ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GP02So12 · 2002-01-18 00:00:00 — Det är etiskt viktigt att ställa kunskaper från biobanker till industrins förfogande mot rimlig ersättning till biobanken. För industrin måste det vara möjligt att, för att t.ex. möjliggöra utvecklingen av nya läkemedel, förädling av kunskapsinnehållet kan få leda till vinst för att bestrida utvecklingskostnader. Vi hade gärna sett att regeringen fört en diskussion om skiljelinjen mellan kriminell verksamhet i vinningssyfte, som vid organförsäljning eller försäljning av biologisk vävnad ur biobank, och vinst till följd av forskning på kunskapsinnehållet i vävnaderna. Enligt vår mening är nyttjandet av biobanksmaterial för ekonomisk genom försäljning till industrin följaktligen oacceptabelt medan en kommersiell exploatering av kunskaper som erhållits ur biobanksprover är möjlig men behöver regleras. Ett regelverk för hur technology transfer får ske borde ha ingått i propositionen. 13 Register Vi motsätter oss regeringens förslag om att ett centralt register över landets biobanker förs hos . Ett centralt register ökar riskerna för att personuppgifter kan kopplas till prover. Vi anser också liksom flera av remissinstanserna att syftet och användningen av ett sådant register inte redovisats. Regeringen skriver att det är rationellt att registret förs centralt. Det är ett sådant rationalitetstänkande som gett upphov till många av de tveksamheter som omger personuppgiftslagen och förslagen till många andra register då det fått gå före värnandet om den personliga integriteten. Därmed har skapats onödig oro hos allmänheten, och rationalitetstänkandet har tvärtemot sitt syfte lett till att väsentliga fördelar med register för människors hälsa ifrågasatts. Vi anser därför att register över biobanker i stället bör föras regionalt. Forskares och andra berörda parters behov av information kan tillfredsställas utan ett centralt register. 14 Avslutning Mot bakgrund av de djupt rotade etiska frågor som den bioteknolologiska utvecklingen aktualiserar och de fantastiska möjligheter forskningen innebär, kan vikten av en tydlig lagstiftning inte nog understrykas. Tydlighet och garanterad integritet i fråga om hantering av biologiskt material och personuppgifter är en grundläggande förutsättning för människors samtycke till att donera biologiskt provmaterial. Med en väl avvägd lagstiftning som innehåller de kompletteringar och förslag vi presenterar behöver inte integritets- och självbestämmandeproblem och möjligheter stå emot varandra. Med uppenbara möjligheter till viktiga medicinska landvinningar som leder till större livskvalitet och som räddar liv kan inte heller det moraliska ansvar som det innebär att verka för en framgångsrik forskning understrykas tillräckligt. Vi har därför presenterat förslag som både stärker integriteten för provgivare och deras släktingar och som inte försvårar nödvändig forskning. () () () () () () () () () de () ()
mot · GP02So16 · 2002-01-18 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:So16av m.fl. (fp)med anledning av prop. 2001/02:44 Biobanker inom hälso- och sjukvården m.m. Förslag till riksdagsbeslut beslutar att regeringen skall återkomma till med förslag om en lag om biobanker som insamlats utanför hälso- och sjukvården. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vissa personers svårigheter att avge samtycke. Inledning Regeringens proposition är ett efterlängtat förslag till en reglering av hanteringen av vävnadsprover inom hälso- och sjukvården. Det är bra att regeringen inför en möjlighet att återkalla samtycke och att förintande eller avidentifiering av vävnadsproverna ska vara två alternativ. Det stärker den enskildes integritet. ställer sig bakom regeringens förslag med två undantag. Lagreglering av vävnadsprover utanför sjukvården Regeringens förslag om biobanker omfattar endast hälso- och sjukvården. Den säger ingenting om förhållandet för och hantering av vävnadsprover och biobanker som införskaffats utanför hälso- och sjukvården. Den enda utfästelse som görs i det sammanhanget är att regeringen senare avser överväga om att återkomma med en lagreglering av detta område. Vi anser det otillräckligt. I stället bör regeringen tillsätta en utredning och återkomma till med ett förslag till reglering av biobanker som upprättats och vävnadsprover som införskaffats utanför hälso- och sjukvården. Direkt samtycke för vissa personer Flera personer saknar förmåga att själva ta beslut om samtycke, exempelvis vissa personer som diagnostiseras som psykiskt sjuka. Regeringens proposition behandlar inte denna fråga tillräckligt. Regeringen bör ge en utredare i uppdrag att utreda frågan och återkomma till med förslag till hur dessa personers integritet och rättssäkerhet och självständighet ska kunna tillförsäkras. Gotab, 2002 () () () ()
mot · GP02So20 · 2002-01-30 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:So20av ()med anledning av prop. 2001/02:63 De nya läkemedelsförmånerna Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om läkarnas fria förskrivningsrätt samt förskrivar- och arbetsplatskoder och läkemedelsförsörjning i särskilda boendeformer för äldre och i hemsjukvård. Motivering Genom förslaget att förskrivet läkemedel skall omfattas av läkemedelsförmånerna endast om receptet är försett med arbetsplatskod blir läkarnas fria förskrivningsrätt kraftigt beskuren. Detta innebär att exempelvis pensionerade läkare och läkare som forskar eller arbetar inom läkemedelsbranschen, inte kan utfärda recept som omfattas av läkemedelsförmånen. Rätten att skriva recept måste även fortsättningsvis vara knuten till läkarlegitimationen, och rätten till om recept skall omfattas av läkemedelsförmånerna måste vara knuten till diagnosen. Om förskrivningen föranleds av sjukdom skall läkemedlet omfattas av läkemedelsförmånerna. Andra kritier är inget annat än en inskränkning av dels den fria förskrivningsrätten, dels patientens rättighet att erhålla läkemedel som omfattas av läkemedelsförmånerna. Huvudsyftet med förskrivarkoder och arbetsplatskoder måste var att den enskilde läkaren och arbetsplatsen kan utvärdera förskrivningsmönstret och på så sätt utgöra en del i läkarens kvalitetssäkring. De får aldrig bli ett kontrollorgan för en läkemedelskommitté, eller utformas som led i tillsyn av verksamhet. Detta har att genomföra. Inskränkning av förskrivningsrätten får bara ske om läkaren inte följer vetenskap och beprövad erfarenhet. Andra kriterier kan inte accepteras. Dessutom finns det arbetsplatser med en eller ett fåtal läkare, varför arbetsplatskoden då blir entydig med förskrivarkoden. Då blir inte längre informationen som identifierar förskrivaren frivillig, utan direkt avslöjande. Därför föreslås arbetsplatskoder ersättas med geografiska koder, exempelvis motsvarande . Patient- och läkarrelationen är av stor vikt även för äldre. Därför är den individuella receptförskrivningen viktig att bibehålla, även inom hemsjukvården och i det särskilda boendet. Genom Apo-dos-system bibehålls därmed en stor säkerhet i medicineringen och risken för felmedicinering minskar påtagligt jämfört med vad som skulle bli fallet med utdelning från gemensamt läkemedelsförråd. Vårdpersonalen får bättre möjlighet att ge den vård och omsorg de äldre behöver utan att lägga tid på medicinfördelning från ett läkemedelsförråd. Detta vore ett steg tillbaka i vården av de äldre. Av detta följer att läkemedlen inte skall vara kostnadsfria för de boende, men väl omfattas av läkemedelsförmånerna.
mot · GP02So24 · 2002-01-31 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:So24av m.fl. (m)Rätt till arv för judiska efterlevande (väckt enligt 3 kap. 15 § RO med anledning av händelse av större vikt) 1 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en ändring i lag om Allmänna arvsfonden. 2 Motivering har tagit initiativ till att på olika sätt påminna om förintelsen. Syftet har varit att säkerställa att sådana händelser inte skall kunna upprepas. En har också kartlagt judiska tillgångar i . Syftet härmed måste rimligen vara att säkerställa att dessa tillgångar kan överlämnas till släktingar till förintelsens offer. Det visar sig nu att rättsliga hinder finns för att denna elementära gest gentemot de anhöriga skall kunna utföras. Eftersom ingen gjort anspråk på de aktuella tillgångarna har dessa tillfallit Allmänna arvsfonden. Issers Tankelovics från avrättades under . Släktingar deporterades till , varifrån de kom till . De gör nu anspråk på arvet, men enligt svensk lag . Eftersom de inte kände till kvarlåtenskapen fanns det för deras del inte en teoretisk möjlighet att klara sig inom preskriptionstiden. Enligt den lag som reglerar Allmänna arvsfondens verksamhet kan regeringen besluta att fonden skall avstå tillgångar till förmån för t.ex. släktingar. För att detta skall kunna ske måste emellertid ansökan om detta ha inkommit . Inkommer ansökan därefter skall den enligt lagen avvisas. Som nämnts har Issers Tankelovics släktingar inte kunnat göra anspråk på arvet och drabbas nu av lagens preskriptionsregler på ett helt orimligt sätt. Enligt vår mening måste därför en lagändring ske som gör det möjligt att ge förintelsens offer tillgång till den kvarlåtenskap som rätteligen är deras. Enklast torde detta kunna ske genom ett tillägg i 27 § lag om Allmänna arvsfonden som ger regeringen möjlighet att medge avstående för Allmänna arvsfondens del också efter det att preskriptionstiden gått ut om sådana synnerliga skäl som gäller för släktingar till förintelsens offer är för handen. Gotab, 2002 () (m) () () () () de () () () Per ()
mot · GP02K61 · 2002-02-07 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:K61av ()med anledning av prop. 2001/02:80 Demokrati för det nya seklet Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om medborgerlig insyn och delaktighet i offentligt finansierad verksamhet. Motivering Det yttersta syftet med en demokrati är att öka medborgarnas inflytande och delaktighet i besluten. Detta innebär att besluten bör tas så nära den det berör som möjligt, helst av den enskilde själv. Genom det regeringen nu föreslår ökar endast antalet förtroendevalda och den politiska sfären. Men den reella delaktigheten ökar inte i vardagens beslut. Det finns många frågor, som berör vardagen, där den enskilde borde kunna fatta beslut själv utan att behöva gå vägen över politiska nämnder. Det rör bl.a. frågor inom skola, vård och omsorg. Där måste den enskildes sfär öka, medan den politiska sfären måste träda tillbaka. Delaktighet inom dessa områden är viktig och effektueras bäst genom valfrihet. Man måste kunna välja bort verksamheter som inte fungerar, när helst man vill detta. Inte bara , då ansvariga politiker kan väljas bort. För att nå dit måste omstruktureringar ske inom offentlig sektor. Denna förutsättning för demokrati och delaktighet belyses inte alls. Utöver detta behöver frihet råda att etablera privat drivna verksamheter med offentlig finansiering inom offentlig sektor. Kundval behöver införas med finansiering som följer den enskilde i hans eller hennes val. På detta sätt finns det allmänna företrätt i hela landet, glesbygd som stad. Delaktighet och medbestämmande sker direkt i vardagen, genom den enskildes val. För att öka medborgerlig insyn och delaktighet i offentligt finansierad verksamhet anser jag att man behöver gå en annan väg än den som föreslås i propositionen. Det behövs omstruktueringar inom offentlig sektor med etableringsfrihet, kundvalsmodeller och kvalitetssäkringar. Det behövs valfrihet och ökad konkurrens inom denna sektor.
mot · GP02K63 · 2002-02-07 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:K63av ()med anledning av prop. 2001/02:80 Demokrati för det nya seklet Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om människors makt över den egna vardagen. Motivering Så har den då kommit, propositionen Demokrati för ett nytt sekel. En framtidsbild som minst av allt tecknar en bild av människors egen vilja och förmåga. Snarare är det ett krampaktigt försök att vrida klockan bakåt och mer än befästa politikermakt, förmyndarskap och ett ovanifrånperspektiv. Mer politikermakt och fler politiker skall rädda demokratin. Medborgarna har visserligen ett högt förtroende för demokratin, sägs det i propositionen men regeringen erkänner att medborgarna övervägande är negativt inställda till det politiska systemet i sig. Kan det då inte vara så att den politiska tilltron saknas därför att det politiska systemet inte åstadkommer något som mottagaren efterfrågar eller upplever som positivt? Hur skall då fler politiker i samma system åstadkomma något bättre? Andra vägar som man föreslår är ungdomsråd, eller olika medborgarsammanslutningar. Regeringen skriver att den avser att genomföra s.k. folkrörelseforum för en dialog mellan folkrörelser, föreningar, och andra medborgarsammanslutningar. Ungdomsråden kan bidra till att öka ungdomars delaktighet och inflytande samt att det finns ett ungdomsperspektiv i den kommunala verksamheten. Märk väl att det inte finns ett ord skrivet om äldre människors inflytande eller andra gruppers delaktighet i samhället! Det allvarliga misstaget som regeringen gör i och med denna proposition är att man sätter likhetstecken mellan ordet demokrati och den representativa demokratin och därför, menar man, kommer också ett större antal politiker per automatik att öka demokratin totalt sett. Förslaget börjar i alldeles fel ända. Naturligtvis måste det finnas en representativ demokrati, dvs. politiker, men måste det se ut som det gjorde ? Tiderna har förändrats och utvecklingen med den. Därför borde regeringen i stället börja med att se vilket ansvar medborgarna själva kan ta när det gäller vars och ens vardag. Regeringen vill öka demokratiseringen genom en långsiktig strategi eller, som man uttrycker det, nu skall svenska folkstyret fördjupas. Det skall ske genom att öka andelen medborgare som tar på sig någon form av politiskt förtroendeuppdrag ett första delmål är 10 000 nya politiker i kommun och landsting. Blir propositionen verklig kommer allt fler medborgare att få allt mindre att säga till om vad gäller det egna vardagslivet. Grannen, den nyrekryterade politikern, tar över allt mer.
mot · GP02K64 · 2002-02-07 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:K64av ()med anledning av prop. 2001/02:80 Demokrati för det nya seklet Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att dagens spärrar om 5 respektive tas bort för att underlätta och uppmuntra personvalskandidaturer. Motivering Regeringen påpekar i propositionen att intresset för politik och demokratiska frågor är stort bland medborgarna, som antalet medlemmar i de politiska partierna och de fackliga organisationerna minskar. Många medborgare är enligt regeringen intresserade av att såväl delta i det politiska livet som att påverka de beslut som fattas. Detta visar sig bland annat genom direktkontakt med politiker och tjänstemän, insändare och debattartiklar, deltagande i frivilligarbete och socialt engagemang eller medlemskap i olika intressegrupperingar. Att antalet medlemmar minskar i de politiska partierna visar att dagens politiska system behöver förändras. Det är inte intresset för demokrati och politik som minskat utan intresset för engagemang i de befintliga organisationerna som avtagit. Ytterligare en angelägen fråga är att medborgarna i allmänna val skall ha en direkt möjlighet att påverka vem som blir vald till förtroendeuppdrag i kommun- och samt riksdag. Med dagens system har medborgarna endast andrahandsmöjlighet att påverka valet av kandidater. Spärrarna för att medborgarnas röster skall ha ett avgörande inflytande över valda kandidater är stora. Första spärren består i de politiska partiernas val av kandidater. Många partier har ett demokratiskt förfarande för val av kandidater genom interna provval och stämmor med i partiet demokratiskt valda representanter som slutligen fastställer såväl vilka kandidater som skall finnas på vallistorna samt kandidaternas inbördes rangordning. Ifall en kandidat ej placeras på listan är kandidaten heller inte valbar för väljarna. Det är heller inte möjligt för väljarna att stryka någon av kandidaterna för att utesluta denna från listan. För att sedan medborgarna skall ha möjlighet att ändra den av de politiska partierna fastställda inbördes rangordningen av kandidaterna krävs att av väljarna i kommun- och landstingsvalen markerar kandidaten med ett kryss. För riksdagsvalet är spärren ännu högre, . Ifall medborgarna skall ha ett reellt inflytande över vilka kandidater som väljs till förtroendeuppdrag bör dagens personvalssystem utvecklas ytterligare till att bli ett renodlat personvalssystem där inga procentuella spärrar krävs för att bryta den av de politiska partierna angivna ordningen på valsedeln. Med detta förfarande ökar incitamenten för förtroendevalda att aktivt arbeta för att öka kontakten mellan väljare och valda. ökar möjligheten för medborgarna att få inflytande. Med ovanstående förslag kan demokrati i dess riktiga bemärkelse folkmakt och folkstyre införas.
mot · GP02K72 · 2002-02-07 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:K72av och ()med anledning av prop. 2001/02:82 Ändrade regler om annonser i TV-sändningar Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att TV-bolagen utan statlig reglering skall ha möjlighet att sända reklam. Motiv för förslaget Regeringen föreslår i nämnda proposition ändringar i TV-lagen för hur annonser får sättas in i TV-sändningar. Förslaget bygger på grundsynen att medborgarna skall skyddas från reklam och att det är statens ansvar att tillgodose detta genom lagstiftning. pekar regeringen på att utvecklingen gått framåt och att flertalet TV-tittare har tillgång till ett enormt utbud av TV-kanaler, varav många ej omfattas av den svenska lagstiftningen. Eftersom alltfler TV-tittare har möjlighet att själva välja kanal och också gör det ställer detta krav på TV-kanalerna att appellera till tittarna. De kanaler som ej kan fånga tittarnas intresse får inga reklamintäkter och tvärtom. De kanaler som sänder TV-reklam på ett sätt som TV-tittarna ej uppskattar missar sina reklamuppdrag på grund av vikande tittarunderlag. Med andra ord kan medborgarna, TV-bolagen och marknaden själv reglera hur reklam sänds utan statlig lagstiftning. Som en konsekvens av ovanstående finns det ingen anledning att staten skall fortsätta att driva egna TV-kanaler. råder stor valfrihet genom det stora utbudet av nationella och internationella kanaler som TV-tittarna har tillgång till. I ett fritt land skall inte staten vara ägare av TV-kanaler. Det är nu dags att avveckla statens intressen i TV-utbudet. I propositionen skriver regeringen att är det enda TV-företag som har rätt att sända TV-reklam i det rikstäckande analoga marknätet. Regeringen anser att konkurrensfördelarna uppvägs av att får betala en koncessionsavgift på televisionens och radions område. Eftersom det är statliga bolag som äger det rikstäckande analoga nätet är de övriga privata bolagens kritik berättigad. För att uppnå konkurrens och marknadsekonomi bör staten sälja det rikstäckande analoga marknätet. Därmed kommer marknaden att styra, och risken att vissa företag kan teckna avtal som ger konkurrensfördelar minskar. Bland de viktigaste frågorna i ett fritt och öppet samhälle är medborgarnas rätt till fri och opartisk information. Ytterst leder en fri TV till mångfald och utveckling. () ()
mot · GP02K76 · 2002-02-14 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:K76av m.fl. (kd)med anledning av förs. 2001/02:RR14 Den ekonomiska redovisningen av Östersjömiljarderna Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att förhindra en utveckling där departementen övertar uppgifter som normalt bör vila på självständiga myndigheter. Motivering Förslaget från revisorer har en mängd kritiska synpunkter på den ekonomiska redovisningen av Östersjömiljarderna. Man kan inte utesluta möjligheten att grundproblemet är att verksamheten har hanterats av , vars organisation inte är avsedd för en sådan hantering. Det är betydelsefullt att notera att enligt 1 kap. 8 § regeringsformen finns för den offentliga förvaltningen statliga förvaltningsmyndigheter. Det normala bör vara att sådana särskilda myndigheter ansvarar för t.ex. fördelning av statliga medel. Det är alltså viktigt att förhindra en utveckling där departementen övertar uppgifter som normalt bör åvila självständiga myndigheter. Detta bör ges regeringen till känna. () von der Esch (kd) () () () () () () () () ()
mot · GP02K77 · 2002-02-14 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:K77av ()med anledning av förs. 2001/02:RR14 Den ekonomiska redovisningen av Östersjömiljarderna Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen vad som anförs i motionen om biståndsanslag. Motivering Östersjömiljarderna har hanterats på ett mindre lämpligt sätt, även om en uppstramning av redovisningen skett . Orsaken är att inte är organiserat eller dimensionerat för den omfattande berednings- och beslutsprocess som en mängd bidragsärenden för med sig. är undantaget från delar av det regelverk som övriga myndigheter lyder under. Det finns alltså risk att det uppkommer oklarheter i ansvars- och styrningsfrågor. Så har också skett i samband med Östersjömiljarderna. Det finns risk att detta kommer att upprepas i samband med bidragsärenden även och därför borde det fastslås att inte skall handha bidragsärenden. Anslag för bistånd bör framöver endast undantagsvis tilldelas . Anslag bör istället tillföras biståndsbudgeten.