mot · GQ02U298 · 2002-10-23 00:00:00 — politik strävar efter att möjliggöra för enskilda människor, länder, grupper av länder, regioner och det globala samfundet att ta ansvar för sig själva, för andra och för vår gemensamma värld. För att nå en utveckling i vår värld behöver vi en fungerande fri internationell handel, en handel som gynnar och är till fördel för folk och länder, både i nord och i syd. Handeln och systemen som används ska vara demokratiska och alla ska ha lika villkor för att delta i processen. Flera förbättringar går att göra, både inom systemen och med innehållet i dem. Vi vill ha en hållbar utveckling, en rättvis utveckling. Subventioner och exportstöd bör avskaffas, ska ha tillgång till marknader, livsmedelskvalitet och livsmedelssäkerhet ska säkras. 3 Förslag till riksdagsbeslut 12 5 Varför fri handel? 6 De handelspolitiska aktörerna 15 6.2 och () 16 7 De stora handelsfrågorna 18 7.1 Handel utvecklingsländer 19 7.2 Handel miljö 19 7.3 Handel jordbruk, livsmedelssäkerhet och socker 20 7.4 Handel immaterialrätt 23 3 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om demokrati, verklig frihandel och ökat bistånd för att nå FN:s mål om halverad fattigdom. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om en öppen och rättvis handel mellan i- och u-världen.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om utvecklingsländernas förslag till förbättringar av den framtida processen i WTO.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om betydelsen av ett framgångsrikt resultat av den nuvarande världshandelsrundan.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att ge de fattiga länderna större möjligheter att delta i den globala beslutsprocessen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att en minskning av EU:s stödnivåer måste följas av liknande minskningar av subventioner och andra stödåtgärder i övriga WTO-länder. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att fortsatt bör påverka EU:s handelspolitik i en för mer positiv riktning.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att införa ett grönt tullsystem, dvs. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att bilateralt men även genom EU samt internationella organisationer bör utöva påtryckningar på att minska subventionerna till jordbruket. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att säkerställa möjligheten till särbehandling av inom WTO.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att bör verka för en fortsatt och ökad liberalisering av egen handelspolitik. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att det behövs klara regler för hur brott mot miljöavtal skall hanteras i handeln. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att med stor kraft bör driva att i-länderna avskaffar exportstöd till jordbruksprodukter. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att tydligare bör driva frågor om livsmedelskvalitet och livsmedelssäkerhet inför kommande WTO-förhandlingar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att ta konsumenternas oro för produktionsmetoder på allvar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om ett stopp för EU:s dumpning av socker och ett och fullständigt tillträde för de minst utvecklade ländernas (MUL) sockerexport.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att undanta såväl enskilda gener som organismer från kravet på patentbarhet i TRIPS (Trade Related Aspects of Intellectual Property Rights) artikel 27.3 (b).2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att översynen av artikeln måste leda till att den harmoniseras med FN:s konvention om biologisk mångfald.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att förlänga implementeringstiden för TRIPS artikel 27.3 (b) till efter det att översynen av artikeln är genomförd.2 1 Yrkandena 24, 7, 8, 10 och 16 hänvisade till NU. 2 Yrkandena hänvisade till LU. Förstörelsen av miljön och naturresurserna är en global ödesfråga. Orsakerna står att finna dels i västvärldens överkonsumtion, dels i den utbredda misären i tredje världen. Ny teknik innebär som regel mer miljövänliga och resurssnåla lösningar, men de oerhörda produktions- och konsumtionsvolymerna innebär ändå stora belastningar på miljön och naturresurserna. Om västvärldens konsumtionsnivå skulle bli ett globalt genomsnitt skulle det leda till en ekologisk kollaps. Det finns två stora utmaningar när det gäller en mer omfattande, ansvarskrävande global samhällsstyrning. Den första är att öka pluralismen att bredda utrymmet så att även grupper som står utanför statens formella institutioner kan delta i det globala beslutsfattandet. Den andra är att ge utvecklingsländerna en större roll i de multilaterala institutionerna genom ökat deltagande och ansvarskrävande. För att nå FN:s mål om halverad fattigdom krävs ökad demokrati och folkliga krav i fattiga länder. I det rika nord och väst krävs verklig frihandel som öppnar marknaderna för produkter från utvecklingsländerna, och ökat bistånd. Vad som ovan nämnts om ökad demokrati, verklig frihandel och ökat bistånd för att nå FN:s mål om halverad fattigdom bör ges regeringen till känna. EU:s och jordbrukspolitik är ett centralt problem. Det beräknas att det enorma skattefinansierade stöd som västvärldens jordbruk mottar uppgår till per dag. Det är pengar som fördyrar jordbruksprodukter här, hindrar utvecklingsländer från att exportera hit och dessutom, via exportstöd, sänker världsmarknadspriserna och därmed hindrar utvecklingsländerna från att sälja även till andra områden. Växande handel är av största vikt för att hjälpa fattiga länder ur misären. finns det anledning till att vara kritisk till den nya frihandelsrundan inom WTO. De rika länderna inte har gjort något för att öppna våra marknader för jordbruks- och tekoprodukter, de områden som är viktigast för de fattiga länderna. Den andra orsaken är att EU och , mot vilja, försöker ge WTO makt att besluta om gemensamma regler för investeringar, miljö, arbetsvillkor, offentlig upphandling, patent och tjänster. Dessa frågor hör inte hemma i en handelsorganisation. WTO ska inte styra stora delar av utvecklingspolitik. 5 Varför fri handel? Genom handel möts människor och idéer och kunskaper sprids snabbt, vilket stimulerar den ekonomiska, politiska, kulturella och vetenskapliga utvecklingen. Handel bygger på frivilliga överenskommelser och förtroendefullt samarbete samt främjar egenskaper som ansvar och hederlighet. Till skillnad från krig, som bygger på att erövra byten, bygger handel på att åstadkomma utbyte. Många av de värden vi förknippar med västerlandets ideal som demokrati, humanitet, tolerans och fredligt umgänge människor emellan kan därmed sägas vara frukter av internationell handel. Människor kommer i kontakt med andra kulturer, vilket främjar nyfikenhet och öppenhet. Historiskt har samhällen med stor internationell handel ofta varit nydanande inom kultur och vetenskap; handeln bidrar dels till materiell rikedom som kan finansiera vetenskap och kultur, dels till ett öppet samhällsklimat som stimulerar kreativt tänkande. Allt tal om frihandel och marknadsekonomi klingar falskt så länge i-länderna fortsätter att begränsa marknadstillträdet för de fattiga ländernas jordbruksvaror och fortsätter att, i strid med de antidumpningsklausuler de själva gärna tillgriper, dumpa sina överskott på världsmarknaden och därmed sabotera för många fattiga länders bönder. Kött från EU kostar till exempel i många länder i bara hälften så mycket som det inhemskt producerade köttet. Globala marknader måste förändras fundamentalt för att ta itu med orättvisorna mellan nord och syd. Handel kan i mångt och mycket vara såväl tillväxt- som välståndsgenererande men är ingalunda oproblematiskt eller okontroversiellt. sker den internationella handeln alltmer på icke jämbördiga villkor. Protektionism och handelshinder i i-länderna slår hårt mot produkter och befolkning. En öppen och rättvis frihandel mellan i-världen och u-världen måste finnas i alla handelssträvanden. Den industrialiserade världen talar om fri handel, men den öppna marknaden för saknas. Vad som ovan sagts om en öppen och rättvis frihandel mellan i- och u-världen bör ges regeringen till känna. 6 De handelspolitiska aktörerna EU och är världens två största ekonomier och handeln dem emellan är världens största bilaterala handelsförbindelse. En gång varje halvår håller EU och toppmöten om bland annat handelsfrågor. Trots att bägge parter betonar vikten av frihandel och att stärka världshandelsorganisationen ställning har de varit inblandade i en rad handelskonflikter om bland annat hormonbehandlat kött, bananer och stål. WTO:s struktur och förhandlingsformer ses av många som i praktiken ganska odemokratiska, trots att varje medlemsland har en plats och en röst. Många utvecklingsländer kritiserar den bristande demokratin i WTO. Uruguayrundan dominerades helt av de rika länderna medan fattiga länder i syd, som inte hade resurser att delta i förhandlingarna på alla områden, hade mycket mindre möjlighet att påverka avtalen. Förhandlingarna skedde också ofta i slutna rum dit bara vissa hade tillträde. Dessa problem har fortsatt genomsyra WTO:s verksamhet. hålls flera möten i . har mycket små delegationer jämfört med i-länderna och därmed mycket mindre möjlighet att påverka utformningen av förslag. Ett tjugotal medlemsländer har ingen permanent delegation alls i . De egentliga besluten fattas i konsensus under stark påverkan av de största och rikaste länderna. lade en grupp utvecklingsländer fram ett papper med förslag till hur den framtida processen borde förbättras. Det var inga väldigt uppseendeväckande saker som föreslogs: att förberedande konsultationer ska vara transparenta och öppna, att det ska finnas tillräckligt med tid att sätta sig in i olika förslag, att det utkast till ministermötesdeklaration som skickas från till respektive ministerrådsmöte måste vara based on consensus eller tydligt markerat var man inte är överens. Vad som ovan sagts om utvecklingsländernas förslag till förbättringar av den framtida processen i WTO bör ges regeringen till känna. WTO:s medlemmar inledde den så kallade Utvecklingsrundan från . Ett genomgående tema i förhandlingarna är tekniskt bistånd och kapacitetsbyggande. Behovet av att ta hänsyn till situation understryks i nästan alla paragrafer i deklarationen. Utvecklingsrundan från sattes i gång i en världsekonomisk situation som betraktades som svag. Världsekonomin har inte förbättras märkbart . Konjunkturläget har inte varit så här osäkert på mycket . Krigshotet mot och börsraset hämmar framtidstron. Därför är det än viktigare att verkligen åstadkomma något av denna runda. Framtiden för ett flertal människor är beroende av denna. Vad som ovan anförts om betydelsen av att nuvarande världshandelsrunda når ett framgångsrikt resultat bör ges regeringen till känna. WTO:s femte ministermöte hålls i i . Den viktigaste punkten på agendan är, som det ser ut , att färdigställa de utkast till åtaganden på jordbruksområdet som medlemsländerna i den pågående handelsförhandlingen ska ha presenterat till detta möte. Detta ministermöte är också tänkt att fungera som en granskning (midterm review) för de förhandlingar som pågår och som ska vara avslutade . Till ministermötet i måste substantiella framsteg ha gjorts på alla områden från Doha-agendan för att få en framgångsrik konferens. 6.2 och () Ett stort nätverk av organisationer har gjort en omfattande genomgång av hur och ekonomiska politik har slagit mot världens fattiga. Resultatet, som presenterades , blev en chock. Den marknadsliberala politik som förts i fattiga låntagarländer är deprimerande ökade klyftor, högre arbetslöshet, dyrare sjukvård och utarmade naturresurser. och domineras av de industrialiserade länderna, som gemensamt har av röststyrkan. Institutionerna fattar viktiga beslut, såsom om vilka länder som ska få lån och skuldlättnader samt vilka krav som bör gälla för detta. har de länder som lånar ut pengar större möjlighet att påverka beslut än de länder som behöver låna pengarna. Det är viktigt att båda sidor har inflytande och möjlighet att påverka i hela processen för att resultatet ska bli så bra som möjligt. Naturligtvis behövs det nationalekonomisk expertis som kan se vilka reformer som behövs för att öka ett lands tillväxt och välstånd, men det behövs också tas hänsyn till de enskilda utvecklingsländernas förhållanden. De fattiga länderna borde självklart ges större möjligheter att delta i den globala beslutsprocessen. Detta bör ges regeringen till känna. anser att och måste fortsätta utvecklingen mot att även humanitära, sociala och kulturella aspekter ska vägas in så att de slår igen inom hela systemet. Krav på avregleringar inom utvecklingsländerna är positiva men de måste ske gradvis så att näringslivet hinner anpassa sig. har dock länder i det närmaste tvingats till långtgående och snabba liberaliseringar för att få lån från IMF. Man kan inte bara ta hänsyn till ländernas budgetar utan hänsyn måste även tas till människor. EU är en betydande exportör av jordbruksprodukter. var EU nettoimportör av jordbruksprodukter. Detta har förändrats så att EU nu är världens största importör av jordbruksprodukter och världens andra största exportör efter . Framför allt exporteras spannmål, kött- och mejeriprodukter från EU-länder. En stor del av exportökningen består av förädlade produkter. Exporten av till exempel spannmål och kött- och mejeriprodukter motsvaras av en ungefär lika stor import av fodervaror, framför allt soja. För att garantera konkurrens på lika villkor och en väl fungerande marknad, måste en minskning av EU:s stödnivåer följas av liknande minskningar av subventioner och andra stödåtgärder i övriga WTO-länder. Detta bör ges regeringen till känna. EU har vid ett flertal tillfällen lovat att unilateralt sänka sina handelsbarriärer för export från minst utvecklade länder (MUL). Efter påtryckningar från europeiska lobbyorganisationer presenterade kommissionen ett avtal, det s k Everything but Arms som innebär att MUL kan exportera alla varor utom vapen och ammunition helt tullfritt till EU. Bananer, ris och socker är viktiga produkter för MUL. För dessa varor, där EU tillämpat omfattande importhinder, ska tullarna successivt avvecklas. Övergångsperioder gäller dock för bananer, som kan exporteras tullfritt , samt för socker och ris, som kan exporteras tullfritt . Konsekvenserna av denna liberalisering väntas inte bli dramatiska i EU, eftersom MUL:s export endast motsvarar av världsmarknaden. bör fortsatt påverka EU:s handelspolitik i en för mer positiv riktning. Detta bör ges regeringen till känna. I stora drag förutses minskade stöd och tullar i EU leda till minskad dumpning av överskott, ökade världsmarknadspriser och ökat tillträde till EU:s marknad. Det finns en oro för att reformer av de rikare ländernas jordbrukspolitik skulle medföra en allmän stegring av världsmarknadspriserna och därmed dyrare mat. De som är stora nettoimportörer av livsmedel skulle få känna av ytterligare påfrestningar. EU:s ställning i världshandeln bör användas offensivt, t.ex. för att driva miljökrav. En övergripande målsättning bör därför vara att införa ett grönt tullsystem, dvs. generösare tullbestämmelser för exportörer som uppfyller vissa fastställda miljökrav. Detta bör ges regeringen till känna. beslut att införa tariffer och strafftullar på på importerat stål togs emot med bestörtning. EU och en rad andra stålproducerande länder anklagade för protektionism och hotade med handelspolitiska motåtgärder. Bush framstod inte längre som lika trovärdig i sin självpåtagna roll som frihandelns banerförare. har ju fattat ett beslut om att kraftigt höja subventionerna till jordbruket, snarare än att minska dem. nya jordbrukslag möjliggör bidrag på . bör, både i bilateralt samarbete med och genom EU samt internationella organisationer, utöva påtryckningar på att minska subventionerna till jordbruket. Detta bör ges regeringen till känna. 7 De stora handelsfrågorna finns därför separata internationella avtal inom WTO som reglerar omfattningen av gränsskydd och stödåtgärder inom jordbruket (jordbruksavtalet) samt sanitära och fytosanitära skyddsåtgärder för t.ex. livsmedel, djurhälsa och växtskydd (). SPS-frågorna får också en allt större internationell betydelse, vilket sammanhänger med att antalet handelspolitiska konflikter som rör åtgärder till skydd för konsumenter, djur och växter har ökat i antal. Krav på att förbättra avtalet för att bättre garantera såväl skydds- som frihandelsintressena har rests. Liksom jordbruksfrågorna är även SPS-frågorna av stort politiskt intresse för . De minst utvecklade länderna ges inte chansen att förbättra sin situation genom att exportera varor. Frihandel skulle vara ett effektivt sätt att integrera dessa länder i världsekonomin. Inom ramen för WTO måste export- och handelshinder gentemot MUL undanröjas. Möjligheten till särbehandling av måste säkerställas. Detta innebär att handeln måste liberaliseras och kombineras med skydd för miljö- och kulturvärden och landsbygdsutveckling. Traditionella jordbruksmetoder i måste respekteras inom WTO. Vad som ovan anförts om att säkerställa möjligheten till särbehandling av bör ges regeringen till känna. Fattiga länder omges ofta av andra fattiga länder som stänger sina gränser för varandra och dessutom lägger exportskatter och andra pålagor på livsmedel så att det i praktiken blir omöjligt för bönderna att sälja sina produkter. Liberaliseringar av egen handelspolitik har inte bara bestått av minskade importhinder, utan även i flera fall av intern avreglering i form av minskade subventioner, avskaffad priskontroll, privatisering av statsägda företag och devalvering av valutor. bör verka för en fortsatt och ökad liberalisering av egen handelspolitik. Detta bör ges regeringen till känna. Även de inhemska regelverken för handel med t ex jordbruksprodukter motverkar ofta jordbruksproduktionen. Resultatet blir att motiven för att utveckla lantbruket begränsas. Situationen är så allvarlig att jordbruket i många länder producerar allt mindre för försäljning och alltmer enbart för familjernas självhushåll. Sambandet mellan handel och miljö är en annan komplex fråga. De konkurrensförhållanden som globaliseringen fört med sig i bl.a. har inneburit en mycket hög kostnad för miljön. På en kontinent där i stort sett all export är råvaror och jordbruksprodukter är den ekologiska balansen särskilt utsatt för den ständiga produktivitetsökning som följer av ökad efterfrågan och ökad konkurrens. En hållbar utveckling kräver att miljö- och handelsfrågor går hand i hand, det ena ska inte överordnas det andra. På världstoppmötet i fick också EU-länderna igenom kravet på att internationella miljöavtal inte ska underordnas WTO:s handelsavtal. Vi måste få vår ekonomi att växa genom fler företag, som vi skonar miljön, så att vi får resurser till vår välfärd. Det behövs klara regler för hur brott mot miljöavtal ska hanteras i handeln. Detta bör ges regeringen till känna. Kritiker hävdar att de kommersiella drivkrafterna, i samspel med de nuvarande patentsystemen, dels leder till att kontrollen över världens grödor koncentreras till allt färre händer, dels stimulerar att de stora investeringarna satsas just på gentekniska lösningar inom jordbruk. Man varnar för att detta kan resultera i en maktkoncentration när det gäller det globala utsädet, hot mot biologisk mångfald och i värsta fall leda in i en teknisk återvändsgränd, med miljöfarliga konsekvenser. Det är i tredje världen som striden om det globala utsädet är som allra bittrast eftersom antalet småbrukare där räknas i många miljoner, de ekonomiska marginalerna är mycket små och de bönder som tar utsäde från sin egen gröda av traditionellt framtagna sorter dominerar. 7.3 Handel jordbruk, livsmedelssäkerhet och socker Jordbruks- och landsbygdspolitiken måste innebära en stegvis minskning av subventioner i enlighet med tidigare WTO-överenskommelser. Exportsubventioner ska avskaffas. Alla åtgärder som direkt eller indirekt stöder export ska minskas i takt med minskat importskydd och interna stöd. En omfattande handel med jordbruksråvaror och förädlade livsmedel är direkt och indirekt avgörande för livsmedelssäkerheten i världen nu och . Direkt för att import är ett krav för att klara livsmedelstillgången och indirekt för att livsmedelsexport på många håll i världen ger ekonomiska möjligheter till försörjning. IMF uppmanade de rika länderna att ta initiativet till att ta bort subventionerna på jordbruksprodukter för att hjälpa dem själva och fattiga länder. IMF skriver i sin rapport om utsikterna för världsekonomin att ett sådant stöd i de rika länderna uppmuntrar till överproduktion vilket sänker världsmarknadspriserna och skadar andra jordbrukare och de egna konsumenterna. Totalt uppgår jordbruksstödet i industriländerna till mer än , av jordbrukarnas inkomster och av bruttonationalprodukten. Handeln med jordbruksprodukter står för av den totala världshandeln. Handel med jordbruksprodukter är en stor och komplicerad fråga. Frågor kring jordbruksförhandlingar, framför allt kring aspekterna livsmedelssäkerhet och ett hållbart jordbruk, är något som engagerar många organisationer. Diskussionen har många dimensioner och de konkreta konflikterna i WTO skär igenom i-land och u-land. EU, m.fl. vidhåller jordbrukets multifunktionalitet. Med det menar de att man inte kan behandla handel med jordbruk som handel med andra varor därför att det har helt andra implikationer för människa och miljö. I praktiken är multifunktionalitet något som både folkrörelser och en hel del är helt överens med EU om. Både organisationer och driver krav om att olika skyddsåtgärder, exempelvis tullar, ska kunna införas om det är viktigt för matförsörjningen. Många organisationer anser att den sorts subventioner som eventuellt kan behövas för att inom EU eller andra delar av den rika världen upprätthålla jordbrukets funktion för t.ex. miljön eller kulturlandskapet är okej. Ett problem är att EU, i alla fall delvis, använder multifunktionalitetsbegreppet för att försvara sina nuvarande exportsubventioner, tullar och subventioner för icke hållbart jordbruk. Det har gjort att själva ordet multifunktionalitet har blivit nästan omöjligt i diskussionen. Det är viktigt att hålla isär ordet från det faktiska innehållet. Under Dohamötet var frågan om huruvida ett åtagande skulle göras för att avskaffa exportsubventionerna på jordbruksområdet svår för EU. anser att i-ländernas exportstöd till jordbruksprodukter utgör ett allvarligt hinder mot möjligheter att exportera på världsmarknaden. Kompromissresultatet i är endast ett steg på vägen. bör med stor kraft driva att i-länderna avskaffar exportstöd till jordbruksproduktion i fortsättningen. Detta bör ges regeringen till känna. för jordbruk möttes . Temat för mötet var de gula, blå och gröna boxarna i jordbruksavtalet. Den gröna boxen innehåller stöd som tills vidare accepteras utan reduktionskrav. Den gula boxen innehåller stöd som strider mot avtalets grundprinciper och i princip ska förbjudas, men som tills vidare accepteras mot krav på gradvis reducering. Den blå boxen innehåller stöd som strider mot avtalets grundprinciper, men som tills vidare får fortsätta utan reducering förutsatt att de kopplas till krav på produktionsbegränsning. Större delen av innehållet utgörs av EU:s direktstöd. I takt med att boxarna blir allt viktigare för vissa länders jordbrukspolitiska måluppfyllelse kommer de mer i skottlinjen och får riktade krav om förändring på sig.