mot · GQ02U240 · 2002-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av att följa upp och genomföra de konkreta åtgärder som redovisas i rapporten . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bygga ut verksamheten med Hallå . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om det nordiska TV-samarbetet.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om orsakerna till gränsgångares problem och åtgärder för att främja ökad rörlighet och smidigt vardagsumgänge över landgränserna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att understödja det nordisk-ryska samarbetet vid genomförandet av EU:s nordliga dimension. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att stärka kommunikationerna inom ramen för samarbetet mellan och nordvästra . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att verka för en ekonomisk och demokratisk utveckling i enklaven . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att verka för en lösning av frågan om rörlighet till och från enklaven i samband med . 1Yrkande 3 hänvisat till KrU. nordiskt samarbete i fokus firar sitt 50-årsjubileum i vid en högtidlighet i riksdag i närvaro av alla de nordiska stats- och regeringscheferna. Det var nästan som höll sitt första möte i . Den första sessionen hölls likaså i . Då hade även anslutit sig. ansåg sig icke kunna bli fullvärdig medlem av rådet . De självstyrande områdena erhöll representation i rådet senare och 1970 och 1984. har under sina stått i centrum för det nordiska samarbetet. Detta sträcker sig förvisso längre tillbaka i tiden. Olika lyckade och mindre lyckade unionsförsök mellan två eller flera nordiska stater har företagits under närmare . Det folkliga nordiska engagemanget växte fram . har t ex utgivits . 1919 bildades i , och och senare också i och . Det nordiska samarbetet på regeringsnivå institutionaliserades först med inrättandet av . Det är ändå riktigt att framhäva just centrala betydelse för utvecklingen av det nordiska samarbetet sedan slut. Den nordiska identiteten bygger på stor språklig och kulturell samhörighet. Likartade historiska erfarenheter har lett till att reformationen, demokratin och den sociala välfärden införts på likartat sätt i de olika nordiska staterna. De nordiska länderna har dessutom likartade demografiska och miljömässiga förhållanden. har visat hur man har kunnat klara av gränsförskjutningar och andra stora förändringar som i andra områden ofta bara kan lösas efter väpnade konflikter. Exempel härpå är upplösningen av unionen mellan och 1905, Ålandsfrågan 1920 samt korrigeringen av den dansk-tyska gränsen efter . Det nordiska samarbetet bygger på en genuin värdegemenskap mellan fem länder och tre självstyrande områden i . Det nordiska samarbetet är unikt i världen genom sin stabilitet, folkliga förankring och legitimitet. Styrkan i det nordiska samarbetet bygger inte minst på att det vilar på omfattande nätverk på alla nivåer. Det politiska samarbetet mellan regeringarna och inom har sin motsvarighet på nivå genom vänortssamarbetet och organisationer med lång tradition av gränsöverskridande verksamhet på folklig nivå genom . Nordiskt samarbete i ett nytt milennium Sovjetväldets sammanbrott och de tre baltiska staternas , och återkomst som fria självständiga stater på den östra sidan av förändrade i grunden det nordiska samarbetets landskap. och beslut att gå med i EU, där varit med , underströk denna utveckling. Det fick till följd att det institutionaliserade samarbetet ifrågasattes, om än främst dess former och inte behovet av detsamma. fick 1995 en ny struktur som byggde på de tre pelarna i det nordiska samarbetet, samarbetet med (EU) och samarbetet med närområden. inleddes ett allt intensivare samarbete mellan rådet och de baltiska staternas parlament. En baltisk församling upprättades med vilken haft ett mycket nära och tätt samarbete. firade sitt tioårsjubileum i . , och allt djupare integration i det allt tätare europeiska samarbetet inom EU, även om och anslutning till EMU ännu dröjer, är en stark utmaning för det nordiska samarbetet att prioritera och ta sig an för medborgarna verkligt angelägna uppgifter sådana finns i rik omfattning, även om den mediala uppmärksamheten sällan tar sig lika påtagliga former som när det gäller EU-samarbetet. Utvecklingen av de tre baltiska staternas närmande till de europeiska samarbetsstrukturerna har gått snabbt. står vi inför deras fullvärdiga inträde inte bara i det EU, där bara och står utanför även om en förnyad medlemskapsdiskussion påbörjats på utan också i Nato, där och tills vidare står utanför. Det gör att , och kommer att sitta som fullvärdiga medlemmar vid beslutsborden i alla europeiska samarbetsstrukturer som de nordiska staterna alla står utanför någon av dem. Detta är ett välkommet men ännu ganska oväntat framsteg för de baltiska staterna. Även har inför den kommande Natoutvidgningen och särskilt efter allt tydligare markerat sin orientering mot det europeiska samarbetet och t ex uppnått ett närmare institutionaliserat samarbete med Nato än vad och gjort. Allt detta påverkar förutsättningarna för det nordiska samarbetet i ett nytt millennium. Vid sin session i fick på nytt en ny, eller snarare nygammal, struktur med en återgång till en fackutskottsstruktur med närmare anknytning till den utskottsstruktur som de nordiska parlamenten har. Allt i syfte att stärka sambandet och förankringen av det nordiska samarbetet i det dagliga parlamentariska arbetet på hemmaplan. samarbete med närområdet , och förutsätts fortsätta och utvecklas inom ramen för samtliga fackutskotts och hela rådets arbete. I slutändan torde det med största sannolikhet vara det nordiska samarbetets innehåll och resultat som avgör dess relevans för medborgare och inte den ena eller andra organisationsstrukturen. Ett mycket välkommet och strategiskt bidrag till frågan om det nordiska samarbetets relevans för de nordiska medborgarna lämnades då den förre finländske samarbetsministern, nuvarande ambassadören i , i överlämnade sin rapport rättigheter till . Norrback har på NMR:s uppdrag och med starkt bistånd av Hallå en servicetelefonen lokaliserad till i Fokus med uppgift att ge enskilda nordbor möjlighet att få information om gällande regler och om möjligheterna att komma till rätta med olika konkreta problem gjort en genomgång av brister och problem i de konventioner och avtal som uppnåtts inom ramen nordiskt samarbete. Det visar sig, inte minst genom de otaliga kontakter som nordiska medborgare tar med Hallå , att mycket återstår att göra för att undanröja olikheter i lagar och tillämpning som drabbar nordiska medborgare som arbetar, studerar och vistas i annat nordiskt land. Till detta kommer en oroväckande brist på kunskap hos berörda centrala och lokala myndigheter om de rättigheter som faktiskt gäller för nordbor. Norrbacks rapport visar på ett utomordentligt tydligt sätt att det återstår mycket för att åstadkomma den fria rörlighet för nordiska medborgare i som varit det nordiska samarbetets ledstjärna som gått sedan tillkomst 1952. Lika välkommet var att Norrback mycket tydligt preciserade vilka åtgärder som kunde vidtas av och de nordiska regeringarna för att lösa ett stort antal av de redovisade bristerna. Norrback redovisade också en konkret tidsplan, där redan före utgången av 2002 ett drygt 20-tal åtgärder skulle kunna beslutas av NMR och regeringarna. Till detta kommer en ytterst angelägen utbyggnad av verksamheten med Hallå . Det är en stor uppgift och utmaning för och dess medlemmar att följa upp och bevaka att dessa åtgärder vidtas. Norrbacksrapporten och dess förslag får inte begravas i den byråkratiska apparaten inom ministerrådet och nordiska regeringsadministrationer antydningar till detta finns redan i ministerrådets första utkast till handlingsplan för rapportens fortsatta hantering. har en tydlig och betydande uppgift gentemot medborgarna i att inte ge regeringarna förrän de av Norrbacksrapporten redovisade bristerna är åtgärdade. Bara så kan och det nordiska samarbetet visa sin relevans inför de nordiska medborgarna i ett nytt årtusende i ett nytt . Frågan om det nordiska TV-samarbetet, som skulle möjliggöra för nordbor att se på nordiska public service-kanaler varhelst de bor i , är ett skandalöst exempel på hur de nordiska regeringsadministrationerna, inte minst den svenska, har lyckats begrava en för många nordbor central vardagsfråga. Innan övergången till det digitala TV-nätet har genomförts, är det ett avgörande test av de nordiska regeringarnas ambitionsnivå för det nordiska samarbetet att TV-frågan slutligen kan lösas. Rörlighet i gränsregionerna i Förutom att nordiska medborgare bor, arbetar och studerar i annat nordiskt land, så utgör den stora grupp av nordiska medborgare som i sitt dagliga liv rör sig över gränsen till ett annat nordiskt land den grupp som mest tydligt också berörs bl a av Norrbacksrapporten och dess förslag. En smidigt fungerande gränstrafik underlättar enskilda människors vardag och upprätthåller mellanfolkligt samarbete i gränsregionerna. Väl fungerande gränsrutiner är nödvändiga för såväl finska och norska som svenska gränsregioner, vilka ofta har en infrastruktur av glesbygdskaraktär. I har problemen för dem som bor på ena sidan om en nordisk gräns och arbetar på den andra varit som en följetong . har det gällt skatteproblem när man haft inkomst på ena sidan gränsen och varit folkbokförd på den andra. Det har också gällt problem med beskattning av fastigheter och fordon. Vid flera sessioner har frågor ställts till ministerrådet om vilka åtgärder man avsett att vidta för att lösa gränsgångares problem. Senast har det gällt att köra utlandsregistrerade fordon över gränsen. Det har både rört sig om rätten att tillfälligt övernatta på arbetsplatsen utan att få sin bil beslagtagen och rätten att passera en nordisk landgräns med sin tjänstebil. Den gången har regeringarna hänvisat till smärre anpassningar av reglerna för användning av utlandsregistrerade personbilar, innebärande entydiga kriterier för fastställande av hemvist. Men man erkände också att problemet inte var löst för alla gränspendlare och att det inte heller kunde lösas utan att man tillämpade någorlunda lika avgifter för personbilar i de nordiska länderna, något som knappast var aktuell politik. En genomgång av flera av de problem som gränsgångare mött ger vid handen att det på samma sätt som Norrback och Hallå redovisar ofta rör sig om okunskap, dvs. att de som skall tillämpa reglerna inte känner till alla tillgängliga detaljer eller att medborgarna inte vet hur de skall vända sig till de relevanta instanserna. Ofta beror det på ren tanklöshet, bristande språkkunskaper och bristande resurser till följd av nedskärningar. Mer grundläggande orsaker är medvetna särlösningar grundade på skyddsintressen och, givetvis, kravet att få in skatteintäkter, samt olika praxis och traditioner. Det är ofta omöjligt att bryta upp traditioner från samhällen med mindre rörlighet. Det finns också ett territoriellt tänkande som utgår från att det är nationalstaten och inte individen som är rättighetsinnehavare. Vi hade hoppats att gemensamt inträde i EU skulle ha upplöst alla dessa svårigheter och problem, men så blev inte fallet. Vi har ju dock både den nordiska arbetsmarknaden och , som avser fri rörlighet för arbetskraft, kapital, varor och tjänster, att hänvisa till. Regeringen bör anmodas att utnyttja de avtalsverk som finns för att åstadkomma lösningar på kvarstående konkreta problem som försvårar för nordbor att bosätta sig och arbeta i annat nordiskt land. Kvarstående svårigheter strider ju mot både andan i den fria nordiska arbetsmarknaden och , som alla nordiska länder deltar i. Med de tre baltiska staternas inträde i EU förskjuts tyngdpunkten i det nordiska närområdessamarbetet till Nordvästryssland. Det bekräftades med den nya närområdesstrategi som antogs 2001. Då antogs också en särskild strategi för det nordiska samarbetet med . antog redan vid sin session i ett uttalande om och den nordliga dimensionen. Den nordliga dimensionen, som lanserades av statsminister i ett tal 1997, kan sägas ha utgjort en av förutsättningarna för ordförandeskap i EU. Även under det svenska ordförandeskapet lyftes den nordliga dimensionen fram. Att det i det svenska ordförandelandets slutrapport om den nordliga dimensionen som lades fram vid toppmötet inte nämns att såväl som är aktörer i denna process kan man bara beklaga. Till skillnad från utvidgningen syftar den nordliga dimensionen till att få med nordvästra än tydligare i det europeiska samarbetet. Den skepsis som på många håll uttalats mot som samarbetspartner synes obefogad och önskan på rysk sida om samarbete är obestridd. , som utvecklat täta kontakter med de baltiska länderna genom sitt närområdesutskott, kommer även framöver att ägna allt större uppmärksamhet åt . En grupp parlamentariker från besökte i för att bl.a. diskutera den nordliga dimensionen med de ryska parlamentariska företrädarna. Det samarbete som utvecklar med nordvästra kan bli en katalysator i utvecklingen av den nordliga dimensionen. Vid session i antog rådet en rekommendation på grundval av en rapport om den nordliga dimensionen som utarbetats av en arbetsgrupp tillsatt av presidiet. I rapporten fastslogs att det övergripande målet med den nordliga dimensionen är att stärka demokrati, säkerhet, stabilitet och en hållbar utveckling i norra . Detta sker bäst genom samarbete för att främja politiskt, ekonomiskt, socialt och kulturellt samarbete i regionen. Från parlamentariskt håll är det viktigt att verka för att de nordiska länderna har en samlad syn på den nordliga dimensionen. Det nordiska i den nordliga dimensionen måste stärkas. Ett strategiskt viktigt inslag i nordvästra närmare knytning till och utgör förbättrade kommunikationer. Det gäller såväl landbaserade kommunikationer som vägar och järnvägar som sjöfart och luftfart. Inte minst på och de ryska regioner som vetter mot är en utveckling av öst-västliga kommunikationer av stor betydelse. En starkare ekonomisk och social utveckling under miljömässigt sunda förhållanden, som kan vända den på många områden negativa utvecklingen i nordvästra , har goda förutsättningar i de naturresurstillgångar som regionen är rik på. Utvecklingen av kommunikationer är en viktig uppgift inom ramen för t ex . Vid återkommande besök i den ryska enklaven har rådet fått en klar uppfattning om den oro man där känner över att hamna i en utsatt position som en isolerad ö i EU och dessutom förlora den nuvarande viseringsfriheten när och blir medlemmar och börjar tillämpa . De sociala förhållandena med omfattande alkohol- och narkotikamissbruk, hiv och omfattande social utslagning är en öppen varböld i direkta närområde. En stabilare politisk, social och ekonomisk utveckling i är både mål och förutsättning för en starkare integration i den utveckling som sker i . strategiska ställning är viktig för denna utveckling liksom även för den säkerhetspolitiska stabiliteten i södra . tillsatte en särskild rapportör med uppgift att bedöma behovet av nordiska insatser i för att stödja en positiv utveckling vad gäller uppbyggandet av ett starkt civilt samhälle. Nordiska insatser för att stödja civil verksamhet kan inte nog understrykas och behövs för att fylla utrymmet efter den tidigare massiva militära närvaron i . Efter initiativ av bl.a. mittengruppen i har förhandlingar upptagits med ryska myndigheter om att inrätta en nordisk informationspunkt i . Även om vilja och ambition från parlamentariker och myndigheter i är inriktade på ett allt närmare samarbete med sin nära omgivning, så tycks centrala ryska myndigheter helt ovilliga till några framsteg så länge den grundläggande frågan om hur ryska medborgare skall kunna resa fritt till och från efter grannarnas inträde i EU har lösts. Det är en viktig uppgift för de nordiska regeringarna att tillse att Kaliningradfrågan får en tillfredsställande lösning inom ramen för den kommande EU-utvidgningen.