mot · GP02Sf43 · 2002-06-12 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:Sf43av och ()med anledning av prop. 2001/02:185 Uppehållstillstånd med tillfälligt skydd vid massflykt Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om bedömning av massflyktssituationer. avslår den del i regeringens proposition som ger regeringen möjlighet att meddela föreskrifter om att ytterligare kategorier av fördrivna personer än de som rådets beslut omfattar får ges tillfälligt uppehållstillstånd. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att asylansökningar skall prövas individuellt för den enskilde på hans eller hennes egna meriter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om synnerliga skäl som grund för uppskjuten asylprövning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att den som har tillfälligt skydd och ansöker om uppehållstillstånd på grund av skyddsbehov enligt 3 kap. 3 § utlänningslagen skall få sin ansökan prövad på samma villkor som den som ansöker om asyl. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om sociala rättigheter för de personer som beviljats uppehållstillstånd med tillfälligt skydd. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om barn och sociala rättigheter. Inledning Arbetet med att harmonisera asyl- och migrationspolitiken i EU går trögt. Av de förslag på åtgärder och de beslut som fattats på området är innehållet i huvudsak av restriktiv karaktär. Den s k illegala invandringen och flyktingsmugglingen skall bekämpas med alla medel. Genom skärpta transportörsansvar och en strikt viseringspolitik skall ekonomiska flyktingar skiljas från riktiga flyktingar. Sanningen är dock den att den ökande flyktingsmugglingen i huvudsak är ett resultat av att EU:s medlemsstater med olika skärpta procedurregler gjort det allt svårare för människor att få sin asylfråga prövad. Att här göra ytterligare skärpningar i bekämpandet av flyktingsmuggling är enligt vår uppfattning fel väg att gå. Tuffare regler kommer inte att innebära att smugglingen av människor på flykt kommer att minska. Istället kommer metoderna för att gömma undan människor i olika transportmedel att bli ännu mer omänskliga. Lönnutrymmena i båtar och lastbilar kommer att bli mindre och farligare. Istället menar liberalerna att arbetet nu måste fokusera på att skapa gemensamma regler för vilka skäl som skall bedömas som tillräckliga för att bevilja asyl och hur asylansökningar skall bedömas. Strävan måste här vara att ta fram en gemensam bedömning på så humanitär nivå som möjligt. Annars kommer ribban att sättas av de mest restriktiva staterna, eftersom effekten blir att asylsökande söker sig till de stater där sannolikheten att få asyl är störst. Gemensamma minimiregler, en harmonisering av EU-ländernas asylrätt, är en förutsättning för en fungerande gemensam europeisk flyktingpolitik. Tyvärr har än så länge inga mänskliga framsteg gjorts på detta område. I regeringens proposition 2001/02:185 Uppehållstillstånd med tillfälligt skydd vid massflykt föreslås besluta om genomförandet av rådets direktiv /55/EG om miniminormer för att ge tillfälligt skydd vid massiv tillströmning av fördrivna personer samt om åtgärder för att främja en balans mellan medlemsstaternas insatser för att ta emot dessa personer och bära följderna av detta. EG-direktivet, som är ett led i EU:s harmoniseringsprocess på det flyktingpolitiska området, är på många sätt välkommet. Ett solidariskt ansvarstagande för att ta emot en massiv tillströmning av människor på flykt undan krig och katastrofer är inte bara nödvändigt, utan även en skyldighet för EU:s medlemsstater. Frågan om hantering av s k massflyktssituationer har varit uppe till behandling tidigare i . Redan innan EG-direktivet antogs lade regeringen fram ett förslag om hantering av s k massflyktssituationer. Efter massiv kritik från bl a UNHCR, flyktingorganisationerna och samtliga partier utom Socialdemokraterna tvingades regeringen dock att dra tillbaka sin proposition. liberalerna fann det bl a oacceptabelt att regeringen i förslaget gjorde det möjligt att rucka på den individuella asylprövningen. Förslaget gick ut på att personer som i en massflyktssituation tog sig till skulle berövas sin rätt att på personliga grunder söka asyl. Efter misslyckandet med massflyktsförslaget inbjöds samtliga partier och berörda organisationer till överläggningar om utformandet av ett nytt förslag. På så sätt gav regeringen sken av att man tagit lärdom av sina misslyckanden och att ett nytt förslag var på väg att läggas års . Så blev emellertid inte fallet. Istället har regeringen inväntat det färdigförhandlade EG-direktivet, vars genomförande behandlas i nu liggande proposition. Bedömning av massflyktssituationer Det är svårt att definiera vad som är en massflyktssituation. Är det när massflykten nått ett lands gränser, eller är det då den uppstår i ursprungslandet? Varken EG-direktivet eller regeringens proposition gör något kvalificerat försök att reda ut frågan. Låt oss dock själva problematisera frågeställningen genom att ta flyktingkatastrofen i Kosovo som exempel. Den utdragna konflikten i Kosovo, alltsedan 1989 upphävde provinsens autonoma ställning och införde ett allt hårdare polisstyre över den kosovoalbanska majoriteten fram till och med det långa kriget , ställde och flyktingpolitik i blixtbelysning. På genomförde Milosevicregimen en folkfördrivning som drev mer än en halv miljon människor på flykt till och . tvingades och , två fattigaste och mest utsatta stater, ta emot och härbärgera flera hundra tusen kosovoalbaner av de båda staternas egna befolkningar. Det vore som om skulle ta emot 1,5 miljoner asylsökande eller att skulle ta emot 12 miljoner asylsökande och då skulle det ändå röra sig om två av mest välmående stater. När inströmningen av asylsökande från Bosnien var som störst kom det ca 80 000 till och ett par hundra tusen till ! När EU:s flyktingansvariga ministrar, efter det att kosovoalbanerna i hundratusental vällt in i och , samlades för att överlägga om hur skulle kunna bidra till att lätta på bördan, förmådde man sig bara till en samlad utfästelse om att kortfristigt kunna ta emot upp till 80 000 flyktingar. , och var de stater som tog emot flest. Trots att efter en kraftansträngning förklarade sig kunna ta emot upp till 5 000 blev det i slutändan bara ca 3 500. Den svenska uttagningsdelegationen från visade sig vara bland de mest senfärdiga, när det gäller att välja ut dem som skulle få en i . Inför ankomsten av kosovoalbanska flyktingar utnyttjade sig regeringen av bestämmelsen om att kunna utfärda tillfälliga tillstånd i massflyktssituationer. Frågan är om detta var riktigt. svar är tydligt nekande. Visst uppstod massflykt när flera hundratusen kosovoalbaner tvingades fly sitt hemland på grund av kriget och folkfördrivningen. och övriga undvek dock att drabbas av denna massflyktingvåg. liberalerna avvisar bestämt tillfälliga uppehållstillstånd som ett regelmässigt inslag i svensk eller europeisk flyktingpolitik. Att i eller annat EU-land tvinga flyktingarna tillbaka är både inhumant och ohanterligt. När rådet beslutar om föreliggandet av en massflyktssituation måste UNHCR:s synpunkter beaktas mycket noggrant. Om UNHCR gör en motsatt bedömning än rådet om att det ej föreligger en massflyktssituation bör rådet följa UNHCR:s bedömning. Vad som ovan anförs om bedömning av massflyktssituationer bör ge regeringen tillkänna. Ytterligare kategorier av fördrivna personer I propositionen föreslås att regeringen, vid eventuella framtida massflyktssituationer, får möjlighet att meddela föreskrifter om att ytterligare kategorier av fördrivna personer än de som rådets beslut omfattar får ges tillfälligt uppehållstillstånd. Dessa personer skall ha fördrivits av samma skäl och från samma ursprungsland eller ursprungsregion som den personkrets som omfattas av rådets beslut. Regeringen använde sig av denna möjlighet redan i samband med konflikten i Kosovo. Regeringen, som aldrig velat se asylsökande från Kosovo som riktiga flyktingar, gjorde ett tragiskt misstag då den inordnade tusentals kosovoalbaner, som redan vistats i utan att ha fått uppehållstillstånd, i samma förordning om tillfälliga tillstånd. Ett flertal flyktingar som ansökt om uppehållstillstånd redan innan den s k massflyktssituationen uppstod fick vänta på besked. Förfarandet var djupt inhumant. Att göra denna möjlighet till regel, som regeringen nu föreslår, är enligt liberalernas uppfattning helt oacceptabelt. Asylsökande som befunnit sig i och som ej fått sina uppehållstillstånd beviljade kan komma att drabbas mycket hårt. Förslaget medför ett mycket oklart rättsläge för den asylsökande och denna del bör därför avslås av . Uppskjuten asylprövning och sociala rättigheter Det är viktigt att klargöra att EG-direktivet innehåller miniminormer för att ge tillfälligt skydd vid massiv tillströmning av fördrivna personer. Det finns således inget som hindrar ett medlemsland från att i vissa fall gå längre än vad direktivet medger. Av den anledningen anser liberalerna att det ej är rimligt att som regeringen nu föreslår kunna undanta personer rätten till en individuell asylprövning det tillfälliga uppehållstillståndet löper. EG-direktivet ger medlemsstaterna en möjlighet att skjuta upp asylprövningen till den tidpunkt det tillfälliga uppehållstillståndet upphör om mängden asylansökningar innebär svårigheter att bibehålla en väl fungerande asylprocedur. Det finns dock inget i direktivet som hindrar en medlemsstat från att omgående pröva individuella asylansökningar. liberalerna menar att det är avgörande att varje enskild individ som flyr undan förföljelse skall ha rätt att få sin sak prövad individuellt och under rättssäkra former. Uppskjuten asylprövning skall enligt förslaget kunna göras om särskilda skäl föreligger, t ex om arbetsbelastningen blir utlänningsmyndigheterna övermäktig. Frågan är dock vad som menas med särskilda skäl. Det är stor skillnad mellan att behöva behandla ett tusental asylansökningar och ett tio- eller hundratusental. Enligt vår uppfattning måste det uppstå en mycket extrem situation innan det kan anses legitimt att skjuta på asylprövningen. Grundprincipen, såsom den fastslagits i internationell rätt, att asylansökningar skall prövas individuellt för den enskilde på hans eller hennes egna meriter skall ligga fast, oavsett om det rör sig om en massflyktssituation eller inte. Enligt liberalernas uppfattning vore det således mer lämpligt att använda uttryckssättet synnerliga skäl som grund för uppskjuten asylprövning, vilket bör ge regeringen tillkänna. Den som har tillfälligt skydd och ansöker om uppehållstillstånd på grund av skyddsbehov enligt 3 kap. 3 § utlänningslagen skall få sin ansökan prövad på samma villkor som den som ansöker om asyl. liberalerna är vidare kritiska till regeringens förslag om att undanta den som beviljats uppehållstillstånd med tillfälligt skydd från att folkbokföras som det tillfälliga skyddet föreslås gälla. Regeringen föreslår istället att de personer som beviljats tillfälligt uppehållstillstånd i en massflyktssituation uteslutande skall vara berättigade till bistånd enligt lagen om mottagande av asylsökanden. Förslaget innebär att personer som t ex är i behov av rehabilitering eller annan vård som ej är att betrakta som akut inte kommer att berättigas det under en så pass som . Barn skall teoretiskt sett ha rätt till all sjukvård, men i praktiken vet vi att exempelvis ett handikappat barn utan personnummer har svårt att få tillgång till specialistvård. Vi inser dock att det vid en mycket extrem situation kan bli svårt att erbjuda ett mycket stort antal människor de bosättningsbaserade socialförsäkringsförmåner som folkbokföring medför. menar vi att det är inhumant att inte kunna erbjuda t ex en funktionshindrad den vård eller den hjälp personen är i behov av. Detsamma gäller t ex för personer med svåra traumatiska upplevelser bakom sig, såsom tortyr, våldtäkt eller andra former av psykiskt, fysiskt eller sexuellt våld. liberalerna anser att en extensiv tolkning bör göras i fråga om sociala rättigheter för de personer som beviljats uppehållstillstånd med tillfälligt skydd. Barn som i en massflyktssituation kommer till vårt land har en ovillkorlig rätt till hälso- och sjukvård liksom skolgång. Vad som ovan anförs om sociala rättigheter bör ge regeringen tillkänna. () ()