mot · GQ02K432 · 2002-10-23 00:00:00 — För svenska liberaler är de främsta målen med samarbetet inom den europeiska unionen (EU) fred, frihet, demokrati och ekonomiskt välstånd. Många av de problem och utmaningar som det svenska samhället möter är till sin natur internationella. Svar och lösningar finns att hitta endast i ett tätare samarbete över nationsgränserna. liberalerna har en tydlig och framåtriktad Europastrategi: Utvidgningen av EU österut bör prioriteras och drivas på. Tio kandidatländer bör nu utan vidare dröjsmål tas in i unionen eftersom de uppfyller de kriterier som satts upp för medlemskap. Den fria rörligheten ska gälla nya medlemmar, likväl som gamla det är A och O att inte skapa A- och B-lag. EU ska vara öppet för alla demokratiska länder som delar målen för EU och som ligger helt eller delvis i . EU måste öka sin legitimitet hos EU:s medborgare och bli mer demokratiskt. Det innebär bl a krav på ökad öppenhet och insyn som grundprinciper och självklarheter i EU:s institutioner. Det innebär också ett mera direkt och ökat inflytande för medborgare över besluten i EU. EU bör i takt med att legitimiteten hos medborgarna stärks utvecklas mot en form av ett federalt system. Beslut i EU ska fattas så nära den enskilde medborgaren som möjligt. EU ska endast hantera genuint gränsöverskridande frågor. EU behöver en författning som tydliggör ansvarsfördelningen mellan EU och medlemsstaterna. Medborgarna måste övertygas om det meningsfulla och viktiga i att delta i valen till . I ljuset av detta är det viktigt att tiden fram till nästa regeringskonferens präglas av en bred och meningsfull debatt. Det pågående konventet är härvidlag ett demokratiskt framsteg för EU, och kan komma att spela en viktig roll som en ny arena för välbehövlig debatt. Konventets resultat kan visa sig betydelsefullt för hur det framtida EU kommer att styras. Så många medborgare som möjligt bör naturligtvis engageras i debatten om EU:s framtidsfrågor. Ordförandeskapet i ett utvidgat EU bör inte efter utvidgningen rotera mellan enskilda länder på det frekventa sätt som sker, dvs var sjätte månad. Dock, mindre länder som visat sig effektiva som opartiska ordförandeländer under EU:s historia bör inte uteslutas från uppdraget att regelbundet ingå i ledningen för , eventuellt tillsammans med andra länder i team, eller som del i en regional grupp, som de nordiska länderna. Denna fråga kan lösas på olika sätt, och vi vill inte låsa oss för någon speciell institutionell modell. Tanken på en president i ministerrådet har framkastats av bl a , och , med instämmande av statsminister (). är dock skeptiskt till dessa ofullgångna tankar. För det första har kommissionen varit de små ländernas stöd mot stora länders tendens att dominera, och värnar bl a av detta skäl en (reformerad) kommissions starka och centrala ställning i EU-samarbetet. För det andra är ovilligt att släppa fram en presidentkonstruktion som skulle driva EU-samarbetet i en mera mellanstatlig riktning, snarare än i riktning mot federalt samarbete med tydlig rollfördelning mellan EU och medlemsländerna som traditionellt förespråkat. Den gemensamma flyktingpolitiken måste bli mer human och generös . Asylrätten ska värnas inom ramen för en gemensam flyktingpolitik. Den gemensamma flyktingpolitiken ska bl a motverka överströmningseffekter mellan länderna. års utveckling med fler och högre handelshinder mot länder utanför EU:s närområde inte minst bör vändas i sin motsats. Det gäller framförallt jordbruksprodukter och antidumpingsåtgärder. Det gemensamma EU-biståndet måste effektiviseras och riskerna för korruption tas på djupaste allvar. Huvuddelen av biståndspolitiken bör beslutas och administreras av de enskilda medlemsländerna. EU:s samarbete inom utrikes- och säkerhetspolitiken bör fördjupas och vid behov utan utdragen tvekan utvidgas till nya områden. EU bör öka sin kapacitet att också i praktiken ansvara för att målen om fred, frihet, demokrati och respekt för de mänskliga rättigheterna kan upprätthållas även inom det egna närområdet. EU ska dock inte utveckla något parallellt försvar till Nato. bör ingå i Nato , och den transatlantiska länken ska även fortsättningsvis vara en grundbult i och säkerhetspolitik. EU:s jordbrukspolitik måste liberaliseras och reformeras kraftigt. En avreglering skulle kraftfullt kunna bidra till förbättringar för världens fattiga livsmedelsproducerande människor och underlätta utvidgningen. Dessutom skulle miljö vinna på ett sålunda mindre intensivt drivet jordbruk med mindre insatser av bekämpningsmedel, handelsgödsel m.m. Den inre marknaden ska stärkas genom, till exempel, ett regelverk för uppförande och rivande av återstående hinder för den fria rörligheten, en konkurrensfrämjande politik för små länder och ett avskaffande av den differentierade rösträtten på aktier, med vissa undantag. ska gå med i eurosamarbetet . En folkomröstning bör genomföras varefter vid ett ja, naturligtvis en ansökan om inträde bör lämnas in . bör därmed snabbt kunna öka sitt inflytande i ECB och Ecofin efter ett ja i en folkomröstning. EU måste driva på arbetet med att utveckla samarbetet avseende brottsbekämpning, särskilt beträffande narkotika och handel med kvinnor och barn. Europol ska fortsätta att utvecklas mot att bli en effektiv europeisk polisorganisation, och en oberoende europeisk åklagarmyndighet ska inrättas. Målet ska vara att EU ska bli världens bästa miljöorganisation. En gemensam miniminivå på koldioxidskatt bör införas för att reducera utsläppen och minska växthuseffekten. EU bör även inrätta ett system med handel med utsläppsrätter för koldioxid. Tidtabellen för detta är alldeles för utdragen. De två systemen koldioxidskatter och handel med utsläppsrätter måste samordnas. I samband därmed bör beskattning av svenska CO2-utsläpp ses över, och dessa skatter sannolikt sänkas. EU behöver en gemensam livsmedelspolitik innefattande bl a en livsmedelsmyndighet med verkliga befogenheter. Detta blir särskilt viktigt när EU utvidgas. EU:s regelsystem får dock inte i praktiken utformas så att det utestänger de nya medlemsländerna från jordbruks- och livsmedelsförsäljning till dagens EU-länder. EU-dimension behöver stärkas. Svenska Europaparlamentariker bör som en åtgärd för detta kunna delta i vissa debatter i riksdag. 3 Förslag till riksdagsbeslut 25 4 för fred, frihet och demokrati 27 5 Ett medborgarnas 27 5.1 Mer demokrati 28 5.1.1 EU måste öka sin legitimitet och sin acceptans hos medborgare. Det är uppenbart att detta saknas, vilket bl a det dåliga valdeltagandet i Europaparlamentsvalen vittnar om 28 5.2 Större öppenhet 28 5.3 Mer information och debatt 29 6 Prioritera utvidgningen 29 6.1 Motverka uppdelning i A- och B-lag 30 6.2 Utvidgningsfrågan måste drivas med kraft 30 6.3 Ökad flexibilitet 31 7 Ett federalt 32 7.1 Rätt frågor på rätt nivå 32 7.2 EU behöver en författning 33 8 Reformera EU:s institutioner 33 8.4 Övriga institutioner 35 9 Vägen framåt ett EU i förändring 35 9.1 Bred framtidsdebatt nödvändig 36 10 Solidaritet och öppenhet 37 10.2 Utvecklings- och biståndspolitiken 37 11 Fred och säkerhet 39 11.1 Utrikes- och säkerhetspolitiken 39 11.2 Stärk den transatlantiska länken 40 12 Välfärd och frihet 40 12.1 Den inre marknaden 40 13.2 Bekämpa handel med kvinnor och barn 45 14 Miljö och hälsa 46 14.3 Narkotika, tobak och alkohol 48 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett medborgarnas innebärande åtgärder för att öka EU:s legitimitet och acceptans hos unionens medborgare samt åtgärder för ökad öppenhet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att kraftfullt prioritera att österut nu förs i hamn.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att alla medborgare i ett utvidgat EU skall kunna resa, arbeta och leva på samma villkor.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om flexibel integration. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett federalt system för EU där rätt frågor behandlas på rätt nivå samt där makt- och ansvarsfördelningen mellan medlemsstaterna och unionen tydligt regleras i en europeisk författning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder för att reformera EU:s institutioner. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att svenska EU-parlamentariker bör ges möjlighet att delta i vissa debatter i riksdag och behovet av att se över möjligheten att stärka de nationella parlamentens inflytande i EU-samarbetet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om nya former och metoder för författningsändringar i EU. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder för ökad solidaritet och öppenhet gentemot omvärlden genom den gemensamma asyl- och flyktingpolitiken samt utvecklings- och biståndspolitiken.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder för att stärka och effektivisera EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av att stärka den transatlantiska länken (bl.a. Nato).1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder för att stärka den inre marknaden och bekämpa en fortsatt ökning av arbetslösheten.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder för att liberalisera den gemensamma jordbrukspolitiken. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder för att reformera EU:s regionalpolitik.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om fördelarna med eurosamarbetet och att en folkomröstning om svenskt inträde bör ske under 2003.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder för att förbättra och effektivisera kampen mot internationell brottslighet, inte minst handel med kvinnor och barn.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder för en bättre och effektivare miljöpolitik samt livsmedelssäkerhetspolitik.6 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder mot narkotika-, tobaks- och alkoholmissbruk.7 1 Yrkandena 2, 3, 10 och 11 hänvisade till UU. 2 Yrkande 9 hänvisat till SfU. 3 Yrkandena 12 och 14 hänvisade till NU. 4 Yrkande 15 hänvisat till FiU. 5 Yrkande 16 hänvisat till JuU. 6 Yrkande17 hänvisat till MJU. 7 Yrkande 18 hänvisat till SoU. 4 för fred, frihet och demokrati För oss liberaler är de främsta målen med samarbetet inom den europeiska unionen (EU) fred, frihet och demokrati. EU är det viktigaste verktyget för att finna lösningar på sådana problem som vi har gemensamt i . Utöver en stabil fred mellan tidigare fiender, har vi européer EU att tacka för en rad framgångar. Gränser mellan människor och länder har rivits. Grunden har lagts till en dynamisk ekonomi. Ett genuint och brett ekologiskt ansvarstagande växer sig allt starkare. Brottslighet och våld finner det allt svårare att ta form. liberalernas vision för är en kontinent som ger alla människor nya möjligheter. Den enskilda människans livschanser bygger på personliga valmöjligheter och på förankringar i olika gemenskaper. Politikens uppgift är att skapa goda villkor och spelregler för samverkan människor och gemenskaper emellan, och för att därmed ge individen frihet att växa. Visionen om individens frihet och möjligheter är grunden till att vi liberaler ser EU-samarbetet som en ödesfråga för länder och deras medborgare. står EU inför stora utmaningar. De två största och mest grundläggande är dels att föra utvidgningen österut i hamn (i förhandlingarna och på hemmaplan i alla länderna), dels att vinna medborgarnas förtroende. Utvidgningen är en historisk såväl som moralisk nödvändighet. Det ligger i vår kontinents säkerhetspolitiska och ekonomiska egenintresse att inlemmandet av kandidatländerna i centrala och östra äger rum . EU måste vinna medborgarnas förtroende och intresse för det europeiska samarbetet. Utan en solid demokratisk förankring har EU ingen framtid. Det europeiska projektet är i alla avseenden unikt och har inga modeller eller ramar att följa. har samarbetet tagit flera steg i federal riktning inrättandet av en gemensam valuta, en mer gemensam utrikes- och säkerhetspolitik, ett närmare samarbete på det inrikes och rättsliga området etc. Denna utveckling har sin grund i de faktorer som en gång gav upphov till EU och som i stora delar är och troligen kommer att vara drivande i EU-integrationen globaliseringen, utvecklingen av den nya informationstekniken och nationsgränsernas minskade betydelse. är regioner, kommuner, städer och den egna nära omgivningen för många människor den primära källan för identifikation. Vi liberaler menar att det gränsöverskridande samarbetet och den lokala identifikationen inte utgör en motsättning, utan ett komplement. Flera identiteter kan gå in i varandra. Nationalstaterna har haft en viktig men också katastrofal roll i konfliktfyllda historia. Inom ramen för nationalstaten har demokratin, marknadsekonomin och välfärdsstaten kunnat utvecklas. Men nationalstaternas konsolidering har också lett till rivalitet, krig, konflikt och etniska motsättningar. I takt med internationaliseringen förändras särskilt den europeiska nationalstatens roll. Den utmanas underifrån av starkare lokala och regionala folkligt förankrade organ, från sidan av gränsöverskridande samarbete med andra stater, och uppifrån av internationella organisationer. Det är därför en stor utmaning att finna nya former för deltagande och demokratisk maktutövning på global nivå. EU är ett unikt exempel på överstatlig demokrati, en demokrati som inte på något sätt är färdig eller fullkomlig utan söker nya former. Kraven på en bättre fungerande demokrati inom EU måste kunna förenas med en ökad effektivitet i EU:s arbete. Det är en av stora utmaningar som saknar enkla lösningar. 5.1.1 EU måste öka sin legitimitet och sin acceptans hos medborgare. Det är uppenbart att detta saknas, vilket bl a det dåliga valdeltagandet i Europaparlamentsvalen vittnar om För att alls kunna uppfattas måste unionens mål bli klarare, mer lättförståeliga och aktivt accepterade av medborgarna i EU. Som en del av detta är det av central betydelse att medborgare anförtros ett större och mer direkt inflytande över besluten i EU. Om inte medborgarna upplever att deras önskemål och röster tas hänsyn till, och om inte de politiska instanser som styr blir mer direkt ansvariga inför folkvalda i parlamentet, kommer medborgarnas intresse för unionen att vara fortsatt lågt. Under ordförandeskap, , antogs nya offentlighetsregler. Liberalerna i spelade en viktig roll i processen. Ett viktigt steg i riktning mot ökad öppenhet och tillgänglighet togs därmed. Men ännu återstår en rad problem. Känsliga handlingar som hemligstämplats, exempelvis med hänvisning till allmän säkerhet eller internationella relationer, kan undantas från offentlighetsprincipen och behöver inte diarieföras. Författaren till ett känsligt dokument är den som beslutar om det får lämnas ut. Detta är regler som står i strid med den princip som finns i . Vi liberaler menar att det bland annat är genom ökad öppenhet och insyn som medborgarnas förtroende för unionen kan vinnas. För att säkra öppenheten i EUs institutioner bör strävan vara att införa en offentlighetsprincip av den modell som används i . Insyn och ett gott agerande gentemot medborgarna måste vara ledstjärnor för EU:s institutioner. Öppenhet bör vara regel, sekretess undantag, i stället för tvärtom. Meddelarfriheten ska garanteras. När rådet sammanträder som lagstiftande organ bör dessa möten vara offentliga, liksom röstprotokollen efteråt. Likaså måste möjligheten för allmänheten att få tillträde till offentliga möten i parlamentets och rådets byggnader förbättras. En stadga för EU-parlamentarikerna, syftande till att bringa ordning i frågor som rör parlamentarikernas löner, pensioner och reseersättningar, ska inrättas. På det nationella planet bör upprätthålla vår hittillsvarande tolkning av offentlighetsprincipen. Svensk hantering av EU-dokument ska följa svenska lagar och rättspraxis när det gäller offentligheten, oavsett hur en handling klassats av ett EU-organ. Om unionsorganen bestrider vår rätt att tillämpa offentlighetsprincipen ska vi strida i för vår öppenhet. Vi liberaler ser också öppenhet som den mest effektiva åtgärden mot korruption och oegentligheter. 5.3 Mer information och debatt Fundamentalt för att öka EU:s legitimitet och demokratiska förankring är information och debatt. Det finns ett stort behov av arenor för Europadebatt. Inte sällan diskuteras de europeiska frågorna utifrån en snäv nationell nyttosynpunkt istället för att diskuteras utifrån gemensamma europeiska intressen och värderingar. Möjligheten för den enskilde medborgaren att aktivt delta i Europadebatten är begränsad. Politiker i måste anstränga sig mera för att göra Europapolitiken mer vardaglig. Här har vi alla ett ansvar. Politiker som arbetar med EU-frågor har en mycket viktig uppgift i att föra debatt, sprida kunskap och föra en diskussion om Europafrågorna på svensk botten. Behovet av seminarier, utbildningar, forskning och debatter är fortfarande stort. Folkbildning om europafrågor bör drivas kontinuerligt. Ett steg för att öka kopplingen mellan den svenska och den europeiska politiken vore att ge EU-parlamentarikerna ett eget formaliserat och öppet forum för återrapportering. På så sätt skulle EU-parlamentarikernas roll bli mer tydlig och EU föras närmare medborgarna. I har de holländska EU-parlamentarikerna möjlighet att delta i särskilda debatter i det egna nationella parlamentet. Vi anser att även de svenska EU-parlamentarikerna bör ges en sådan möjlighet i den svenska . Ingen utmaning ter sig just nu större eller mer historisk än den att utsträcka EU-samarbetet till att omfatta länderna i östra och centrala . För liberalerna är uppgiften att ena huvudsakligen en fråga om fred, säkerhet, tryggad demokrati och möjligheter till ekonomiskt välstånd för alla medborgare. Ett snart utvidgat EU ger oss större möjligheter att till exempel arbeta för en bättre miljö, ta krafttag för att bekämpa gränsöverskridande brottslighet inklusive handel med kvinnor och barn samt terrorism och verka för möjligheter till en sundare och mer hållbar kostföring. En naturlig konsekvens av ett utvidgat EU är också ökade möjligheter till ömsesidigt berikande kulturella och vetenskapliga impulser. Utvidgningen är av fundamental betydelse för hela regionens ekonomiska stabilitet, tillväxt och framtida välstånd. All erfarenhet säger att stabila rättsliga och andra institutioner i kombination med vidgade marknader ger stora ekonomiska vinster. Det innebär att nya affärsmöjligheter öppnas för såväl exportörer som importörer. Ett EU som innefattar i princip hela kontinenten skapar en dynamisk marknad. Det innebär naturligtvis krav på omställningar inte minst i de gamla EU-länderna. 6.1 Motverka uppdelning i A- och B-lag Ett antal EU-länder räds en massimmigration från till exempel och . Kulturella och språkliga hinder talar dock för att migrationen från öst till väst kan komma att bli relativt låg, men ändock betydelsefull för många människor i de nya EU-länderna. behöver av främst demografiska skäl arbetskraftsinvandring för att upprätthålla nuvarande ekonomiska utveckling och klara standard, service och skattetryck. Stängda utomeuropeiska gränser underlättar inte den demografiska utvecklingen i regionen. Försörjningsbördan för, och skattetrycket på, den arbetande delen av befolkningen skulle komma att öka dramatiskt bortom det möjligas gräns. Det borde vara en självklarhet att alla medborgare i ett enat kan resa, arbeta och leva på samma villkor. Vi liberaler menar att det inte får råda något tvivel om att i fortsättningen med kraft ska verka för att nya medlemsländer inte behandlas som ett B-lag inom EU. 6.2 Utvidgningsfrågan måste drivas med kraft måste fortsätta att vara drivande i utvidgningsfrågan fram till avslut i de nu pågående förhandlingarna och därefter i medlemsländerna, och nya kandidatländer. Ända har ansökarländerna fått höra att det bara är kvar till dess att de får träda in i EU. Dessa löften måste nu infrias. Det är viktigt att här fortsatt driver att den så kallade differentieringsprincipen ska fortsätta att gälla, dvs att kandidatländer ska bedömas efter egna meriter. Det finns anledning att ta den skepsis mot utvidgningen som råder inom nuvarande EU-länder på stort allvar. I några EU-länder finns starka krafter som aktivt verkar för att utvidgningen bör motverkas. Det är därför ytterst angeläget att även inom EU driva opinion för utvidgningens fördelar. Det beslut som ska tas vid om att påbörja ratificeringsprocessen för nya medlemmar får ej skjutas . Den måste göra allt för att förhindra att så sker. Vi liberaler vill att EU skall vara öppet för alla demokratiska länder som delar de mål för unionen som är inskrivna i EU:s traktattexter och vars innebörd utformats närmare under decenniernas lopp, och som helt eller delvis ligger i . Även om det kan ta innan länder som , och är mogna som fullvärdiga medlemmar är det viktigt att denna princip, med sin grund i , hålls levande och öppen. Länder som vill träda in i EU måste, givetvis, uppfylla de grundläggande politiska och ekonomiska kriterier för medlemskap som EU slagit fast. Detta innebär krav på institutionell stabilitet som garanterar demokrati, rättssäkerhet, mänskliga rättigheter och respekt för och skydd av minoriteter, krav på fungerande marknadsekonomi, liksom förmåga att överta och följa . Målen för t ex EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik måste också omfattas av nya kandidatländer. Den fortsatta utvidgningsprocessen måste dock drivas med en viss flexibilitet, och vi bör inte ställa hårdare krav på kandidatländer än vi gör på nuvarande medlemsländer. En fråga som med jämna mellanrum dyker upp i samband med utvidgningsprocessen är om det är möjligt att förena länder som är så olika i ett samarbete som EU. Kan det europeiska samarbetet fördjupas genom närmare valutasamarbete och en gemensam asylpolitik, som det breddas till att omfatta fler medlemmar? liberalerna menar att så kallad flexibel integration, det vill säga att olika länder rör sig i olika hastigheter mot samma mål, kan vara aktuellt såsom en övergångslösning, men är i princip oacceptabel som ett permanent tillstånd och bör därför heller ej institutionaliseras. Genom att tillåta några länder att gå vidare och fördjupa samarbetet inom ett visst område och hindra ett eller flera medlemsländer från att bromsa ett närmare samarbete kan integrationen i hela EU gå framåt bl a på den empiriska erfarenhetens grund. Så länge som unionens gemensamma mål främjas inom ramen för ett sådant närmare samarbete och så länge som inget medlemsland utesluts från att delta kan vi övergångsvis acceptera en sådan lösning. Ett viktigt undantag är dock den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken. Här bör EU tala med en röst. anser därför att det inom den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken inte ska vara möjligt för några länder att ha andra mål för sin politik eller gå före. I det här sammanhanget bör det också påpekas att vi liberaler menar att de europeiska demokratiernas säkerhet även fortsättningsvis i huvudsak ska garanteras genom ett samarbete inom Nato, i vilket bör vara medlem. Flexibiliteten bör ses som en övergångslösning för de länder som inte är mogna eller väl förberedda för att ingå i ett djupare samarbete. Också genom nära samarbetsavtal kan länder knytas närmare den europeiska gemenskapen och få del av den demokratiska stabilitet och ekonomiska utveckling som ett potentiellt medlemskap kan medföra. På så sätt skulle till exempel länderna på successivt kunna knytas allt närmare i ett fördjupat samarbete syftande till fullt medlemskap i . Vi liberaler ser EU som ett projekt under ständig rörelse och utveckling.