mot · GQ02K241 · 2002-10-23 00:00:00 — Demokrati - Där människor får växa En fungerande demokrati handlar om att alla människor ska vara delaktiga och ansvariga för gemensamma angelägenheter. Vägen dit ligger i att skapa ett utrymme för gemensamt agerande. förslag innebär en radikal decentralisering av samhällets funktioner, från stat till region, från region till kommun, från kommun till människor i samverkan. Den decentraliseringspolitik som vi förespråkar bygger på tanken om ett starkt självbestämmande på varje samhällsnivå. fortsätter den diskussion om vikten av deltagardemokrati, som vi som enda parti inledde . samt regionalisering ligger i blickpunkten. Makten utgår från medborgarna, dvs delegation underifrån, som såväl enskilt som i samverkan och i lokala beslutande församlingar ges större utrymme. Kommunen bör bli mer självständig i förhållande till staten och ansvara över uppgifter som inte nödvändigtvis måste hanteras på statlig nivå. Statens uppgifter bör följaktligen bli färre, men dess kärnuppgifter får inte försvagas. En mindre men starkare statsmakt är målsättning. I relation till deltagardemokratin vill vi sätta individen, medborgaren, som måste ges ett bättre rättsligt skydd och stärkta rättigheter. Vi diskuterar därför även de tre centrala medborgerliga rättigheterna i demokratin: yttrandefriheten, offentlighetsprincipen och den personliga integriteten. Dessa rättigheter måste stärkas för att ge medborgaren de bästa möjliga förutsättningarna i ett politiskt engagemang. 3 Förslag till riksdagsbeslut 17 5 Demokratins bas 21 5.1 Skilda valdagar 21 5.2 Ungas demokratiska inflytande 22 7 Det kommunala självstyret 25 8 Fler kommuner 26 10 Ökad maktdelning 29 11 Riksdag och regering 30 12.4 Retroaktivitetsförbudets tillämpning 34 12.5 Medborgarnas rättighetslista 34 3 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs angående ett införande av skilda valdagar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ungdomars ökade möjlighet till ett aktivt deltagande i den demokratiska processen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om möjligheten att få rösta fr.o.m. det kalenderår man fyller . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om möjligheten att vara mantalsskriven på sin hemort vid studier på annan ort.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att brukarna skall ha rätt att få sina initiativ angående självförvaltningsorgan prövade. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en utvärdering av hur regleringen av självförvaltningsorganen fungerat, vad lagstiftningen (kommunallagen, 7 kap. 1822 §§) inneburit och vilka följder den fått. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att alla skall ha samma möjlighet att delta i allmänna val. begär att regeringen lägger fram förslag till lagändring som medför att den nuvarande spärren vid landstingsval avskaffas. begär hos regeringen en översyn av personvalssystemet i enlighet med vad i motionen anförs. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att avskaffa spärrarna i personvalet till både riksdag, kommun och region eller landsting års val. begär att regeringen lägger fram förslag till grundlagsändringar som möjliggör ett stärkt kommunalt självstyre. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att den kommunala vetorätten förstärks.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kommuninvånares rätt till initiativ till kommundelning. beslutar om sådan ändring av lagen (1979:411) om ändringar i indelning i kommuner och landsting att indelningsändringar skall beslutas av . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om direktval till kommundelsnämnder. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om fortsatt försöksverksamhet med regionbildningar. begär att regeringen lägger fram förslag till ett regelverk för permanenta, direktvalda, regionala styrelseorgan i enlighet med vad i motionen anförs. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om folkomröstning i samband med länssammanslagning och länsdelning.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om avveckling av landshövdingeämbetet och länsstyrelserna i deras nuvarande form. begär att regeringen gör en översyn av grundlagen rörande bildandet av regioner i enlighet med vad i motionen anförs. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att överlåta ansvaret för EU-stödet på regionerna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av att den vertikala maktdelningen stärks i . begär att regeringen tillsätter en konstitutionell utredning med uppgift att se över hur en grundlag som utgår från att makten kommer underifrån skulle utformas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att kravet på en prövning i Lagrådet bör göras mer tvingande. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett införande av en generell integritetslag. beslutar att personuppgiftslagen (1998:204) skall upphöra att gälla. beslutar att lagen (1998:112) om ansvar för elektroniska anslagstavlor skall upphöra att gälla. begär att regeringen tillsätter en utredning av 2 kap. 13 § RF samt en ny ordning för att skydda enskildas yttrandefrihet i nya medier. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av att förhindra att dataskyddsdirektivet utsträcks till juridiska personer. beslutar att 7 kap. 16 § sekretesslagen upphävs. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att göra det svårare att ändra sekretessbestämmelser. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regering och riksdag bör lägga ut sina diarier på Internet i syfte att stärka offentlighetsprincipen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kraftfulla insatser för att värna offentligheten i den egna hanteringen av EU-ärenden. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att stärka Justitiekanslerns möjligheter att värna offentlighetsprincipen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en översyn av retroaktivitetsförbudet i 2 kap. 10 § RF. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om införandet av en medborgarnas rättighetslista. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en samlad diskrimineringslagstiftning och en samordning av ombudsmannafunktionerna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en lagstiftning med utkrävbara individuella rättigheter och förstärkt kommunalt självstyre. 1 Yrkande 4 hänvisat till SkU. 2 Yrkandena 12 och 18 hänvisade till BoU. För att undvika att medborgaren betraktar sin vilja och sina ambitioner som obetydliga gentemot de beslut som politikerna i slutänden fattar måste uppdraget för riksdag och regering vara att skapa de nya former som människor efterfrågar, för att de också ska engageras i partipolitiken och samhällsbygget. En ständig diskussion måste pågå om vad demokratin egentligen innebär, vilka krav det ställer på hur vi ska bedriva politik och hur de demokratiska institutionerna ska utformas. hållning är att det nu är dags att grundligt se över syftet med demokratins institutioner, deras funktioner och överensstämmelse med svensk grundlag. Tyngdpunkten måste ligga på ett mer deltagardemokratiskt förhållningssätt för att därmed ge den enskilde medborgaren större utrymme att föra fram sina åsikter och påverka men också möjlighet att utkräva ansvar. ambition är att stärka människors självbestämmande. Med detta menar vi människors möjlighet att råda över sig själva, enskilt och tillsammans. Förutsättningen för detta är att beslut fattas så nära, och tillsammans med, de människor som berörs av det. Det är ett starkt decentralistiskt synsätt, som betonar den frivilliga samverkan mellan människor som grunden för beslutsfattande. Det civila samhället, familjen, kvarteret, vänkretsen och föreningarna stärks också som demokratiska arenor. Vårt synsätt innebär att vi ställer oss bakom ett deltagardemokratiskt ideal, där människor inte bara tillåts utan förväntas delta i det gemensamma beslutsfattandet. Förutsättningen för att detta ska vara möjligt är att människors deltagande också får leda till faktisk påverkan, genom ett decentraliserat beslutsfattande och genom tydliga direktdemokratiska inslag. Utgångspunkten för ett förnyat folkstyre är därför en radikal och konsekvent decentralisering av politiska beslut till lägre beslutsnivåer. Framför allt bör det kommunala självstyret tydligare grundlagsfästas. Det lokala demokratiska självbestämmandet ska också stärkas i förhållande till högre beslutsnivåer. Med detta stärks i realiteten folkets rätt att delegera makt underifrån. Vi menar att detta är ett i grunden annorlunda förhållningssätt än det som präglar dagens svenska demokrati, där de politiska institutionerna alltmer har reducerats till att leverera tjänster och service till medborgarna. Resultatet blir en demokrati präglad av snabbhet och effektivitet istället för av medborgerligt deltagande och noggranna överväganden av beslut. Detta synsätt har tydligast gått igen i synen på kommunerna, som har ålagts allt fler offentliga uppgifter som utrymmet för lokala prioriteringar av ofta knappa resurser minskat dramatiskt. Staten måste dock ha ett fortsatt ansvar att upprätthålla de centrala politiska funktioner som krävs för att garantera likvärdighet mellan samtliga medborgare i landet. Om det lokala beslutsfattandet skulle kränka en enskild individ eller grupp ska staten kunna gå in och hävda den enskildes rätt. Människors delaktighet i gemensamma beslut, företrädesvis på lokal nivå, är med vårt synsätt demokratins verkliga bas. Demokratin blir då inte endast en metod att avgöra beslut i politiskt valda församlingar, utan ett förhållningssätt som även präglar människors vardagliga umgänge och som gör det möjligt att fatta beslut också på den verkligt nära nivån. En möjlig beskrivning av detta är att vi eftersträvar en vardagsdemokrati som kommer till uttryck genom engagemang i lokalt föreningsliv och i den vardagliga samverkan med likasinnade, som exempelvis andra föräldrar engagerade i skolan eller grannar. Demokratiskt arbete på denna nivå kommer att vara ett utpräglat deltagardemokratiskt arbete. Strävan att stärka vardagsdemokratin och att utnyttja den som en levande demokratisk arena måste vara vägledande också för arbetet i politiskt valda församlingar. Deltagardemokratin är inte, enligt vårt synsätt, ett alternativ till den representativa demokratin, utan en förutsättning för en levande demokrati. De beslut som delegerats till nivå kan delegeras vidare direkt till dem som berörs, t.ex. till brukarstyrelser vid skolor och daghem eller till brukarråd i primärvården. Erfarenheterna av sådana former av brukarinflytande är generellt sett mycket goda och bör ligga till grund för införandet av fler sådana organ. Enligt uppfattning bör det bli möjligt att, på de berördas initiativ, bilda självförvaltningsorgan. Stärkta möjligheter till självförvaltning bör förenas med större möjligheter att också påverka det politiska beslutsfattandet. tillämpas gemensam valdag för kommunal- och riksdagsval i . som gått sedan denna ordning infördes har kommunernas ställning och uppgifter förändrats väsentligt. Kommunerna bestämmer bl.a. över skolan, , barnomsorgen, hemsjukvården, natur- och stadsmiljön samt väsentliga delar av infrastrukturen. Faktum är att av hela den offentliga sektorn tas i anspråk av kommuner och landsting. Faktum är att olägenheterna med den nuvarande ordningen framstår i allt tydligare dager. Den lokala politiken kommer allt mer i skymundan av rikspolitiken. Kommunalpolitikerna, vilka bör fungera som demokratins spjutspetsar, blir istället anonyma, och bilden av kommunerna som rena implementeringsorgan för riksdag och regering förstärks. Som motvikt till detta kan konstateras att vid ett val höjs den politiska temperaturen i samhället, politiska diskussioner tar ny fart och i anslutning till ett val är det också fler som blir medlemmar i politiska partier. I linje med detta anser vi att den politiska debatten, intresset för demokrati och ungas deltagande i samhällslivet skulle gynnas av att val hölls oftare och att det införs skilda mandatperioder för kommunfullmäktige, landsting och riksdag. Det skulle dessutom öka intresset för kommunpolitiken. Genom att inte låta den lokala demokratin drunkna i rikspolitiken kan den lokala demokratin kraftigt förbättras. Uttryckt på ett annat sätt innebär detta att med skilda valdagar för kommunal- och riksdagsval skulle viktiga kommunala frågeställningar få samma möjligheter som rikspolitiken att tydliggöras och debatteras. Kommunala frågor och landstingsfrågor skulle genom skilda valdagar få en bättre chans att få genomslag i en valrörelse än vad som är fallet. Mot denna bakgrund kan skilda valdagar vara ett sätt att öka engagemanget mellan valen. På så vis kan den kommunala demokratin förbättras. Ett av de viktigaste stegen är följaktligen att stärka den kommunala politikens ställning och synliggöra de kommunala frågorna genom skilda valdagar. Detta bör ges regeringen till känna. 5.2 Ungas demokratiska inflytande Många unga upplever utanförskap och brist på inflytande, vilket vill motverka genom att införa ungdomsfrid. Det händer att enskilda näringsidkare och även vissa kommuner diskriminerar unga genom kollektiv bestraffning, bland annat genom att ungdomar i allmänhet utestängs från affärer vissa tider eller omfattas av utegångsförbud på grund av att några har misskött sig. En tillåtande attityd till kollektiv bestraffning underbygger ungas utanförskap. Regeringen bör låta se över åldersgränserna utifrån detta perspektiv, inte minst för att minska det utanförskap som drabbar många ungdomar sedan de fyllt 18, men fortfarande inte har tillträde till en mängd offentliga lokaler. Dessa krav har tidigare framförts i men något beslut i frågan är ännu ej fattat. Ungdomars politiska engagemang är stort och många är aktiva medlemmar i olika idéorganisationer. Samhället måste se som sin uppgift att stimulera denna medvetenhet och stärka ungdomar till engagemang och uppmuntra till kritiskt tänkande. Därför är det viktigt att fånga upp detta intresse och ge ungdomarna mer utrymme till påverkan i sin närmaste miljö. Ungdomar bör därför få ett reellt inflytande i skolan och i kommunen. Skolan ska också uppmuntra till demokratiskt engagemang och främja politisk verksamhet. Genom lokala styrelser, som behandlar t.ex. miljö och ungdomsfrågor, kan man ta tillvara den enorma kompetens som många aktiva besitter. Dessutom bör ungdomars civila samhälle stärkas genom tillräckligt med resurser och tillgång till mötesplatser, såväl fysiska som virtuella. Vad som ovan anförts om att öka ungdomars möjlighet till ett aktivt deltagande i den demokratiska processen bör ges regeringen till känna. Det ska också vara möjligt att rösta från och med det år man fyller . Detta bör ges regeringen till känna. Det är även viktigt att demokratin möjliggör för unga att ta förtroendeuppdrag. Studerande ska därför inte tvingas att mantalsskriva sig på högskoleorten. Då behålls möjligheten att vara politiskt engagerad i sin hemkommun. Det är dock viktigt att kostnaderna utjämnas för kommunerna så att dessa inte snedvrids. Vad som ovan anförts om mantalsskrivning i hemkommunen bör ges regeringen till känna. saknas för många möjligheten att påverka de verksamheter som man närmast berörs av, såsom barnomsorg, skola, sjukvård och äldreomsorg. Ett av de viktigaste instrumenten för att öka den lokala delaktigheten är att ge fler möjlighet att förvalta sin egen verksamhet. Vi ser positivt på den verksamhet som genomförts med brukarstyrelser och lokala styrelser för skolor och menar att detta snarare bör vara regel än undantag. Förståelsen för den politiska prioriteringsdiskussionen skulle öka liksom kvaliteten i den offentliga servicen. Att beslut delegeras till nivå betyder inte att de måste fattas där. De kan också föras ytterligare ett steg, till dem som berörs direkt. får de kommunala nämnderna, med vissa undantag, delegera beslutanderätten till en anställd i kommunen och dessutom ställa upp villkor för denna beslutsrätt, som att konsultera dem som nyttjar tjänsten eller att endast tillåta beslut när företrädare för dem som utnyttjar tjänsten tillstyrker beslutet. Detta är självfallet mycket positivt. innebär konstruktionen att självförvaltning, i betydelsen beslutsmakt, är förhållandevis begränsad. Det borde rimligen vara möjligt för kommunala nämnder att delegera besluten direkt till ett självförvaltningsorgan. Fler och starkare självförvaltningsorgan förutsätter beslut i som ökar möjligheten att delegera beslutanderätt, liksom möjligheten för medborgarna att själva ta initiativ till självförvaltningsorgan. Brukarna ska ha rätt att få sina initiativ angående självförvaltningsorgan prövade. Detta bör ges regeringen till känna. Regeringen bör även genomföra en utvärdering av hur regleringen av självförvaltningsorganen fungerat, vad lagstiftningen (7 kap. 1822 §§ kommunallagen), inneburit och vilka följder den fått. Detta bör ges regeringen till känna. Staten har till uppgift att garantera landets alla medborgare samma möjlighet att delta i allmänna val. För många funktionshindrade innebär det svårigheter bara att ta sig in i vallokalen med rullstol. Det kan dessutom vara omöjligt för synskadade att genomföra röstning på grund av sitt handikapp. En person som är behjälplig vid röstning borde därför finnas till hands med respekt för den enskildes integritet och valhemlighet. mening är att alla medborgare bör ha samma möjlighet att rösta. Vad som ovan anförts om att alla skall ha samma möjligheter att delta i allmänna val bör ges regeringen till känna. En väl fungerande demokrati betecknas av ett effektivt och jämlikt deltagande. Detta skulle innebära ett samhälle där medborgarna är aktiva och ansvarstagande, med lika möjligheter att påverka sin egen situation såväl som samhällsutvecklingen i stort. Medborgarna måste utifrån demokratiska ideal betraktas som rationella människor som förmår fatta väl avvägda beslut. Dessa beslut, och de val som görs, måste respekteras och få större politisk betydelse. För att öka inslaget av direktdemokrati på kommunnivå bör därmed beslutande folkomröstningar införas. Regeringen har därför tillsatt en utredning för att belysa förutsättningarna för ökad direktdemokrati i kommunerna genom beslutande folkomröstningar efter krav från . Vi anser att en folkomröstning bör komma till stånd om av kommunens invånare begär det. Beslutande folkomröstningar bör införas även på nationell nivå. Den kommunala självstyrelsen skall förverkligas genom kommuner och landsting. De är i likhet med och direktvalda av medborgarna i området. Medborgarnas val har dock olika förutsättningar att få genomslag inom ramen för det kommunala självstyret. För valen till gäller en 3 %-spärr. Den nuvarande spärren medför att valen till inte blir direkt proportionella. Av det skälet och i akt och mening att stärka likabehandlingen av väljarna inom ramen för det kommunala självstyret föreslås att den nuvarande spärren upphävs så att rösterna behandlas på samma sätt som i val till kommunfullmäktige. Regeringen bör ges i uppdrag att återkomma med förslag till en sådan lagändring. Personvalsreformen måste fortsätta att utvecklas, bl.a. genom mer likvärdiga villkor för kandidaterna, och genom likställd avdragsrätt för kampanjkostnader. Det är nu även dags att avskaffa spärrarna i personvalet till både riksdag och kommun samt till region eller landsting års val. Detta bör ges regeringen till känna. Ett sådant steg skulle lägga makten över valet i händerna på väljarna. Ett sätt att komma runt problemet med taktikröstning kan vara ett valsystem som bygger på preferensröstning, dvs man rangordnar kandidaterna i den ordning man vill se dem valda. Mot den bakgrunden bör en reform av personvalet i göras genom listval i förening med ett preferensvalsystem, som Single Transferable Vote (STV). Även framgent bör dock partivalet vara grunden för valsystemet. Partiväsendet fyller en väsentlig funktion genom den direkta och uthålliga väljarkontakten, sambandet mellan riks- och lokalval samt för att ge vägledning om den långsiktiga inriktningen på politiken. Väljarna har rätt både att veta vilken politik som kommer att föras baserad på det huvudsakliga partivalet och att påverka vilka personer som ska företräda politiken. Valet bör alltså ske genom att man väljer en partivalsedel. Mandat fördelas sedan mellan partierna enligt den jämkade uddatalsmetoden med en spärr på för att delta i mandatfördelningen, precis som . Sedan fördelningen på partier är gjord, görs en inbördes fördelning av platserna inom partierna genom STV. Detta bygger på att väljaren på partivalsedeln anger i vilken ordning man vill se kandidaterna valda, förslagsvis genom att kandidaterna står i bokstavsordning på valsedeln eller genom att väljaren själv skriver in nummer på kandidaterna. Preferensröstning genom STV eliminerar behovet av taktikröstning (en röst blir aldrig bortkastad eftersom röster på förlorande kandidater överförs till nästa kandidat i preferensordningen) samt innebär att väljarnas preferenser får maximalt genomslag. Det är av stor vikt att olika former av personval diskuteras och avhandlas. Med hänvisning till det ovan sagda bör regeringen genomföra en översyn av personvalssystemet. 7 Det kommunala självstyret I den representativa demokratin är kommunen den viktigaste nivån för medborgaren, eftersom det är där beslut avseende skola, daghem, äldreomsorg och boendeplanering fattas, allt med stor betydelse för många människors vardag. Mot den bakgrunden är det särskilt angeläget att stärka formerna för deltagande och inflytande i kommunen. har kommunen snarare en servicefunktion: den levererar tjänster. Istället måste kommunerna vara en plats för medborgarna att resonera om vilken politik man vill bedriva i sin närmiljö. För att inte underminera detta bör finansieringsprincipen utvecklas och gälla strikt vid statliga beslut som berör den kommunala ekonomin. En väsentlig orsak till det bristande intresset för lokal politik och de avhopp som drabbat kommuner runt om i landet, inte minst bland ungdomar, får tillskrivas det faktum att kommunerna blivit alltmer osjälvständiga. Det är givetvis svårt att finna mening i att driva politik som bestäms någon annanstans. Att stärka demokratin är därför i stor utsträckning en fråga om att återupprätta det kommunala självstyret. Detalj- och centralstyrning från regeringsnivå är ett faktum. har konsekvent agerat mot detta och lagt förslag i syfte att nå ett starkare grundlagsskyddat kommunalt självstyre. Detta för att hindra riksdag och regering från att ingripa i den kommunala självstyrelsen och den kommunala nivåns möjligheter att själv utforma den lokala välfärden utifrån lokala förutsättningar, som t.ex. barn- och äldreomsorg och bostadspolitik. Liksom tidigare vill vi framföra kravet att det kommunala självstyret inte bör kunna inskränkas annat än genom kommunernas samtycke eller med hänvisning till RF:s fri- och rättigheter. Den nu pågående grundlagsutredningen bör därför ges ett tilläggsdirektiv om att utreda hur ett stärkt kommunalt självstyre skulle kunna förverkligas i grundlagen. Regeringen bör återkomma med förslag som möjliggör ett stärkt kommunalt självstyre. Det är av stor vikt att respekten för den kommunala nivån ökar och att valresultat respekteras i högre utsträckning. Vårt förslag är därför att den kommunala vetorätten förstärks. gäller det kommunala vetot enligt naturresurslagen, med undantag för t.ex. anläggningar för mellanlagring eller slutförvar av kärnämne eller kärnavfall.