mot · GQ02So509 · 2002-10-23 00:00:00 — Hälsovård, sjukvård och social omsorg, utgiftsområde 9 Hälso- och sjukvården ska vara ett uttryck för omsorg och solidaritet mellan människor i samhället. Den solidariskt finansierade hälso- och sjukvården är välfärdens kärna och ska vara behovsstyrd. En helt efterfrågestyrd hälso- och sjukvård bryter mot principen om alla människors okränkbara värde. Vården ska inta en särställning vid fördelningen av samhällets resurser. Hälso- och sjukvården ska kännetecknas av värdighet, kvalitet och tillgänglighet. Valfrihet, bättre utnyttjande av de ekonomiska resurserna men också mer pengar krävs för att skapa en bättre vård och omsorg. Trygghet, tillit och självbestämmande är omistliga värden i hälso- och sjukvården. Det innebär att vården och omsorgen måste ha en helhetssyn på människan som tar hänsyn till kroppsliga, själsliga och andliga behov. För att skapa och upprätthålla hälsa och livskvalitet måste alla dessa behov tillgodoses. 3 Förslag till riksdagsbeslut 9 4 Stärk patientens ställning 10 5 God hälsa för alla 11 6 Antalet vårdplatser måste öka 12 7 Vårdens resurser 13 8 Inför en nationell vårdgaranti 14 9 Öka mångfalden och valfriheten i vården 16 10 Investera i personalen 18 10.1 Upprätta förtroendekontrakt mellan politiker och personal 19 10.3 Mer tid för omvårdnad 20 10.4 Låt vårdpersonalen få vårda 20 11 En värdighetsgaranti för alla 21 11.1 Värdighetsgarantin för dem som inte kan föra sin talan 22 12 De äldres särskilda behov av värdighet och trygghet 23 13 Att prioritera i vården 24 14 Livshjälp god vård i livets slutskede 25 14.1 Hospice och palliativ vård i livets slutskede 25 15 Stöd anhörigvårdarna 26 16 Organisera runt patienten 27 16.2 Psykologisk kompetens i närsjukvården 27 17 Psykiatrisk vård 28 19 Tänderna tillhör kroppen 32 19.1 Sambandet mellan dålig tandhälsa och andra sjukdomar 32 20 Högkostnadsskyddet tänk nytt 33 22 Övriga anslagsförändringar 34 3 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av 20 000 nya vårdplatser . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om de långsiktiga resursbehoven i vården. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en nationell vårdgaranti. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en BB-garanti. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att underlätta för vårdpersonal att driva verksamhet i egen regi. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om second opinion. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att fler utbildningsplatser till vårdutbildningarna måste skapas.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en differentierad utbildningssatsning på undersköterskor.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ett förtroendekontrakt bör upprättas mellan politiska företrädare och vårdens professioner. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en plan för långsiktiga personalbehov. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en nationell uppföljning av geriatrikens utveckling. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att vårdpersonalens administrativa arbete måste begränsas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om betydelsen av teamarbete i vården. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av en värdighetsgaranti. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om läkarmedverkan på varje äldreboende och sjukhem. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om god vård i livets slutskede. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om forskning i palliativ medicin. beslutar att förlänga stimulansbidraget till anhörigvården inom äldreomsorgen 2003 och 2004 med vartdera året. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en utredning kring möjligheterna för staten att ta över kostnadsansvaret för LSS-insatser. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en lagändring om information och stöd till barn med psykiskt sjuka föräldrar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om läkemedelskommittéernas betydelse. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om arbetsplatskod som följer kompetensen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om läkemedelsprofiler. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om telefonrådgivning och opartisk information om läkemedel. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om avskaffande av apoteksmonopolet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om utredning kring en förbättrad tandvårdsförsäkring som skulle ingå i den allmänna sjukvården. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att systemet med högkostnadsskydd bör utredas. beslutar att höja anslaget för bilstöd i enlighet med vad som anförs i motionen. anvisar med följande ändringar i förhållande till regeringens förslag anslagen under utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg enligt uppställning: Regeringens förslag i kr - 24 000 000 - 6 000 000 - 9 000 000 - 30 000 000 16:7 Bilstöd till handikappade 17:1 Stimulansbidrag och åtgärder inom äldrepolitiken 26:2 för arbetsliv och socialvetenskap - 30 000 000 Nytt anslag: Nationell vårdgaranti 2 000 000 000 Nytt anslag: Forskning i palliativ vård Nytt anslag: Statsbidrag till kvinnojourer 33 170 735 000 2 006 000 000 1 Yrkandena 7 och 8 hänvisade till UbU. 4 Stärk patientens ställning Det är oacceptabelt med långa väntetider och köer i vården. Det måste bli betydligt enklare att få träffa en läkare. För den enskilde blir det alltmer självklart att få välja vårdgivare, och därför måste vi underlätta för en mångfald av vårdgivare. har människor tillgång till fakta och information om behandlingsmetoder och läkemedel via Internet. Detta gör att vårdtagarna blir allt kunnigare, vilket gör att högre krav ställs på sjukvården. Patienterna vill ha mer inflytande. vill förbättra kvaliteten i mötet mellan patient och läkare. Här finns en utvecklingspotential. Förändringarna som kommer vad gäller delaktighet i val av behandlingsmetod och rätten att bli informerad och få insyn är bara de första stegen i en ökad samverkan mellan patient och läkare. Säkerligen kommer ökade krav från många patienter att vilja ta del av alternativa medicinska metoder. Då krävs en större öppenhet för detta. Men även de grupper som inte själva kan välja skall garanteras en god, trygg och värdig vård. För dessa gruppers skull är det särskilt viktigt att de prioriteringar för hälso- och sjukvård som beslutat om ligger fast. Otrygga och missnöjda patienter kostar i form av onödigt lidande och pengar. Här finns utrymme för både effektivare och mänskligare vård. Det behövs en fördjupad diskussion om patientens rättigheter som människa och vårdkonsument. De texter som finns i hälso- och sjukvårdslagen och patienträttighetslagen är inte tillräckligt kända och behöver kompletteras med en mer pedagogisk lista över patientens rättigheter. För att bidra till nytänkandet inför en sådan diskussion föreslår vi följande rättighetsdeklaration: Rätten att bli lyssnad till och göra sin egen röst hörd. Rätten att bli informerad. Rätten att bli utbildad. Rätten att göra egna val. Rätten till en andra bedömning (second opinion). Rätten att få vård när man behöver den (tillgänglighet). Rätten att få skydd och respekt för sin personliga integritet. Vårdens kompetens finns hos personalen, bland läkare, sjuksköterskor och övriga medicinskt utbildade och erfarna medarbetare. Hälso- och sjukvården måste även fortsättningsvis söka locka till sig de mest begåvade och lämpliga personerna. Vårdpersonalen måste ges möjlighet till kompetensutveckling. Förutsättningarna för högre löner, inflytande och delaktighet måste stärkas. Ledarskapet måste bli tydligare. Detta är avgörande för hälso- och sjukvårdens utveckling. 5 God hälsa för alla Hälsa i vid mening handlar om ett fysiskt, psykiskt, socialt och andligt välbefinnande. Det är viktigt att allt folkhälsoarbete och alla preventiva insatser utgår från denna helhetssyn på människan och på hälsobegreppet. Detta bredare hälsobegrepp har även uppmärksammats av undersökningar som pekat på att människor som tillägnar sig kultur i olika former har bättre hälsa och tillfrisknar fortare efter sjukdom. Denna insikt har fått till följd att kulturen i vården fått en ökad betydelse det gäller såväl den yttre miljön som individens egna kulturupplevelser i form av böcker, konst och musik. Även om hälsoläget i allmänt sett är bra är god hälsa ändå ojämlikt fördelad bland befolkningen. Forskning visar att resurssvaga gruppers hälsoutveckling och medellivslängd är sämre än för dem som är välutbildade och resursstarka. Detta kan inte accepteras. Det krävs krafttag mot de resurssvaga gruppernas höga ohälsotal och lägre medellivslängd. Regeringen gav direktiv till den så kallade . Först inrättades kommittén. Man presenterade sitt slutbetänkande . Den hade en bred sammansättning med företrädare från riksdagspartier, berörda myndigheter, kommuner och landsting, forskarvärlden m.m. Trots en del politiska meningsskiljaktigheter inom kommittén var ändå enigheten stor kring många folkhälsopolitiska mål. Enligt regeringen kommer en proposition kring nationella mål för folkhälsan att föreläggas . Det är, enligt vår mening, en mycket angelägen uppgift att, utan fortsatta dröjsmål, fastställa de nationella folkhälsomålen. 6 Antalet vårdplatser måste öka På många håll är bristen på vårdplatser närmast katastrofal och den medicinska bedömningen kan få stå tillbaka. En viktig orsak till de växande köerna för operation är bristen på vårdplatser. I har antalet vårdplatser minskat med 14 000 . Det motsvarar en minskning med . Denna drastiska reduktion har genomförts som vårdbehoven har ökat. Den demografiska och den medicinska utvecklingen ställer krav på fler vårdplatser. Den medicinska utvecklingen inom vissa specialiteter har visserligen möjliggjort behandling i öppen vård. Men andra möjligheter som denna utveckling medfört ställer krav på fler vårdplatser. Detta gäller flertalet medicinska specialiteter. hade en medelvårdtid som var bland de lägsta inom , nämligen . Den svenska utvecklingen innebär att har de kortaste medelvårdtiderna i , efter och . I en internationell jämförelse har ett mycket litet antal vårdplatser per 1 000 invånare. Det svenska antalet vårdplatser i korttidsvården per 1 000 invånare är 2,5. I har bara och färre vårdplatser per 1 000 invånare. I och med att medicinska metoder har förbättrats har ambitionsnivån och förväntningarna hos befolkningen ökat. Ambitionshöjningen är inte heller isolerad till den planerade vården. Även inom den akuta vården sker en sådan utveckling. Patienter som enbart skulle ha fått symtomlindrande behandling kan numera opereras och få kanske med god livskvalitet. De växande köerna och det ökande vårdbehovet betyder inte att vården åstadkommer mindre. Ambitionshöjningen kommer troligtvis att accelerera till följd av fortsatt snabb utveckling av medicinteknik och läkemedel. Detta är i sig en mycket positiv utveckling eftersom liv räddas och livskvaliteten höjs i allt högre ålder. Bristen på vårdplatser tvingar landstingen att föra över svårt sjuka, äldre människor till omvårdnad. Underbemanning och brist på medicinsk kompetens inom äldrevården förvärrar situationen. På de återstående sjukhusplatserna samlas de mest vårdbehövande patienterna, vilket kräver ökad och inte minskad bemanning, förlängda och inte förkortade medelvårdtider. Detsamma gäller de patienter som vårdas i hemmen, där trygghetsplatser dygnet runt är en förutsättning. Minskningen av antalet vårdplatser i slutenvården har inte blivit kompenserad genom en motsvarande utbyggnad av hemsjukvården eller särskilda boenden. Antalet vårdplatser måste utökas inom slutenvården det gäller såväl somatisk som psykiatrisk vård. Utbyggnaden av vårdplatser måste även gälla de särskilda boendeformerna, hemsjukvården, missbrukarvården, akutvården, och på många av landets BB-avdelningar. Därför bör inriktningen vara, att skapa cirka 20 000 nya vårdplatser. Det är nödvändigt att landsting och kommuner får ytterligare resurser . Vår bedömning är att vårdens andel av BNP måste öka från nuvarande till . Det motsvarar i dagens penningvärde ett reellt resurstillskott på . En långsiktig politik för kommunsektorn måste vara att öka dess skatteunderlag och självfinansiering, vilket bara kan göras genom en långt mer tillväxtvänlig näringslivspolitik och förnyad arbetsmarknadspolitik. avvisar en helt efterfrågestyrd hälso- och sjukvård. För att kunna bevara en solidariskt finansierad sjukvård som är behovsstyrd, krävs att djupgående problem i form av dåligt fungerande lönebildning, dåligt fungerande arbetsmarknad och tillväxthämmande skatter på arbete, sparande och företagande åtgärdas. Men under de gångna åtta åren har tillväxtpolitiken lyst med sin frånvaro. Regeringen har inte ens försökt åtgärda under notoriskt låga tillväxt. Detta är en ödesfråga också för svensk hälso- och sjukvård. dåliga tillväxt har gjort att vi har halkat efter övriga . Den konjunkturuppgång 19982000 som av regeringen och andra bedömare beskrivits som rekordår för räkning har enbart inneburit att vi för tillfället inte halkat efter ytterligare. Om hade haft samma tillväxt som genomsnittet för samtliga 19952001 skulle BNP nu vara högre. Om hade haft samma tillväxt som de mindre (OECD23) 19952001 skulle BNP vara högre. Ovanstående jämförelse visar klart och tydligt att utökade statsbidrag inte är en långsiktig lösning på hälso- och sjukvårdens problem. Men också på kort sikt behöver kommunsektorn mer resurser. I budgetpropositionen aviserar regeringen utökade statsbidrag. Dessa resurstillskott är dock i huvudsak redan intecknade pengar inom ramen för den nationella handlingsplanen och tillgänglighetsöverenskommelsen, som beslutats . Resurstillskotten är otillräckliga för att kunna hantera ett utökat vårdbehov. och har presenterat statistik över de resurser som tillförts landsting och kommuner under de två senaste mandatperioderna. har kommunerna och landstingen fått statliga tillskott på . Men resurstillskotten har inte kommit landstingen och kommunerna till del så som det förespeglades när tillskotten presenterades. Till att börja med minskar statsbidragens värde i takt med inflationen. På så sätt har de 18 miljarderna tappat i värde. Under den gångna valperioden har staten dessutom höjt momsavgifterna för kommunsektorn med pengar som hamnar i statskassan. har de höjda sociala egenavgifterna som löntagarna betalar inneburit ett skattebortfall för kommunsektorn på netto . Penningtransaktionerna mellan den kommunala sektorn och staten hamnar i slutändan på noll. anser att vård och omsorg måste ges en särställning i samhället och därmed tillförsäkras tillräckliga resurser. De resurser som tillförs landsting och kommuner måste främst användas till att säkerställa en god vård och omsorg för svårt och långvarigt sjuka. Vi kristdemokrater anser att regeringens satsning inte är tillräcklig för att garantera en god vård och omsorg. tillför därför mer än regeringen i generella statsbidrag till kommuner och landsting . 8 Inför en nationell vårdgaranti Mycket av kritiken mot dagens sjukvård handlar fortfarande om bristande tillgänglighet, väntetider och köer till planerade operationer. För sjuka människor är det orimligt att behöva känna oro inför operation eller annan behandling som det ofta krävs att man intar smärtstillande och andra mediciner. Dessutom får samhället ofta en hög kostnad i form av sjukskrivning och återgången till arbetslivet kan fördröjas. Nödvändiga resurser, en utökad samverkan och organisationsförändringar måste till för att arbeta bort vårdköerna. De erfarenheter som har vunnits av försöken som i olika delar av landet har pågått med gränsöverskridande samarbete mellan och vårdsektorn (Finsam) bör ligga till grund för ett fortsatt förändringsarbete. I korthet betyder det att medel tas från för att betala operationer. Genom detta lindras mänskligt lidande och köerna kortas. Administrativa och budgetmässiga murar som är ett hinder för kloka beslut måste undanröjas. Den socialdemokratiska regeringen varit emot en nationell vårdgaranti. utlovade dock regeringen en vårdgaranti som ska vara fullt genomförd 2006. I överenskommelsen mellan regeringen och samverkanspartierna understryks att en nationell vårdgaranti kräver ytterligare resurser. Några sådana resurser skjuts inte till i budgetpropositionen. och övriga borgerliga partier i är överens om att införa en nationell vårdgaranti. Vi anser att vårdgarantin behöver ytterligare resurser, och vi vill avsätta ett särskilt bidrag på , dvs. mer än regeringens så kallade tillgänglighetspengar. Den nationella vårdgarantin omfattar alla medicinskt motiverade behandlingar och skall vara fullt genomförd . Vårdgarantin innebär följande: Kontakt garanteras med vårdcentral eller primärvård som kontakten tas. Besök hos distrikts- eller husläkare senast efter det att kontakten tagits, då vårdgarantin är fullt genomförd . Besök hos annan specialist . Behandling efter det att beslut om sådan fattas. När inte det egna sjukhuset kan ge vård skall patienten aktivt erbjudas vård inom det egna , i ett annat landsting eller hos annan vårdgivare. Det åligger hemlandstinget att se till att patienträttigheten uppfylls. Den nationella vårdgarantins införande förutsätter en större mångfald av vårdgivare. Regeringen motarbetar en mångfald av vårdgivare. Den så kallade stopplagen som hindrar landstingen att själva bestämma över sin organisation ska, enligt regeringen, permanentas. Vi anser tvärtom att fler alternativa driftsformer i vården är nödvändiga om korta väntetider ska kunna garanteras. De allmänt omfattade slutsatserna från är utgångspunkt också för den nationella vårdgarantin. Det innebär att den för varje tillfälle aktuella kösituationen inte skall avgöra inriktning och prioritering utan vårdbehoven. Patienter med svåra kroniska sjukdomar och personer i livets slutskede, dvs. patienter som har de allra största vårdbehoven, skall inte stå tillbaka för patienter med lättdiagnosticerade och behandlingsbara sjukdomar. Behovet av en vårdgaranti är föranlett av att vården inte fungerar som den ska. Det självklara målet med en nationell vårdgaranti är att få vården att fungera så att alla får vård . har det skett en neddragning av antalet platser på landets förlossningskliniker. Bristen på barnmorskor har varit stor. I mer glesbefolkade områden i landet har små men fullt fungerande förlossningskliniker lagts ned. Det är förhållandevis sällsynt att problemen inom förlossningsvården innebär några direkta medicinska risker för mamman och barnet. Men gravida kvinnors oro inför förlossningen måste tas på allvar. Bristen på tid är ett genomgående problem inom mödra- och förlossningsvården. Även i eftervården behövs mer tid för den nyförlösta mamman och barnet. vill därför införa en nationell BB-garanti som kompletterar den nationella vårdgaranti som de borgerliga partierna är överens om att införa. BB-garantin består av två delar en platsgaranti och en förlossningspeng. Platsgarantin innebär att kvinnan på mödravårdscentralen gör upp om plats på förlossningsklinik och BB. Vidare är kvinnan och barnet garanterade minst på BB innan hemgång, om så önskas. Kvinnan ska dessutom vara garanterad ett kontinuerligt stöd av sin barnmorska under mödra,- förlossnings- och eftervården. Förlossningspeng innebär att ersättningen går till den förlossningsavdelning som kvinnan väljer. Förlossningspengen måste vara högre än dagens ersättningar per förlossning för att möjliggöra kvalitetsförbättringar. Från den första kontakten med mödravårdscentralen, under förlossningen och i eftervården ska den gravida kvinnan vara garanterad plats och stöd av sin barnmorska genom en uttrycklig platsgaranti. BB-garantin kommer att förbättra kontinuiteten mellan mödra- och förlossningsvård allt för att ge bättre stöd, delaktighet och trygghet för blivande föräldrar. Förlossningspengen innebär att ersättningen följer med kvinnas val av förlossningsklinik. Då ges förlossningsklinikerna betydligt större möjligheter att planera och utveckla sin verksamhet. 9 Öka mångfalden och valfriheten i vården Tillgången till hälso- och sjukvård måste vara en grundtrygghet för varje människa. Hälso- och sjukvården måste kännetecknas av att patient och anhöriga kan känna trygghet och ha frihet att välja. Många medarbetare i hälso- och sjukvården ser sitt arbete som mycket meningsfullt. I vårdyrken möts de mest dramatiska händelserna i människans liv: födelse och död. Hälso- och sjukvården är en verksamhet där många människor vill medverka i beslut om både uppbyggnad och finansiering. I undersökning efter undersökning återkommer ett tydligt mönster; viljan att betala skatt till hälso- och sjukvården är påfallande hög. Det är ett politiskt ansvar att säkra tillgången på kvalificerad personal. Kortare beslutsvägar, ökat reellt inflytande, större personligt ansvar och förbättrade utvecklings- och karriärmöjligheter för vårdpersonalen är mycket viktigt. Vården behöver också ett tydligare ledarskap. Endast på detta sätt kan vårdyrken attrahera nya medarbetare. Dessa förändringar kan skapas dels inom den offentligt drivna hälso- och sjukvården, dels genom att man vågar uppmuntra och stödja alternativa produktions- och organisationsformer. Dagens utformning av lagen om offentlig upphandling passar inte alltid i tjänstesektorn. Det gäller till exempel vårdpersonal som vill knoppa av och driva verksamhet i egen regi. Vi anser dock att detta är en fråga som måste belysas och att lagen om offentlig upphandling måste utvecklas så att lagstiftningen inte är utformad så att den utgör ett hinder för förverkligandet av goda idéer. Systemet för att organisera hälso- och sjukvården i är bland de mest sammanhållna och enhetliga bland jämförbara länder. Privata vårdgivare med offentlig finansiering har blivit vanligare, men når på de flesta områden inte högre andel än av det totala vårdutbudet. Trots många s.k. systemdiskussioner har inga större förändringar skett . Det är mot den bakgrunden man bör se reaktionerna på den bolagisering och försäljning av akutsjukhus som påbörjats. De fåtal sjukhus som varit föremål för försäljning kommer inte att förändra bilden av ett mycket sammanhållet system med en stark dominerande driftform, akutsjukhus som ägs och drivs av landstingskommunerna. Vi tycker att breda lösningar i politiskt samförstånd är av stor betydelse i hälso- och sjukvården, och vi deltar aktivt i strävanden att upprätthålla denna tradition i vårt land. Trots något olika utfall verkar opinionsundersökningar av allmänhetens inställning visa på öppenhet för fler ägarformer i vården, förutsatt en offentlig och solidarisk finansiering. En ökad mångfald av vårdgivare ger patienterna större valmöjligheter och kan stimulera, utveckla och tillföra vården nya dimensioner. Privata, kooperativa och ideellt drivna alternativ bör därför ges förutsättningar att utvecklas. Fritt val av vårdgivare samt vård- och värdighetsgarantier som grundar sig på prioriteringsbeslut skall finnas. anser att patienten ska ha möjlighet till förnyad bedömning (second opinion) från oberoende alternativa bedömare. Den ökade fokuseringen på vårdens resurser kan riskera att medborgarna kommer att utsättas för alternativ som främst har en ekonomisk fördel istället för en bättre medicinsk effekt. Tilltron till systemet urholkas om inte möjlighet finns att kontrollera de bedömningar som görs. Det är inte självklart att en enda lösning passar alla.