mot · GQ02MJ493 · 2002-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om statens moraliska och ekonomiska ansvar gentemot enskilda yrkesfiskare i samband med ändrade miljömål och direktiv som den enskilde drabbas av. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om överläggningar med anledning av förslag om ensidigt torskfiskestopp, innan hanterar förslaget. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om svensk medfinansiering av nationell yrkesfiskeutbildning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om anslag till forskning och utveckling av fångstmetoder. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om teknik- och kulturinvesteringar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om havsbaserade vindkraftverk. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om yrkesfiskarnas sakägarstatus. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om reservat. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om yrkesfiskeavdrag.1 1Yrkande 9 hänvisat till SkU. Svenskt fiske avveckling eller utveckling Svenskt yrkesfiske är en näring vars företagare prövas hårt i tider då larmrapporter om ändrade miljösituationer i våra vatten avlöser varandra på rad. Den värsta prövningen är dock det ointresse som den visar svenskt näringsliv och speciellt då den svenska yrkesfisket. Genom den senaste regeringsförhandlingen mellan Socialdemokraterna och valde Socialdemokraterna att avveckla svenskt fiske genom beslutet att införa ett ensidigt torskfiskestopp. Beslutet strider mot den biologiska rådgivningen och innebär att övriga fiskenationer därmed kommer att fortsätta fiska torsk. Det som politiskt uppnås är en utslagning av svenskt yrkesfiske medan fiskarna i havet fångas av andra yrkesutövare. Därför skall ensidigt stopp för svenskt torskfiske avfärdas. Detta är miljösituationer som ibland till och med betecknas som miljökatastrofer och som drabbar yrkesfiskets utkomstmöjligheter i , i våra insjöar såväl som yrkesfisket i . Inte sällan riktas, i dessa miljödebatter, kritik mot yrkesfiskarna för deras egen roll i minskningen av resursen genom utfiskning. Detta är en diskussion och debatt som ofta sker utifrån orättvisa och ensidiga förutsättningar där forskning ställs mot näring utan konstruktiv debatt och möjlighet för näringen själv att ha egen bevisföring eller att komma till tals genom en samlad analys. Reaktioner och debatter riktas mot farligheten att t.ex. konsumera fisk från , vilket ensidigt både avseende debatt och dramatiska ekonomiska effekter drabbar den enskilde yrkesfiskaren medan de fakto samhället har ansvar för att dessa giftutsläpp tillåtits. Nästa larmrapport kan komma att inkludera jordens dioxinhalter och därmed även de livsmedel som produceras inom jordbrukssektorn. kommer då med rätta att ställas om samhället även i dessa sammanhang ensidigt rekommenderar konsumenten att inte äta mat producerade inom jordbruket. Naturligtvis måste samhället ta ansvar, både moraliskt och ekonomiskt, för det som samhället via politiska beslut tidigare tillåtit avseende utsläpp i naturen. Dialog fortfarande den bästa problemlösaren En situation där en yrkesgrupp ensidigt får ta ansvar för effekterna av miljökatastrofer och miljölarm leder helt naturligt till konflikt och låsta förhållningssätt mellan olika intressenter utan konstruktiva lösningar. Dessutom får det som resultat att många känner sig utsatta och anklagade i ett läge då verkligheten för den enskilde företagaren är att finna möjligheter för överlevnad och på något sätt skapa nya utkomstmöjligheter. I ett läge när svensk regering föreslår att ensidigt avveckla en näring så drastiskt som liggande förslag innebär kommer detta även att få långtgående konsekvenser för både övrig fiskenäring som är landbaserad och för kustsamhället i allmänhet. Inför en sådan situation borde det istället åligga regeringen att samla de parter som är och blir delaktiga i en sådan strukturförändring inklusive de kustkommuner som på ett dramatiskt sätt kommer att se hela samhällen avvecklas. Därför bör regeringen ges i uppdrag att samla alla parter som blir drabbade av regeringens förslag om ensidigt fiskestopp till överläggningar innan hanterar regeringens förslag. Detta ges regeringen till känna. En sammanhållen utbildning för fiskesektorn Under förutsättning att svenskt fiske överlever befinner sig näringen i stort behov av utbildningsmöjligheter. Detta är främst för att näringen själv skall kunna gå i takt med den ständiga förändringen som påverkar verksamhetens utvecklingsmöjligheter. Det kan vara såväl konkret kompetens som krävs för att kunna verka som aktiv yrkesfiskare, likaväl som möjligheterna att möta behovet av karriärsmöjligheter inom en näringsgren som ständigt kräver förnyelse. Det gäller utbildning som riktar sig både till dem som arbetar inom näringen likväl för att möta behovet av nyrekrytering och en yngre generation. Grundutbildning, högre utbildning samt tillgång till vidareutbildning är avgörande för varje enskild person för att man skall kunna leva upp till myndigheternas krav på kompetens och vara uppdaterad på den förändring som sker inom yrket. Dessutom ställs det större och större krav på att enskilda näringsutövare och därmed att varje bransch aktivt möter de strukturförändringar som sker inom näringslivet för att kunna stärka sin konkurrenskraft. Fiskerisektorn behöver utbildade människor, och det finns fördelar med att samla resurserna till en enhet. Den utbildning som erbjuds inom fiskenäringen är splittrad på många små enheter. För att tillgodose behovet för dem som skall arbeta inom primärnäringen yrkesfisket, förstahandsmottagningen av fisk, beredningsindustrin, fiskodling, försäljningsledet och de olika myndigheternas behov av personal med adekvat utbildning inom fiskenäringen, behövs en utbildningsresurs i . saknas specialutbildningar för de allra flesta inom detta område. Bristen på specialutbildningar och högre utbildningsmöjligheter skapar därmed också svårigheter att finna olika karriärmöjligheter för dem som arbetar inom de olika sektorerna. Det skall uppmärksammas att det finns ca 2 900 yrkesverksamma med fisket som huvudutkomst, och totalt är ca 3 300 hel- eller deltidssysselsatta. Fiskberedningsindustrin sysselsätter ca 3 000 personer. Om sysselsatta inom detaljhandeln och grossistledet inkluderas sysselsätter fiskesektorn ca 10 000 personer . Med detta antal berörda finns ett behov av att ett stort antal personer erbjuds kompetensutveckling inom denna sektor. Dessutom finns behovet av vidareutbildning för att kunna utveckla dessa olika verksamheter. Nyrekryteringen till sektorn kräver också att ett stort antal yrkesutbildade utexamineras . För att kunna erbjuda en adekvat yrkesutbildning på alla nivåer inklusive högskolenivå bör en samlad utbildningsresurs skapas i för fiskenäringen. Som ett exempel på ovanstående förslag kan nämnas den finska fiskerihögskolan i . Då tidigare motionerat om behovet av en sammanhållen utbildning för fiskesektorn, är det nu glädjande att det från den samlade fiskenäringen och fiskebranschen nu finns ganska långtgående förslag på hur en nationell utbildningsstruktur kan se ut. Det är ett intressant utbildningsinitiativ som är så nära förverkligande att det nu krävs investeringar vars medel delvis kan hämtas via EU:s medfinansieringar. För att kunna erhålla dessa EU-medel krävs dock av svensk medfinansiering, vilket bör vara av statlig och nationell karaktär. Därför bör ge regeringen till känna vad gäller kravet på svensk medfinansiering för investeringar i en svensk fiskeutbildning. Färska läckerheter från havet ersätter fyrkantig fisk För att havets läckerheter skall stärka sin position på det svenska middagsbordet och för att yrkesfiskarna tillsammans med den svenska livsmedelsförädlingsindustrin skall kunna möta en ny marknad och erbjuda konsumenterna nya produkter från havet krävs både forskning kring nya produkter och dess förädlingsvärde likväl som kring miljömässigt hållbara fångstmetoder för dessa. Det har hitintills arbetats med olika försök tack vare kortsiktiga projekt, ofta via . Eftersom projekten är tidsbegränsade finns svårigheter att slutföra eller med tyngd genomföra regelmässigt riktiga undersökningar eller godtagbara forskningsunderlag. Därför bör regeringen återkomma med förslag där nationella forskningsmedel avsätts för forskning kring utveckling av fångstmetoder för ett hållbart resursutnyttjande och alternativa havsprodukter och för att öka kunskapen om att ta till vara outnyttjade arter genom att utveckla nya produkter. Detta bör ges regeringen till känna. Havets läckerheter är som läckrast när de är absolut helt färska. Det är inte helt lätt att finna transportsystem som ger konsumenter i hela möjlighet att erhålla färsk fisk. Många lever fortfarande i tron att fisken är lika med något fyrkantigt och fryst. Det finns dock via teknik möjlighet att säkra kvaliteten på produkten redan till havs och därmed garantera konsumenten högkvalitet. Det krävs dock stora investeringar både på land och till sjöss för att denna modernisering av fiskhanteringen skall få genomslag. Det krävs också kunskap om möjligheten att skapa nya organisationer och nya system för att underlätta avsättningen och möta nya marknader. Därför är det rimligt att prioritera stöd för investeringar i både kunskap och ny teknik för att garantera god kvalitet och möta nya marknader. Detta bör ges regeringen till känna. Det pågår runt den svenska kusten många intressanta diskussioner om vindkraftsparker och etablering längs den svenska kusten. Det är etableringar som berör bofasta såväl som de sommarboende som ser sin sommarvistelse hotad genom uppförandet av vindkraftverk. Inte sällan pågår långa och många överklagningar som visar på konflikter mellan nationella energimål och lokala boendemiljöer, likaväl som konflikter mellan lokalsamhället och de fritidsboendet. Detta har fått många av de aktuella vindkraftsintressenter som finns i kustområdena att söka sig ut till havs och planera och ansöka om havsbaserade vindkraftsparker. görs detta i tron och förhoppningen att det här inte sker någon påverkan på miljön eller att det här inte finns några opponenter. Det är dock detta som är problemet eftersom det inte finns någon som helst erfarenhet om vad som inträffar i närmiljön runt vindkraftverkets etablering. Vilka är effekterna på fisket och vilka är effekterna på fiskbeståndet och lekmiljön? De områden som är intressanta för placering är ofta just där fisken leker eller växter upp. Det är också platser där det småskaliga fisket bedriver sin verksamhet. Om dessa utbyggnader blir av stoppas det småskaliga fisket, då fiskarna inte har utrustning eller fartyg för att söka fiskeplats längre bort. Därför bör ge regeringen till känna att forskning om effekterna på fisket måste föregå etablering av havsbaserade vindkraftverk. Samhället har ett nationellt intresse att utveckla alternativ energi. Därmed bör också staten ta ansvar för att alla som har intresse i dessa etableringar, såväl investerarna som de som är yrkesutövare och som i detta fall av gammal hävd har haft rätt till det fria fisket i havet även om man inte är ägare i juridisk mening, har likvärdiga rättsliga villkor vid etablering till havs. Därtill bör det även vid etablering ske en bedömning av påverkan som också innebär att yrkesfisket ges ekonomisk kompensation för eventuellt inkomstbortfall. Staten kan inte tillåta att vindkraftsetableringar sker vind för våg utan att de som blir direkt påverkade av etableringen ges rättvis och rättslig sakägarstatus. Detta bör ges regeringen till känna. Yrkesfisket utgör fortfarande en viktig sysselsättningsbas i många skärgårdssamhällen. Den del av kusten som fortfarande uppfattas som levande skärgård har en gång kommit till genom en månghundraårig yrkesfiskeverksamhet och kringliggande verksamhetsutveckling. Det är alltså verksamheter och företagande med direkt koppling till havet som skapat förutsättningar för ett aktivt och levande samhälle, det som många besökare också känner som det mest naturliga att möta när man når den svenska . Längs och den bohuslänska skärgården har det alltid funnits ett tydligt samband mellan boendet vid havet och det yrkesverksamma livet på havet. Fisket och dess kringverksamhet är fortfarande en viktig näring för småsamhällena, även om det småskaliga yrkesfisket har haft en kraftig negativ utveckling i dessa trakter. De nordbohuslänska kommunernas samhällen och näringsliv är också präglat av att människor får sin utkomst direkt eller indirekt från havet. Därför är den på pågående diskussionen om reservat och den i regeringens budgetproposition anförda inriktningen om reservat oerhört allvarsam. reservat eller nationalparker innebär regleringar av fisket och krav på restriktioner för trålning. Det arbete som pågår från och sida, för att inrätta reservat längs den svenska kusten, skapar stor oro och blockerar många av de framtidsdiskussioner som fiskerinäringen tillsammans med kommunerna skulle behöva koncentrera sig på. Detta beror framför allt på den hantering som respektive myndighet ansvarar för när det gäller planeringen av reservat. En avgörande fråga för ett livskraftigt fiske är tillgängligheten till vattenområdena. Därför får inte reservatsdiskussionerna och nationalparksförslag genomföras utan att en mycket tydlig dialog och överenskommelse med den näring som främst för sin överlevnad är i behov av och har värnat om ett långsiktigt hållbart fiske. Det pågår på vissa håll runt den svenska kusten, i t.ex. och kommuner, en lokal diskussion mellan yrkesfiskarna och kommunerna med syfte att finna alternativ till stark reglering och reservatsförslag. Denna diskussion och värdefulla gemensamma syn på kustfisket och ömsesidiga förtroende får inte nonchaleras av statens centrala myndigheter bara för att det finns internationella överenskommelser, som regeringen undertecknat, som anger att reservat skall införas. Detta bör ges regeringen till känna. Rättvisa villkor för den enskilde fiskarens yrkesutövning Yrkesfisket utgör en viktig sysselsättning i många skärgårdssamhällen och i bygder runt våra kuster. För en positiv utveckling för det svenska yrkesfisket krävs att yrkesfiskarna får arbeta på samma villkor som sin yrkesbröder i och . I dessa länder finns ett särskilt yrkesfiskeavdrag som innebär att man kan få göra ett skatteavdrag för de dagar man varit till sjöss och fiskat. Ett motsvarande yrkesfiskeavdrag bör omgående införas i . Då kan de skickliga svenska yrkesfiskarna få möjligheter att konkurrera på lika villkor. Detta bör ges regeringen till känna.