mot · GQ02L249 · 2002-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om fullföljandet av en utredning om assisterad befruktning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om partnerskapslagens krav på svenskt medborgarskap och hemvist i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om sammanförandet av uppdragen som förrättare av borgerlig vigsel och förrättare av partnerskapsregistrering till ett samlat uppdrag. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om möjligheten att ingå partnerskap på ambassader. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av en internationellt privaträttslig konvention om partnerskap. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en ny sambolagstiftning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om tryckfrihetsförordningens och bestämmelser om hets mot folkgrupp.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om bestämmelsen i 2 kap. regeringsformen om diskriminerande lagstiftning.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ökade kunskaper inom rättsväsendet om brott mot homosexuella, bisexuella och transpersoner.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förbättrade rutiner vid anmälningar om hatbrott mot homosexuella, bisexuella och transpersoner.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om samverkan mellan polisen och frivilligorganisationer för att motverka hatbrott mot homosexuella, bisexuella och transpersoner.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en sammanhållen lagstiftning mot diskriminering.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ökade kunskaper om våld mot närstående i samkönade relationer.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om hälsofrågor för kvinnor i samkönade relationer.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om hivprevention.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om skolundervisningen om sex och samlevnad.6 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om högskoleutbildningen för vissa yrken.6 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en nationell studie om homosexuellas, bisexuellas och transpersoners livskvalitet och levnadsförhållanden i Sverige.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kunskapen om homosexuellas, bisexuellas och transpersoners situation hos nyckelgrupper inom den offentliga sektorn.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en utredning som ur ett helhetsperspektiv belyser situationen för transpersoner i samhället.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om arbete inom internationella organisationer för homosexuellas, bisexuellas och transpersoners rättigheter.7 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om bilaterala biståndssamarbete.7 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om den svenska flyktingpolitiken rörande förföljda homosexuella, bisexuella och transpersoner.8 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett tilläggsprotokoll till Genèvekonventionen.8 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en mot diskriminering på grund av sexuell läggning eller könsidentitet.7 1Yrkandena 7 och 8 hänvisade till KU. 2Yrkandena 911 och 13 hänvisade till JuU. 3 Yrkandena 12 och 19 hänvisade till AU. 4 Yrkandena 14, 18 och 20 hänvisade till SoU. 5 Yrkande 15 hänvisat till FiU. 6 Yrkandena 16 och 17 hänvisade till UbU. 7 Yrkandena 21, 22 och 25 hänvisade till UU. 8 Yrkandena 23 och 24 hänvisade till SfU. Ja till mångfalden! Den politiska liberalismens historia är historien om kampen för mångfald. Varje människas rätt att forma sitt liv utifrån ens egna förutsättningar, förhoppningar och drömmar förutsätter respekt för olikhet och för andra människors livsval. Detta är den röda tråd som förenar liberalernas arbete för att öka alla människors makt över sin egen tillvaro och vardag. Det gäller lika väl kampen för religionsfrihet och föreningsfrihet som arbetet för jämställdhet, etniska minoriteter eller sexuellt likaberättigande. Den liberala visionen om sexuellt likaberättigande bygger på att kärlek och sexualitet mellan människor inte kan mätas och vägas av någon annan. Den skall mötas med samma respekt oavsett om det gäller kärlek mellan människor av samma kön eller mellan människor av olika kön. Människors egen könsidentitet måste också respekteras och accepteras. Mot den liberala samhällsvisionen står kollektivismen i dess olika tappningar, av såväl konservativt som socialistiskt slag. Både konservatismen och socialismen utgår från att individens intressen är underordnade kollektivets, ibland familjens, ibland klassens eller vad som diffust betecknas som samhällsintresset. I denna motion lägger liberalerna fram ett antal förslag för att förbättra homosexuellas, bisexuellas och transpersoners situation. Listan kan säkert göras längre. Människor måste ges samma möjlighet att forma sina liv oavsett könet på den de älskar och oavsett den egna könsidentiteten. Det behövs en liberal motkraft mot likgiltighet, fördomar, moralism och intolerans. Som liberala parti har liberalerna en viktig roll att spela i arbetet för homosexuellas, bisexuellas och transpersoners rättigheter. En liberal familjepolitik för homo- och bisexuellas barn Familjepolitiken måste utgå från barnens behov. Att barn till homo- och bisexuella skall ha samma rätt till trygga uppväxtvillkor som andra barn är en självklarhet. Det finns ingenting som tyder på att barn som växer upp med homo- eller bisexuella föräldrar har sämre uppväxtvillkor än andra barn. Därför står liberalerna bakom beslut att tillåta registrerade partner att prövas för sin lämplighet som adoptivföräldrar. Många homo- och bisexuella har barn. Dessa barn kommer ofta från heterosexuella förhållanden, men det blir också vanligare att homo- och bisexuella skaffar sig barn genom insemination. Enligt svensk lag är insemination på klinik enbart tillåten för den kvinna som är gift eller lever i äktenskapsliknande förhållande med en man. Insemination för kvinnor som lever med andra kvinnor är inte tillåten i , men däremot i flera andra västländer. Naturligtvis är det inte olagligt för någon att inseminera sig på egen hand. Allt fler lesbiska eller bisexuella kvinnor blir också mammor genom insemination i hemmet eller utomlands. Ofta är pappan en homo- eller bisexuell man. Enligt skall vid insemination den man som modern lever med normalt anses vara barnets far, även om den biologiske fadern är en annan person. Den biologiske faderns (spermadonatorns) namn antecknas dock alltid, och barnet har vid fyllda rätt att få kännedom om sitt biologiska ursprung. Kommittén om barn i homosexuella familjer föreslog att kvinnor i samkönade relationer skall få tillgång till konstgjord befruktning på samma villkor som kvinnor i olikkönade relationer. Bestämmelserna om föräldraskap vid insemination skulle enligt kommitténs förslag regleras så att moderns kvinnliga partner automatiskt skulle räknas som barnets andra förälder, på motsvarande sätt som moderns manlige partner räknas som barnets andra förälder även om han inte är biologisk förälder. I ett särskilt yttrande till kommitténs betänkande framhöll liberalernas representant att den lagtekniska utformningen av en sådan reform måste utredas ytterligare. Regeringen utlovade att en fördjupad översyn av inseminationsfrågan skulle påbörjas , och gjorde ett tillkännagivande om att det är angeläget att påbörja arbetet med hur det rättsliga föräldraskapet för barn skulle regleras vid ett införande av möjlighet till assisterad befruktning vid allmänt sjukhus för kvinnor i samkönade förhållanden (bet. 2001/02:LU27). Ännu har dock regeringen inte ens börjat utreda frågan. Detta dröjsmål är inte godtagbart. liberalerna vill att den kompletterande utredningen om insemination fullföljs möjligt. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Det är sällan som diskriminerande regler ersätts med nya diskriminerande regler. Det skedde dock , då Socialdemokraterna genomdrev en reform av reglerna för utlänningars ingående av partnerskap. Enligt de nya reglerna kan partnerskap enbart ingås om en av partnerna har hemvist här i landet , eller om en av partnerna är medborgare i , , , eller och har hemvist här i landet. Någon motsvarande regel finns inte för ingående av äktenskap. var det enda parti som i krävde att de diskriminerande reglerna skulle tas bort helt. Det finns inga godtagbara skäl att ställa hårdare krav på personer som vill ingå partnerskap än på personer som vill gifta sig. Partnerskapslagens så kallade anknytningskrav bör alltså tas bort. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Enligt gällande lagstiftning är uppdraget som partnerskapsförrättare ett separat förordnande, skilt från uppdraget som borgerlig vigselförrättare. Båda funktionerna utses av länsstyrelserna, vanligen efter nomineringar från kommunerna. har endast av landets enskilt förordnade förrättare behörighet att förrätta registrering av partnerskap. liberalerna anser att den som åtar sig detta uppdrag skall vara beredd att ge alla medborgare samma behandling oavsett deras sexuella läggning. Lagstiftningen bör således ändras på denna punkt. gjorde ett principuttalande i denna riktning, och regeringen bör därför inleda ett lagstiftningsarbete i frågan. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. liberalerna anser också att man skall kunna ingå partnerskap på ambassader. Om ambassadens värdland lämnar sitt godkännande måste svenska ambassader erbjuda samma service vad gäller både partnerskap och borgerliga vigslar. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Allt fler länder inför partnerskapslagar. Det är en glädjande utveckling, men därmed ökar också variationsbredden på det som i olika länder kallas för partnerskap. Detta skapar sämre rättstrygghet, eftersom de par som flyttar över gränser inte kan känna sig fullt säkra på vilken juridisk innebörd deras partnerskap har för ett visst lands lagstiftning. På samma sätt som det finns internationellt privaträttsliga konventioner om äktenskap, bör det alltså finnas en internationellt privaträttslig konvention om partnerskap. Sedan som den sista nordiska staten infört en partnerskapslag (som i vissa avseenden skiljer sig från den svenska) vore det naturligt med ett samnordiskt initiativ i denna fråga. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. finns två sambolagar, en för olikkönade par och en för samkönade par. Det finns också en lång rad lagrum i bl.a. socialförsäkringarna där sambor av samma kön inte ges samma behandling som sambor av olika kön. Likhet inför lagen bör införas så att alla sambopar får lika rättigheter och skyldigheter. liberalerna har i samboendekommittén medverkat till att i bred parlamentarisk enighet lägga fram en lagteknisk modell för att uppnå denna likställdhet. Kommitténs förslag presenterades 1999, men ännu har inget lagförslag hamnat på bord. Detta dröjsmål är inte acceptabelt. En könsneutral sambolagstiftning bör genomföras möjligt. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Det är oacceptabelt att våld, hot och diskriminering mot homosexuella, bisexuella och transpersoner är vardagliga företeelser. Förtrycket tar sig många uttryck, alltifrån nedsättande omdömen till hot, misshandel och t.o.m. mord. har ett antal personer mördats på grund av sin sexuella läggning. I flera fall har gärningsmännen varit nazister. Ett uppmärksammat fall är ishockeyspelaren , som mördades i av en nazist med 64 knivhugg. En doktorsavhandling i kriminologi (: Hatbrott?) pekar på att ungefär var fjärde homo- eller bisexuell person vid minst ett tillfälle har utsatts för brott på grund av sin sexuella läggning. Många föreningar för homosexuella, bisexuella och transpersoner är också måltavlor för riktad brottslighet. Grundlagsskydd mot hets och diskriminering liberalerna har under arbetat för att bestämmelsen om hets mot folkgrupp utvidgas till att omfatta hets mot homosexuella, bisexuella och transpersoner. Efter att reformen blockerats av , och har det första beslutet om grundlagsändring kunnat tas . Vi hälsar detta med tillfredsställelse, men det är dock bekymmersamt att den lagtekniska utformningen innebär att transpersoner utestängs från skydd mot hets. Dock är problemet med den nazistiska hetsen så allvarligt att liberalerna inte kommer att motsätta sig genomförandet av en lagstiftning som, trots sina brister, ändå kommer att vara en väsentlig förbättring jämfört med nuläget. Frågan om hets mot grupp med anspelning på könsidentitet bör inkluderas i bestämmelsen om hets mot folkgrupp bör dock utredas vidare. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Homosexuella, bisexuella och transpersoner bör även omfattas av regeringsformens förbud i 2 kap. mot diskriminerande lagstiftning. Den inledda ändringen av målsättningsparagrafen i regeringsformen 1 kap. är på denna punkt inte tillräcklig. En översyn av regeringsformens 2 kap. 15 § bör genomföras, vilket som sin mening bör ge regeringen till känna. En aktuell utredning från (Hatbrott, rapport 2002:9) visar på stora brister i rättsväsendets insatser mot de så kallade hatbrotten. Som hatbrott räknas brottslighet som helt eller delvis begås för att kränka offret för att han eller hon har en viss hudfärg, religion, sexuell läggning och så vidare. Hatbrott mot homosexuella, bisexuella och transpersoner måste beivras med samma kraft som andra hatbrott. brister insatserna mot hatbrott i hela rättskedjan. Det som främst behövs är inte ändrade lagar, utan ökade kunskaper och bättre rutiner inom rättsväsendet. Mycket tyder på att vissa utredningar skulle bli effektivare med speciella utredare som har kännedom om homo- och bisexuellas situation. finns inom polismyndigheterna särskilda kontaktpersoner för hatbrott, men inga särskilda utredare. Polisen och övrig personal inom rättsväsendet bör även få ökade kunskaper om homosexuellas, bisexuellas och transpersoners situation. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Den fördomsbaserade brottsligheten mot homosexuella, bisexuella och transpersoner kartläggs även av Säkerhetspolisen, eftersom rasistiska och homofoba brott angriper grunden för det demokratiska samhället. Det är angeläget att fortsätter att kartlägga och motverka sådana brott. anser att hatbrott rutinmässigt skall rapporteras till den lokala säkerhetspolisen. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. är det en försvårande omständighet om syftet med brottet är att kränka en person grundat på tillhörighet till folkgrupp m.m. (29 kap. 2 § första stycket 7). förtydligades också att bestämmelsen även gäller hatbrott med anspelning på offrets sexuella läggning. Däremot ingår könsidentitet inte i den explicita uppräkningen. Brottsförebyggande rådets studie visar dock att denna s.k. straffskärpningsbestämmelse bara använts i vart sjunde rättsfall där den kunnat användas. liberalerna vill att det görs en rejäl uppryckning av rättsväsendets kunskaper, både inom polisen, åklagarväsendet och domstolsväsendet. Särskilda utredare bör handlägga hatbrott i polismyndigheterna. Kunskaperna får dock inte stanna hos enskilda personer utan måste nå ut i organisationerna. Rutinerna vid brottsanmälningar måste också bli bättre och en särskild kod för hatbrott bör införas i polisens datoriserade anmälningssystem. liberalerna vill också öka kontakterna mellan polisen och frivilligorganisationer. är det bara i vart femte närpolisområde som det förekommer sådana kontakter, och den sker då främst med invandrarföreningar, muslimska församlingar med mera. Föreningar för homosexuella, bisexuella och transpersoner tappas ofta bort. Ett rimligt mål är att det bör finnas fortlöpande kontakter mellan polisen och frivilligorganisationer i alla närpolisområden i hela landet inklusive föreningar för homosexuella, bisexuella och transpersoner där så är relevant. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Stärk skyddet mot diskriminering Den lagstiftning mot diskriminering i arbetslivet som infördes tillkom med stöd från liberalerna. Dock återstår brister. Lagstiftningen har splittrats upp på en lång rad olika lagar som endast delvis är samordnade (exempelvis är arbetsgivaren skyldig att förebygga trakasserier på grund av etnisk tillhörighet, men inte sexuell läggning) och många olika ombudsmannamyndigheter delar på ansvaret att motverka diskriminering. Att slå ihop vissa ombudsmannainstitut till en gemensam myndighet vore en viktig åtgärd. Sammanslagningen bör avse (JämO), , Ombudsmannen mot etnisk diskriminering (DO) och Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning (HomO). Dagens olika diskrimineringslagar bör samordnas till en gemensam lagstiftning. De metoder som används skall dock även kunna vara olika beroende på vilka uttryck diskrimineringen tar sig. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Efter påtryckningar från bland annat har en parlamentarisk kommitté tillsatts med uppdraget att göra en samlad översyn av den svenska lagstiftningen mot diskriminering. Detta är ett stort steg framåt mot en effektiv och rättssäker lagstiftning. Öka kunskapen om samkönat partnervåld Kvinnor eller män som lever i samkönade förhållanden drabbas av allt att döma av partnerrelaterat våld i samma utsträckning som kvinnor som lever i förhållanden med män. Att döma av det utrymme våld inom samkönade parrelationer har fått i t.ex. massmedier förekommer inte något sådant våld alls. Tyvärr överensstämmer inte denna bild med verkligheten. Det samkönade partnervåldet följer samma mönster som råder inom olikkönade parförhållanden med en blandning av kontroll, hot och terror och förlöjligande utöver det fysiska våldet. Dessutom kan ett antal särskilda faktorer förstärka den drabbades motstånd mot att söka hjälp eller göra en polisanmälan, till exempel rädsla för att möta förakt eller oförstående från omgivningen på grund av den sexuella läggningen. Eller delvis på grund av att våld inom samkönade parförhållanden sällan eller aldrig nämns en tro att sådant våld inte existerar, som bidrar till en ökad skuldbeläggning av offret självt. Samhällets insatser mot våld inom samkönade relationer brister ibland därför att det saknas kunskapen och förmågan att förstå att det rör sig om partnerrelaterat våld. För att motverka detta krävs framför allt utbildningsinsatser inom sjukvården, samt inom polisen och rättsvårdande myndigheter. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Lesbiska och bisexuella kvinnor i vården Hälso- och sjukvården har ofta mycket dålig kunskap om lesbiska och bisexuella kvinnors situation. Det är också vanligt att lesbiska och bisexuella kvinnor har små kunskaper om sexuell överföring av sjukdomar. Enligt undersökningar är det endast hälften av lesbiska och bisexuella kvinnor som berättar för gynekologen om sin sexuella läggning. De kommer också i lägre utsträckning till mammografi och cellprovtagningar än andra kvinnor. I har den tidigare borgerliga majoriteten i säkerställt att det finns en särskild mottagning som vänder sig bland annat till lesbiska och bisexuella kvinnor. Initiativet bör få efterföljare på fler håll i landet. Det behövs mer fakta om lesbiska och bisexuella kvinnors hälsa och behov av information. Kunskaperna hos hälso- och sjukvårdspersonalen, särskilt personal inom kvinnohälsovård, måste höjas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Sex mellan män är främsta spridningsvägen för hiv i , men antalet fall är sett i ett internationellt perspektiv mycket lågt. Från det att larmen kom har hivpreventionen förbättrats. sker mycket av preventionen för män som har sex med män i samarbete med homosexuellas, bisexuellas och transpersoners organisationer. Det har lett till att inriktning, kampanjmetoder och kanaler är effektiva. Det är därför viktigt att dessa satsningar får fortsätta. Inte minst viktigt är att de ekonomiska förutsättningarna för hivpreventionen inte försämras. Den socialdemokratiska regeringen har aviserat att de specialdestinerade statsbidragen för hivprevention i storstadsregionerna där förekomsten av hiv är som störst kommer att dras in. Tack vare engagerade insatser från bland annat har kunnat rädda dessa bidrag. Även om årets budgetförslag inte innehåller några förslag om att avskaffa dem för är det likafullt oroväckande att de fortsätter att betecknas som tillfälliga. vill att öronmärkta statsbidrag skall finnas också i fortsättningen. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Skolan har en viktig roll inte minst för ungdomar som själva är homosexuella, bisexuella eller transpersoner. Enligt kartläggningar av bl.a. uppmärksammas frågor som rör homo- och bisexualitet mycket . Men det finns fortfarande brister, främst eftersom många skolor inte har en välutvecklad sex- och samlevnadsundervisning. Särskilt i gymnasieskolan, men också i , finns det många klasser som inte får någon undervisning över huvud taget. Det förekommer också att det används läromedel som sprider fördomar. Detta är oacceptabelt. Alla elever har rätt till en bra sex- och samlevnadsundervisning inklusive allsidiga kunskaper om homo-, bi-, trans- och heterosexualitet. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Också högskolan har en viktig roll framför allt när det gäller högskoleutbildningar för yrken i vilka man kommer i kontakt med homosexuella, bisexuella och transpersoner som behöver stöd. Det gäller t.ex. utbildningen för lärare, socionomer, läkare, präster, psykologer, jurister och poliser. Av en kartläggning som redovisades av framgår att undervisning vid högskolor om homosexuellas, bisexuellas och transpersoners situation förekommer endast i begränsad omfattning. bör därför få i uppdrag att lägga upp en plan för hur undervisningen skall kunna förbättras på denna punkt inom ramen för arbetet med de allmänna demokratiska grundvärdena om respekt för mångfalden. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Forskning om homosexuellas, bisexuellas och transpersoners situation Forskning om homosexuellas, bisexuellas och transpersoners situation är ett brett och växande fält, både inom traditionella forskningsdiscipliner och tvärvetenskapliga fält som lesbian and gay studies eller queer-teori. I har presenterats flera doktorsavhandlingar och andra vetenskapliga studier som ger viktig kunskap om bl.a. homo- och bisexuellas situation i äldre tider i , det svenska rättsväsendets syn på homosexualitet samt homosexuellas, bisexuellas och transpersoners utsatthet för brott i dagens . Men mycket återstår att göra och behovet av kunskap är stort. Inte minst behövs en större nationell studie av livskvalitet och levnadsförhållanden i dagens . En nationell studie gjordes i (den s.k. ) och visade att många homosexuellas, bisexuellas och transpersoners tillvaro trots de senaste årtiondenas positiva utveckling fortfarande präglas av utsatthet, isolering och dålig självkänsla. Inte minst gällde detta unga människor. En motsvarande studie av svenska förhållanden skulle ge viktiga kunskaper inte minst om levnadsförhållandena för homosexuella, bisexuella eller transpersoner som kan antas vara i en särskilt utsatt situation, såsom ungdomar, äldre, invandrare med bakgrund i en patriarkal kultur samt glesbygdsbor. Staten bör därför ta initiativ till en sådan studie. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Öka respekten för mångfald i den offentliga sektorn Arbetet inom den offentliga sektorn skall genomsyras av jämställdhet, jämlikhet och respekt för den enskildes integritet.