mot · GQ02Ub486 · 2002-10-23 00:00:00 — Högre utbildning och forskning Vi vill skapa förutsättningar för en högkvalitativ högre utbildning med mångfald, valfrihet och kvalitet. Utbildningen skall locka så många som möjligt att studera och avlägga examen vid ett svenskt universitet eller högskola. Målet är att alla som vill och har de grundläggande kunskaperna skall kunna välja den utbildning som han eller hon anser bäst bidrar till att förverkliga sitt livsprojekt. Den högre utbildningen måste internationaliseras och svenska universitet och högskolor måste kunna erbjuda utbildningar som står sig i ett alltmer globaliserat utbildningssamarbete. Fler alternativ, både inom och utanför landets gränser, gör att var och en får ökade möjligheter att ta vara på sin begåvning och göra det mesta av sin egen potential. Det är grundläggande att varje student får möjlighet att själv välja vilken sorts universitet eller högskola han eller hon vill läsa vid. Det måste vara upp till studenten själv att avgöra om det som passar bäst är en bred högskola med massföreläsningar, eller ett smalt spjutspetsuniversitet med mycket forskningsbaserad undervisning. En logisk följd av studenternas fria val, den ökade institutionella konkurrensen och lärosätenas strävan att profilera sig är att avskaffa det centrala antagningssystemet. Varje lärosäte måste på egen hand få bestämma hur antagningarna skall gå till. Med syfte att ytterligare bidra till ökad profilering och mångfald vill vi fortsätta den utveckling av högskolorna i stiftelseform som och varit föregångare för. Utvecklingen vid dessa båda högskolor har varit utomordentligt positiv. Den friare formen har främjat den kreativa kraften och förnyelseförmågan. En av lärarhögskolorna bör ges möjlighet till en självständig ställning. Fristående lärarutbildningar med statens uppdrag att bedriva utbildning är ett steg mot framtiden. Statens uppgift inom forskning och utveckling är att komplettera andra forskningsfinansiärer. Det innebär att tyngdpunkten läggs på grundforskningen samt forskarutbildningen. Riksdag och regering skall inte detaljstyra forskningsanslagen. Starka och självständiga universitet och högskolor är en förutsättning för forskningens frihet. De senaste sex sju åren har anslagen till grundutbildning urholkats . De tidigare fakultetsanslagen har urholkats. Anslagen till forskningsråd har skurits ner. Denna utveckling måste vändas. Det blir särskilt nödvändigt i ljuset av en från regeringen alltmer centralstyrd forskning och en ny struktur med starka centralistiska drag. Vi vill nu påbörja en successiv återuppbyggnad av grundutbildnings- och forskningsanslagen genom att tillföra universitet och högskolor ökade resurser. Utvecklingen av utbildningspolitiken har sedan Socialdemokraterna övertog regeringsmakten gått mot ett planekonomiskt, kollektivistiskt tänkande. I stället för att stimulera mångfald och möjligheter för alla att växa i sin egen takt och på sitt eget sätt präglas utbildningen i alltmer av ett centralistiskt tänkande. Universiteten och högskolorna har åter centraliserats och politiserats. Lärosätena har fråntagits rätten att själva ställa antagningskraven. Politikerna har återigen marscherat in i universitetens och högskolornas styrelser. styr och ställer i allt mindre detaljer. Forskningsanslagen har skurits ner. Det gäller såväl de tidigare fakultetsanslagen som de medel som går till de forskningsfinansierande myndigheterna. I ilska över att löntagarfonderna gjordes till forskningspengar begränsade Socialdemokraterna många möjligheter att fullfölja och starta viktiga forskningsprojekt. Den angelägna mångfalden och balansen mellan olika forskningsfinansiärer skadades. Anslagen till den akademiska grundutbildningen har sedan Socialdemokraterna övertog regeringsmakten beskurits med . Många universitetsmiljöer har härigenom blivit torftiga. Kvaliteten i utbildningen kan inte undgå att påverkas negativt av en sådan politik. Enligt har i en internationell jämförelse en förhållandevis låg andel högutbildade. Med en andel högre universitetsutbildade på 13 procent1 av befolkningen hamnar på en oroande låg sextonde plats en placering som delas med två andra länder bland 29 OECD-länder.2 När det gäller resurser för utbildning och forskning relaterat till bruttonationalprodukten (BNP) placerar sig högt. , och avsätter den högsta andelen av BNP till högskolesektorn bland . Andelen är 1,92,. Därefter följer , och med 1,71,. Vid beräkningen av denna indikator ingår resurser för både utbildning och forskning vid universitet och högskolor. Många länder har byggt ut sin högre utbildning . har i genomsnitt antalet studenter i högre utbildning ökat i OECDländerna. Samma utveckling har också skett i . Vårt land släpar emellertid efter till följd av tidigare försummelser. har regeringen lyckats fördela platserna på ett sådant sätt att många förblir outnyttjade, som det på andra håll är köer. När det gäller de forskarförberedande högskoleutbildningarna ligger femma från botten av 29 . är på topp, av befolkningen i åldern med examen från denna typ av utbildningar. har endast drygt en tredjedel så många med forskarförberedande högskoleutbildning, . Education at a glance, jämförande utbildningsstatistik, indikerar förväntat antal år i högre utbildning. Den erhålls som summan av relativa deltagarfrekvenser för varje årskull för personer som är . Indikatorn är ett generellt mått på utbildningsvolymen och är beroende av både antalet studenter i högre utbildning och utbildningens längd. Genomsnittet för är . I , och kan 17-åringar förvänta sig 3,53,av högskoleutbildning. I kan 17åringar förvänta sig av högskoleutbildning. Rapporten säger dock ingenting om vilken kvalitet dessa utbildningar håller. Vad som är oroväckande är att har förhållandevis få yngre personer i högre utbildning. Av 20-åringarna bedrev högskolestudier , respektive studier på gymnasial nivå. I , och låg andelen 20åringar i högre utbildning mellan . En jämförelse av andelen 19åringar i utbildning ger samma nedslående resultat. är olika när det gäller fördelningen av examina3 över olika ämnesområden. Glädjande nog ligger och högst när det gäller andel examina inom det medicinska området och vårdområdet. Däremot har den styvmoderliga behandlingen av samhällsvetenskap och humaniora fått genomslag och har en förhållandevis mycket låg andel inom samhällsvetenskap, . Genomsnittet ligger på . En jämförelse som avser högskoleutbildningar , samt forskarutbildning,4 utfaller sämre för som hamnar i mitten av skalan jämfört med ländernas genomsnitt på . har dessutom en lägre andel av yngre personer med högskoleutbildning, eller längre, än många andra länder. Däremot är äldre åldersgrupper mer välutbildade. är på väg att halka efter i en värld som blir alltmer kunskapsbaserad, trots de ofta goda förutsättningar som finns. Ett skäl till detta är att grund- och gymnasieskolan på många håll inte lever upp till målen. De senaste årens snabba utbyggnad av den högre utbildningen har skett utan motsvarande expansion av forskningsresurserna. Det har resulterat i att viss grundutbildning saknar forskningsförankring, vilket inte kommer att passera obemärkt. En kraftigt utbyggd högre utbildning har inte gett motsvarande ökning när det gäller antalet avlagda examina. Trots att det ökade inflödet av studenter borde resulterat i en ökning av antalet examinerade personer har antalet studenter som avlade sin första grundexamen endast ökat med . En utmaning är att bredda och utveckla universiteten och högskolorna, så att den universitetssfär som tidigare skulle rymma av elevkullarna kan ta emot och ge alla studenter förutsättningar för en kvalitativt gedigen utbildning. Den goda skillnad som fanns mellan högskolor och universitet har etiketterats bort. All högre utbildning förväntas numera vara likadan. Verkligheten ser dock annorlunda ut. En liten högskola kan inte ha samma verksamhet som ett stort universitet. Det är i sig inte negativt. Tvärtom borde skillnader i struktur och undervisning välkomnas så att kunskaper blir tillgängliga på fler sätt och för fler än den traditionelle studenten. De klasskillnader som finns blir alltmer kunskapsbaserade. Det finns ingen adel eller skråväsende som hindrar individen . Men den kunskap man tillgodogjort sig, och vilken kunskap och bildning man tar till sig under sitt arbete och sitt liv, får betydelse. Tanken om utbildning som en hävstång över sociala gränser har aldrig varit mer berättigad än . Investering i kunskap är personlig, och måste byggas på individen som subjekt. Kunskap kan aldrig ges, bara inhämtas. Därför är det viktigt att se och erkänna alla studenter som individer och utgå från att alla är värdefulla. Varje människa måste få möjlighet att växa i bildning och kunskap. Det är betydelsefullt för den egna utvecklingen att lära sig leva i lärande, och inte rygga tillbaka inför nyheter och annorlunda problemställningar. Både bildning, i ett vidare sammanhang, och kunskap, är viktiga för att den enskilde skall kunna närma sig sin fulla potential. 3 Förslag till riksdagsbeslut 6 4 En moderat politik för studenter 8 4.1 Inledning och problemanalys 8 5 Självständiga akademier 8 6 Utbildning skall vara tillgänglig 9 7 Lärosätet antar efter egna principer 10 7.1 Lokal antagning 10 8 Konkurrens är bra för studenten 10 10 Fri högre utbildning 12 10.1 Fristående högskolor 12 11 Fristående lärarutbildningar 12 12 En moderat forskningspolitik 13 12.1 Statens roll inom forskning och utvecklingsarbete 13 13 Utvärdering av tidigare mål och riktlinjer för forskningspolitiken 13 14 De totala forsknings- och utvecklingsinsatserna 14 15 Balans mellan fasta och rörliga resurser 14 16 Avvägning mellan olika forskningsområden 14 17 Avvägningar mellan koncentration, profilering och decentralisering 15 18 för hälsa och medicin 16 19 Forskarutbildning och forskarskolor 17 19.1 Riv upp doktorandreformen 17 20 Återupprätta den akademiska friheten 18 21 Rekryteringsanställningar och anslag till framstående unga forskare 19 22 Internationellt samarbete 19 3 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att avskaffa det centrala antagningssystemet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av en högre utbildningspremie. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av en internationalisering av högskolan och universiteten. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om studenternas egna val. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om akademiernas självständighet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om Bolognaprocessen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om utländska studenters möjlighet att få arbetstillstånd.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om fördelningen av medel och studieplatser med hänsyn till studenternas val. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förslag i anslutning till ett avskaffande av kårobligatoriet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om fler fristående högskolor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om andra former för fristående högskolor än stiftelseformen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om alternativa lärarutbildningar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om statens roll i samband med forskning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om detaljstyrning av forskningsanslag. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att öka fakultetsanslagen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ämnesråd. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om stärkandet av kunskapskluster. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om forskarskolor och deras organisation. beslutar upphäva forskarutbildningsreform i enlighet med vad som anförs i motionen. beslutar upphäva licentiatantagningsreformen i enlighet med vad som anförs i motionen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om insatser när det gäller postdoktorala akademiker. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om internationellt samarbete och EU:s sjätte ramprogram. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om etik och god sed i forskningen. 1 Yrkande 7 hänvisat till SfU. 4 En moderat politik för studenter 4.1 Inledning och problemanalys Målet för oss är att skapa förutsättningar för en högkvalitativ högre utbildning med mångfald, valfrihet och kvalitet. Utbildningen skall locka så många individer som möjligt att studera och avlägga examen vid ett svenskt universitet eller högskola. Målet är att varje individ som vill och har de grundläggande kunskaperna skall kunna välja den utbildning som han eller hon anser bäst bidrar till att förverkliga ett livsprojekt. En politik för kunskapsbyggande måste utgå från den enskildes personliga krav, önskemål och drömmar. Det krävs motivation för att utbildning skall ge goda resultat. Denna motivation ökar om studenten kommer in på sitt förstahandsval på den ort han eller hon önskar och slipper läsa fel saker vid ett lärosäte där man inte vill studera. Helt avgörande är dessutom att människor vet att ökade kunskaper värderas och ger bättre förutsättningar för framtiden. Det måste löna sig att utbilda och förkovra sig. Utbildningsfrågor kan aldrig ses isolerade från resten av samhället. Företagsklimat, skatter, lönebildning, ansvarstagande och sociala förändringar påverkar människors vilja och förmåga att ta tillvara sina förutsättningar. Den högre utbildningen måste internationaliseras och svenska universitet och högskolor måste kunna erbjuda utbildningar som står sig i ett alltmer globaliserat utbildningssamarbete. Fler alternativ både inom och utanför landets gränser gör att var och en får ökade möjligheter att ta till vara sin begåvning och göra det mesta av sina egna förutsättningar. Detta gäller inte minst tillgången till kompetensutveckling, pedagogisk träning och ledarskapsutbildning för de anställda inom universitetsvärlden. Att studenten själv får bestämma var han eller hon vill förlägga sin utbildning kommer med stor sannolikhet att leda till att vissa utbildningar dit få söker sig läggs ner, medan andra utbildningar med stort efterfråganstryck kan byggas ut. Denna ökade institutionella konkurrens innebär också att lärosätena måste profilera sig bättre gentemot studenterna och anstränga sig för att dra till sig sökande. Vi anser att universitet och högskolor är betydligt mer än utbildade forskningsutförare i statens tjänst. Fria, självständiga universitet tillhör de viktigaste institutionerna i kunskapssamhället. De svenska universiteten och högskolorna måste stärkas. Goda resurser för såväl grundutbildning som forskning och forskarutbildning är nödvändigt. Universitet och högskolor måste vidare ges möjlighet till en mer profilerad inriktning. Vi vill göra det möjligt för något universitet att satsa huvudsakligen på forskning, andra på olika utbildningsuppdrag och ytterligare andra skapa sig en profil på ett eller ett fåtal utbildnings- och forskningsområden. I universitetens främsta uppgift att bedriva vetenskaplig forskning och utbildning som håller högsta internationella kvalitet ingår funktionen att vara samhällets självkritiska spegel. Detta uppdrag innebär att kritiskt granska samhället och dess beståndsdelar. För att granskningen skall vara trovärdig krävs ett oberoende från statsmakten. utgör grunden för en sund demokrati, eftersom de bidrar med en fristående samhällskritik och en självständig kunskapsproduktion. Om inte samhällets medborgare kan tillgodogöra sig oberoende och relevanta kunskaper för sina beslut, sätts den demokratiska processen ur spel. En kvalificerad och fri samhällsdebatt vitaliserar demokratin och utgör därmed en viktig livsnerv för samhället. Vi föreslår också att universitetsstyrelserna avpolitiseras för att öka den akademiska friheten, det vill säga friheten för forskarna och lärarna enskilt eller kollegialt att råda över verksamheten. 6 Utbildning skall vara tillgänglig All offentlig universitetsutbildning på grundnivån i skall vara avgiftsfri som . Med det skattesystem som råder och den mycket sammanpressade lönestrukturen finns det ingen möjlighet för studenter att själva finansiera hela eller delar av sin utbildning. Redan de stora studielån som många studenter drar på sig är så betungande att de är mycket svåra att betala av även för individer med avancerade akademiska arbeten. Men med tanke på att kunskapsinhämtning inte längre har några gränser, och att utbytet med utlandet bör öka framöver leder den svenska modellen till vissa problem . Som situationen är betalar utländska studenter inga kursavgifter när de läser vid svenska universitet, under det att svenska staten ofta finansierar svenska studenters kursavgifter vid utländska universitet. Kunskapsmarknaden blir global. Utlandsstudier blir allt vanligare, och då måste svenska studenter kunna utnyttja de expanderande möjligheterna. måste bli ett land dit utländska studenter söker sig för att skaffa sig en högkvalitativ utbildning. Det är hög tid för att aktivt arbeta för att dra till sig begåvade personer och inte släppa dem ifrån sig. och högskolor måste arbeta för att bli globala, attraktiva studiemiljöer som ger individer från hela världen bildning och förutsättningar för en global arbetsmarknad. Bolognaprocessen, som syftar till att öka rörligheten inom vad avser studenter och lärare, är viktig. Att underifrån kunna harmonisera de olika europeiska högre utbildningssystemen för att underlätta för studenter att tillgodogöra sig kurser från flera universitet i i sin examen är viktigt. En gemensam europeisk examensordning, med en treårig grundnivå och en tvåårig masternivå, är också en god idé så länge den arbetas fram underifrån, bygger på frivillighet och inte innebär att nationella examina tas bort. De svenska universitet och högskolor som så önskar skall redan från början kunna delta i systemet för en europeisk examensordning. I syfte att skapa så jämlika och bra förhållanden som möjligt för utländska studenter skall samtliga studenter med utländsk bakgrund automatiskt få ett arbetstillstånd. Även för denna grupp studerande skall det vara självklart att kunna varva arbete och utbildning och att kunna jobba extra , och lov. Även efter avlagd examen skall de som så önskar kunna förlänga sina arbetstillstånd. finns det alltför många exempel på studenter som efter fullföljd civilingenjörsutbildning eller liknande inte tillåts stanna och arbeta i , trots att de är mycket eftersökta av landets företag och andra arbetsgivare. Detta är inte rimligt. 7 Lärosätet antar efter egna principer En logisk följd av studenternas fria val, den ökade institutionella konkurrensen och varje lärosätes strävan att profilera sig är att avskaffa det centrala antagningssystemet. Varje lärosäte måste få bestämma hur antagningarna skall gå till på egen hand. Det skall vara upp till varje lärosäte att avgöra vilka antagningsbestämmelser som skall gälla, så länge systemen utformas så att rättssäkerhet och diskrimineringslagstiftning följs. Den fria, självständiga rätten att anta studenter skall på intet vis hindra lärosäten från att samarbeta i ansökningsfrågor, för det fall de frivilligt vill göra så. Några möjliga antagningsvariabler kan vara prov, betyg, intervjuer och arbetslivserfarenhet. Med visionen om det livslånga lärandet i åtanke måste möjligheterna för andra grupper än de traditionella studenterna ha en möjlighet att tillförsäkra sig utbildning vid högskolor och universitet. Ett första steg mot detta är att öppna regelverken för uppdragsutbildning så att äldre studieintresserade inte bara kan söka sig till, och betala för, folkhögskoleutbildningar utan även högskole- och universitetskurser. 8 Konkurrens är bra för studenten Institutionell konkurrens mellan olika högskolor/universitet i landet är bra, för studenter och för samhället. Tyvärr motverkas denna konkurrens av stora begränsningar när det gäller studenternas fria val och medels- och platstilldelningen inom det svenska universitets- och högskolesystemet. Här styr i stället ett politiskt system som tar betydligt större hänsyn till regionalpolitik och föregivna samhällsbehov än till de studerandes fria val. Denna politisering av medels- och platstilldelning gör att det uppstår mycket långa köer till vissa utbildningar och tomma platser på många andra ställen. Detta är resursslöseri och, vad än värre, ett helt onödigt spel med unga människors drömmar och visioner. Förlegade politiska idéer om att staten behöver ett visst antal läkare, tandläkare eller sjuksköterskor leder till politiska beslut om att öka eller minska produktionen av dessa kugghjul till samhällsmaskineriet genom att ändra antalet platser vid landets universitet och högskolor för dessa utbildningar. Denna typ av samhällsplanering har aldrig fungerat väl, och i ett globalt samhälle blir denna typ av centraldirigerade utbildningsmaskiner direkt kontraproduktiva. Hur skall då medelstilldelningen till offentligt finansierad högre utbildning ske i ett globalt samhälle? Principen bör vara att så många som möjligt som har de grundläggande kvalifikationerna skall kunna läsa sitt förstahandsval vid det lärosäte man själv väljer. Såväl plats- som medelstilldelningen bör alltså styras av efterfrågan från studenterna. I en övergångsperiod är en tänkbar modell att hälften av medlen följer studenten till inskrivningen, och hälften ges lärosätet vid examen. Det är av yttersta vikt att kvaliteten på den högre utbildningen bibehålls, och ökas, vilket inte är uppenbart i där den högre utbildningen förväntas omfatta så många fler, heterogena grupper . I utlandet finns ofta nationella examina, där diplomet inte kommer från respektive universitet utan från ett oberoende yrkesråd. har inlett en nationell ämnes- och programutvärdering med syfte att systematiskt granska landets grundläggande utbildningar. De program som granskas är de som leder till kandidat/magisterexamen, yrkesexamen och forskarutbildning för licentiat- och doktorsexamen. Programmet är än så länge inte särskilt omfattande, men utgör i alla fall på flera sätt ett steg i rätt riktning. satsningar är viktiga för att avgöra vilka utbildningar som inte fyller de uppsatta grundkvalitetskraven. Grova brister leder till förlust av examinationsrätten. Verkets rapporter är viktiga och bra men fungerar däremot inte särskilt bra som underlag för studenter när de vill kvalitetsgranska och informera sig om ett antal olika utbildningar och jämföra dem med varandra för att kunna välja den utbildning som bäst speglar deras krav. Fristående rankningar som Moderna tiders och börjar dock avhjälpa dessa brister. Kvaliteten har utsatts för hårda prövningar då anslagen till grundutbildning under de senaste sex sju åren urholkats . Denna utveckling måste vändas. Vi vill nu påbörja en successiv återuppbyggnad av grundutbildningsanslagen genom att tillföra universitet och högskolor ökade resurser. Anslaget skall utgå till universitet och högskolor som en ökning per plats. 10 Fri högre utbildning Den ökade internationella konkurrensen understryker behovet av en större institutionell konkurrens mellan landets lärosäten. Med syfte att ytterligare bidra till ökad profilering och mångfald vill vi fortsätta den utveckling av högskolor i stiftelseform som och varit föregångare för. Utvecklingen vid dessa båda högskolor har varit utomordentligt positiv. Den friare formen har främjat den kreativa kraften och förnyelseförmågan. Stiftelsehögskolor behöver ett kapital som grund för sin verksamhet. Vi vill nu avsätta i sådant kapital för att möjliggöra övergången av en större högskola/universitet och en mindre högskola till stiftelseform.