mot · GQ02L247 · 2002-10-23 00:00:00 — För konsumenterna innebär nuvarande lagstiftning påtagliga nackdelar beträffande möjligheterna att överblicka regelverken. Dessutom föreligger risken att vissa tjänster faller utanför produktsäkerhetsskyddet. Den stora fördelen med att utvidga produktsäkerhetslagen till att omfatta även tjänster som erbjuds i offentlig verksamhet är att lagstiftningen därigenom bättre skulle kunna fungera som en garanti och därmed förstärka konsumentskyddet. Produktsäkerhetslagstiftningens nuvarande utformning är inte konkurrensneutral. Enligt vår mening är detta klart otillfredsställande eftersom det innebär en risk för att likartade verksamheter kan utsättas för olika slags kontroll beroende på vem som är huvudman för verksamheten. Med vårt förslag skulle risken för att denna situation uppstår elimineras. Efter det att behandlat ställningstaganden och regeringens förslag har en hel del hänt. Inom ramen för Europeiska unionen pågår ett omfattande arbete inom det konsumentpolitiska området. Regeringen anser att skall vara ett föregångsland i detta arbete. Mot denna bakgrund anser vi att det är befogat att på nytt väcka frågan om en utvidgning av produktsäkerhetslagen till att omfatta även varor och tjänster som tillhandahålls i offentlig verksamhet. 9.7 Låt märkning av varor vara frivillig Märkning av varor (etisk märkning, jämställdhetsmärkning, miljömärkning etc) skall vara frivillig. Märkning av varor bör tillåtas vara ett konkurrensverktyg snarare än ett statligt kontrollmedel. Som tidigare anförts medför lagstadgad märkning merkostnader för konsumenterna, som effekterna är svårkontrollerade på mikronivå. övervakar sin tillverkning och informerar sina presumtiva kunder om förfaringssätt. The är ett utmärkt exempel på företag där djurskydd och miljöhänsyn är en del av själva affärskonceptet. Medvetna konsumenter väljer bäst själva vilka företag som producerar sina varor på ett sätt som passar deras intressen och val. 9.8 En genomtänkt modell för tvistlösning Modeller för lösning av konsumenttvister utom rätta skall stimuleras. Regeringen har försökt införa större möjligheter till processföring i framför allt konsumenttvister. Vi menar att en bättre modell vore att anamma de moderna principerna för utomrättslig lösning av konsumenttvister så kallad alternative dispute resolution (ADR). Kommissionen uppmuntrar framväxten av modeller för utomrättslig tvistlösning, därför att sådana instrument är lättillgängliga för konsumenter, visar goda resultat och saknar många av de nackdelar domstolsprocesser har. har också antagit ett betänkande avseende utomrättslig reglering av konsumenttvister. Kommissionen rekommenderar att ADR:er skall ha en självständig, oberoende ställning, samt ge lika service till konsumenter som till näringsidkare. Förfarande och resultat skall vara offentliga. Förfarandet skall också vara effektivt, inte fordra juridiskt ombud, vara utan kostnad eller ges till mycket rimliga kostnader, samt vara snabbt. Förfarandet skall endast vara bindande för parterna om parterna innan förfarandets början informerats om att så är fallet. Förfarandet får inte vara ett led av en avtalsklausul som påbjuder utomrättslig tvistlösning med preklusion av rätten att föra anspråket till domstol. Parterna skall, om de vill, få representeras av ombud. Vi ställer oss bakom inrättandet av ett nätverk för utomrättslig, gränsöverskridande tvistlösning. Konsumenterna får härigenom stor egenmakt att lösa problem utan att behöva gå till domstol. I sammanhanget förtjänar även att omnämnas. är en statlig myndighet som kostnadsfritt prövar tvister mellan konsumenter och företagare. Nämndens rekommendationer är inte bindande. Seriösa näringsidkare inser dock oftast vikten av att efterkomma rekommendationerna och dessa följs i av fallen. Nämndens verksamhet är mycket positiv och utgör ett värdefullt komplement till de traditionella metoderna för tvistlösning.