mot · GQ02Fi284 · 2002-10-23 00:00:00 — Allmänna bidrag till kommuner, utgiftsområde 25 Den socialdemokratiska regeringen har under den senare delen av använt kommunsektorn som en budgetregulator alltefter den statliga saneringspolitikens behov. Statsbidragen urholkades och skatteintäkterna försvagades som statliga reformer krävde ett ökat kommunalt ansvarstagande, som inte finansierades enligt finansieringsprincipen. ökade behoven inom de obligatoriska verksamheterna. Vi menar att detta vittnar om regeringens instrumentella syn på kommunsektorn och dess service i form av sjukvård, skola och omsorger. Vi vill så långt möjligt värdesäkra den kommunala välfärden genom stabila skattebaser. Med utgångspunkt i behoven som behandlas i denna motion, och som tidigare dokumenterats genom statliga, kommunala och privata utredningar, anser vi det vara sakligt underbyggt och väl motiverat med ett resurstillskott . Vi menar dock att det tilltagande vårdbehovet och bristen på vårdplatser och tillgänglighet fordrar ett större tillskott. På behövs såväl en bättre dimensionerad skattebas, som en bättre näringspolitik med ökade skatteintäkter som följd. Vi föreslår i vår motion med anledning av propositionen ett resurstillskott till kommunsektorn på sammanlagt utöver regeringens budgetförslag för att möta de växande behoven inom äldrevården och för att kvalitetssäkra verksamheten i kommuner och landsting utefter lokala behov. Dessutom satsar vi totalt mer än regeringen på den nationella vårdgaranti som vi föreslår införs . 3 Förslag till riksdagsbeslut 8 5 Budgetpropositionen för 9 5.1 Regeringen misstror fortfarande landstingen 9 5.3 Ett kristdemokratiskt alternativ 10 6 Principiella utgångspunkter 12 7 Kommunerna och välfärden 13 7.1 Kommunsektorns skatteintäkter 13 7.2 Saneringspolitiken drabbade kommunerna 13 7.3 Behoven ökar snabbare än resurserna 14 8 Den kommunala självstyrelsen 15 9.1 Staten ger och staten tar 17 9.2 Underfinansierade förslag 19 9.4 Det kommunala utjämningssystemet 20 9.5 upphandling och eget val 21 9.6 Hälso- och sjukvård 22 9.7 Minska kommunsektorns bidragsberoende 23 9.8 Det krävs mer än statsbidrag för att trygga framtida behov 24 9.9 Potential för samordning och effektivisering 24 9.10 Avskaffa utförsäljningsstoppet 25 9.11 Kommuner ska inte konkurrera ut företag 25 10 Nytänkande inom vård och omsorg med solidarisk finansiering 25 10.1 Bättre företagsklimat säkrar vården 26 10.2 Skillnad mellan kort och lång sikt 26 11 Läkemedel och högkostnadsskydd 27 3 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en höjning av de generella statsbidragen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om den kommunala självstyrelsen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om subsidiaritetsprincipen som maktfördelningsprincip. begär att regeringen lägger fram förslag till ändring beträffande avveckling av den statliga fastighetsskatten och förslag om att möjliggöra för kommunerna att ta ut en fastighetsanknuten avgift.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att kommunala utförsäljningar av bostadsbolag inte skall motverkas från statligt håll.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att finansieringsprincipen behöver preciseras, lagfästas och institutionaliseras. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om upphandling och eget val. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om riktade bidrag. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en anpassning av lagen om offentlig upphandling. beslutar att för anvisa anslagen under utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner med följande förändringar i förhållande till regeringens förslag enligt uppställning: Anslag, tusental kronor 48:1 Generellt statsbidrag till kommuner och landsting + 6 467 000 48:5 Bidrag för ökad tillgänglighet i hälso- och sjukvården - 1 250 000 Summa totalt för utgiftsområdet + 5 217 000 1Yrkande 4 hänvisat till SkU. 2Yrkande 5 hänvisat till BoU. Med denna motion vill vi visa hur förutsättningarna för en kristdemokratisk politik för kommunsektorn ser ut. Vi kommer att koncentrera oss på den ideologiska grunden, på statens relation till kommunsektorn och den kommunala självstyrelsen samt på den kommunala ekonomin ur olika aspekter. Denna motion är framtagen tillsammans med ledande företrädare för kommun- och landstingspolitiker. Vi är överens om att respektera de olika politiska nivåernas självstyre och kompetensområden. Regeringen anger i propositionen att bidrag ska vara generella och inte specialdestinerade. Detta måste tolkas som stöd för det kommunala självstyret. Likväl för regeringen en politik, med flera riktade bidrag, som befäster och ökar statens kontroll av kommuner och landsting. Vi kristdemokrater är kritiska till detta. Vi har drivit frågan om stärkt kommunalt självstyre och har upprepat pekat på bristerna i den socialdemokratiska politiken. Intrycket av Socialdemokraterna som ett centralistiskt parti förstärks av detta budgetförslag. 5.1 Regeringen misstror fortfarande landstingen Regeringen aviserade vårproposition en satsning för att förbättra tillgängligheten i landstingen genom en höjning av det generella statsbidraget. Sedan har regeringen frångått detta, och utbetalar istället dessa medel som ett särskilt statsbidrag. En förutsättning för bidraget är att detta regleras i ett avtal mellan staten och . Socialdemokraterna ger på detta sätt uttryck för en fortsatt misstro av de folkvalda politikerna i landstingen och indikerar ett centralistiskt synsätt. Vi kristdemokrater vill istället att landstingen ska erhålla anslag i form av ett generellt statsbidrag, med adress till hälso- och sjukvård. Systemet med återbetalningen av ingående moms till kommuner och landsting avseende icke skattepliktig verksamhet, det så kallade kommunkontosystemet, har skarpt kritiserats från kristdemokratiskt håll. Problemen med kommunkontosystemets konkurrenssnedvridande effekter uppmärksammades i en statlig utredning (SOU 1999:133), och regeringen aviserade (prop. 1999/2000:115) att man avsåg att analysera frågan ytterligare. I proposition 2001/02:112 Förändringar i kommunkontosystemet la inte regeringen förvånande nog något förslag till lösning på de konkurrenssnedvridande effekterna, bl.a. inlåsningseffekter för huvudentreprenörer, som inte kan dra av mervärdesskatt som underentreprenörer debiterar, och att de schablonersättningar som tillämpas i systemet inte alltid motsvarar den verkliga mervärdesskatten. Vi anser att regeringen utan dröjsmål bör utreda frågan om kommunkontosystemets effekter på konkurrensneutraliteten mellan verksamhet i egen regi och på entreprenad, i syfte att återkomma till med förslag som fullt ut skapar konkurrensneutralitet. In i det sista var dessutom regeringen oklar i finansieringsfrågan, men med finansutskottets viktiga precisering att huvudprincipen är statlig finansiering kommer vi fortsättningsvis bevaka att regeringen och majoritet behandlar kommunsektorn rättvist och med tillbörlig respekt. Övergången anges vara kostnadsneutral för staten och kommunsektorn, i enlighet med finansieringsprincipen. som vi välkomnar detta nya system, menar vi att staten och inte kommuner och landsting skall stå för de ökade kostnader den nya administrationen och kontrollen kommer att medföra. 5.3 Ett kristdemokratiskt alternativ budgetalternativ innebär att kommuner och landsting kommer att få i ytterligare resurser jämfört med regeringens förslag. Statsbidraget föreslås höjas med och 2004. Propositionens planperiod sträcker sig fram i tiden. Vad som därefter planeras ske, anger inte propositionen. Kommunsektorn påverkas dessutom indirekt av en rad förändringar som vill genomföra på olika områden. Samtliga dessa effekter framgår av tabell 1 och de regleras i enlighet med finansieringsprincipen. De två faktorer som i störst utsträckning påverkar anslaget är den återställda avdragsrätten för hela den pensionsavgift alla förvärvsinkomsttagare betalar, samt rätten för primärkommunerna att ta ut fastighetsavgifter för viss fastighetsanknuten service. Det förra är en del i den inkomstskattereform som vill genomföra, det senare är en del i den finansierade reform för helt slopad fastighetsskatt som föreslår. Såväl inkomst- som fastighetsskattereformen finns väl beskrivna i separata motioner. Beräkning av anslaget 48:1 Generellt statsbidrag till kommuner och landsting Regeringens beräkning av anslag 48:1 Generellt statsbidrag till kommuner och landsting Höjt generellt statsbidrag till kommunsektorn Öronmärkta skolpengar (uo 16) blir generella statsbidrag till primärkommuner Summa tillskott i generellt statsbidrag Effekter som ska regleras enligt finansieringsprincipen Höjd ersättningsnivå till i föräldraförsäkringen 1/7 2003 Höjt tak till 11 prisbasbelopp i föräldraförsäkringen 1/7 2003 Avgår: regeringens takhöjning i föräldraförsäkringen Ny beräkning av SGI (sjuk- och föräldraförsäkringen) Bibehållet tak i sjukförsäkringen Ny beräkningsgrund i arbetslöshetsförsäkringen Nettoeffekt till följd av andra karensdag i sjukförsäkringen Höjd avdragsrätt för pensionssparande Skatteeffekt pga förlängd omställningspension Lägre socialbidrag till följd av höjda lägstaersättningar och sänkt skatt. något minskade kostnader pga flexiblare familjepolitik, infört barnomsorgskonto m.m. Sänkt gräns () för reseavdrag Garanterade deltidstaxor och ökad kvalitet Höjt garantibelopp till 180//dag i föräldraförsäkringen Slopade garantidagar i föräldraförsäkringen till följd av barnomsorgskonto Alternativ till ny månad i föräldraförsäkringen (skatteeffekt) Ej obligatoriskt med gratis allmän förskola dagis för föräldraledigas och arbetslösas barn Ej avdragsrätt för vissas fackföreningsavgifter (skatteeffekt) Sänkt skatt på diesel Rätt för primärkommuner att ta ut avgifter för viss fastighetsanknuten service (ny inkomst) Slopad pensionsavgiftskompensation och full avdragsrätt (skattebortfall) Summa effekter som ska regleras Summa anslagsförändring (tillskott och reglering enligt finansieringsprincipen) anslag 48:1 Generellt statsbidrag till kommuner och landsting Av tabellen framgår att vårt sammanlagda nettotillskott i form av generella statsbidrag till kommunsektorn är . Den centralstyrda skolsatsning som regeringen föreslår, anser vi bör utformas som en höjning av de generella statsbidragen så att kommunerna själva kan bestämma över deras användning. Det höjda grundavdrag som föreslår ska beräknas mot den kommunalt beskattningsbara inkomsten, bör lagtekniskt sett utformas som en statlig skattereduktion, varför kostnaden för denna skattesänkning kommer att helt belasta staten genom en mindre behållning på inkomsttitel , precis som effekten av det nuvarande grundavdraget gör. Motivet för detta är att kommunerna blir underkompenserade om man i stället skulle göra en nivåjustering i det generella statsbidraget. Samma motiv gäller naturligtvis det statliga förvärvsavdraget. Exempelvis reglerar regeringen effekten av sitt höjda grundavdrag genom en nominell nivåjustering (höjning) av statsbidragen. Denna reglering kommer att ha ätits upp till följd av högre basbelopp som höjer grundavdraget ytterligare. Ett samhälle byggs underifrån och uppåt i olika nivåer av gemenskaper. Det börjar med familjer och det civila samhällets övriga gemenskaper och fortsätter med lokala och regionala politiska gemenskaper till den statliga nivån. Därefter kommer internationella politiska organisationer och sammanhang mellan länder, t.ex. EU och FN. Varje nivå är ägnad att lösa uppgifter som inte på ett tillfredsställande sätt kan lösas på en lägre nivå. Varje gemenskapsnivå är således i första hand kompletterande till de lägre och inte avsedda att ersätta eller beröva dem vare sig deras uppgifter eller frihet. Det ingår även i den subsidiära rollen att vid behov värna medborgares rättigheter gentemot mellanliggande nivåer. De naturliga gemenskaperna motiverar en maktfördelning sinsemellan. En familj har sina uppgifter och mål, som inte kommunen ska ta över. Familjen har också rättigheter, som kommunen ska respektera. På samma sätt har kommunsektorn uppgifter och mål, som staten inte ska ta över. Kommunala rättigheter ska respekteras av staten, såsom de har erkänts av staten genom den kommunala självstyrelsen. I en kristdemokratisk vision av följer samhällets olika delar ett subsidiärt mönster. Kommunernas roll är att vara subsidiär (stödjande) i förhållande till gemenskaperna som bygger upp kommunen; landstingen/regioner i förhållande till gemenskaperna som bygger upp dem. Staten ska i sin tur vara subsidiär i sin relation till kommunerna och landstingen/regionerna. Den logiska konsekvensen av detta resonemang är en maktfördelning och uppgiftsfördelning enligt subsidiaritetsprincipen. Bevisbördan ligger på t.ex. staten i förhållande till kommunerna att motivera varför staten ska bestämma i uppgifter som ligger eller borde ligga på kommunerna. Ytterligare en logisk konsekvens är att regering och riksdag medverkar till att skapa en ekonomiskt stabil grund för den kommunala respektive regionala självstyrelsen med legitima och stabila skattebaser, så att den kommunala sektorn med viktiga uppgifter som undervisning, äldreomsorg, sjukvård etc. blir mindre sårbar för konjunktursvängningar. 7 Kommunerna och välfärden Varje kommun, landsting och region är unik med starka och svaga sidor. Den grundlagsfästa självstyrelsen gör det möjligt att med god kännedom om lokala förutsättningar och behov utforma vård, omsorg och service för invånarna på bästa sätt. Självstyrelsen tenderar dock att urholkas i takt med att en övervältring av ansvar för såväl finansiering som verksamhet från stat till kommun ökar. som sätter människan i centrum är en grundbult för att forma ett tryggt samhälle för alla. Därför måste kommunsektorn ges möjlighet att verka i enlighet med den kommunala självstyrelsen. Kommunsektorns skatteintäkter påverkas i hög grad av sysselsättningsutvecklingen i den privata sektorn. långsiktiga tillväxtförutsättningar hade med all säkerhet varit mycket bättre, om regeringen lagt kraft på att åtgärda de välkända strukturella problemen som urholkat den svenska tillväxtkraften. Detta har inte gjorts, vilket har begränsat tillväxten av inte minst skatteintäkter. De blygsamt växande resurserna har använts för att klara de ökande barnkullarna och de alltfler äldre. Kvalitetsförbättring, exempelvis i form av ökad personaltäthet, har det inte funnits utrymme för. En fortsatt hög total arbetslöshet och historiskt unika sjukskrivningstal avspeglar sig i sämre utvecklingsmöjligheter och höga kostnader för många kommuner. 7.2 Saneringspolitiken drabbade kommunerna Den ekonomiska saneringspolitiken har varit särskilt tung för kommunsektorn. Denna slutsats gör regeringen också i det finans- och penningpolitiska bokslut som utgör bilaga 5 till vårproposition. Vi kan således konstatera att den socialdemokratiska regeringen under den senare delen av använde kommunsektorn som budgetregulator, när saneringspolitiken bedrevs. Successivt ökade allmänna egenavgifter ledde till att kommunsektorns skatteintäkter minskade med drygt 18 miljarder, eftersom egenavgifterna är avdragsgilla. som statsbidragen var nominellt oförändrade användes ökade kommunala skatteintäkter till att täcka underskott, löneökningar och prisökningar. Till detta kom statliga reformer om ökat kommunalt ansvarstagande, som inte finansierats av staten enligt den tidigare beslutade finansieringsprincipen. Kommuner och landsting har således mött långt större besparingskrav än vad som skulle ha blivit följden av den svaga utvecklingen av de egna skatteintäkterna. 7.3 Behoven ökar snabbare än resurserna En annan faktor som påverkar kommunsektorn är befolkningens starkt förändrade ålderssammansättning. Denna faktor har inneburit väsentligt förändrade förutsättningar och behov. De höga födelsetalen tillsammans med en ökad livslängd, och därmed fler äldre människor, kräver ökade resurser för främst vård och utbildning. Det stora skattebortfallet på grund av egenavgifterna och de etappvisa återföringarna i form av ökade statliga bidrag har därför framtvingat ett stort förändrings- och omstruktureringsarbete inom kommunsektorn. Förändringskravet har fått tydliga konsekvenser. Befolkningens förtroende för äldreomsorgen har rasat. I en studie av SKOP, , anger en majoritet att man anser att äldreomsorgen har blivit sämre under de . anser att den blivit bättre. En stor personalbrist har ackumulerats. (Aktuellt om äldreomsorgen, 2001) anger att kommunernas rekryteringsbehov inom vård och omsorg är omkring 220 000 medarbetare fram . Verksamheterna har ofta en hög effektivitet och god kvalitet, men utnyttjas personalen ofta alltför hårt. Offentliga arbetsgivare har svårt att erbjuda en miljö som ger stimulans och möjligheter till utveckling och medinflytande. har visat att en ökande andel av kommun- och landstingsanställda är sjukskrivna för psykiska besvär. Ökningen av antalet långtidssjukskrivna, inom den offentliga sektorns arbetsplatser, är exempellöst hög. Denna explosiva ökning är synnerligen oroväckande. Den är ett uttryck för många enskildas lidande och utgör ett hot mot samhällets utveckling och välstånd. Arbetsmotivation och arbetsglädje måste återställas för att klara kompetensförsörjningen. De anställdas arbetsmiljö påverkar verksamhetens kvalitet och framtida rekryteringsmöjligheter. Befolkningsprognoser och utvärderingar av de kommande resursbehoven indikerar att behoven av utbildning, vård och omsorg på den kommunala sidan ökar med 0,70,till följd av den demografiska utvecklingen. Detta kan jämföras med att hela befolkningen växer med 0,10,. Enligt Kommunförbundets bedömning växer behoven snabbare än resurserna . har vi de stora barnkullarna i . I mitten av årtiondet kommer de att flyttas till gymnasieskolan. Äldreomsorgens anspråk växer under . Medicinens utveckling med nya behandlingsmöjligheter och förekomsten av alltfler kroniskt sjuka kommer att ställa större krav på resurser för vård. Läkemedel kommer med all sannolikhet att fortsätta att snabbt öka sin andel av vårdens resurser. En viktig del av välfärden är patientens rätt till subvention av kostnader för läkemedel i ett gemensamt finansierat system. förespråkar att tandvården ska införlivas i hälso- och sjukvårdens avgiftssystem. Detta medför ytterligare behov av finansiering Mot bakgrund av dessa erfarenheter är det riktigt att stärka den kommunala självstyrelsen och förbättra planeringsförutsättningarna genom att på kort sikt öka de generella statsbidragen och på lång sikt öka den kommunala sektorns möjlighet till självfinansiering genom ökat skatteunderlag. Att omvandla den statliga fastighetsbeskattningen till en fastighetsanknuten avgift är en del i denna strävan. 8 Den kommunala självstyrelsen Regeringsformens portalparagraf pekar ut den kommunala självstyrelsen som ett medel att förverkliga demokratin. I praktiken har dock den kommunala styrelsen fungerat som en del av den statliga förvaltningsorganisationen även om det inom vissa ramar finns en betydande frihet för kommunerna. I författningspolitisk mening är det dock inte fråga om en självstyrelse. kan kommuner fatta beslut, men finner regeringen och riksdagsmajoriteten dem dåliga står det dem fritt i rättslig mening att intervenera i den kommunala beslutskompetensen och inskränka beslutanderätten i olika avseenden. Därmed urholkas regeringsformen, som ger den kommunala självstyrelsen en ställning i det svenska samhället. Lagrådet har funnit anledning att påpeka att: någon innebörd måste dock den kommunala självstyrelsen ha. De nuvarande förhållandena är inte acceptabla. Om man vill ha en reell självstyrelse måste det till en kraftfull rättslig kompetens för kommunerna att utöva den. har i andra sammanhang påpekat att subsidiaritetsprincipen bör bli vägledande även för nationella förhållanden, på samma sätt som i den europeiska unionens rättskapacitet. Regeringsformen behöver alltså tydliga och avgränsade bestämmelser om den kommunala beslutskompetensen. Om sådana skrivningar ska ha rättsliga verkningar för förhållandet mellan stat och kommun krävs en tydlig lagprövningsrätt, som medger att kommunerna kan hävda sitt av grundlagen fastlagda kompetensområde gentemot regering och riksdag. Den kommunala ekonomin utgör en stor och betydelsefull del av den svenska ekonomin. Kommunernas skatter och statsbidrag utgör enligt propositionens bilaga 2 tillsammans av BNP. I statsbudgeten utgör kommunsektorn ett av de större utgiftsområdena på ca . Staten (riksdag och regering) har ett övergripande ansvar för att hela den offentliga verksamheten drivs och utvecklas i samhällsekonomisk balans. Vi menar att detta är förenligt med en långtgående självstyrelse. Detta kräver dock etablerade institutioner för samarbete och samförstånd mellan staten och kommunsektorn. Många brister i kommunsektorns verksamheter har sin viktigaste orsak i otillräckliga ekonomiska resurser. Den kommunala självstyrelsen måste bekräftas av en stabil och tillräcklig skattebas. finansieras enligt regeringens skrivelse 2001/02 Utvecklingen inom den kommunala sektorn i tabell 2:8 kommunernas verksamhet till av statsbidrag. För landstingen är motsvarande siffra . Det är emellertid viktigt att lägga märke till skatteintäkternas nedåtgående andel. För kommunerna har det gått från till ; för landstingen från till . Detta ökar beroendet av staten och minskar i samma utsträckning den kommunala självstyrelsen. Statsbidragen är dessutom statiska. De saknar automatisk uppräkning och därmed kontakt med den allmänna ekonomiska utvecklingen. Statsbidragens värde urholkas . Enligt vår mening ska självstyrelsen så långt möjligt kopplas till ett ekonomiskt oberoende. Detta kan ske genom att staten vid skattelindring i större utsträckning tillämpar skattereduktion och inte avdrag från den beskattningsbara inkomsten. Därmed reduceras statens skatteintäkter och inte kommunsektorns. En större andel av kommunsektorns finansiering är genom detta förfarande också kopplad till den ekonomiska utvecklingen. Ett annat sätt att stärka kommunsektorns självförsörjning vore att avskaffa den statliga fastighetsbeskattningen och istället införa en fastighetsavgift. Detta skulle ge kommunerna en stabil avgiftsbas, som garanterar fastighetsägarna samhällstjänster i form av gatuunderhåll, brandförsvar och annan service. Detta skulle ansvarsfullt omvandla en illegitim statlig löpande fastighetsbeskattning på en fiktiv inkomst till en avgift på långt lägre nivå för fastighetsrelaterad service. En faktor som i stor utsträckning kan påverka de kommunala finanserna är kommunernas eget bostadsbestånd. Kommunala utförsäljningar av bostadsbolag bör inte motarbetas från statligt håll, som med den nuvarande socialdemokratiska politiken. Det utförsäljningsstopp som regeringen infört bör avskaffas. Tyvärr använder inte alla kommuner ännu samma resultatbegrepp, varför ekonomiska jämförelser försvåras. När det gäller löneskatt på pensioner och skatteintäkter har lämnat rekommendationer . De här båda rekommendationerna behövde dock inte tillämpas . Periodiseringen av skatteintäkter behöver inte ske förrän innevarande år och löneskatten först . Valet av redovisningsprincip kan alltså bestämma, om man klarar balanskravet eller ej. Enligt de bedömningar gör i sin rapport över Kommunernas ekonomiska läge kommer av kommunerna att klara balanskravet med minst ett nollresultat . Regeringen gör emellertid en annan bedömning i budgetpropositionen , bilaga 2. Kommunsektorn som helhet bedöms uppfylla balanskravet till 2004. Regeringen tillägger emellertid att enskilda kommuner och landsting fortfarande har problem att balansera sin ekonomi och ett antal av dessa kommer sannolikt att redovisa negativa resultat även innevarande år.