mot · GQ02U328 · 2002-10-23 00:00:00 — De traditionella barnmorskorna som hjälper till vid förlossningar och som utför könsstympningar med glasskärvor eller rakblad som redskap måste påverkas att sluta med verksamheten och ges andra uppgifter i samhället. anser att syn på könsstympning måste spridas till de invandrarkvinnor i vårt land som är könsstympade, samt till hälso- och sjukvårdens personal. anser att det är angeläget att det multi- och bilaterala biståndet skall riktas till bland annat kvinnoorganisationer, som är engagerade i arbete mot kvinnlig könsstympning och till intensiva informations- och upplysningskampanjer i biståndsländerna. Men för att försöken att få slut på könsstympningen skall lyckas måste de kvinnor som lever av att utföra stympningen ges garantier om annan sysselsättning. I exempelvis har olika frivilligorganisationer bedrivit en kampanj mot könsstympning. 200 kvinnor som utför stympningen har upphört med den verksamheten sedan kampanjen började. De frivilligorganisationer som driver kampanjen hade lyckats övertyga kvinnorna om att de kan få annan sysselsättning. I har också pågått ett liknande projekt där de som utför könsstympning förmåddes att överlämna sina knivar och andra verktyg. Men de har mer eller mindre återgått till sin tidigare sysselsättning, då de inte fått tillgång till utlovat kapital för att starta egna små företag. Många afrikanska kvinnor lever under den påtvingade föreställningen att lidande tillhör livet. Kvinnor inbillas att en oomskuren klitoris kan orsaka impotens hos män och att deras barn kan dö, medan kvinnlig könsstympning gör att kvinnor accepteras i sina egna samhällen. Men det är inte endast som behöver uppvaknande. Även och behöver väckas för att tillgodose många kvinnors rätt till mänskliga rättigheter. Kritik har framförts i mot att västländerna går alltför långsamt fram i frågan om kvinnlig könsstympning, trots att bruket numera är olagligt i , , och . anser att EU skall erkänna kvinnlig könsstympning som ett brott mot grundläggande mänskliga rättigheter, då det ingreppet har så fruktansvärda negativa konsekvenser för de stympade kvinnorna/flickorna. anser att lagstiftningen och praxis måste innebära ett reellt skydd för den som söker asyl på grund av förföljelse på grund av kön. Andelen kvinnor i förhållande till män har speciellt i sjunkit dramatiskt . Enligt vissa beräkningar saknas det 60 miljoner kvinnor i den världsdelen. Orsakerna är aborter av flickfoster, undernäring och överarbete bland kvinnor. I många länder är spädbarnsdödligheten högre bland flickor. Flickor får sämre vård och behandling redan som spädbarn. Att könsselektiv abort skulle vara hela förklaringen till de förlorade flickebarnen i är inte klarlagt. Det går inte att utesluta att det förekommer barnamord lokalt i det vidsträckta . Klart är att ettbarnspolitik, dvs. försöket att hålla befolkningstillväxten nere genom att bara tillåta ett barn per par som infördes , har bidragit till problemet. Men det finns också andra förklaringar: Många flickor adopteras bort till familjer som redan har en son. I otillgängliga områden föder kvinnorna barn i hemmet. Om det är en dotter låter de bli att registrera barnet men behåller och uppfostrar det ändå. Men ett gömt barn har inga samhälleliga rättigheter. har befolkning ökat med över 130 miljoner. Enligt den första folkräkningen i uppgår befolkningen nu till 1,26 miljarder. Takten i befolkningsökningen har dock under det senaste årtiondet sjunkit till nuvarande . Det är mycket nära den 1-procentsgräns man använder för att beteckna att befolkningsutvecklingen stabiliserats. Kinesiska myndigheter anser att resultatet är en framgång för ettbarnspolitiken. Data från folkräkningen visar att det fötts 106,7 gossebarn för vart hundrade flickebarn . Andra undersökningar har visat på både större skillnader, och att skillnaderna blir större, inte mindre. En studie som gjordes 1999 visar att det föddes 117 gossebarn för vart hundrade flickebarn, jämfört med en kvot 1990. Lanyan , rådgivare i från (Unifem) menar att det är första gången den kända obalansen mellan pojkar och flickor, vilken främst anses bero på att familjer väljer att abortera på kön, belagts i siffror. Denna obalans kommer att skapa enorma problem , då det kommer att råda stort underskott på kvinnor för äktenskap. har också genomfört en folkräkning. Resultatet bekräftar att man passerat miljardstrecket, och uppgår antalet indier till 1,02 miljarder. har därmed en sjättedel av världens befolkning. Även där har takten i befolkningsökningen bromsats, om än inte på långa vägar lika mycket som i . väntas därför gå om i befolkningsmängd kring och bli världens folkrikaste land. Till skillnad från har kvoten mellan födda pojkar och flickor förbättrats något i . Skillnaderna är dock fortfarande större än i , om man jämför de officiella siffrorna från de två folkräkningarna. är den indiska kvoten 107 pojkar på 100 flickor, jämfört med . Könsselektiv abort tillämpas inte bara i och utan också i , på , i och i . Indiska läkare anger i ett TT-Reutermeddelande att det är svårt att beräkna hur många flickfoster som dödas , då de flesta fallen aldrig rapporteras till myndigheterna. Men under det senaste århundradet har antalet födda flickor stadigt minskat jämfört med antalet pojkar. Flera indiska delstater har därför förbjudit läkare att avslöja fostrets kön. Behandlingen av flickor/kvinnor i , och i många andra av världens länder är att anse som grova brott mot mänskliga rättigheter. anser att har ett ansvar att i det multi- och bilaterala biståndsarbetet och i andra internationella sammanhang uppmärksamma kvinnans/flickans situation i och . anser att det finns all anledning för som ett föregångsland i arbetet för demokrati och mänskliga rättigheter att målinriktat arbeta för att frågan om prenatal könsdiskriminering behandlas seriöst i FN. anser också att det vid förhandlingar om bistånd och vid annan kommunikation med mottagarländer finns all anledning för att kräva att flickor och pojkar skall ha samma rätt att födas, äta sig mätta, utbildas och ha samma tillgång till medicinsk vård och behandling. Inom utvecklingsarbetets ram anser att stöd också kan ges till kvinnoorganisationer, läkare, jurister och vetenskapsmän som förenats i kampen mot könsbestämning av . I exempelvis finns sådana organisationer. Stöd bör också ges och initiativ tas till allmän utbildning och upplysningskampanjer för att ändra attityder till flickors/kvinnors människovärde och mänskliga rättigheter. 9 Våld mot kvinnor I rapporten out torture anges att var femte kvinna blivit misshandlad eller utsatt för sexuella övergrepp. I misshandlas en kvinna och 700 000 våldtas . I berättar fler än av alla kvinnor om att de blivit utsatta för misshandel av sina män. I är motsvarande siffra . Kvinnor utsätts för våld över hela världen just därför att de är kvinnor. I det följande återges några exempel från olika länder. I anmäls 52 000 våldtäkter, men andra siffror visar att det sker omkring 1,6 miljoner våldtäkter . Det är en av världens högsta siffror för våld mot kvinnor. Kvinnors svaga ställning i den sydafrikanska kulturen förvärrar tillsammans med fattigdomen och våldet i kåkstäderna de unga flickornas situation. Enligt en undersökning , grundad på svar från 2 000 tonåringar, uppger av de sexuellt aktiva tonårsflickorna att de våldtagits. En tredjedel säger att de är rädda för att neka till sex. av flickorna i undersökningen medger att de gått med på sex i utbyte mot pengar, sprit, mat eller andra gåvor. En rapport från Human Rights Watch (HRW) visar att unga flickor, i det land som anses ha en av världens mest mänskliga rättighetsinriktade konstitutioner, nämligen , slutar skolan för att de utsätts för sexuella trakasserier, förföljelser och våldtäkt. Det är deras manliga skolkamrater, men i nästan lika stor utsträckning också deras manliga lärare och föreståndare, som står för våldet. Den 138-sidiga rapporten at School: Sexual Violence Against Girls in South African Schools bygger på omfattande intervjuer med offren, deras föräldrar, lärare samt skolmyndigheter i KwaZulu/Natal-, Gauteng-, och Västra Kap-provinserna. Rapporten visar hur flickor våldtas, utsätts för andra sexuella övergrepp och trakasserier samt mobbas av sina manliga klasskamrater men också av sina manliga lärare. Den sydafrikanska regeringen är medveten om problemet och har genomfört flera lagändringar för att få bukt med det. Likväl följs inte lagstiftningen av lokala skoladministrationer. De uppmanar istället våldförda flickor och deras familjer att inte anmäla övergreppen och inte gå till pressen med dem. Flickor har lärt sig att sexuella övergrepp och trakasserier är en del av skolvardagen och väljer att stanna hemma. anser att det finns anledning för att i olika bilaterala och multilaterala sammanhang föra upp den afrikanska flickans skolsituation för att förmå de sydafrikanska myndigheterna att ta tag i problemet med sexuella trakasserier och våld riktat mot flickorna i skolorna. anser också att regeringen i sina samtal med den sydafrikanska regeringen och dess utbildningsdepartement skall uppmana dem att ta fram en plan för att komma åt problemet med sexuella övergrepp i skolorna. I de samtalen kan påpekas att den sydafrikanska regeringen har förpliktelser, både enligt den egna konstitutionen och enligt internationella avtal som den sydafrikanska regeringen skrivit under, att tillhandahålla skolundervisning utan diskriminering grundad på kön. En undersökning av och visar att av kvinnorna i har slagits eller misshandlats, oftast av sina män. Man antar dock att siffran är i underkant, eftersom ämnet är känsligt och kvinnor drar sig för att anmäla våld i hemmet. Runt den utbredda våldsanvändningen mot kvinnor i indiska hem råder en tystnadens kultur. I ett avsnitt av undersökningen, som omfattar 90 000 kvinnor över hela landet, visar man hur av de tillfrågade godtar hustrumisshandel på minst en av sex grunder, såsom underlåtenhet att sköta hem och barn, att gå ut utan att meddela maken, att visa bristande respekt för släktingar, vid misstanke om otrohet, på grund av otillräcklig hemgift eller för dålig matlagning. anser att regeringen i alla bilaterala samtal skall ta upp förtrycket mot kvinnan och ländernas skyldigheter att ge henne mänskliga rättigheter. En majoritet av alla flickor i blir gravida under tonåren, konstaterar en rapport från utarbetad i samarbete med den kenyanska regeringen. Studien, som bygger på ett urval av över 10 000 högstadieelever, fann att av flickorna på landsbygden och i städerna blev gravida . De flesta gravida flickor slutar skolan och drar sig undan i städerna sedan de blivit utfrusna av sin omgivning. Rapporten konstaterar också att även om andelen gifta minderåriga flickor gått ned till , så är den siffran fortfarande alldeles för hög. Liksom i finns även här problem med sexuella övergrepp i skolan som leder till att många flickor slutar skolan. Barnäktenskap är en plåga som drabbar miljontals barn, i synnerhet flickor. De stängs in i ett liv som ofta är fyllt av smärta och elände. Att tvinga barn till förtida giftermål är inte bara fysiskt och psykiskt skadligt; det innebär också ett övergrepp mot deras individuella frihet. Barnäktenskap förekommer över hela världen, men i synnerhet i vissa länder i söder om . De länder som har högst andel gifta flickor i åldern är , , Republiken , och . Även i det fattiga och genom bland annat krig förödda säljer fattiga bönder sina döttrar för att kunna betala skulder. Traditionen i har alltid varit att flickor gifts bort så fort de når puberteten. Men överlämnas ännu mycket yngre flickor till män som oftast är . Till och med sjuåriga flickor säljs till äldre män för vete. anser att regeringen i det internationella arbetet skall motarbeta att flickor/kvinnor används som handelsvaror och slavar. Att kvinnor är speciellt utsatta i krig uppmärksammades särskilt under kriget i Bosnien och . Kvinnor får som regel inte tillräckligt skydd mot det sexuella våld, som används som vapen för underkastelse av länder och folk. anser att kvinnor måste få ökat skydd vid krig. Enligt Human Rights Watch (HRW) har kvinnor i exempelvis inte fått tillräckligt skydd mot det sexuella våld, som utövats av alla sidor i den råa och hänsynslösa konflikten. Varken FN-trupperna i Unamsil eller regeringsstyrkorna har gjort tillräckligt för att skydda kvinnorna från angreppen av unga män inom rebellrörelser som RUF, AFRC och de så kallade West . Unamsil utbildar nu polisen i i mänskliga rättigheter, medan den brittiska armén utbildar soldater i krigslagar och hur barn skall skyddas i kriget. Men det förekommer ingen särskild utbildning av varken militär eller polis för att slå vakt om kvinnorätt eller skydd av kvinnor. anser att kvinnors utsatta situation i krig måste uppmärksammas än mer av FN och andra internationella organ. Kvinnor på flykt skall erbjudas särskilt skydd mot sexuella övergrepp och annat våld som sker i flyktinglägren. Regeringen i skyller kriget och den svåra ekonomiska krisen för de ringa framstegen när det gäller uppfyllandet av konventionen mot diskriminering av kvinnor i . En ytterligare orsak är att få kvinnor tillåts inta ledande ställningar i samhället och att det traditionella samhället kräver mer av flickor än av pojkar. Utomstående experter instämmer i att kriget är det största hindret för att arbetet med konventionen skall kunna genomföras. Särskilt behöver man bevaka kvinnors ställning i läger för internflyktingar (displaced persons). anser att regeringen, i bilaterala och multilaterala kontakter, skall verka för att traditionella lagar som diskriminerar kvinnor avskaffas.