mot · GQ02MJ300 · 2002-10-23 00:00:00 — Regionala konsekvenser av ett torskfiskestopp tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inte införa ett ensidigt svenskt torskfiskestopp. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om alternativa åtgärder för ett långsiktigt hållbart torskfiske. I ett avtal mellan Socialdemokraterna och deklareras: Rovfisket måste upphöra. Torsken är så gott som slut i både och . Vi avser att införa ett ensidigt svenskt stopp för torskfisket från . Fiskenäringen kompenseras för inkomstbortfallet. De frågor som ställts i kammaren till jordbruksministern och statsministern i frågan har besvarats med att ärendet bereds och att regeringen avser stå fast vid detta löfte. Vi anser att ett ensidigt svenskt torskfiskestopp inte kommer att få önskad effekt. Tvärtom riskerar ett sådant stopp att bli negativt även för torskbestånden eftersom det kan leda till ett ökat uttag från andra länder eller skador på andra fiskslag. Det leder också till ett minskat inflytande i de internationella förhandlingarna. Den mest påtagliga konsekvensen lär ändå vara att fiskesamhällena längs syd- och ostkusten kommer att slås ut ganska snabbt. Ett sådant beslut skulle ge svåra regionalpolitiska effekter och innebära en katastrof för hela fiskenäringen. Torskfisket står för av inkomsterna i fisket. Enbart i och beräknas 2 000 arbetstillfällen beröras. Fiskberedningsindustrin omsatte enbart i dessa två län . I hela landet landas fisk i 300 hamnar. De flesta är små och de tio största svarar för av volymen. Några av sydkustens hamnar återfinns på tio i topp-listan över största landningshamnar. Vad avser landad kvantitet återfanns () på andra plats, på fjärde plats (), Saltö på sjätte plats () och Nogersund på sjunde plats (). Längs hela kusten finns en infrastruktur uppbyggd av fiskehamnar, båtar, beredningsindustri, transportföretag, serviceverkstäder, företag för fiskeredskap, underhållsföretag med flera. En vanlig uppskattning är att en fiskare sysselsätter 4 personer i land. Ett ensidigt svenskt torskfiskestopp på ett eller skulle fullständigt ödelägga denna struktur och göra det omöjligt att bygga upp igen efter fiskestoppet. Hur ska man då skapa ett långsiktigt hållbart torskfiske? Vi är också bekymrade över torskbeståndets utveckling. Men träder ju nya regler i kraft som begränsar uttaget av torsk. Minimilängden som får tas upp blir . Svenska fiskare var beredda att stödja men andra länder motsatte sig detta. Den s.k. Bacomatrålen med fyrkantsmaska ska prövas. Den sorterar ut nära nog all undermålig fisk även med det nya minimimåttet. Istället för ett ensidigt totalstopp finns det bättre alternativ. Exempel på sådana är: Slopa alternativet till Bacomatrålen. Förbjud fiske efter lektorsk med flyttrål i hela . Anpassa ransoneringssystemet så att det medger ett fiske som gynnar det småskaliga fisket. Ge stöd till att bärga förlorade garn, s.k. spökgarn. Utöka fredningsområdena för torsken. Inför systemet med checkpoints i (hårdare kontroller). Dessa åtgärder är enbart ett urval som vi noterat i debatten som pågår. Givetvis måste regeringen arbeta för att de ska antas inom Baltiska () för att det ska få effektiv verkan. kan gärna gå före, men inte så långt så att de andra tappar oss ur sikte. För att göra en symbolisk handling inför övriga länder runt är alltså regeringen och beredda att offra en hel näring med alla konsekvenser det innebär. Detta måste avvisas av . Skånberg (kd)