mot · GP02N58 · 2002-04-09 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:N58av m.fl. (mp)med anledning av prop. 2001/02:143 Samverkan för en trygg, effektiv och miljövänlig energiförsörjning Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om energipolitikens mål. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av en tidtabell för kärnkraftsavvecklingen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om den tyska modellen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ekonomiska styrmedel för att avveckla kärnkraften. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om säkerhetskraven för kärnkraften. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om skadeståndsansvar vid en reaktorolycka. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om 1997 års energipolitiska program. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om utgångspunkter för effektiva energimarknader. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om sanktionssystem riktat mot nätägare. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om omsättningskoncession för elhandel. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om konkurrensupphandling av anvisad elleverantör. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om utökad konsumentinformation. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om krav på timmätning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en alternativ avregleringsmodell. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kraftvärmebeskattningen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om regler och tillsyn på elmarknaden. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om nätkoncessionshavarens informationsplikt. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om mål för el producerad med förnybara energikällor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett nytt stödsystem för förnybar elproduktion. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om särskilda åtgärder för vindkraft. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om effektiv energianvändning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om mål för . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en kommission för att granska roll. 1 energipolitik i sammanfattning Regeringen, och energipolitik, som sedan det energipolitiska beslutet också är energipolitik, är inte en politik för omställning av energisystemet, utan en politik som i bästa fall kan leda till stängning av två kärnkraftreaktorer med bibehållen eller förstärkt elbalans till priset av ökade koldioxidutsläpp. Föreliggande proposition är en fortsättning längs den felriktade inslagna vägen. de grönas energipolitik innebär däremot en total omställning av energisystemet till ett uthålligt system, med elproduktion baserad på förnybara energislag och en slutgiltig avveckling av kärnkraften . Vi har i vår energipolitiska motion (1996/97:N27) visat hur minst tre kärnkraftreaktorer avvecklas som koldioxidutsläppen från energisektorn minskar. Det innebär att vi utöver regeringens förslag vill avveckla ytterligare minst en reaktor. Detta måste betraktas som helt i enlighet med vad linje 2 lovade inför folkomröstningen och borde därför kunna få majoritetens stöd i . Lägre ambitionsnivå än så kan inte vara rimlig! de gröna föreslår, till skillnad från regeringen, en strategi för kärnkraftsavveckling. Vår strategi innebär ett aktivt utnyttjande av marknadsekonomiska styrmedel för huvuddelen av kärnkraftsavvecklingen, utifrån grunduppfattningen att alla energislag skall betala sina fulla kostnader. Detta borde vara självklart också för gamla partier vars ideologi bygger på traditionell marknadsekonomi. Vårt förslag innebär att kärnkraftselen kompenseras med minskad elanvändning genom såväl konvertering från eluppvärmning som effektivisering och hushållning samt genom utbyggnad av ny elproduktion med förnybara energislag. Vi anser att den svenska atomansvarighetslagstiftningen i grunden skall revideras med inriktning mot att kärnkraftproducenterna skall betala sina egna riskkostnader och ta ett fullt skadeståndsansvar i händelse av en reaktorolycka. Det är orimligt att de som investerar i solvärme, vindkraft eller biobränslen skall bekosta sina egna försäkringar fullt ut, medan ägare av kärnkraftverk skall undantas från denna skyldighet. Det är effektivt att marknaden själv får vara med om att bedöma det verkliga marknadsmässiga priset på el från kärnkraften. internationella åtaganden på klimatområdet skall inte urholkas, utan snarare utvecklas. skall driva en nationell politik som gör att dessa åtaganden uppfylls. Vi accepterar således inte satsningar på fossilgas. Våra internationella åtaganden om skydd av den biologiska mångfalden skall också respekteras. Vi ser, vilket redovisas detaljerat i en tidigare energipolitisk motion (1996/97:N27), en god utvecklingspotential för hushållning, effektivisering, biobränslen, stor- och småskalig vindkraft samt även modern solvärme- och solcellsteknik. Vår energipolitik utvecklas närmare även i höstens energipolitiska motion (2001/02:N366). 2 Vår grundsyn de gröna grundar sina energipolitiska ställningstaganden på några strikt naturvetenskapliga grunder: Såväl fossila bränslen som kärnkraft måste avvecklas därför att de inte är uthålliga. Det är förenat med stora risker att vänta med avvecklingen eftersom grundläggande livsbetingelser hotas. De egentliga kostnaderna för dessa båda energislag, och de verksamheter de används till, ökar så kraftigt sedda ur ett grundläggande naturvetenskapligt perspektiv att vi aldrig får bättre råd än nu att genomföra förändringsarbetet. Vår grundsyn är således att det är såväl naturvetenskapligt nödvändigt som ekonomiskt önskvärt att nu bygga upp långsiktigt hållbara energisystem. Priset för den nödvändiga omställningen blir större ju längre vi väntar. Världens energiförsäljare är mäktiga. Deras uppdrag är att sälja bilden av att större energiomsättning leder till ökad välfärd. Olje- och kärnkraftsintressena har en stark ställning då det gäller att forma denna världsbild som bygger på tesen att mer är detsamma som bättre. Dessvärre har regeringen baserat sin energipolitik på denna felsyn. Den stora utmaningen är nu att ompröva denna världsbild i grunden. Jordklotet tål helt enkelt inte att vi fortsätter med det gamla synsättet. Det leder oss in i en situation som är ekologiskt ohållbar och därmed också så socialt ohållbar att det vi lärt känna som demokrati hotas. En rimlig bedömning är att de rika industriländerna, som bara omfattar tjugo procent av jordens befolkning, måste halvera sin energianvändning om vi skall klara av vår gemensamma överlevnad på vårt hem i . de gröna hävdar bestämt att en utveckling som inte håller för att ge framtida generationer välstånd inte är bärkraftig. Vi hävdar, trots att det kan uppfattas som obekvämt, att människor i alla länder har rätt till en rättvis andel av miljöutrymmet och att vi alla måste lära oss att leva på ett sätt som alla kan leva alltid. Detta medför att vi i vår del av världen måste ändra livsstil. Ingenting säger att den nya hållbara livsstilen skulle ge sämre välfärd än . Det samhälle vi lever i har, trots stor energiomsättning, inte ens lyckats klara de målsättningar som sätts upp: låg arbetslöshet och stabil ekonomi. Än mindre har miljömålen kunnat uppnås. de grönas uppfattning är att användningen av fossila bränslen skall minskas samt att kärnkraften skall avvecklas helt. Vårt mål är inte att ersätta bortfallet av energi fullt ut. Även biobränslen, solceller och andra mer kretsloppsbaserade tekniker måste ses i ett globalt perspektiv och det gäller att finna en optimal snarare än en maximal användning. Effektivisering av energianvändningen, dvs. att ta till vara energins arbetsinnehåll (exergin), genom ny modern teknik, både i producent- och konsumentleden, är i detta perspektiv en viktig faktor. Men ännu viktigare är att samhället styrs, främst genom ekonomiska styrmedel, på så sätt att energiomsättningen hålls på en, ur globalt perspektiv, hållbar nivå. För de gröna är det dessutom naturligt att peka på att den materialistiska världsbilden som dominerar måste utvecklas till en världsbild där social och kulturell livskvalitet väger tyngre än exempelvis varugenomströmning. I en tidigare energipolitisk motion (1996/97:N27) presenterade vi såväl en strategi som konkreta förslag på hur skall kunna närma sig en mer hållbar utveckling inom energiområdet. Strategin och förslagen har sin grund i det dagspolitiska läget och har därför anpassats till vad som borde kunna vara politiskt möjligt att redan nu göra. de gröna vill naturligtvis gå fortare fram vi anser t.ex. att kärnkraftens miljöpåverkande livscykel och säkerhetsbedömning är skäl för en total avveckling . 3 Ett energipolitiskt slutmål ett enhetligt system Ekonomiska styrmedel som t.ex. energiskatter är kostnads- och marknadseffektiva sätt att nå energipolitiska mål. De har också den fördelen att de bidrar till att målen kan uppnås med mindre belastning av statsbudgeten; i stället belastas, i enlighet med principen att förorenaren betalar, energiförbrukare. anser att energiskatterna skall utnyttjas för att nå miljömålen. En reformering bör leda till ett heltäckande energiskattesystem som rymmer alla former av energianvändning med så långt möjligt samma skattesatser för alla kategorier av förbrukare. Undantag eller nedsättning av beskattningen skall begränsas till ett fåtal områden, där de är nödvändiga med hänsyn till den internationella konkurrensen, främst den energiintensiva industrin. På undantagna områden skall andra medel för miljöstyrning tillämpas. Energibeskattningen skall främst omfatta följande skatteslag: En allmän energiskatt vars syfte är dels fiskalt, dels att allmänt hushålla med energi, som är en knapp resurs. Energiskatten relateras till energiinnehållet och skall i princip vara lika för alla energislag. En högre energiskatt måste dock tas ut för el. Energiskatten tas ut i konsumentledet. Miljöstyrande skatter, till exempel koldioxidskatt och effektskatt på kärnkraft, som tas ut i produktionsledet. Drivmedel belastas dessutom med en trafikskatt för att ta hänsyn till trafikens samhällsekonomiska kostnader, t.ex. kostnader för vägväsendet, särskilda miljöeffekter, trängsel och trafikolyckor. Anpassningen till en reformerad energibeskattning enligt ovan bör ske successivt på ett sådant sätt att marknadens aktörer får en rimlig omställningstid och så att den åsyftade miljöstyrningen upprätthålls och förstärks. Målet bör vara att alla bitar fallit på plats . Delar av energipolitik utvecklas närmare i motion 2000/02: N366. 4 Riktlinjer för energipolitiken 4.1 Energipolitikens mål anser att den målformulering som regeringen, och har ställt sig bakom har en för kortsiktig och snäv utgångspunkt. På ett flertal ställen i propositionen tycks det överordnade målet vara låga priser för industrin. Målet bör vara ett energisystem som är långsiktigt bärkraftigt, inom ramen för en långsiktigt uthållig utveckling, socialt, ekologiskt och ekonomiskt. I energisystemet ingår produktionen och konsumtionen. måste vi rätta mun efter matsäcken på energiområdet, d v s energiförbrukningen måste anpassas till de livsuppehållande ekosystemens förutsättningar. Den svenska energipolitikens mål bör närmare bestämt vara att inom ramen för en ekologiskt bärkraftig utveckling skapa förutsättningar för att förse landet med förnybar energi på ett sätt som medför att bl.a. näringslivet ges konkurrenskraftiga villkor och hushåll rimliga totalkostnader. Vårt förslag medför att varje energislag långsiktigt skall bära sina egna samhällsekonomiska kostnader, även risk- och miljökostnader. Endast genom att anpassa energisystemet till vad som är långsiktigt ekologiskt hållbart skapas förutsättningar i för såväl en robust ekonomisk utveckling som en god social utveckling. instämmer i propositionens förslag att det är viktigt att energitillförseln på den internationella marknaden sker med klara och tydliga miljömål. Vi instämmer också i bedömningen av vikten av likartade regler, avgifter, skatter och subventioner. Vi vill dock påpeka att det kan behövas olika regler på nationell nivå, beroende på situationen i det aktuella landet vid den aktuella tidpunkten. Så kan behovet att stimulera en viss förändring göra det motiverat att avvika från omvärlden på vissa punkter. anser också att en förutsättning för en ökad harmonisering är att den sker utifrån en ekologisk utgångspunkt och medför en miljömässig förbättring, till exempel en ökande integration av miljökostnader. Ett bra steg vore en anpassning av de svenska kraven på försäkringar för skada till tredje part i händelse av olycka till de krav som gäller i . 4.2 Kärnkraften 4.2.1 Behovet av en tidtabell Som regeringen inte tvekar att påpeka i andra sammanhang, t.ex. i samband med diskussionen om strategi för en hållbar utveckling, måste en trovärdig och verkningsfull politik ha konkreta mål och tidtabeller. efter folkomröstningen om kärnkraft uttalade sin tolkning av folkomröstningens resultat: att kärnkraften ska vara avvecklad . I samband med energipolitiska beslut togs slutåret bort, under hänvisning till att det inte var meningsfullt med årtalsexercis ifall kärnkraften skulle vara avvecklad till 2010 eller möjligen 2011 eller 2012. Den efterföljande utvecklingen har dock understrukit betydelsen av ett slutår, bl.a. för att marknadens aktörer ska kunna anpassa sina beslut. I avsaknaden av ett slutår för kärnkraften ökar osäkerheten bland såväl privata som offentliga aktörer, både producenter, förbrukare, potentiella investerare, reglerare och andra, om ifall man ska inrikta sig på en avveckling eller ej. anser att folkomröstningens resultat skall respekteras och att slutåret för kärnkraftsavvecklingen ska därför återinföras. En tidtabell för avställningen behövs också. 4.2.2 Tysk modell Propositionen aviserar att regeringen avser inbjuda företrädare för industrin till överläggningar för att uppnå en överenskommelse om energisystemet i likhet med vad som överenskommits i . Redan innan propositionen i sin helhet offentliggjorts har det dock visat sig att den i denna del är så otydlig att de inblandade partierna gör olika tolkningar av den. Så har ledaren för ett av partierna sagt att industrin ska bjudas in medan den ansvarige ministern har sagt att de ska bjudas in först (efter valet). Företrädaren för ett parti hoppas att resultatet ska bli att kärnkraften är avvecklad , medan den ansvarige ministern öppet har resonerat om att det kan ta . Ministern har också uttryckt förståelse för industriföreträdares motkrav på en avveckling av effektskatten på kärnkraften. Som en tidigare sakkunnig för energifrågor på departementet och tidigare energipolitisk talesman för ett annat av de i uppgörelsen ingående partierna har skrivit, sällan har en förhandlare gjort ett utspel som så till den milda grad gynnat motparten. Därmed tydliggörs också en väsentlig skillnad mellan den tyska och den svenska situationen. Den tyska regeringen, en koalition mellan Socialdemokraterna och De gröna, hade en tydlig ambition att avveckla kärnkraft, vilket den uppenbarligen saknar. Detta gav den en starkare förhandlingsposition. Däremot hade inte den tyska regeringen ett folkomröstningsbeslut om avveckling bakom sig. Det som var ett steg framåt i är därmed ett steg bakåt i . Vidare har den tyska överenskommelsen allvarliga brister: Överenskommelsen baseras på en för lång livslängd för reaktorerna. Om en reaktor, som en av gamla reaktorer i Brunsbüttel, stängs av säkerhetsskäl kan dess produktionsrättigheter säljas till ett annat verk. Överenskommelsen kan försvåra för regeringen att skärpa säkerhetskraven, höja försäkringskraven eller kräva att kärnkraften bär en större del av sina miljökostnader. Överenskommelsen är inte bindande och är sårbar för framtida beslut. Enligt uppgift har således företrädare för den tyska kärnkraftsindustrin upprepade gånger förklarat offentligt att det inte finns konsensus om en avveckling av kärnkraft, och en ledande företrädare för ett av tyska dotterbolag har sagt att tidsramen är sådan att det erfarenhetsmässigt finns betydande utrymme för nya politiska beslut. I behöver vi bara erinra oss ett oåterkalleligt riksdagsbeslut om avveckling som revs upp under samma mandatperiod, eller att folkomröstningens resultat inte ens respekterades under en lika som nu hoppas optimistiskt att den svenska kärnkraften äntligen ska vara avvecklad på. En fördel med den tyska modellen är att avvecklingen inte kommer att medföra direkta överföringar via statskassan likt avvecklingen av . Å andra sidan kan staten, om regeringen som ministern antytt går industrikraven till mötes, gå miste om intäkter från miljöskatter. En annan fördel är att kraftbolagen åtar sig att få fram ny elproduktion, vilket de visat sig ointresserade av i (för del i direkt strid med riksdagsbeslut, se nedan). Ett motsvarande åtagande i riskerar dessutom att bevara den fåtalsdominans som redan nu är skadlig ur konkurrenssynpunkt. Det är vidare oklart vem regeringen avser överlägga med. Två bolag har effektiv kontroll över all kärnkraft i : , som är delägare i samtliga kärnkraftverk, och statliga . Det kan skapa ett tveksamt prejudikat om regeringen börjar förhandla med ett eget bolag, sedan bolaget underlåtit att följa riksdagsbeslut. Ett tredje bolag, det finska statliga bolaget , har också betydande ägarandelar i svensk kärnkraft. Förhandlingar med dessa två eller tre kan ge ett resultat som är skevt och konserverar en alltför koncenterad produktionsstruktur. I en mer en mer framåtsyftande förhandling skulle även företrädare för ett mer decentraliserat system baserat på förnybar produktion finnas med. En förutsättning för att överläggningar med näringslivet om kärnkraftsavvecklingen kan leda till ett positivt resultat i är att regeringen har fastställt ett program för att avveckla kärnkraft (se nedan) att regeringen inte tillåter förhandlingarna att fördröja avvecklingen i likhet med vad som skedde i att regeringen gör klart från början att en eventuell överenskommelse måste vara minst lika bra ur avvecklingsperspektiv som regeringens fastställda program. 4.2.3 Avveckling av kärnkraften har i tidigare motioner, senast (2001/02:mp311), beskrivit hur kärnkraften bör avvecklas. bedömning är att kärnkraften i princip avvecklar sig själv om kärnkraftsproducenterna åläggs att betala sina fulla kostnader, inklusive risk- och miljökostnader. Huvuddragen i partiets program redovisas nedan. 4.2.3.1 Utgångspunkter Kärnkraften skall avvecklas i enlighet med folkomröstningsbeslutet, dvs. Säkterheten ska vara avgörande. Den pågående subventioneringen av kärnkraften skall möjligt upphöra. Subventionerna är huvudsakligen av två slag: Reaktorägarna betalar inte sina fulla riskkostnader. I händelse av en reaktorolycka är reaktorägarnas skadeståndsansvar för skador på tredje man begränsat till maximalt c:a per reaktor. Beloppet höjdes fr o m . Det råder enighet om att de verkliga kostnaderna är mångfalt större. Mellanskillnaden bekostas nu av staten. Reaktorägarna betalar inte sina fulla miljökostnader. Det gäller finansieringen av de framtida kostnaderna för att ta hand om kärnavfallet, men det gäller också miljökostnader som uppstår på grund av såväl uranbrytning som skador av radioaktiva utsläpp från de olika stegen i produktionen av kärnbränsle. Subventionerna skall avvecklas genom en skärpning och utveckling av de ekonomiska styrmedel som redan nu används. De ekonomiska aspekterna av kärnkraftsavvecklingen och frågan om hur en utvecklad atomansvarighetslagstiftning bör se ut behandlas närmare på annat ställe. Kärnkraftselen skall huvudsakligen kompenseras med: Sparande, effektivisering och konvertering från uppvärmning med el: a) Effektivisering av energianvändningen b) Omfattande konvertering från el- till biobränslebaserad uppvärmning (enskild samt fjärrvärme) c) Konvertering från elbaserad till delvis solvärmebaserad uppvärmning d) Minskad användning av de s.k. avkopplingsbara elpannorna i fjärrvärmesystemet e) Utbyggnad av småskalig solvärmeproduktion. Ny elproduktion baserad på förnybara energislag i form av bl.a.: a) Utbyggnad av modern biobränsleeldad kraftvärmeproduktion b) En realistisk satsning på vindkraftutbyggnad. accepterar inte, vilket regeringen föreslagit, någon som helst utbyggnad av vare sig småskalig eller storskalig vattenkraft som innebär ytterligare åverkan på ekosystemen i våra vattendrag. Däremot är vi positiva till förnyelse av äldre teknik i de befintliga vattenkraftverken, under förutsättning att det inte har negativa effekter på naturmiljön. En ökad användning av fossila bränslen, vilket kan bli resultatet av regeringens förslag, är inte heller förenlig med den av beslutade klimatpolitiken. Vi anser att fossilgasen inte har någon nämnvärt större framtid i den svenska energitillförseln utöver den marginella roll den har . Vi kommer därför att motsätta oss varje förslag som direkt eller indirekt syftar till att bygga ut det svenska fossilgasnätet eller att dra internationella fossilgasledningar genom . Detta har utvecklats i en separat motion till 1999/. 4.2.3.2 Ekonomiska styrmedel för att avveckla kärnkraften Kärnkraftens risk- och miljökostnader skall som nämnts fullt ut överföras till producenterna på följande sätt: Genom förändringar i atomansvarighetslagen och en successiv stegring av ansvarighetsgränsen skall riskkostnaderna överföras på reaktorägarna. Skatten på kärnkraftsel höjs. Förslaget till hur kostnaderna för kärnkraftens risker successivt skall överföras till reaktorägarna beskrivs närmare i avsnittet om skadeståndsansvar vid en reaktorolycka. Syftet är att kärnkraften skall bära de fulla marknadsekonomiska kostnaderna för de risker för en stor kärnkraftsolycka den är förknippad med. Hur högt marknaden kommer att värdera riskerna är svårt att förutse, men med all säkerhet kommer ett sådant utvidgat ansvar att leda till ökade kostnader som i slutänden måste tas ut på priset på försåld elektricitet. Syftet med den höjda produktionsskatten på kärnkraftsel är framför allt att internalisera de kort- och långsiktiga miljöeffekter och -risker som finns i olika delar av kärnbränslekedjan och som kärnkraften inte betalar för . När risk- och miljökostnaderna internaliseras på detta sätt ökar produktionskostnaderna för kärnkraften. blir kärnkraftverken äldre och underhållskostnaderna ökar. Det leder sammantaget till att de undvikbara kostnaderna för kärnkraftsproduktion successivt kommer att närma sig och varaktigt överstiga råkraftpriset på marknaden. När kärnkraften på det här sättet får betala sina verkliga kostnader kommer det att leda till att alltfler kärnkraftverk successivt prissätter sig ur marknaden och då kommer att stängas av sina ägare. Exakt när och i vilken takt detta kommer att ske beror på många faktorer, som marknadsvärderingen av olycksriskerna och prisutvecklingen på el, som i sin tur beror på efterfrågeutvecklingen och tillkommande ny elproduktion. Den nu föreslagna energipolitiken saknar nästan helt förslag om verksamma ekonomiska styrmedel. En sådan strategi kommer inte i längden att vara hållbar. 4.2.3.3 Precisera och skärp säkerhetskraven på kärnkraften I den svenska kärntekniklagen (1984:3) uttrycks hela säkerhetstänkande med tillhörande värderingar genom konstaterandet att kärnteknisk verksamhet skall bedrivas på sådant sätt att kraven på säkerhet tillgodoses (3 §). Utifrån denna formulering är sedan hela säkerhetsarbetet delegerat till regeringen och de tekniska myndigheterna på området, och . De svenska kärnkraftverken har kontinuerligt drabbats av säkerhetsincidenter.