seminarium få beskriva sitt arbetet för demokrati och förklara hur EU skulle kunna stötta demokratiseringen. före meddelade dock de kubanska myndigheterna att de inbjudna inte fick utresetillstånd. Myndigheterna vägrade dessutom att motivera denna tydliga kränkning av 13 § i FN:s människorättsdeklaration. Vad kan man då dra för slutsatser av vårens händelser? framgång som är frukten av intensivt arbete visar att demokratirörelsen har såväl kraft som goda metoder för sitt arbete. Dessutom är det tydligt efter och andras, däribland talman , stöd till projektet att tydliga ställningstaganden från framstående politiker bakom demokratirörelsens initiativ ger resultat. Detta är också precis vad organisationerna i demokratirörelsen hävdat . skrev därför till utrikesminister att demokratirörelsen är mer enig än någonsin och att den är värd öppna och tydliga stöd, såväl moraliskt som ekonomiskt. Vi fick då svaret att uppfattningen om rörelsens samling och styrka tyvärr inte överensstämmer med den samlade bedömningen hos EU-ambassadörerna i . Vi är övertygade om att EU-ambassadörerna nu har ändrat sin bedömning efter framgång. Alla andra Kubakännare är i alla fall av den åsikten att läget på är unikt att ett stort möjligheternas fönster har öppnat sig. Det är nu hög tid för att öppet ställa sig bakom demokratirörelsens arbete och utarbeta en plan för hur svenska biståndsmedel ska kunna användas för att stödja de kubanska demokraternas arbete. 4 Det svenska biståndet till politik gentemot tar sin utgångspunkt i EU:s gemensamma ståndpunkt gällande , vars mål bland annat är att bidra till en övergång till pluralistisk demokrati och främja respekten för de mänskliga rättigheterna. Tveksamheten om hur dessa mål ska nås i praktiken är dock slående. Å ena sidan vill inte bidra med stöd till den kubanska staten om denna inte förbättrar situationen gällande mänskliga rättigheter, å andra sidan vill regeringen inte öppet bidra med stöd till dem som faktiskt arbetar för demokrati. har ett antal svenska humanitära och kristna enskilda organisationer inlett samarbeten med kubanska (), dvs organisationer som den kubanska regeringen skapat just för att de ska fungera som partners för internationella biståndsorganisationer. Den svenska ambassaden i arrangerar dessutom gärna och på ett föredömligt sätt träffar mellan svenskar på besök och representanter för olika organisationer i rörelsen. En strategi för att stärka den kubanska demokratirörelsen så att kubanerna själva ska kunna arbeta för demokrati finns dock inte. Frågan är därmed: Om vill att ska utvecklas i demokratisk riktning och dessutom vet att det finns en mycket aktiv demokratirörelse på , varför får denna rörelse inte helhjärtade stöd? Utgångspunkten för svenskt demokratibistånd till bör vara det program som utvecklats gentemot . Ett Kubaprogram bör ha som främsta mål att stärka demokratirörelsen för att möjliggöra en demokratisering av landet . Bistånd till de demokratiskt sinnade krafterna på i opposition mot det nuvarande förtrycket bör således förmedlas. Från liberalernas sida förutsätter vi att detta arbete sker genom enskilda organisationer. Vi säger således nej till bilateralt biståndssamarbete med . 5 Respekten för mänskliga rättigheter Den kubanska regeringens konsekventa förtryck av de mänskliga rättigheterna fortsätter precis på samma sätt som det alltid har gjort sedan tog makten . har inga generella förbättringar åstadkommits, däremot förändras strategin för förtrycket. Antalet politiska fångar har minskat mycket tack vare den internationella uppmärksamheten men antalet tillfälliga arresteringar, trakasserier och smutskastningar av dissidenter i statliga massmedier har ökat. Det råder oklarheter kring hur många politiska fångar som sitter fängslade i . för mänskliga rättigheter och nationell försoning (CCDHRN) rapporterade emellertid att det fanns 246 politiska fångar och dessutom ytterligare 45 personer vars status var osäker. använde dödsstraffet flitigt , avrättades nära 30 personer. Men har dock inga avrättningar offentliggjorts, och det antas att regeringen har instiftat ett moratorium. Domstolarna fortsätter dock att utdöma dödsstraff. Situationen i fängelserna är extra allvarlig för dem som fängslats för politiska handlingar. Dissidenter stängs in på psykiatriska kliniker och blir ofta föremål för våld och trakasserier. officiella inställning till de mänskliga rättigheterna är att landet har ett i det närmaste fläckfritt omdöme. Inga av MR-organisationerna på ön har emellertid tillåtits registrera sig, inte heller har själva deklarationstexten någonsin publicerats så att kubanerna ska veta vilka rättigheter de har. Konventionen om de medborgerliga och politiska rättigheterna har inte heller ratificerats. förklarade dock , efter kritik på en internationell konferens, att minsann skulle kunna publicera 10 miljoner kopior av MR-deklarationen. har dock inget skett. borde därför erbjuda sig att stå för kostnaderna så att den kubanska regeringen inte ska komma undan med det som ursäkt. Den kubanska regeringen måste uppmanas att upphöra med att kränka enskilda människors rättigheter. Lika viktigt är det att verka för att de lagar som gör kränkningarna lagliga avskaffas. För utan en grundlig förändring av det kubanska statsskicket i demokratisk riktning kommer enskilda kubaners rättigheter aldrig att respekteras. Det är inte bara några hundra kubaner vars rättigheter kränks, faktum är att inga kubaner har rätt till yttrandefrihet, organisationsfrihet eller att delta i det politiska livet. Just därför framstår den kubanska regeringens nonchalans gentemot sina egna medborgare som än värre. För på har regeringen faktiskt makten att förändra situationen, till skillnad från i många andra länder, inte minst i , där gerillagrupper, paramilitärer och andra ofta är de värsta förövarna.