mot · GQ02U309 · 2002-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om . Den kinesiska ockupationen av som inleddes och kulminerade , då tvingades i landsflykt, förde olagligt över auktoritet till det kinesiska styret. Det tibetanska folket uppfyller de folkrättsliga krav som ställs på ett folk med rätt till självbestämmande. Detta har bland annat slagits fast i flera rapporter av den internationella juristkommissionen i (The question of and the Rule of , ; and the Chinese Peoples Republic, ; samt : Human Rights and the Rule of , ). Det tibetanska folket kunde vid ockupationen tydligt uppvisa en gemensam historia, en egen etnisk identitet, en distinkt kulturell homogenitet, ett gemensamt språk, en religiös samhörighet, ett tydligt avgränsat territorium och gemensamma ekonomiska strukturer. Detta gäller , möjligen med undantag för det sistnämnda, trots av kinesiska reformer för att förstöra just dessa samband. Det tibetanska folket har en formell självbestämmanderätt. En rätt som förvägras dem av den kinesiska regeringen. Det internationella samfundet bör genom initiera, stödja och uppmuntra en fredlig lösning på konflikten, på så sätt att det tibetanska folkets vilja betonas och prioriteras. Sedan exilregeringen upprättades har den enbart förespråkat fredliga medel som lösning på konflikten mellan och . För detta belönades med 1989. I dagens alltmer spända världspolitiska läge är det av större vikt än någonsin att världssamfundet belönar och understödjer fredliga metoder för att lösa konflikter. blev den forna portugisiska och sedermera indonesiska kolonin ett självständigt land. sista koloni, , före detta Spanska , har genomgått en FN-ledd fredsprocess som syftar till att en folkomröstning om den framtida statusen i landet ska hållas. har i dessa fall stött strävandena för självständighet. Liksom folken i och har det tibetanska folket rätt att avgöra sin framtid. antog en resolution som uppmanar medlemsländerna att överväga att erkänna den tibetanska exilregeringen som det tibetanska folkets rättmätiga representant om inte en dialog övervakad av FN:s generalsekreterare och ett underskrivet avtal kommit till stånd inom tre års tid. brott mot mänskliga rättigheter bevakas av flera människorättsorganisationer, såsom bland annat och , . har svaga positiva tecken kunnat skönjas. Vissa medialt uppmärksammade politiska fångar har visserligen släppts ur kinesiska fängelser, men fortfarande sitter hundratals tibetaner fängslade av politiska orsaker. På andra områden har greppet i stället hårdnat efter händelserna . Attackerna mot och händelserna därefter har använts för att rättfärdiga ett hårdare internt förtryck. I görs ingen skillnad på terrorism och separatism. Tibetanerna saknar fortfarande yttrandefrihet, föreningsfrihet och mötesfrihet. I klostren förvägras tibetanska munkar och nunnor religiös utbildning, och fortfarande utövas en hård befolkningskontroll som ofta drabbar kvinnors hälsa mycket hårt, detta trots att är mycket glesbefolkat. för mänskliga rättigheter är kommissionen för mänskliga rättigheter med säte i . Kommissionen har årliga möten där brott mot mänskliga rättigheter påtalas och kritiseras. har undkommit kritik, trots överväldigande bevis, bland annat på grund av att resolutionerna inte fått stöd av EU, inklusive . FN:s kommission för mänskliga rättigheter ska användas som det instrument det är för att övervaka och påtala brott mot mänskliga rättigheter. och EU bör stödja resolutioner som påtalar grova brott, även i och . och EU bör verka för att villkorslösa förhandlingar om framtid kommer till stånd mellan den kinesiska regeringen och den tibetanska exilregeringen. bör förorda en lösning där det tibetanska folkets vilja respekteras. bör påtala och kritisera brott mot mänskliga rättigheter såväl i bilaterala kontakter med som i internationella forum, inklusive FN:s kommission för mänskliga rättigheter. och EU bör agera för att samtliga politiska fångar i kinesiska fängelser ska släppas. Utöver detta poängteras den allt större vikten i dagens alltmer spända världspolitiska läge att världssamfundet belönar och understödjer fredliga metoder för att lösa konflikter.