ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GQ02So429 · 2002-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om hanteringen av läkemedel inom psykiatrin. Inom sjukvården är personalbrist och ett högt arbetstempo ett problem som gör att belastningen på personalen är hög. Det gäller inte minst inom psykiatrin. För den stora gruppen psykiatrimedarbetare, skötarna, har det inte funnits någon utbildning som kunnat tillgodose de verkliga behoven inom modern psykiatrisk vård. Det finns även brist på sjuksköterskor inom psykiatrin. startades en KY-utbildning för skötare vid . Den omfattar (80 Kyp) och är mycket uppskattad, inte minst i . En rimlig tilläggsutbildning till KY-utbildningen är utbildning i läkemedelshantering (farmakologi och somatisk vård, 20 Kyp), som initierats av lokala högskolan i samarbete med psykiatrin i . Utbildningen ger eleverna god kunskap så att de ska vara väl skickade att arbeta med hantering av läkemedel inom den psykiatriska vården. I och med den ändring i föreskrifterna om läkemedelshantering, som finns i 2001:17, blir frågan otroligt svår att lösa. Dessa innebär att man inte kan hantera läkemedel genom att låta KY-utbildade med relevant utbildning i läkemedelshantering dela ut läkemedel inom den psykiatriska vården. Eftersom det och framöver kommer att saknas sjuksköterskor blir följden att man måste hyra in denna arbetskraft till stora kostnader istället för att lösa problemet på ett mer effektivt och långsiktigt sätt med ordinarie välutbildad personal. Dessutom är hög grad av kontinuitet ett av inriktningsmålen i den psykiatriska vården. Det är angeläget att föreskrifterna är användbara i det dagliga arbetet inom psykiatrin och att KY-utbildade med fortbildning i farmakologi och somatisk vård med läkemedelslära får behörighet att hantera läkemedel inom psykia- trin.
mot · GQ02So433 · 2002-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om utveckling genom Dagmaröverenskommelsen och stimulansbidrag för samverkan mellan sjukvårdshuvudmän. Sjukvården är en kunskapsorganisation med många aktörer. Vår skyldighet som politiker är att ta ansvar för att patienten får vård både på lika villkor och av bästa kvalitet. Nya medicinska framsteg och tekniska landvinningar gör att sjukvården ständigt måste förändras i sin struktur. Det som var en unik operationsmetod är en del i bassjukvårdsutbudet. Det som inte kunde botas kanske kan botas osv. Ständigt måste sjukvården såväl på individnivå som på kollektiv nivå prioritera sina insatser. Det är därför så viktigt att en vårdgaranti värd namnet innehåller vård och behandling för alla diagnoser och inte enbart ett fåtal. Lika viktigt är att uppbyggnaden av en vårdgaranti värd namnet börjar i rätt ände dvs. i enlighet med det av enhälligt fattade beslutet om prioriteringar i vården. Men allt detta ställer stora krav på huvudmännen! Det räcker inte med att göra saker rätt man måste göra rätt saker också! Vård måste ges på rätt vårdnivå av både kvalitets- och kostnadsskäl. Alla yrkeskompetenser måste kunna samverka för att individer inte skall falla mellan stolarna , ett fenomen som tyvärr är ganska vanligt. De bägge sjukvårdshuvudmännen kommunerna och landstingen har härvid ett stort ansvar för att finna denna samverkan på bästa sätt utifrån lokala förutsättningar. En skolsköterska behöver bra samverkan med områdets Vårdcentral och BUP. En medicinskt ansvarig sjuksköterska () behöver ha god kontakt med primärvårdens läkare som i sin tur behöver ha ett team av specialistsjuksköterskor och kurator att tillgå för att klara vård på just rätt vårdnivå. Bristyrken såsom arbetsterapeuter, sjukgymnaster etc. kan behöva samfinansieras mellan två kommuner eller kommun och landsting så att dessa yrkesutövare skall kunna rekryteras till glesbygd. Informationssystemen måste fungera vårdgivare emellan, och patienterna måste veta vart de skall vända sig i olika situationer. De system inom vilka vi byggt upp välfärden måste av medborgaren uppfattas som smidiga och tillgängliga när behov uppstår. Allt detta kräver stödsystem stödsystem som är under utbyggnad och utveckling genom ständiga förbättringar. En viktig insats har här varit statens ekonomiska insatser i form av den s.k. Dagmaröverenskommelsen mellan staten och . Vård på lika villkor över hela landet är ett nationellt intresse, och staten bör därför även fortsättningsvis stödja ett utvecklingsarbete inom strategiska områden varom staten och är överens. Det är också nödvändigt att de stimulansmedel som ställts till kommunerna och landstingen för att stimulera samverkan bibehålls och inom de ekonomiska ramar som finns utökas . Detta är en förutsättning för utveckling av vård och omsorg i hela landet, även i de delar av vårt land som har och kommer att ha en befolkningsminskning åren framöver.
mot · GQ02So434 · 2002-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att de kvalitetsregister som finns inom sjukvården görs tillgängliga för sjukvårdshuvudmännen. Sjukvården har ett oändligt resursbehov, varför det är bra att regeringen föreslår en långsiktig resursökning till sjukvården. Men det är också viktigt att i högre utsträckning mäta och ta del av sjukvårdens resultat på olika sätt. Vi vet att många läkemedel aldrig används av den som fått dem. Vi vet att en hel del görs utan att en direkt koppling mellan insats och utfall kan skönjas. Dock finns det självklara områden där resultat kan mätas och följas upp. Jag tänker på de kvalitetsregister som finns inom specialistföreningarna men som inte är tillgängliga på ett sätt som vore önskvärt för att uppnå en ökad effektivitet i sjukvården och också minska onödigt mänskligt lidande. Detta är inte minst viktigt med tanke på valfrihetsbesluten som finns i varje landsting/region.
mot · GQ02So436 · 2002-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om samarbete kring barnhälsovården i . Vi har en bra barnhälsovård i . Vi är världsledande inom detta område. Sedan tillkomsten av mödra- och barnavårdscentralerna har hälsotillståndet för barn ständigt förbättrats och spädbarnsdödligheten minskat. har dock allt yngre barn fått problem med sin hälsa. På grund av alltmer sittande, allt mindre kroppsaktiviteter tillsammans med felaktiga kostvanor ökar fetman bland barnen. Den i sin tur är anledningen till många olika typer av sjukdomar . Den allmänna förskolan införs nu som ett led i det livslånga lärandet. Med den får barnen tidigt en kontakt med skolan och dess olika verksamheter. Det borde också vara naturligt att barnavårdscentralerna och skolhälsovården samarbetar kring förskolebarnen och lågstadieeleverna. Personalen på förskolan är ofta den som tidigt upptäcker barn med särskilda behov av stöd i skolan. Därför är det viktigt att man hittar former för samarbete mellan barnavårdscentraler, förskola och skola. Denna typ av samarbete innebär kontinuitet och därmed trygghet för barnet och dess utveckling. kan man redan tidigt lära betydelsen av kost och motion för god hälsa och välbefinnande. Barnavårdscentraler och skolhälsovården har olika huvudmän. Möjligen kan detta innebära svårigheter för samarbete kring barnens hälsa, exempelvis till följd av sekretessbestämmelser. Det är angeläget att olika hinder för samarbete kring barnens hälsa undanröjs så att vi också i fortsättningen kan ha den allra bästa hälsovården för våra barn.
mot · GQ02So440 · 2002-10-23 00:00:00 — Förebyggande insatser för barn och unga tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att låta se över behovet av förebyggande insatser. är mitt uppe i en gigantisk förändring när det gäller alkoholpolitiken. De införselregler som gäller är att vid varje inresa för en medborgare kan denne ta med sig sprit, vin, starkvin och starköl. Denna alkoholpolitiska förändring kan i stort sett bara jämföras med att ransoneringssystemet avskaffades 1955. Detta skedde dock med en stor ambition att motverka reformens effekter på ungdomssidan. En kraftig uppbyggnad skedde, dels genom satsningar på folkrörelser och ungdomsorganisationer, dels genom en upp- och utbyggnad av den kommunala fritidsverksamheten, i samverkan med organisationslivet. Kommunernas satsning på fritids- och ungdomsarbete var framgångsrikt och den politiska enigheten stor om att detta var en nödvändig åtgärd. Fritidsnämnderna blev frivilliga, och ingen anade att dessa verksamheter under främst 90-talet inte skulle kunna hävda sitt ekonomiska utrymme i ekonomisk konkurrens med bl.a. barnomsorgen, äldreomsorgen och skolans behov av resurser. I socialtjänstlagen föreskrivs att kommunerna genom socialnämnderna ska arbeta för att förebygga och motverka missbruk av alkohol och andra beroendeframkallande medel. Och senare fastslås att man ska verka för att barn och ungdom växer upp under trygga och goda förhållanden. Det är inte ambitionerna det är fel på i det sammanhanget. Det är snarare så att det som skett är att när ramlagstiftningen blir så vid uppstår ibland så många krav i ett sammanhang att det alltid är de mest akuta insatserna som ges prioritet. Det långsiktiga allmänpreventiva och ur ett samhällsperspektiv relativt sett billiga arbetet får stå tillbaka för akuta, dyrbara och krisartade insatser. står vi inför ett nytt 1955 ur ett alkoholpolitiskt perspektiv, men när vi satsar, så väljer samhället att göra det på information, mer än på verksamhetsskapande insatser. många kvaliteter kan vara verkningsfulla ur ett övergripande perspektiv men bör kompletteras med en systematisk och långsiktig satsning på lokala förebyggande insatser för barn och ungdomar. Av preventionsforskning från flera länder framgår allt tydligare att för de resultat som ger framgång i ett minskat drickande och en ökad punktnykterhet är de lokala insatserna helt avgörande. Ett viktigt inslag i dessa är då bra och välorganiserade aktiviteter. Det är inte så att ungdomar som deltar i dessa helt avstår, men de har en lägre konsumtion och hamnar inte utanför ett socialt nät av kamrater, föräldrar, ledare med flera. Vi borde kunna dra nytta av de erfarenheter som gjordes 1955. Kommunerna måste satsa på det allmänpreventiva arbetet för att ge alla barn och ungdomar en plattform att stå på främst när det gäller attityder gentemot alkohol och andra droger. I detta syfte bör socialtjänstlagen ses över och bli mer tydlig om behovet av förebyggande insatser.
mot · GQ02So441 · 2002-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om en översyn av lagstiftningen om tillstånd för alkoholservering samt att social- och alkoholpolitiska grunder ges större tyngd vid tillståndsgivning. Serveringstillstånd för alkohol beviljas alltmera generöst. Tolkningen av lagstiftningen på området har kommit att ta mera hänsyn till de närings- och affärsmässiga principerna än de alkohol- och socialpolitiska. Den av många önskade effekten att man dricker på krogen under en viss social kontroll verkar mest ha lett till att man dricker på krogen, men i många fall utan tillräcklig kontroll. kan vi konstatera att stora utbildningsinsatser görs på olika håll i samverkan mellan samhälle och bransch för att motverka överträdelser och att detta har haft en gynnsam inverkan på många orter och restauranger. Denna positiva utveckling förtar dock inte allvaret i de överträdelser som sker. Det positiva draget i utvecklingen av restaurangnäringen är att man skapat många små familjeföretag och som också starkt bidragit till att öka integrationen i samhället. har alkoholserveringen getts en så stark ekonomisk betydelse i restaurangnäringen att det är mycket svårt att klara en rimlig lönsamhet utan alkohol. Den mera generösa tillståndsgivningen har medverkat till en inte obetydlig överetablering. Ökningstakten för serveringstillstånd har varit stor. fanns knappt 4 000 tillstånd att servera någon form av alkohol, 1990 hade antalet växt till drygt 7 200 och uppgår antalet till knappt 11 600. Konkurrensen är hård, och då chansar många med att servera berusade eller underåriga för att klara sin verksamhet. Andra i branschen väljer att bryta mot gällande lagstiftning. Dåligt brandskydd, belamrade och låsta utrymningsvägar och skatteproblem är också vanligt förekommande avarter som upptäcks när myndigheterna genomför sina kontroller. Tillståndshavare som inte följer lagstiftningen utsätter de seriösa näringsidkarna för osjyst konkurrens. För att skapa en sund bransch bör en översyn av nuvarande lagstiftning ske. När anslöt sig till Europeiska unionen fördes diskussioner om bland annat de svenska alkoholmonopolens berättigande. I de beslut som ligger till grund för de ställningstaganden som ledde fram till ett underlag för medlemskap noteras också möjligheten till vissa begränsningar av antalet serveringstillstånd som ett exempel på hur man kan förhålla sig för att begränsa alkoholskadorna. En sådan modell har prövats i andra medlemsländer och visar på möjligheten till att antalet beviljade tillstånd kan ställas i relation till antalet innevånare. Ett sådant system bidrar till en sundare lokal miljö för såväl samhälle som restaurangbransch. Motiven för att slå ut konkurrenter genom lagöverträdelser begränsas och restaurangerna ges en ekonomisk bärkraft som inte enbart bygger på alkoholservering.
mot · GQ02So442 · 2002-10-23 00:00:00 — Men ojämlikheten i hälsa är till stor del ett resultat av att rökningen fortsätter att vara utbredd i mindre gynnade grupper, att de barn och ungdomar som går vidare till högre utbildningar börjar röka i mindre utsträckning än andra osv. Här finns behov av och utrymme för kraftigt förstärkta insatser. Det är dags att det senaste halvseklets forskningsrön om tobakens skadeverkningar tydligt slår igenom i den officiella synen på tobaken. Det handlar inte om konsumentpolitik, om ett harmlöst njutningsmedel eller en fråga om individens fria val. Det handlar i stället om ett beroende med enorma hälsorisker. Cigaretterna dödar i genomsnitt varannan cigarettkonsument när de används på avsett sätt. Ändå är cigaretter en av de mest lättillgängliga varorna i vårt samhälle mer lättillgängliga än både livs- och läkemedel. Det svenska arbetet mot tobak har från början byggt på information, utbildning och opinionsbildning. Staten kan inte frånsäga sig ansvaret för dessa insatser. De kan inte överlåtas enbart på frivilliga organisationer och än mindre på tobaksindustrin. Staten måste ta ett fortsatt ansvar för denna verksamhet som är en hörnsten i svensk tobakspolitik, tillsammans med beskattning och andra restriktioner. Vi återkommer i dessa frågor då behandlar den kommande propositionen om folkhälsofrågor. Arbetet mot tobaken intensifieras nu internationellt, såväl inom WHO som i t.ex. och . Det är angeläget att fortsätter att ge aktivt stöd till det internationella arbetet mot tobak, inte minst som medlem i EU. Det är viktigt att vår trovärdighet i den internationella tobakspolitiken inte urholkas genom att nationella krafttag uteblir eller skjuts på en obestämd framtid. Vad som här anförts om tobaksfrågor bör ges regeringen till känna.
mot · GQ02So445 · 2002-10-23 00:00:00 — Stöd och hjälp för spelberoende tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av att vidta åtgärder för att minska spelmissbruket. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att medel från skattedelen av eller på omsättningen på spel skall avsättas till en fond som bekostar vård av spelmissbrukare.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att spelanordnare görs skyldiga att avsätta pengar till forskning om spelmissbruk.1 1Yrkandena 2 och 3 hänvisade till KrU. Spelberoendet betraktas inte som en sjukdom i , trots att det kan till del jämföras med alkoholism eller narkomani. Undersökningar från andra västländer visar att av den vuxna befolkningen är beroende av spel. Beroendet leder alltför ofta till att individer och familjer kommer in i svåra sociala såväl som ekonomiska problem. Det finns behandlingsmetoder som kan rädda tillbaka människor till ett normalt liv igen. Dessa behandlingar kostar emellertid pengar. är det kommunernas socialnämnder som av samhällets organ först kommer i kontakt med ovan relaterade problem. Socialnämnderna i sin tur har oftast knappa ekonomiska resurser att ta fram för att hjälpa individer att lösa problemen som uppstått. är alla medvetna om att stora pengar dras in till statskassan i form av spelskatter. Rimligen borde en del av dessa pengar avsättas för att hjälpa människor som får problem i samband med spel. Samhället totalt måste alltså enligt vår uppfattning hjälpa till för att färre människor ska råka in i beroendet av spel och speciellt stötta det samhälliga organ som främst kommer i kontakt med människor som råkat in i spelberoendet, nämligen kommunernas socialnämnder. Vi anser att det är av stor vikt att det som orsakar ett problem också ges en skyldighet att så långt möjligt hjälpa till att eliminera detsamma. Vi anser att medel från skattedelen av eller på omsättningen vid spel skall avsättas till en fond som bekostar vård av spelmissbrukare. (Detta skulle hjälpa landets socialnämnder.) Vi anser också att spelanordnare bör göras skyldiga att avsätta pengar till forskning om spelmissbruk.
mot · GQ02So447 · 2002-10-23 00:00:00 — revisorer har framlagt en rapport som ska remissbehandlas, Med tvång och god vilja vad gör . Rapporten riktar allvarlig kritik mot såväl tvångsvården av unga som tvångsvården av vuxna missbrukare på en rad punkter. avvaktar beredningen av rapporten och utgår ifrån att regeringen lägger fram förslag för förbättringar. kan även konstatera att det saknas ett genuspersperspektiv i de analyser som gjorts av tvångsvården, vilket är allvarligt. Kvinnor som har ett så avancerat missbruk att de blir föremål för tvångsvård lever ofta mycket destruktivt och utsätts för våld och sexuella övergrepp. Detta är viktigt att uppmärksamma i all vård och behandling. anser därför att det är viktigt med en utvecklad forskning, uppföljning och analys av LVM och LVUvården samt att dessa analyser ska förses med ett genusperspektiv. Detta bör ges regeringen till känna. Behov av fortsatt forskning I den SBUrapport som vi tidigare hänvisat till kan iaktta att det finns ett antal viktiga områden som kräver ytterligare forskning. Det ska först noteras att det är anmärkningsvärt att ett flertal behandlingsmetoder inte utvärderats utifrån ett genusperspektiv och att det saknas könsuppdelad statistik. De områden särskilt vill lyfta fram som angelägna att studera är missbruk i samband med graviditet samt effekterna av psykosociala och farmakologiska behandlingsmetoder för inte minst stora grupper narkotikamissbrukare. Detta bör ges regeringen till känna.
mot · GQ02So455 · 2002-10-23 00:00:00 — Trots en punktbeskattning av alkoholen som inbringar över 20 miljarder inkl moms och företagsskatter till den svenska statskassan så räcker inte detta till att täcka kostnaderna. I den studie som redovisats av nationalekonomen 1999 belastas samhället med . Det är inte ointressant för samhället att, ur perspektivet att alla verksamheter ska bära sina egna kostnader, koppla detta till alkoholen. Beloppet är intressant att diskutera inte minst i olika budgetsammanhang.
mot · GQ02So457 · 2002-10-23 00:00:00 — Ansvariga tjänstemän måste ha mycket god kunskap om olika funktionshinder för att göra en bra upphandling och rätt uppdragsbeställning. Funktionshindrade med orienteringshinder, t.ex. blinda eller synskadade, behöver oförändrat mycket färdtjänst om de inte beviljas ledsagare. För att stärka även deras rättigheter behöver 1 § färdtjänstlagen ett tillägg som definierar målet med färdtjänstlagen, dvs. att den ska ge lika förutsättningar för människor med funktionshinder att förflytta sig. Många färdtjänstresenärer med smärttillstånd upplever förvärrade besvär vid transport och önskar därför ha en speciell chaufför med kännedom om besvären eller en särskild bilmodell. Detta behov måste påtalas vid uppdragsgivningen för att kunna beaktas vid transporten. I en alltmer materiell värld med stress och jakt på en hög standard är det oerhört lätt för en funktionshindrad person att uppleva utanförskap. påminner detta samhällsklimat om ett elitsamhälle i vilket det är de stora och starka, de med bäst förutsättningar, som är . Välfärd för alla kräver ett annat synsätt. Vi människor behöver varandra. Vi är unika med samma absoluta värde. Alla är sårbara och har svagheter det betyder inte att vi är sämre utan att vi har rätt att få det stöd som behövs för att leva ett gott liv. vill arbeta för en välfärd som omfattar alla. Om vårt samhälle inte präglas av medmänsklighet och omtanke lägger vi grunden till ett kallt och okänsligt samhälle.
mot · GQ02So458 · 2002-10-23 00:00:00 — Icke verkställda beslut enligt LSS tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att stärka den enskildes rätt så att fattade beslut enligt LSS blir verkställda. har antalet beslut enligt LSS (lagen om särskilt stöd och service till vissa funktionshindrade) som inte verkställts mer än fördubblats. fanns det 2 600 beslut enligt LSS som inte var verkställda i kommunerna. Samma sak gäller 127 domar där kommuner dömts för att inte ha verkställt LSS-beslut. Om en kommun ger ett för den enskilde positivt beslut på en ansökan enligt LSS men sedan inte verkställer detta beslut har den det berör ingen möjlighet att överklaga eftersom beslutet inte gått den enskilde emot. Tillsynsmyndigheterna har ej heller några sanktionsmöjligheter. Denna negativa ordning för de funktionshindrade är naturligtvis helt oacceptabel. Den pågående omfattar inte det beskrivna problemet. Av detta skäl bör regeringen agera för att stärka den enskildes rätt så att fattade beslut enligt LSS blir verkställda.
mot · GQ02So459 · 2002-10-23 00:00:00 — Gemensamt kostnadsskydd för hjälpmedel och mediciner tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett gemensamt högkostnadsskydd. Uppdelningen i hjälpmedel och mediciner är ologisk. Både hjälpmedel och mediciner syftar till att underlätta vardagen för människor med olika behov. Funktionshindrade personer tvingas att betala för hjälpmedel. Det är stora skillnader i avgifterna mellan landstingen. Den tydliga skillnad som görs mellan mediciner och andra hjälpmedel är olycklig och ologisk. Det är rimligt att ett gemensamt högkostnadsskydd för mediciner och hjälpmedel bör införas. När det gäller frågeställningarna kring hjälpmedelsproblematiken är det viktigt att regeringen gör en översyn rörande tillgängligheten till nya produkter och i vilken mån brukaren får betala en egenavgift för att få hjälpmedel.
mot · GQ02So461 · 2002-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av ett utvecklat tandvårdsstöd. Tandvårdsreformen trädde i kraft . Det reformerade tandvårdsstödet är uppdelat i två delar, dels tandvård som administreras av försäkringskassorna (tandvårdsförsäkringen), dels tandvård som administreras av landstingen (s k landstingsvård). Vidare innebar reformen att prissättningen blev fri, etableringskontrollen upphörde, garantireglerna för omgörning av protetiska arbeten ändrades och möjligheten att erbjuda abonnemangstandvård infördes. Reformeringen av tandvårdsstödet har i allt väsentligt varit lyckosam. Den negativa tandhälsotrenden har brutits, och de allra flesta aktörer i förefaller anse att principerna i stödet är bra. kunde i rapporten . Utvärdering av det reformerade tandvårdsstödet 1999, konstatera att av den vuxna befolkningen uppger att de inte har råd att besöka tandläkaren även om de skulle behöva det. En stor andel övriga anser även att tandvårdskostnaden är en mycket stor belastning på familjeekonomin. De förbättringar som genomfördes inom begränsade delar av tandvårdsförsäkringen var bra. Det långsiktiga målet måste dock vara att även tandvården innefattas i sjukvårdens avgiftssystem och jämställs med annan hälso- och sjukvård.