mot · GQ02Bo267 · 2002-10-23 00:00:00 — I motionen presenteras ett antal förslag för en långsiktig, hållbar bostadspolitik för hela landet med en hög flexibilitet för att passa olika lokala förutsättningar och behov. Det som ska genomsyra bostadspolitiken är decentraliseringen av ansvaret för bostadspolitik och samhällsplanering. Människor ska på lokal nivå själva vara med och forma politiken utifrån ortens specifika förutsättningar. De största problemen som måste finna lösningar är bostadsbristen och bostadsöverskottet. Några konkreta åtgärder som kan sätta fart på byggandet av bland annat hyresrätter är bland annat slopad skatt på hyreshus, bättre konkurrens på byggmarknaden, ett reformerat bruksvärdessystem och ett permanentat investeringsbidrag för byggande av studentbostäder. måste vissa problem lösas, t.ex. kommunikationerna i storstadsområdena, den akuta situationen för bostadslösa och svarthandeln med lägenhetskontrakt. För att lösa bostadsöverskottet är det givetvis stimulerandet av tillväxt och livskraft i hela landet som bör vara den främsta lösningen. Om detta fungerade i högre grad skulle utflyttningen minska och bostadsöverskottet försvinna. Men dagens läge ser annorlunda ut då många, ofta kommunalägda, lägenheter står tomma. Lösningen är att kommunerna själva hanterar obeståndet utan att staten hindrar med regler som t.ex. tillståndsplikten. Staten ska dock kunna hjälpa kommuner vid omstrukturering genom att ställa ut kreditgarantier. Vid sidan av bostadsbyggandet finns ett behov av att utveckla och förändra de befintliga bostadsområdena. Det måste också till en genomtänkt samhällsplanering och översiktsplan för att de nya bostadsområdena som växer fram ska ge den mångfald i boendeformer och ägarformer som ett livskraftigt samhälle behöver. I planeringen måste brukarna leda besluten och brottsförebyggande aspekter ska finnas med. Det är grupper som funktionshindrade och äldre måste finnas med i och även kunna påverka planeringen. God planering är även en del i ledet att motverka segregation och underlätta integration. Fastighetsskatten utgör en stor del av boendekostnaden för den som bor i småhus. För att minska boendekostnaderna och göra det möjligt för fler att bo kvar i eller köpa ett småhus är det viktigt att sänka fastighetsskatten. måste taxeringssystemet reformeras för att få en stadig effekt. förslag till skattesänkningar inom bostadsområdet ger lägre boendekostnader och skapar neutralitet mellan olika boendeformer. Kretsloppsanpassning och miljö måste ges större utrymme i planeringen av vårt boende. Vi förslår därför ett nationellt handlingsprogram för kretsloppsanpassat byggande samt ett intensifierat nationellt miljöarbete utifrån . Eftersom allergierna ökar, och vi vet att faktorer inomhus såväl som utomhus bidrar till ökningen, föreslår vi även ett nationellt handlingsprogram om boende och hälsa. 3 Förslag till riksdagsbeslut 4 5 Principer för en hållbar boendepolitik 8 6 Åtgärder för regioner med bostadsbrist 10 6.1 Statens och kommunens ansvar för byggandet 10 6.2 Öka byggandet genom sänkta skatter 11 6.2.1 Slopa fastighetsskatten på hyreshus 12 6.2.2 Slopa uttagsbeskattning på fastighetsarbete i egen regi 12 6.2.3 Se över byggmomsen 12 6.3 Bygg fler hyreslägenheter 12 6.3.1 Bättre konkurrens och nya metoder på byggmarknaden 13 6.3.2 Reformera hyressättningssystemet 14 6.5 Bättre kommunikationer 16 6.6 Akutåtgärder för bostadslösa 16 7 Åtgärder för regioner med bostadsöverskott 17 7.1 Avskaffa tillståndsplikten 18 8 Utformningen av våra livsmiljöer 19 8.1 Förnyelse av bostadsmiljön 19 8.2 Den nya bostadsmiljön 21 8.2.1 Åtgärder mot segregation för integration i boendet 21 8.2.2 Ökad mångfald i boendet 22 9 Människor ska ha råd att bo och bygga 24 9.1 Reformerad och sänkt fastighetsskatt 24 9.2 Reformera taxeringsförfarandet 25 9.2.1 Minska antalet värdeområden 26 9.2.2 Skapa rättvisa taxeringsvärden 26 9.3 Slopa förmögenhetsskatten 27 10 Lokala förutsättningar ska forma reglerna 27 12 Miljö och kretslopp 29 3 Förslag till riksdagsbeslut begär att regeringen utvecklar en ny social bostadspolitik. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att sätta bostadspolitiken i fokus. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en bostadspolitik som utgår från lokala förutsättningar och behov. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om principer för en långsiktigt hållbar bostadspolitik. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ta bort statliga hinder för byggandet. begär att regeringen i utredningen om utvärderar hur möjligheten till flexibilitet har tagits till vara i den kommunala planeringen och utreder hur planprocessen kan förenklas. begär att regeringen tillsätter en utredning med uppgift att se över boendekostnaderna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om slopandet av fastighetsskatt på hyreshus.1 begär att regeringen gör en generell utvärdering av den höjda moms på byggande som infördes i och med skattereform.1 begär att regeringen tillsätter en utredning med uppgift att allsidigt belysa hur förutsättningarna för att bygga och förvalta hyresbostäder kan förbättras. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av att föra över uppgiften att följa upp Byggkostnadsdelegationens arbete från till . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att det nationella handlingsprogrammet för byggande i trä fullföljs. beslutar att slopa allmännyttans hyresledande roll och göra de privata fastighetsföretagen och deras organisation till en reell och fullvärdig förhandlingspart i det kollektiva förhandlingssystemet. beslutar att undanta nyproducerade lägenheter från bruksvärdessystemet. beslutar att skapa ett utrymme för individuell hyressättning i enlighet med vad i motionen anförs. begär att regeringen förhandlar med de kommuner som får nya högskoleplatser om den studentsociala situationen. beslutar att permanenta investeringsbidraget för anordnande av bostäder för studenter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att avskaffa investeringsbidraget för nybyggnation av hyresbostäder. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av goda kommunikationer för att minska trycket på de bostadsmarknader som är överhettade. begär att regeringen utarbetar en strategi för att minska antalet bostadslösa och hemlösa.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om omstrukturering av kommunala bostadsbolag. beslutar att avskaffa tillståndsplikten vid överlåtelse av vissa allmännyttiga bostadsföretag eller bostäder. beslutar att avskaffa . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förnyelse av bostadsmiljön. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ökad stimulans för självförvaltning i boendet. begär hos regeringen en översyn av lokalhyreslagstiftningen i enlighet med vad som anförs i motionen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att brottsförebyggande aspekter måste tas med vid all samhällsplanering. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ökat brukarinflytande. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om äldres och funktionshindrades möjligheter att påverka samhällsplaneringen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att presentera lagförslag om ägarlägenheter och tredimensionell fastighetsbildning i enlighet med tidigare fattat riksdagsbeslut. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att stimulera bildandet av bostadsrätter av bostadssociala skäl. beslutar att 9 kap. 19 § bostadsrättslagen (1991:614) skall ges följande lydelse: En bostadsrättsförenings beslut att förvärva ett hus för ombildning av hyresrätt till bostadsrätt skall fattas på en föreningsstämma. Beslutet är giltigt, om hyresgästerna i mer än hälften av de uthyrda lägenheter som omfattas av förvärvet har gått med på beslutet. Dessa hyresgäster skall vara medlemmar i bostadsrättsföreningen. Vid beräkning av antalet lägenheter tillämpas 1 kap. 5 § andra stycket. Protokollet från föreningsstämman skall innehålla uppgift om hur rösterna har beräknats och hållas tillgängligt för hyresgästerna och ägaren av huset. beslutar att 3 § andra stycket 2 lagen (1982:352) om rätt till fastighetsförvärv för ombildning till bostadsrätt skall ges följande lydelse: att hyresgästerna i mer än hälften av de uthyrda lägenheterna skriftligen har förklarat sig intresserade av en ombildning av hyresrätt till bostadsrätt, och att dessa hyresgäster är medlemmar i bostadsrättsföreningen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om sänkta boendeskatter.1 begär att regeringen lägger fram förslag om ett av mindre grönområden i stadsmiljö i enlighet med vad i motionen anförs. begär att regeringen tar fram ett nationellt handlingsprogram för att bevara de mångfasetterade kulturmiljöer och byggnader som finns i vårt land. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett nationellt handlingsprogram för kretsloppsanpassat byggande. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att på bred front introducera ekologiskt riktiga metoder i allt byggande. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att intensifiera det nationella Agenda 21-arbetet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att förbjuda installation av direktverkande elvärme både vid nybyggnation och vid omfattande ombyggnader. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att belysa olika aspekter på mekanisk och naturlig ventilation samt att föreslå åtgärder så att dessa två system kan samverka. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ett nationellt handlingsprogram om boende och hälsa arbetas fram. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att i PBL förtydliga vad som i motionen anförs om en opartisk kvalitetsansvarig i byggandet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av grönområden. 1 Yrkandena 8, 9 och 34 hänvisade till SkU. 2 Yrkande 20 hänvisat till SoU. Bostadspolitik och samhällsplanering bottnar direkt i människors vardag: möjligheten att hitta en bostad då man ska flytta hemifrån eller arbeta på annan ort, upplevelsen av segregation och utanförskap, känslan av trygghet eller otrygghet i bostadsområdet. Bostadspolitiken utnämndes i valrörelsen till välfärdens fjärde ben. Det innebar att bostadsfrågorna ses som så viktiga att medborgarnas trygghet och tillit till samhället äventyras om politikerna inte tar ansvar för sin del i det hela. Följderna av en dåligt förd bostadspolitik har många blivit smärtsamt medvetna om. Vi menar att vi måste planera med långsiktighet för att utveckla den typ av samhälle vi vill ha. Utgångspunkten bör vara människans behov och lika villkor på bostadsmarknaden, oavsett var hon bor eller hur hon vill bo. Rätten till en bostad måste tryggas. Vi vill därför utveckla en ny social bostadspolitik. Detta bör ges regeringen till känna. Bostadsbristen och de bostadslösas frustration, bostadsöverskottet och kommuner som hindras att ta tag i det samt segregation och ökande främlingskap är bilder som har dominerat den bostadspolitiska debatten . Det talas om en bostadsmarknad i obalans och om att bostadspolitiken måste göras mer social i sin inriktning. Regeringen måste därför ta ett stadigt grepp om bostadspolitiken. Att ta sig an bostadspolitiken är en tung uppgift som kräver fokus. Detta bör ges regeringen till känna. Att bostadsmarknaden på många håll inte fungerar tar sig olika uttryck. Där det råder bostadsbrist tar svarthandeln med hyreskontrakt fart. Där det är överskott och liten efterfrågan på bostäder sjunker taxeringsvärdet på ett hus i botten, samma hus som i en annan del av landet skulle ligga i en helt annan prisklass. Inflyttning och utflyttning, som till viss del beror på olika politiska beslut, påverkar givetvis bostadsmarknaden. Men en sak är säker: bostadspolitiken måste balanseras mellan de beslut som bör fattas på riksnivå och de som med fördel fattas lokalt. Rikspolitiken ska ge vägledning och staka ut riktlinjer, men kommunerna måste tillåtas ta sitt berättigade ansvar. Utgångspunkten för all bostadspolitik måste vara att skapa livskraftiga samhällen, såväl på landsbygden som i förorten. Då krävs att människorna på lokal nivå själva får vara med och forma bostadspolitiken utifrån ortens specifika förutsättningar. Besluten ska fattas direkt av de folkvalda medborgarna, av människorna som bor i kommunen. Den tendens till centralstyrning som finns , där staten ingriper i kommunens beslutsfattande, bör undvikas. Detta förutsätter en långtgående decentralisering av ansvaret för bostadspolitik och samhällsplanering. Det förutsätter också att människor har möjlighet till självbestämmande och inflytande över sitt boende, antingen genom att äga sin bostad eller genom ett reellt inflytande över bostadens förvaltning. lider av både bostadsbrist och bostadsöverskott beroende på var man befinner sig. Det är en bild av den regionala klyvningen av landet. Enligt SCB:s statistik för ökade byggandet i medan byggande ökade marginellt. I minskade antalet påbörjade bostäder. I övriga landet finns få tecken på ökat byggande, förutom i vissa högskoleorter. Även mindre orter är drabbade av bostadsbristen, vilket hämmar tillväxten. Bostadspolitiken måste formas utifrån idén om livskraft och lika villkor. Ökat byggande där det råder bostadsbrist hjälper fram tillväxten och utvecklar samhällen. Men förutsättningarna för byggande måste bli bättre. De måste vara lika i hela landet, vilket de inte är . Obalansen mellan tillgång och efterfrågan på bostäder i storstadsområden visar sig också i att taxeringsvärdena på småhus stigit kraftigt. Med detta följer också högre skatteuttag i form av fastighets- och förmögenhetsskatt. Människor har fått svårt att planera och klara sin hushållsekonomi på grund av regeringens undermåliga hantering av fastighetsskatten. Det behövs långsiktighet och tydliga skattesänkningar för att inte göra situationen ohållbar. Bostadsöverskottet innebär å sin sida minskad efterfrågan på bostadsmarknaden, vilket i sin tur leder till sjunkande marknadsvärden för fastigheter. För dem som äger fastigheter på landsbygden eller i småstäder kan en vikande fastighetsmarknad leda till att de tvingas betala en riskpremie i form av högre ränta på sina lån. För människor som vill bygga på landsbygden kan låga reala värden på fastigheter leda till svårigheter att över huvud taget få ett lån. Insikten om de diametralt skilda förutsättningar och problem som råder på bostadsmarknader i olika delar av landet är nödvändig för att kunna forma en bostadspolitik som löser dagens problem och framtidens utmaningar. När bostadsmarknaderna skiljer sig åt som de gör fungerar inte en bostadspolitik efter modellen en-storlek-passar-alla. De övergripande målen för bostadspolitiken ska ligga fast. Däremot måste medlen anpassas efter människors olika behov och önskemål samt de skilda förutsättningar som råder på olika platser i landet. Bostadspolitiken måste utgå från lokala förutsättningar och behov. Detta bör ges regeringen till känna. 5 Principer för en hållbar boendepolitik För att forma en hållbar boendepolitik som kan möta människors behov och de skilda förutsättningar som finns i landet bör boendepolitiken utgå ifrån följande principer: Människan och miljön i centrum. Ansvar för varandra och för naturen ska vara vägledande när samhället formas. Inom bostadspolitiken är det därför möjligheter och konsekvenser för individen, familjen och kretsloppet som är avgörande. Lokalt utformad boendepolitik. Läget på den lokala bostadsmarknaden och naturgivna förhållanden ger helt skilda förutsättningar för att bygga och bo på olika platser i landet. Olika problem och möjligheter kräver olika lösningar. Därför måste boendepolitiken formas underifrån, med utgångspunkt från de lokala och regionala förutsättningarna. Demokrati i boende och planering. Människors möjlighet till demokratiskt inflytande blir större, när boendepolitik och planering formas underifrån utifrån de lokala och regionala förutsättningarna. Människor som ges ett reellt inflytande över sitt boende och utvecklingen av sin bygd känner delaktighet och får ett större självbestämmande över sina liv. Den nuvarande centralt utformade bostadspolitiken innebär däremot mindre demokratiskt inflytande. Valfrihet och mångfald. För att möta människors varierande behov krävs det att människor fritt ska kunna välja mellan en mångfald av boendealternativ. Valfriheten och mångfalden gäller såväl boendeort som form av boende. Neutralitet mellan boendeformer. Det måste finnas en neutralitet i synen på och i de ekonomiska förutsättningarna för olika boendeformer. Samhället ska inte försöka styra människors val av boende genom att favorisera någon boendeform framför andra. Ingen ny subventionspolitik. Människors efterfrågan på bostäder ska styra vad som byggs, inte skatter, regler och politiska beslut. Bostadssektorn har varit helt styrd av subventioner och planekonomiskt tänkande, vilket har gett upphov till dagens problem på bostadsmarknaden. är subventionerna till stor del nedtrappade, skattetrycket är högt och en stor del av regelverket som styr finns kvar. Detta drabbar framför allt marknaden för hyresbostäder. Lösningen på dagens problem är inte att återgå till den subventionspolitik som varit med och skapat problemen. Lösningen är sänkta boendeskatter och minskade klyftor genom ett reformerat taxeringssystem. Människor med funktionshinder ska kunna verka i samhället som aktiva medborgare. Därför måste tillgängligheten till såväl offentliga lokaler och platser som bostäder och arbetsplatser bli bättre. Människor med olika funktionshinder måste ges bättre möjlighet att vara med och påverka samhällsplaneringen. En grundläggande förutsättning för att människor ska kunna känna livskvalitet i boendet är att boendemiljön är trygg. Många människor, speciellt kvinnor och unga, känner sig dock otrygga i sin boendemiljö. All planering bör därför uppmärksamma och involvera utsatta grupper för att på så sätt bli trygghetsskapande. Bostaden är en viktig del i människors värdeskapande. För att skapa livskvalitet i boendet krävs goda miljöer såväl inomhus som utomhus. Det handlar om att bygga sunda hus och undvika byggfusk. Det handlar också om att planera bostadsområden så att det finns närhet till natur och grönområden. Regelverket för planering och byggande behöver förenklas. Byggande och boende i är av tradition en genomreglerad samhällssektor. Trots att detaljregleringarna minskat är regelverket fortfarande komplext, vilket gör att bostadsmarknaden saknar den dynamik som kännetecknar en marknad som kan tillgodose människors varierande behov och önskemål. Vad som ovan anförts om principer för en långsiktigt hållbar bostadspolitik bör ges regeringen till känna. 6 Åtgärder för regioner med bostadsbrist Bostadsbristen är ett komplext problem. Bristande ansvar hos stat och kommun skapar en marknad som inte kan producera de boendeformer som efterfrågas. väljer byggbolagen att producera det som snabbt ger avkastning: bostadsrätter med lyxstandard. Några konkreta åtgärder som kan sätta fart på byggandet av bland annat hyresrätter är bland annat slopad skatt på hyreshus, bättre konkurrens på byggmarknaden, ett reformerat bruksvärdessystem och ett permanentat investeringsbidrag för byggande av studentbostäder. måste vissa problem lösas, t.ex. kommunikationerna i storstadsområdena, den akuta situationen för bostadslösa och svarthandeln med lägenhetskontrakt. 6.1 Statens och kommunens ansvar för byggandet För att på allvar komma till rätta med bostadsförsörjningen behöver byggandet, framför allt av hyresbostäder, öka. Men trots stor efterfrågan på många håll är intresset för att bygga hyreslägenheter relativt lågt. Det finns ett politiskt ansvar, såväl nationellt som kommunalt, för att skapa goda förutsättningar för ökat byggande. Staten har ansvar för regelverk, finansieringsfrågor och beskattning. Det viktigaste bidraget för att skapa bättre förutsättningar för byggande är att sänka skatterna på boendet och förenkla regelverket. Men staten måste också veta gränsen för sin direkta maktutövning. Regeringens försök att via den tidigare stopplagen hindra utförsäljningen av allmännyttan i misslyckades, men resulterade i att omvandling av hyresrätter till bostadsrätter i miljonprogramsområden försvårades. Det är olyckligt, eftersom en större andel bostadsrätter där skulle vara bra för mångfalden. På samma sätt försvårar den nuvarande tillståndsplikten nödvändig omstrukturering eller utförsäljning på orter där allmännyttan har en alltför dominerande roll. Verkligheten visar att en bostadspolitik som bygger på centralstyrning inte fungerar. Det blir alltid fel någonstans. Ett problem som uppstår då man ska bygga på mindre orter är den diskriminering vid ansökan om investeringsbidraget för nybyggnation av hyresbostäder som infördes . Storstadsregionerna prioriteras framför de mindre orterna eftersom byggkostnaderna där är högre och antalet bostadssökande är fler. Följden blir att tillväxten hämmas på de mindre orterna. Om investeringsbidraget för byggande av hyreslägenheter avskaffades och det istället gjordes en sänkning av de skatter som rör boende och byggande skulle det slå lika över hela landet. Därmed skulle det ges lika villkor för byggande av bostäder i samtliga orter i . Detta är ett av många bevis för att bidrag inte kan ge samma effekter som skattesänkningar. Vad som ovan anförts om att ta bort statliga hinder för byggandet bör ges regeringen till känna. Byggande och boende i är av tradition en genomreglerad samhällssektor. Det är inte länge sedan vi hade en detaljreglering där måtten på hatthyllan var förutbestämt. Nuvarande byggregler talar mera om vilka funktioner som ska vara uppfyllda. Det är ett steg åt rätt håll, men fortfarande finns det ett omfattande regelverk som styr människors boende. Regelverket gör boendet till ett komplext område för både politiker, näringsidkare och boende, vilket i sin tur gör att bostadsmarknaden saknar den dynamik som kännetecknar en marknad som kan tillgodose människors varierande behov och önskemål. När infördes gavs möjligheter till ett mer flexibelt regelsystem. Begreppet områdesbestämmelser infördes för att möjliggöra såväl sänkta som skärpta krav på bebyggelses utformning. Trots att det nu är sedan beslutades har mycket blivit vid det gamla. Möjligheterna som finns till förenklingar har inte tagits till vara fullt ut i kommunerna. Flexibiliteten som eftersträvades har i stor utsträckning uteblivit. Utredningen om bör utvärdera hur möjligheten till flexibilitet har tagits till vara i den kommunala planeringen och utreda hur planprocessen kan förenklas. Detta bör ges regeringen till känna. Kommunernas ansvar omfattar planering, bostadsförsörjning och tilldelning av mark. Deras viktigaste bidrag är att vara förutseende och planera och att erbjuda tomtmark till rimliga priser. Den ohållbara situationen på bostadsmarknaden i är ett sorgligt exempel på hur det går när varken kommunpolitiker eller rikspolitiker tar sitt ansvar. När omvandlingen av hyresrätter till bostadsrätter drivs för långt, vilket är fallet i , är risken uppenbar att hyreslägenheterna försvinner helt. En bostadsmarknad utan hyresrätter är en marknad utan mångfald. Det mest konstruktiva som kan göras nu är att ge bostadsbolagen i uppdrag att använda de pengar som kommer in vid omvandlingar till att bygga nya hyresbostäder. Då investeras pengarna tillbaka in i bostadsmarknaden och kan bli till nytta för alla som söker bostad. I har utförsäljning och omvandling av hyresrätter inbringat miljardbelopp.