mot · GQ02Ub415 · 2002-10-23 00:00:00 — 2 Förslag till riksdagsbeslut 2 4 Vad är barnomsorg? 4.2 Kvalitet vad är det? 5 Barnomsorgens problem 5 5.1 Reformer för barn gynnar vuxna 5 5.2 Omsorg har blivit utbildning 6 5.3 Mångfald har blivit likriktning 6 5.6 Ekonomisk utarmning 8 6 Förslag till förbättringar i barnomsorgen 9 6.1.1 Tak i barngrupperna 10 6.1.2 Fristående förskolor 11 6.2.1 Uppvärdera familjedaghemmen 12 6.2.2 Den allmänna förskolan 12 6.3 Öppen förskola 13 2 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att barnomsorg är en omsorgsfråga och inte en utbildningsfråga. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om lekens betydelse för barns utveckling. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om bristerna inom skolbarnsomsorgen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ge i uppdrag att utfärda allmänna råd för barngruppernas storlek. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kommuners skyldighet att införa ett maxantal barn för barngrupperna i förskolan. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att införa etableringsfrihet för förskolor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utveckla värdegrundsarbetet i förskolorna genom att skriva in värdegrunden i förskolans läroplan. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om tillsyn och uppföljning av förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att familjedaghemmen skall ingå i den allmänna förskolan. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bevaka situationen för de öppna förskolorna med anledning av den allmänna förskolans införande. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bevara och utveckla fler öppna förskolor med pedagogiskt utbildad personal. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att arbetsmiljölagen även skall omfatta förskolebarn. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om fortbildning för personal inom förskoleverksamheten. FN:s konvention om barns rättigheter, som åtagit sig att följa, slår fast att vi som vuxna är skyldiga att alltid sätta barnets bästa i främsta rummet. kan det kanske innebära att vi själva får ta ett steg tillbaka. Det är föräldrarnas både förmån och skyldighet att avgöra vad som är bäst för just deras barn under olika perioder i livet. Det är de som har huvudansvaret för omsorgen om och fostran av barnen och som står för kontinuiteten i barnens liv. I vårt moderna samhälle uppstår ofta en konflikt mellan barnens behov av sina föräldrar och föräldrarnas behov av att behålla och befästa sin ställning på arbetsmarknaden. I det läget är det statens och kommunernas uppgift att utforma bidragssystem och verksamheter så att båda föräldrarna får en realistisk möjlighet att sätta barnens behov främst. vill förbättra ersättningsnivåerna och höja taket i föräldraförsäkringen, som vi anser ska gälla tills barnet fyller . Därefter vill vi ge föräldrarna ekonomiska och praktiska möjligheter att minska förvärvsarbetstiden eller vara hemma på heltid i ytterligare . Rätten till tjänstledighet ska gälla under barnets tre första år. I pensionssystemet som gäller har vi tidigare fått igenom rätten till fyra så kallade barnår. Det innebär att vård av barn ger rätt till pensionspoäng under sammanlagt . Sammantaget ger de reformer vi vill genomföra föräldrarna betydligt större handlingsfrihet , vilket vi tror skulle gagna både barnen och föräldrarna. Barngrupper på långt över tjugo barn, vistelsetider på , treåringar som är stressade, föräldrar med dåligt samvete och förskollärare som blir sjuka på grund av de hårda arbetsvillkoren, det är bilder ur den svenska barnomsorgen 2002. berömmer sig regeringen av den höga kvaliteten i svensk barnomsorg. För oss går det inte ihop. Den svenska barnomsorgen är på väg in i en kris, och det krävs nya metoder för att vända den negativa trenden. Det krävs en ny politik för att stärka kvaliteten i barnomsorgen. presenterade LO en rapport om maxtaxans konsekvenser. Föräldrar hade fått svara på ett antal frågor rörande reformens resultat, barnens vistelsetider och mycket annat. Rapporten sjöng naturligtvis helt oreflekterat maxtaxans lov och vi kristdemokrater, som varit kritiska till reformen, utmålades som dagismotståndets sista utpost. Utspelet förvånar inte men LO:s uppgift borde väl vara att försöka förbättra de missförhållanden som finns och inte att svartmåla den som påpekar dem. Omsorgen om våra barn är samhällets viktigaste uppgift. Barnomsorgen i alla dess former, från föräldrarnas omsorg i det egna hemmet till familjedaghem och förskolor, måste prioriteras och dess kvalitet ständigt förbättras. Barnomsorgen är en av de absolut mest prioriterade frågorna för oss kristdemokrater både ideologiskt och ekonomiskt. Vi vill skapa valfrihet för varje familj att lösa omsorgen om barnen på bästa sätt och att kunna kombinera föräldraskap och förvärvsarbete. 4 Vad är barnomsorg? För oss kristdemokrater är barnomsorg allt från familjens egen omsorg i hemmet till familjedaghemmet, förskolan, öppna förskolan och skolbarnsomsorgen. Det är föräldrarna som ansvarar för barnets omsorg och som står för kontinuiteten i barnens liv. Men föräldrarnas omsorg måste oftast kombineras med omsorg utanför hemmet. Omsorgen utanför hemmet i förskolor och familjedaghem är nödvändig för att möjliggöra studier eller yrkesarbete men också för att ge barnen upplevelser tillsammans med andra barn och vuxna. Barnomsorgen utanför hemmet ska ha hög kvalitet och innebära såväl stimulans och pedagogisk utveckling som fri lek och omsorg om barnen. Den barnomsorg som erbjuds utanför hemmet måste hålla högsta kvalitet så att föräldrarna kan känna sig trygga i förvissningen att deras barn får bästa möjliga omsorg under deras frånvaro. har barnomsorgen blivit liktydigt med förskola. Vi vill dock anlägga ett bredare perspektiv, särskilt för de yngre barnen, där vi ser förskolan som en av flera möjliga omsorgsformer. Utvecklingen av barnomsorgen har inneburit att många nya begrepp etablerats medan gamla uttryck fått nytt innehåll eller försvunnit. I den socialdemokratiska regeringens vokabulär har begrepp lanserats som är nödvändiga att känna till i arbetet med dessa frågor. Vi vill därför ge några definitioner: Förskoleverksamhet är samlingsnamnet för de olika formerna av barnomsorg för barn från till de börjar skolan. Förskoleverksamhet bedrivs i form av förskola, familjedaghem och öppen förskola. Daghem existerar inte längre utan kallas nu förskolor. Förskola, barnomsorgsform för grupper av barn som styrs av en läroplan med tydliga pedagogiska mål. Familjedaghem, i vardagligt tal dagmamma, det vill säga barnomsorg förlagd i dagbarnvårdarens hem och som styrs av allmänna råd från . Föräldrakooperativ, förskola som delvis drivs med föräldramedverkan. Öppen förskola, organiseras oftast av hemarbetande föräldrar och dagbarnvårdare tillsammans med en förskollärare. Barnen är inte inskrivna i verksamheten utan kan komma efter behov och önskemål. Ofta sker ett samarbete med till exempel BVC. 4.2 Kvalitet vad är det? Det är lätt att kräva god kvalitet i barnomsorgen, men vad är god kvalitet i dessa sammanhang? Vems perspektiv ska vara avgörande i kvalitetsarbetet, personalens, barnens, föräldrarnas eller samhällets? Och när man väl enats om vad kvalitet är, hur når man dit? har i sitt arbetsmaterial för kvalitetsarbete i förskolan, BRUK, gjort en definition av vad kvalitet är. Kvalitet inom förskola och skola är en samlingsbeteckning för hur väl verksamheten: svarar mot nationella krav och riktlinjer uppfyller andra mål, krav och riktlinjer som är förenliga med de nationella (t.ex. skolplan, lokal arbetsplan, arbetslagens prioriterade mål) kännetecknas av en strävan till förnyelse och ständiga förbättringar utifrån de förutsättningar man har. Vi anser att det är en användbar men otillräcklig kvalitetsdefinition. Kvalitet kan inte enbart vara relaterad till centralt uppställda mål utan måste även relateras till dem som är aktiva i verksamheten. Hur barn, föräldrar och personal upplever kvaliteten är lika viktigt som verksamhetens förhållande till de nationella målen. Kvaliteten i barnomsorgen måste förbättras, därom är vi eniga med de flesta bedömare och politiker, men för att det ska vara möjligt måste vi även föra en diskussion kring definitionen av kvalitet. En verksamhet som uppfyller de nationella målen men där barnen inte trivs eller där föräldrarna eller personalen inte känner sig nöjda kan inte anses ha en god kvalitet. har lovat att han tillsammans med sin regering ska beakta barnperspektivet i alla beslut som rör barn. Vad har då resultatet blivit av de senaste årens socialdemokratiska styre? Den socialdemokratiska barnomsorgspolitiken är oftast en politik för vuxensamhället, inte för barnen. Målet är att få ut så många vuxna som möjligt i förvärvsarbete och då är barnen ett hinder som måste undanröjas. Resultatet av en sådan politik kan vi se i den barnomsorgssituation som vi har . 5.1 Reformer för barn gynnar vuxna Två politiska reformer har fått och kommer att få stora effekter för utvecklingen av barnomsorgen; maxtaxan och den allmänna förskolan. Maxtaxan är en av de mest omtalade reformerna och dess innehåll är väl känt för de flesta. Maxtaxan innebär att alla i hela landet, oavsett inkomst, betalar lika mycket för barnomsorgen. För många, framför allt höginkomsttagare har det inneburit rejält minskade barnomsorgsavgifter. Taxorna för ensamstående föräldrar och låginkomsttagare har däremot inte sänkts nämnvärt och de som inte vill eller kan utnyttja den offentliga barnomsorgen får inte alls del av reformen. Ett av regeringens syften med reformen var att öka antalet personer i förvärvsarbete vilket uppenbarligen lyckats eftersom resultatet har blivit en ökande efterfrågan på barnomsorg. Enligt har efterfrågan på barnomsorg ökat i av kommunerna sedan maxtaxan infördes. Men eftersom kommunerna inte fått tillräcklig ersättning för de ökande kostnaderna har resultatet blivit att barngrupperna blir större. I av kommunerna har också barnens vistelsetid ökat. Att barn har längre arbetstid än sina föräldrar och tillbringar uppemot i förskola är inte längre ovanligt. ökade den genomsnittliga tiden ett barn vistas i förskola med totalt . Under bara sedan maxtaxan infördes har tiden ökat med i snitt. Barnen tillbringar alltså på dagis i allt större barngrupper och får allt mindre tid med sina föräldrar. genomför Socialdemokraterna nästa stora förändring när det gäller barnomsorgen, den allmänna förskolan. Den var ett delförslag i propositionen om maxtaxa inom barnomsorgen och har som sådan rönt ganska liten uppmärksamhet. Förändringen innebär att alla fyra- och femåringar erbjuds gratis förskola . Den allmänna förskolan kommer alltså att innebära att barn som går i förskola får vara där gratis . Barn hos till exempel en dagmamma ska däremot betala fullt pris, det vill säga om de inte lämnar dagmamman och går till förskolan. Av ekonomiska skäl kommer många föräldrar att känna sig tvingade att välja förskola istället för familjedaghem. Det kommer att öka trycket på förskolorna ytterligare och innebära en utslagning av familjedaghemmen. Vissa kommuner har redan beslutat om nedläggning av familjedaghem för att bekosta ett ökande antal platser i förskolan. Förskola är bra för väldigt många barn men inte för alla och det är föräldrarna som ska välja hur omsorgen om deras barn ska utformas. Därför måste alla förskoleverksamheter ha lika villkor. Praktiska och ekonomiska förbättringar får inte göra det omöjligt för föräldrarna att välja barnomsorg. 5.2 Omsorg har blivit utbildning På nationell nivå har barnomsorgen gått från att vara huvudsakligen en familjepolitisk fråga till att bli en utbildningspolitisk fråga. överfördes ansvaret för barnomsorgen från till och 1998 fick daghemmen en egen läroplan och förvandlades från daghem till förskolor. diskuterar dessutom om förskolans verksamhet ska beskrivas som pedagogisk verksamhet eller utbildning och om barnen ska kallas för elever istället för barn . Förskolorna beskrivs i den socialdemokratiska retoriken som det första steget i det livslånga lärandet. För oss är det självklart att det livslånga lärandet börjar redan vid födseln och sedan pågår oavbrutet oavsett om barnet är i förskola eller ej. Risken med de utökade pedagogiska kraven är att de små barnens behov av fri lek och omsorg får stå tillbaka. Självklart finns det fördelar med en pedagogisk förskola. För många barn är förskolan en bra förberedelsetid för skolan, men inte för alla. Barn måste få vara barn. Barnomsorgen får inte bli en skola för de allra minsta. 5.3 Mångfald har blivit likriktning har inneburit en allt större likriktning inom barnomsorgen. Alternativa barnomsorgsformer som familjedaghem och öppna förskolor får inte längre plats i den socialdemokratiska barnomsorgsmodellen. Alla barn ska styras in i förskolorna, helst från , oavsett föräldrarnas önskemål. Maxtaxan och den allmänna förskolan påskyndar denna utveckling. Familjedaghem och öppna förskolor konkurreras ut av förskolorna, som får bättre villkor för sin verksamhet. Socialdemokraterna hävdar ständigt att utan förskola är barnen inte förberedda för skolan och hamnar efter i utvecklingen. Det är en propaganda som fått resultat. De öppna förskolorna har minskat med en tredjedel och antalet barn i familjedaghem har nästan halverats och detta trots att det är omsorgsformer som skattas mycket högt av föräldrarna. Till skillnad från övrig barnomsorg är förskoleklassen integrerad med det offentliga skolväsendet. är kommunerna skyldiga att erbjuda alla 6-åringar plats i förskoleklass men det är frivilligt för barnet att deltaga. Eftersom förskoleklassen är en del av skolan är den första steget i att uppfylla läroplanens mål. Intentionerna när förskoleklasserna infördes var goda. Tanken var att det skulle skapas en smidigare övergång mellan barnomsorg och skola. En större flexibilitet skulle göra det möjligt för barnen att i sitt eget tempo ta steget från förskolan till skolan. Förskolans pedagogik med mer lek, skapande och utforskande arbetssätt skulle följa med förskoleklassen in i skolan. kom första granskning av resultatet i rapporten förskoleklass, grundskola och fritidshem. Rapportens slutsats är att även om intentionerna var goda har resultatet blivit ett annat. Istället för att skolan påverkats av förskolans pedagogik är det förskolan som påverkats av skolan. Sexåringarna får i hög grad följa skolans riktlinjer med ämnesindelning, lektioner och raster. Problem har dessutom uppstått eftersom skolans lokaler varken är anpassade efter sexåringarnas rörelsebehov eller förskolans arbetsmetoder. Det här är kritik som måste tas på stort allvar. För barn i den här åldern är pedagogisk verksamhet både stimulerande och utvecklande. Men får inte ske helt på bekostnad av den fria leken och barnens behov av närhet och omsorg. Skolbarnsomsorgen är till för skolbarn upp till och med ålder. Liksom när det gäller övriga barnomsorgsformer är kommunerna skyldiga att erbjuda skolbarnsomsorg till barn vars föräldrar förvärvsarbetar eller studerar men det är frivilligt för barnen att deltaga. Skolbarnsomsorgen förekommer i tre olika former; Fritidshem, som är en pedagogisk gruppverksamhet för inskrivna barn, familjefritidshem och öppen fritidsverksamhet där barn inte är inskrivna utan kan komma och gå efter behov. Skolbarnsomsorgens syfte är att komplettera skolan och ge barn vars föräldrar förvärvsarbetar eller studerar en meningsfull fritid. omsorg visar att de flesta kommuner tillhandahåller en god skolbarnsomsorg för barn och att de flesta föräldrar är nöjda med den verksamhet som erbjuds. Bland 69-åringarna är inskrivna vid något kommunalt eller enskilt fritidshem. En helt annan bild ges dock av skolbarnsomsorgen för 1012-åringarna. Bland 10-åringarna är enbart inskrivna vid ett fritidshem och bland 11-åringarna har siffran sjunkit till . menar att skolbarnsomsorgen för 1012-åringarna är svårt eftersatt i många kommuner. Vissa kommuner erbjuder inte ens någon omsorg för denna åldersgrupp vilket strider mot gällande regler. Resultatet blir att många barn tvingas gå hem till tomma hus eller lägenheter och är utan tillsyn . visar att den verksamhet som finns för denna åldersgrupp framför allt är fokuserad till fritidshem trots att skollagen anger öppen fritidsverksamhet som alternativ. Det är också öppen fritidsverksamhet som i störst omfattning efterfrågas av föräldrarna. Att verksamheten är eftersatt visar sig också genom att tillsynen brister från kommunernas sida. Bristande styrning, avsaknad av behovsinventering, dåliga lokaler och brist på personal är en del av den kritik som lyfter fram. Det efterfrågar också uppföljning av hur väl verksamheten uppnått de mål som ställts upp i skollagen. I den verksamhet som finns är barngrupperna i många fall oacceptabelt stora. Ofta förekommer grupper på över 20 barn på en vuxen. Vi anser att kritik är allvarlig. 1012-åringar har behov av vuxnas närvaro och tillsyn. Kommunerna måste ta sitt ansvar och utveckla skolbarnsomsorgen framför allt för åldersgruppen . I den öppna verksamheten har barnen själva större möjlighet att hitta en avvägning som passar dem. Här finns stora möjligheter för kommunerna till samverkan med andra utförare, till exempel föreningar och kyrkor, för att kunna erbjuda en högkvalitativ verksamhet. anslår mer till kommunerna än regeringen . Pengar som kan användas för att förbättra skolbarnsomsorgen. har resurserna till barnomsorgen minskat i de allra flesta kommuner. Bruttokostnaden i fasta priser för barnomsorgen har varit densamma trots att antalet barn ökat med 185 000. Besparingarna har framför allt genomförts genom att öka barngruppernas storlek och minska vuxentätheten. Den genomsnittliga gruppstorleken har ökat från 13,8 barn 1990 till 18,2 barn 2001. Även antalet barn per vuxen har ökat kraftigt och snittet ligger på 5,4 barn per vuxen. Dagens situation med överfulla dagis och långa dagar för barnen har inneburit att kvaliteten i förskoleverksamheten försämrats. På många håll runt om i landet bedriver förskolorna en fantastisk verksamhet med mycket knappa resurser och personalen gör vad den kan för att överleva den ekonomiska krisen. Men har utvecklingen gått så långt att det inte går att bevara kvaliteten i verksamheten. Vilket får mycket negativa konsekvenser för barnen. En av förskolans grundläggande uppgifter är att överföra samhällets grundläggande värden till barnen, det handlar till exempel om människolivets okränkbarhet och alla människors lika värde. När barn får för liten tid med vuxna fungerar inte värdeöverföringen och det är mycket svårt att kompensera det när barnen blivit äldre. kan barnpsykologer konstatera att allt fler, allt yngre barn visar tecken på stress. De långa dagarna i stora högljudda barngrupper tros vara en orsak till denna utveckling. I har forskare konstaterat att många barn lider av hörselskador till följd av den höga ljudnivån. 6 Förslag till förbättringar i barnomsorgen Regeringens barnomsorgspolitik kommer, om den får fortsätta, att leda till ytterligare försämringar inom barnomsorgen och det är barnen som drabbas. För barnens skull behövs en ny barnomsorgspolitik. menar att varje barn är en individ med unika behov och förutsättningar. Vi anser därför att det måste vara möjligt att välja bland en mångfald olika barnomsorgsformer för att varje barns specifika behov ska kunna mötas. Barnomsorgen utanför hemmet kan se ut på många sätt, förskola i offentlig och privat regi, familjedaghem, öppen förskola eller skolbarnsomsorg. Gemensamt för dem alla måste vara en verksamhet av god kvalitet med hög personaltäthet. Självklart kräver detta resurser. Därför satsar vi mer än regeringen till kommunerna de kommande två åren. Resurser som bland annat kan användas till att förbättra barnomsorgen. Förändringar krävs också för att ge föräldrarna ekonomiska möjligheter att välja mellan de olika förskoleverksamheterna eller att vara hemma något eller med barnen. Vi vill därför införa ett skattefritt barnomsorgskonto på för alla 1-3-åringar som inte utnyttjar den offentligt finansierade barnomsorgen. (Utnyttjas offentligt finansierad barnomsorg på halvtid får familjen ett halvt barnomsorgskonto och så vidare.) Det ger en större flexibilitet när familjer får ekonomiska förutsättningar att själva ordna sin barnomsorg. Privata barnomsorgsalternativ kan då kombineras med kortare arbetstid eller tid i förskola. Framför allt skapas möjlighet för familjen att tillbringa tillsammans. (Utvecklas vidare i riksdagsmotion Sf380.) Förskolan är den mest omfattande av alla barnomsorgsformer. var av barnen inskrivna i förskolan. Av alla barn i åldersgruppen är inskrivna i någon form av barnomsorg. Andelen inskrivna i förskolan är högst i storstäder och förortskommuner () och lägst i landsbygdskommuner (). Förskolan styrs av en läroplan som innehåller mål och riktlinjer rörande bland annat normer och värden, barnens utveckling och lärande, barns inflytande, samarbete med hemmen och så vidare. Förskolan är nödvändig och viktig i vårt samhälle och möjliggör att föräldrar studerar eller förvärvsarbetar. Den får dock aldrig bli en förvaringsplats utan ska innebära en god pedagogisk verksamhet för barnen och vara ett stöd till föräldrarnas uppfostran. Förskolan ska liksom skolan förmedla samhällets grundläggande värden till barnen. Det är en verksamhet som är av mycket stor betydelse. Barn måste få lära sig förstå vad som är rätt och fel, hur vi ska bete oss mot varandra och deras empatiska förmåga måste övas. Om förskolorna har ett aktivt värdegrundsarbete kan mobbning och trakasserier högre upp i åldrarna förebyggas. I läroplanen för fastslås basen för vårt samhälles värdegrund; det bör även göras i läroplanen för förskolan. Förskolans pedagogiska verksamhet är av stor betydelse för barnen och det är viktigt att den är varierande och kan se till barnens olika behov. Barn uppskattar upplevelser och skapande verksamhet och därför bör olika former av kulturverksamhet förekomma regelbundet i förskolorna. För väldigt många barn är förskolan en utmärkt utgångspunkt för den fortsatta skolgången men den kan aldrig ersätta föräldrarnas uppfostran och omsorg. Förskolan är ett komplement till föräldrarna och ska som sådant anpassa sig efter familjernas behov. Som situationen ser ut är det ofta familjerna som får anpassa sig efter förskolans behov för att inte störa förskolans verksamhet. Så får det inte vara. 6.1.1 Tak i barngrupperna är det inte ovanligt med barngrupper på över 20 barn eller småbarnsgrupper () med över 15 barn och 3 förskollärare. Det är inte acceptabelt. rekommenderade en personaltäthet på 2 vuxna per 5 barn i småbarnsgrupperna och 1 vuxen på 5 barn i syskongrupperna med lite äldre barn. Dessutom ansåg de att småbarnsgrupperna inte borde överstiga 1012 barn. är det en verklighet som verkar ligga långt borta. Barngruppernas storlek måste minska. Dagens stora grupper kan få mycket negativ effekt på barnens utveckling. Barn, framför allt de riktigt små, behöver kontinuerlig, tät vuxenkontakt för att utvecklas positivt. I stora barngrupper saknas den kontakten. Vi vill eftersträva minigrupper genom att ålägga kommunerna att sätta upp gränser för barngruppernas storlek i olika åldersgrupper. Att från statlig nivå lagstifta om en absolut gräns är inte rimligt. Varje kommun måste efter sina förutsättningar få utforma sin verksamhet. Dessutom är inte en barngrupp den andra lik och därför blir absoluta gränsdragningar för oflexibla. Vi anser dock att staten ska ge riktlinjer till kommunerna. finns inte någon som helst reglering på detta område.