mot · GQ02Fi232 · 2002-10-23 00:00:00 — säger vidare: När det gäller behovet av ett överskott i de offentliga finanserna för att möta effekterna av den demografiska utvecklingen, vill påpeka att reformer som ökar arbetskraftsutbudet och den ekonomiska tillväxten (t.ex. skatte- och utgiftsreformer, höjd pensionsålder och arbetskraftsinvandring) kan vara att föredra framför ett högt saldomål. Vi kan konstatera att pensionssystemet ensamt kommer att ha ett överskott om av BNP under i varje fall . är detta överskott inte användbart från konjunkturstabiliserande utgångspunkt. Överskottet kan inte användas för andra slag av offentliga utgifter. Pensionssystemets sparande är stabilt och långsiktigt och kan inte konjunkturvarieras. Det finns vidare goda skäl för att den kommunala verksamheten ska vara stabil. Kravet på balans för kommunerna kan därför tyckas rimligt även på . Det blir därmed staten som själv skulle stå för konjunkturvariationerna. I de rekommendationer som EU-ländernas råd av finansministrar, ECOFIN, givit till medlemsländerna handlar det främst om att låta de automatiska stabilisatorerna verka. Med automatiska stabilisatorer avses främst de variationer i de offentliga finanserna som konjunkturen i sig medför. I en lågkonjunktur sjunker sysselsättningen och arbetslösheten stiger. Det leder direkt till en försämring av de offentliga finanserna genom att lägre sysselsättning ger ett sämre skatteunderlag och därmed lägre skatteinkomster som ökad arbetslöshet medför högre offentliga utgifter. Även utan direkta politiska beslut kommer således underskotten att stiga i lågkonjunktur och slå om till överskott i högkonjunktur. Härtill kommer att politikerna sedan kan fatta direkta beslut om att t.ex. stimulera ekonomin i en lågkonjunktur genom ökade offentliga utgifter. Då stiger underskottet mer än vad som enbart är följden av att de automatiska stabilisatorerna verkar. Om förstahandsstrategin i en konjunkturnedgång är att låta de automatiska stabilisatorerna verka leder det till försämrade finanser i kommuner och landsting genom att skatteunderlaget för kommunsektorn försämras i en lågkonjunktur. Staten kan inte träda in och kompensera kommunerna för detta inkomstbortfall, statens bidrag till kommunsektorn utgör bara ungefär en femtedel av kommunernas egna skatteinkomster. I praktiken blir det därmed svårt att ålägga kommunerna att hålla balans i ekonomin genom alla konjunkturvariationer. kan vi inte tänka oss att kommunerna ska svara för någon aktiv konjunkturpolitik. Frågan om hur kravet på kommunernas finansiella sparande ska formuleras bör därför analyseras och övervägas ytterligare. Det förefaller dock rimligt att utgå från att huvuddelen av variationerna i det offentliga sparandet kommer att ligga på staten. Den restriktion som EU-medlemskapet via Maastrichttraktaten lägger på underskottet i den offentliga sektorn och på den offentliga bruttoskulden ligger fast och måste vara en utgångspunkt för vidare diskussion. Med tanke på den roll och den stabilitet som pensionssystemet har bör ett nytt krav sannolikt formuleras så att det gäller staten och kommunsektorn. Det är inte givet att denna restriktion nödvändigtvis bör formuleras i termer av överskott eller underskott. Det kan lika gärna formuleras som ett balansräkningskrav, dvs. i praktiken ett krav på skuldens storlek. Att ett sådant krav kan behöva formuleras i termer av brutto- i stället för nettoskuld beror bl.a. på vår politiska strävan att aktivt arbeta med statens tillgångssida. Vi anser att det finns starka principiella krav på att staten inte ska agera som företagare. Statens uppgift är att sätta de legala ramarna för företagens verksamhet, inte att själv driva företag. Vi har därför som mål att kraftigt reducera det statliga bolagsinnehavet. Detta kommer att innebära att en tillgång omvandlas till en annan. Bl.a. av detta skäl kan det vara svårt att formulera ett stabilt krav på nettoskulden. Kravet bör avse bruttoskulden. Med tanke på att konjunkturvariationerna kommer att leda till en växling mellan över- och underskott kommer också bruttoskulden att variera i absoluta tal, men ett rimligt krav skulle kunna vara att bruttoskulden inte ska stiga som andel av BNP. Det medger variationer i skulden i absoluta tal, dvs. en växling mellan över- och underskott, men anger en långsiktig politisk ambition mot ett mindre offentligt ingripande i enskilda individers och företags verksamhet. Denna fråga behöver dock analyseras mera, inte minst i ljuset av de förändrade villkor som ett deltagande i eurosamarbetet kommer att innebära. Remissomgången på bör därför avvaktas. anser att huvuddelen av statens företag bör säljas. Staten ska inte driva företag, utan ska vara den aktör som sätter upp spelreglerna för marknaden och ser till att dessa följs. Staten ska inte själv vara aktör på marknaden genom olika typer av företagande som konkurrerar med privat verksamhet. Statens aktieinnehav i helt eller delvis ägna bolag bör därför successivt avvecklas. Detta måste givetvis ske i den takt som marknaden medger. Vissa bolag behöver omstruktureras, i andra fall behöver marknaden först få nya spelregler. anser vi att en rimlig bedömning är att företagsaktier till ett värde av 45 resp 60 miljarder (jämfört med regeringens 15 resp 15 miljarder) bör försäljas. De större företag som enligt vår uppfattning ligger närmast till hands är AB Vin och Sprit, Nordea, och . Sett ur ett mera konjunkturellt perspektiv verkar det inte troligt att regeringens prognoser och politiska strategi är hållbara. Det finns två skäl för detta. Vi har konstaterat att det är troligt att både den internationella och den svenska ekonomiska tillväxten blir svagare än vad regeringen tror. Det kommer också att medföra sämre offentliga finanser. Under de tre åren 20022004 kommer det totala offentliga sparandet att vara lägre än av BNP. Dessutom är de offentliga finanserna sannolikt betydligt konjunkturkänsligare än vad regeringen tror. Det betyder att även om BNP-tillväxten skulle bli den som regeringen antar kan det mycket väl innebära att de offentliga finanserna ändå blir sämre. Även om en del av denna försvagning faller på kommunerna kommer huvuddelen ändå att synas i statens räkenskaper. Redan med regeringens prognos kommer som vi konstaterat både budgetsaldo och finansiellt sparande att visa underskott. Det finansiella sparandet går med underskott . De kraftiga skattehöjningar som genomförs i vissa kommuner och landsting kommer att begränsa regeringens möjligheter att lösa det finansiella problemet med statliga skattehöjningar. Om det finns ett tryck i någon riktning på skattesidan är det mot ett sänkt skattetryck. Vi har här tidigare konstaterat att kommunsektorns skattehöjningar kommer att leda till lägre efterfrågan från hushållen och därmed lägre tillväxt. Ytterligare skattehöjningar är inte en rimlig politik. Till detta kommer att de problem som regeringen främst står inför i sin budgetpolitik inte kan lösas med skattehöjningar, de kräver åtgärder på utgiftssidan. Taket för de statliga utgifterna, utgiftstaket, har varit ett viktigt medel för att skapa, en låt vara villkorlig, tilltro till att statens finanser är på väg att långsiktigt förbättras. Den trovärdigheten är i allvarlig fara. Regeringen har, genom sina vidlyftiga vallöften och andra löften, inte utrymme för de nödvändiga reserver som den statliga verksamheten måste ha. Regeringen har bara en budgetmarginal på 396 och , dvs. av den utgiftsnivå på 817 respektive 850 miljarder det handlar om. Detta är alldeles för klena marginaler. Det första kravet på en alternativ budgetpolitik är därför större marginaler för att inte utgiftstaket ska brytas igenom och trovärdigheten i budgetpolitik allvarligt rubbas. Att i en budget skapa tillräckliga marginaler, dvs. en tillräcklig budgetmarginal, gör det möjligt att undvika att senare tvingas ingripa med framhastade improvisationer som skadar den verksamhet det gäller. Ett negativt exempel är regeringens ingrepp genom s.k. begränsningsbelopp för det pågående budgetåret . Detta skedde under löpande budgetår när det kom signaler från och andra att utgiftstaket var på väg att brytas. Det unika är nu att i den liggande budgeten föreslår regeringen anslag på traditionellt sätt, men säger i samma andetag att den kan komma att ingripa med utgiftsbegränsningar. Regeringen beviljat myndigheter och olika verksamheter anslag på vissa belopp men säger att den kan komma att hindra myndigheter och verksamheter att använda medlen. Detta skapar en osäkerhet och ryckighet som i sig verkar utgiftsdrivande. Myndigheter som vet att de kan komma att berövas sina anslag har självfallet en stor benägenhet att snabbt använda anslagen eller inteckna dem så att de inte drabbas av regeringens indragningar. En liberal budgetpolitik som syftar till en bra ekonomisk politik måste arbeta med tillräckliga marginaler i det läge som väntar. Detta är både nödvändigt för att upprätthålla trovärdigheten i politik för de offentliga finanserna och viktigt för att inte olika verksamheter ska drabbas av en kraftig ryckighet. I slutänden drabbas annars de som är beroende av den offentliga verksamheten. Vi har därför genom en noggrann utgiftsgranskning åstadkommit en budgetmarginal på ca . Detta motsvarar av de takbegränsade utgifterna. Därigenom skapas en marginal som utgör en kraftigare buffert än den praktiskt taget obefintliga som regeringen har i sitt budgetförslag. Utgiftstak för staten, miljarder kronor (790,7) (823,9) Anm.: siffror inom parentes anger med regeringens utgiftstak jämförbara siffror där korrigering gjorts för att effekten av våra skatteförslag på kommuner och landsting regleras genom ökade anslag till kommunsektorn. Det begränsade utrymme som den sämre konjunkturen medför påverkar möjligheten till skattesänkningar. Alltför drastiska skattesänkningar som riskerar tilltron till de offentliga finansernas stabilitet kan inte komma ifråga. De skattesänkningar som i det korta perspektivet är möjliga måste koncentreras till sådant som är centralt för att åstadkomma företagande, tillväxt och nya jobb. Genom politik åstadkoms en tydligare sänkning av skattetrycket. Medan detta med regeringens politik ligger kvar på av BNP kommer det med förslag att klart understiga och kommer 2004 att ligga på . Detta innebär att vi är på väg mot ett skattetryck på samma nivå som jämförbara . De begränsade satsningar som vi gör i form av ökade utgifter gäller främst bistånd, förbättrade villkor för funktionshindrade, rättssäkerhet samt utbildning och forskning. Genom en sådan politik kan det fall i tillväxttakt som landet riskerar genom den socialdemokratiska politiken undvikas. En politik för tillväxt är nödvändig för att kunna höja levnadsstandarden och kunna åstadkomma de välfärdstjänster som människorna har behov av. Skulle de åtgärder föreslår inte visa sig tillräckliga för att undvika ett hotande genombrott av utgiftstaket kommer vi inte att tveka att föreslå ytterligare åtgärder inom flera utgiftsområden. politik jämfört med regeringens Forskning och kvalitetshöjande åtgärder Alkohol- och narkotikapolitik och folkhälsa Ökade resurser till skattemyndigheter och tullen Ökade resurser för bättre flyktingmottagande Förbättrade omställningspensioner och närståendepenning Summa skattesänkningar och satsningar Minskade sjukpenning- och förtidspensionskostnader Nej till regeringens fackavgift Nej till regeringens bredband m.m. Nej till reg:s utbildningsåtg. Lägre räntekostnad och minskad anslagsförbrukning Åtgärder mot skatteplanering m.m. Inkomsttitel Fysiska personers inkomstskatter Det är viktigt att statsfinanserna inte varaktigt försämras när konjunkturen nu försämras och regeringen inte förberett för en sådan situation. Skattesänkningarna måste därför koncentreras till de områden som är viktigast för att på nytt få fart på tillväxten. Det är en strävan från sida att återställa skattereformens huvudprinciper i det skattesystem som i så hög grad på nytt håller på att brytas sönder. De första stegen i den riktningen är att avskaffa den s.k. värnskatten samt höja brytpunkten, dvs. höja den inkomst över vars gräns statlig skatt tas ut. Härigenom kommer inte den andel av de skattskyldiga som betalar att öka som den gör med regeringens skattepolitik. Med politik tas ett steg mot att uppnå ett av skattereformens mål, att av skattebetalarna skulle betala statlig skatt. Genom skattesänkningar kommer utrymme att skapas för de omvandlingar av trafik- och arbetslöshetsförsäkringarna mot större försäkringsmässighet. Den högre avgiften till a-kassan blir avdragsgill. Netto kommer inkomsttagarna inte att få höjda kostnader men systemen kan fungera bättre. Skatten på arbete sänks också genom ett förvärvsavdrag mot kommunalskatt på av inkomsten. Barnfamiljerna får en skattereduktion som motsvarar en barnbidragshöjning med per barn och år. Avvecklingen av dubbelskatten på aktier börjar. Kompetensutvecklingen stimuleras genom att avdragsrätten för avsättning till pensions- och kompetenssparande ökar. En skattereduktion för hushållstjänster genomförs i enlighet med det gemensamma fyrpartiförslaget. En skattereduktion ges inom en viss ram för gåvor till internationell biståndsverksamhet. I samband med att fastighetsskatten sänks höjs reavinstskatten på bostäder. Inkomsttitel Juridiska personers inkomstskatt Skatten på fåmansbolagen sänks genom att över en viss inkomstnivå beskattas fåmansföretagare med kapitalinkomstskatt. Inkomsttitel Socialavgifter och löneskatter Arbetsgivaravgifterna sänks för att stimulera sysselsättningen och sänka kostnaderna för företagen. Härigenom kan avgiftssatsen sänkas eller den nuvarande inkomstgränsen för den lättnad som finns kan höjas från nuvarande till , och motsvarande för egenföretagare blir en höjning av den inkomstgräns under vilken en sänkning får ske från nuvarande till . Fastighetsskatten sänks kraftigt genom en återgång till de tidigare frysta taxeringsvärdena. Detta är första steget i en avveckling av fastighetsskatten. Därmed kan begränsningsregeln tas bort. Sambeskattningen avvecklas som det första steget mot en fullständig avveckling av förmögenhetsskatten. Inkomsttitel Skatt på varor och tjänster Företagen ska kunna betala in skatter på förfallodagen. Detta innebär en skattelättnad jämfört med . vill införa en särskild skatt på sopförbränning som likställer förbränning och deponi. Inkomsttitel Nedsättningar av skatter vill avskaffa regeringens s.k. bredbandsavdrag och motsätter sig den form av kringgående av utgiftstaket som anställningsstödet innebär. Vårt system för kompetensutveckling ersätter regeringens skattenedsättning. Inkomsttitel Inkomster av statens verksamhet Att auktionera ut lokalradiofrekvenser, riks-TV, riksradio samt ersätta det nuvarande prövningssystemet med auktionering ger löpande inkomster. Inkomsttitel Inkomster av försåld egendom räknar med att av principiella skäl börja sälja statliga företag. Detta får ske i en takt som är anpassad till vad som är lämpligt med hänsyn till marknadsläget. Under det socialdemokratiska regeringsinnehavet har vuxit kraftigt. Det gäller särskilt antalet politiska tjänstemän. Efter det att ordförandeskapet i EU avslutats, , och samordningsvinster av sammanslagningen med utrikesförvaltningen bör kunna realiseras kan en minskning av vara befogad. De politiska partiernas beroende av staten bör minska. En viss minskning av statsstödet till partierna bör därför kunna ske. Presstödet snedvrider konkurrensen som mediesituationen nu är annorlunda än när presstödet infördes. En betydande minskning kan därför ske. Utgiftsområde 2 Samhällsekonomi och offentlig förvaltning Den planerade folk- och bostadsräkningen bör av integritetsskäl ej genomföras. En allmän översyn av möjligheten till samordning och effektivisering av myndigheterna inom området bör ske. Genom viss omfördelning tillförs ytterligare medel. Utgiftsområde 3 och uppbörd Vi föreslår ökade resurser till skattemyndigheterna. Tullen bör få ökade resurser för insatser mot den illegala införseln av alkohol och narkotika. föreslår sammanlagt en halv miljard mer än regeringen till förstärkningar av rättstrygghet och rättssäkerhet. Antalet poliser måste öka, både genom ökad utbildningsvolym och genom en renodling av polisens uppgifter. Polisen ska vara synlig och närvarande. Risken att åka fast är den enskilt viktigaste brottsavhållande faktorn. Det är viktigt att inte bara polisens kapacitet att utreda brott ökas, utan också att påföljande myndigheter, åklagare, domstolsväsendet och kriminalvården får förstärkningar av sin kapacitet i motsvarande grad. Hela rättskedjan måste fungera, och samordningen mellan myndigheterna bör öka. Åklagare och polismyndigheter bör samarbeta mer, t.ex. genom samlokalisering och sammanfallande geografiska ansvarsområden. Den särskilda myndigheten bör avskaffas och inordnas i den ordinarie åklagarverksamheten. Utgiftsområde 5 Internationell samverkan Vi avviker inte från regeringens beräknade utgiftsram. Utgiftsområde 6 Försvar samt beredskap mot sårbarhet Försvarsanslaget används något förenklat till två ändamål, personal och vapen. har länge påpekat att det till grundutbildningen inkallats fler värnpliktiga än vad som varit motiverat. Vi har förespråkat att något färre soldater genomgår grundutbildning För att upprätthålla balansen mellan behov, kvalitet och effektivitet föreslås att viss utbildning av nya värnpliktiga ställs in, för motsvarande en minskning av anslaget 6:1 Förbandsverksamhet m.m. om i förhållande till regeringens förslag. Vid en fortsatt positiv hotbildsutveckling kommer vi att återkomma till frågan om utbildningens dimensionering i samband med nästa försvarsbeslut. påverkas anslagens fördelning kraftigt av betalningar för JAS-systemet. Vi har stött JAS-anskaffningen och anser fortfarande att det i rådande läge är mest kostnadseffektivt att fullfölja programmet, även om det i efterhand kan sägas att kostnaden blivit oproportionerlig i förhållande till det totala, relativt sett sänkta, försvarsanslaget. I likhet med vad vi tidigare föreslagit bör allt göras för att den puckel materielanslaget utgör, främst på grund av JAS-anskaffningen, jämnas ut. JAS-leveranser och -betalningar bör alltså sträckas ut i tiden. En lösning är att nytillverkade flygplan säljs eller leasas till andra länder. Även vissa andra materielanskaffningar bör på motsvarande sätt förskjutas i tiden. Utöver redan uppbundna materiel- och anläggningskostnader bör det finnas utrymme att minska anslaget avseende materielleveranser om för . Anslaget till ökas på med i förhållande till regeringens förslag i syfte att skärpa kontrollen av efterlevnaden av fiskekvoter och fångstmetoder vid fiske. Anslaget har också som syfte att påbörja systemet med uppbyggnaden av miljölotsar. Utgiftsområde 7 Internationellt bistånd ska vara ett föredöme i EU och gå i spetsen för en generös biståndspolitik. liberalerna vill därför se en kraftfull satsning på bistånd . Vår föreslagna ökningstakt innebär att enprocentsmålet kommer att vara återställt . Till skillnad från regeringen och dess samarbetspartier, (v) och (mp), har vi en konkret tidsplan för när enprocentsmålet ska vara uppnått. Vi föreslår därför att biståndet höjs totalt med mer än utöver regeringens förslag åren 20032004. Det innebär en satsning om ytterligare för . Utgiftsområde 8 Invandrare och flyktingar Arbete och egenförsörjning ska vara regel redan från starten i . Bristerna i mottagningssystemet för asylsökande ska åtgärdas genom förbättrade jobb- och utvecklingsmöjligheter och bättre svenskundervisning. Genom ökade satsningar på snabbare behandling av asylärenden kan handläggningstiderna förkortas och kostnaderna minska. Asylpolitiken blir därmed också humanare när långa väntetider kan undvikas. En dominerande del av de projekt som finansieras under anslaget Utvecklingsinsatser i storstadsregionerna har inte en tillfredsställande effektivitet och förankring bland de berörda. Anslaget kan därför upphöra snabbare än regeringen föreslagit. kan minska i omfattning. Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg föreslår omfattande satsningar på att underlätta för handikappade att delta i samhällslivet. En tillgänglighetsreform påbörjas i syfte att göra allmänna miljöer mera tillgängliga för handikappade. Systemet med personlig assistent förs över från kommunerna till staten och återställs de tidigare erhållna rättigheterna vad gäller tillgång till assistans. Netto blir det en ökning av utgiften på anslaget om . Vidare överförs medel avsedda för kommuner med höga kostnader för stöd och service till funktionshindrade samt medel avsatta för särskilt kostnadskrävande insatser från utgiftsområde 25 till utgiftsområde 9. Över de båda avsätts sammanlagt för att uppfylla vårdgarantin. Satsningar på åtgärder inom äldreomsorgen görs. Vidare avsätts ökade medel för alkohol- och narkotikapolitiska åtgärder. Åtgärder sätts in för att minska läkemedelskostnaderna. Utgiftsområde 10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp Genom att bl.a. sätta in en halv miljard i ökade rehabiliteringsinsatser bör utgifterna för sjukfrånvaron kunna minska i förhållande till vad som kan vara möjligt med regeringens politik. I syfte att hålla tillbaka kostnaderna skjuts också höjningen av taket i sjukförsäkringen till . En viktig strukturell förändring är att trafikförsäkringen tar över de sjukpenningkostnader som trafiken förorsakar efter ungefär de riktlinjer som råder i . Individerna kompenseras för de ökade trafikförsäkringskostnaderna genom en skattereduktion. Utgiftsområde 11 Ekonomisk trygghet vid ålderdom Omställningspensionen utsträcks i tiden till att gälla . Innehav av fritidshus ska ej påverka bostadstillägg för pensionärer. Utgiftsområde 12 Ekonomisk trygghet för familjer föreslår en jämställdhetsbonus som innebär att när båda föräldrarna utnyttjar föräldraförsäkringen utgår en högre ersättning, . föreslår ett barnkonto som kan utnyttjas friare än föräldraförsäkringen . En besparing kan då göras genom att garantidagarna avskaffas. Inom underhållsstödet kan utgifterna hållas tillbaka, bl.a. genom att det gemensamma föräldraansvaret markeras. föreslår en radikal omläggning av arbetsmarknadspolitiken. Dagens AMS bör läggas ner och ersättas med en flora av platsförmedlingar som drivs av olika huvudmän. Det som blir kvar är en statlig myndighet som hanterar a-kassan. vill införa en jobb- och utvecklingsgaranti för alla långtidsarbetslösa och vi avsätter pengar till detta ändamål. vill satsa på de arbetshandikappade och därför anslår vi mer pengar än regeringen till insatser för de arbetshandikappade. Vi minskar volymen på de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna och sparar in pengar där liksom på att vi föreslår en helt annan modell för finansiering av a-kassan. En högre egenavgift motsvaras av en skattelättnad för den enskilde. Vi lägger sparbeting på vissa myndigheter och på anslaget till särskilda utbildningsinsatser. I övrigt avviker vi inte från regeringens förslag. Vuxenstudiestödet ersätts med att de studerande kan utnyttja studiemedelssystemet med de gynnsammare regler för vuxenstuderande över en viss ålder som vi föreslår. Utgifterna för studiestödet påverkas av att vi antar en något lägre nivå på antalet vuxenstuderande än regeringen. Utgiftsområde 16 Utbildning och universitetsforskning vill satsa särskilt på de universitet och högskolor som har högt studerandetryck. Kvaliteten i grundutbildningen ska öka som ökade resurser avsätts för forskning. Utrymme för detta uppnås inom utgiftsområdets ram genom att vissa mindre angelägna utgifter får mindre omfattning. Utgiftsområde 17 Kultur, medier, trossamfund och fritid En ökad satsning på kulturen föreslås. Det gäller bl.a. ökat stöd till både centrala och regionala museer, regional musikverksamhet samt stöd till trossamfund och stöd till idrottens anti-dopningsverksamhet. föreslår också ett ökat stöd till inköp av litteratur till folk- och skolbibliotek, framför allt i glesbygd. Ett nytt anslag föreslås för möten mellan olika kulturer.