mot · GQ02Sf334 · 2002-10-23 00:00:00 — av ärendena avgjordes inom verksamhetsmålet . Denna handläggningstid är helt orimlig. Med det resurstillskott som fått tidigare samt det planerade tillskottet om för måste åtminstone ambitionsnivån enligt regleringsbrevet kunna följas. läggs stora pengar på långa förläggningstider och sjukvård. Inte minst gäller det vård för att ta hand om depressioner och annan psykisk ohälsa som drabbar de asylsökande bland annat på grund av långa väntetider. Från psykiatrin hörs ofta protester över ett myndighetsförfarande som drabbar människor som redan haft svåra upplevelser. Om resurserna istället sattes in i ett tidigt skede av processen skulle handläggningstiderna bli kortare. Snabbare handläggning innebär även att resurser som till stor del läggs på sjukvård och boende skulle kunna frigöras och i sin tur kunna läggas på en snabbare handläggning. 4.2.3 Auktoriserad tolkning och översättning Det är Kammarkollegiet som auktoriserar tolkar och översättare. Syftet med detta är att man genom en statlig auktorisation får fram kvalificerade och pålitliga översättare och tolkar. Tillgången på auktoriserade tolkar och översättare varierar givetvis beroende på vilket språk tolkningen/översättningen gäller och var i man bor. När man söker asyl baserar myndigheterna sina beslut på bland annat vad sökanden har sagt och skrivit. Den asylsökande måste således kunna lita på tolkens/översättarens kunskap och integritet. Därför är det av största vikt att tolkningen/översättningen är korrekt och kvalitetsmärkt genom en auktorisation, under förutsättning att sådan finns för det aktuella språket. Enligt en rapport av använder sig svenska myndigheter av icke-auktoriserade tolkar eller anlitar invandrares anhöriga som tolkar i av fallen. Vid av alla tolkuppdrag använder kommunerna barn som tolkar. Enligt en granskning utförd av tidningen används auktoriserade översättare sällan av svenska myndigheter. Ansvaret för kvaliteten överlämnas istället till de förmedlingar som man anlitar och då är det priset som är styrande. Detta är, enligt vår mening, helt oacceptabelt. Rättssäkerheten hotas och känslig information kan komma i fel händer och skada den asylsökande. Till asylsökande kvinnor som utsatts för sexuella övergrepp eller som på grund av det våld de utsatts för är rädda för män, skall det, enligt vår mening, utses kvinnliga offentliga biträden och tolkar. De asylsökande som saknar handlingar eller som på annat sätt inte kan bevisa sitt ursprung kallas till språktester av . Konkret innebär det att man spelar in det asylsökande säger och detta skickas till en språkexpert. I många fall har denna språkexpert visat sig vara en vanlig tolk eller en person från något annat land; det arabiska språket är ett exempel på språk som talas i flera länder men ändå skiljer sig åt. Bedömningen kan således bli felaktig och beslut oriktiga. Detta är givetvis otillfredsställande. kräver en översyn av bruk av språktester. Regeringen bör därför i sitt regleringsbrev ålägga att upphöra med språktesterna medan översynen pågår. 4.2.5 Ta professionellas uttalande på allvar! Flyktingars och asylsökandes hälsoproblem, fysiska såväl som psykiska, måste uppmärksammas mer och i ett tidigare skede än vad som är fallet. I de fall det är en psykolog, psykiatriker eller kurator inblandad, så måste man ta en större hänsyn till deras intyg, utlåtande m.m. finns det en tendens hos invandringsmyndigheterna att underskatta sådana uttalanden. 4.2.6 Stärkt rättssäkerhet i utlänningsärenden Artikel 3 i FN:s konvention mot tortyr förbjuder en stat att sända en person till ett land där han eller hon riskerar att utsättas för tortyr eller annan omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning. har åtagit sig att följa konventionen men är trots detta det land som har flest fällande domar hos mot tortyr. En granskning av 6 500 fall visar att skillnader i antalet avslag varierar kraftigt beroende på vem som vid tillfället är ordförande. Det är bl.a. mot bakgrund av detta uppenbart att rättssäkerheten för asylsökande är helt undermålig. har tidigare krävt att skall läggas ner och i olika motioner samt i Kommittén om ny instans- och processordning i utlänningsärenden (NIPU) förordat en ny instansordning för utlänningsärenden. Även om betänkandet från NIPU överlämnades har regeringen inte återkommit med en proposition. fattade dock ett beslut (2001/02:SfU2) om att skall läggas ner och att utlänningsärenden istället skall prövas av förvaltningsdomstolar. Regeringen har överlämnat en lagrådsremiss som har fått kritik av Lagrådet. vidhåller att skall läggas ner och att en tvåpartsprocess skall införas. Vi uppmanar regeringen att påskynda ärendet och kommer i avvaktan på en proposition att följa utvecklingen i frågan. Personer som enligt utlänningslagen inte definieras som flyktingar men ändå är skyddsbehövande kan få uppehållstillstånd i . Skyddsbehövande är enligt utlänningslagen t.ex. en person som på grund av sitt kön eller homosexualitet känner välgrundad fruktan för förföljelse i sitt hemland. Vid en bedömning av om man har skyddsbehov ingår det att se till den sökandes egen berättelse och upplevelser. Därutöver behöver man ha kunskap om dennes hemland, hur lagstiftningen ser ut och hur situationen i praktiken är i hemlandet. Enligt såväl Amnesty, UNHCR och RFSL är den landinformation som invandringsmyndigheterna har bristfällig och man saknar kunskap om homosexuella. Det händer att man t.ex. avslagit en ansökan för att personen ifråga dröjt för länge med att lämna in ansökan och därmed inte ansetts trovärdig eller att man först i visat sig öppet homosexuell. Detta visar på en bristande förståelse för hur en homosexuell som flyr ett land där detta kan vara straffbart, beter sig. På grund av egna skamkänslor och rädsla för repressalier kan det vara svårt att berätta för utomstående, och särskilt myndighetspersoner, om sin homosexualitet. Även när det gäller förföljelse på grund av kön finns det liknande problem. redovisade en rapport om praxis för asylsökande kvinnor. Utredningen visar att kvinnors könsrelaterade asylskäl kommer fram sent i processen. Kvinnor kan ha andra asylskäl som de för fram hellre än de könsrelaterade. Under 19972000 har endast 29 kvinnor fått uppehållstillstånd på grund av kön och i samtliga fall har det handlat om risk för könsstympning. I övrigt har paragrafen inte använts. Författarna menar att svensk lagstiftning leder till att kvinnor diskrimineras om de får skydd enligt könsbestämmelsen, eftersom tortyrbestämmelsen ger ett starkare skydd, och flyktingparagrafen bättre rättigheter. Beviskraven är dock lika oavsett vilken paragraf som används. Dessutom påpekar man att den allmänna landrapporteringen kan sakna analyser om kvinnors situation. har i tidigare motioner påpekat att en översyn av tillämpningen av lagen måste göras. Vi välkomnar således den utredning som tillsatts för att stärka skyddet för personer som riskerar förföljelse på grund av sexuell läggning eller kön. I samband med detta är det dock viktigt att kompetensen vid invandringsmyndigheterna och beslutsunderlaget om situationen i hemländerna för homosexuella och/eller kvinnor ses över. Enligt utlänningslagen kan uppehållstillstånd ges till utlänning som av humanitära skäl bör få bosätta sig i . Det kan vara fråga om sådana humanitära skäl som hänförs till den sökandes personliga förhållanden, t.ex. sjukdom, psykiskt eller fysiskt handikapp. Uppehållstillstånd kan också ges när förhållandena i hemlandet är sådana att det vore inhumant att tvinga utlänningen att återvända dit. Enligt många kritiska röster har bedömningen av vad som är humanitära skäl blivit alltmer restriktiv. anses inte allvarliga sjukdomar eller, som t.ex. i Kosovoflyktingarnas fall, såväl psykiska trauman som risk för konflikter, ha varit tillräckligt för att behandlas som humanitära skäl. Mot bakgrund av detta anser att tillämpningen av utlänningslagens 2 kap. 3 § första stycket 5 bör ses över och att man redogör för vad som i huvudsak kan anses vara humanitära skäl. I de råd som UNHCR utfärdade kan man läsa att internflykt i exempelvis inte är ett rimligt alternativ för flyktingar. Att vara internflykting innebär att man av olika skäl inte kan återvända till sin hemort. lever internflyktingar under mycket knappa förhållanden i ett ekonomiskt och materiellt sargat land. Den humanitära hjälpen utifrån brukar vara minimal. Vi anser att det bör klargöras hur ser på asylsökande som vid utvisning är hänvisade till internflyktingskap. beslutar regeringen om en flyktingkvot. Kvoten är till för personer som befinner sig i en särskilt svår situation och vars situation bäst kan lösas genom överföring till ett tredjeland. Dessa flyktingar har ett permanent skyddsbehov. Uttagningen och resan till organiseras av i samarbete med , . togs 1 279 flyktingar emot för vidarebosättning i inom ramen för flyktingkvoten. har bestämt att kan ta emot 1 840 kvotflyktingar . Så många kvotflyktingar har dock inte tagits emot under något av . Även 1999 fick regeringen kritik för att det användes medel till att ta emot massflyktingar istället för de redan avsedda kvotflyktingarna. anser att det bör finnas resurser inom ramen för budgeten som medger mottagande av akuta flyktingsströmmar utan att flyktingkvoten blir lidande. är det viktigt att tar emot det antal kvotflyktingar som man åtagit sig och beslutat om. Eventuella hinder som gör att platserna inte utnyttjas måste således undanröjas. I de fall verkställighet av utvisningen inte kan ske med anledning av att ursprungslandet inte tar emot sin medborgare måste det finnas en tidsgräns då uppehållstillstånd ändå skall ges. Det är inhumant att, som det ser ut , låta människor som inte kan utvisas leva . Regeringen bör återkomma till med ett förslag på en verklig tidsgräns när det gäller verkställighetshinder i utvisningsärenden. kan en asylsökande tas i förvar om identiteten är oklar och behöver utredas, om det finns annat skäl som motiveras utifrån prövningen av rätten att stanna i eller det finns en risk för att utlänningen håller sig undan inför utresan. Även personer som till överklagat ett avvisningsbeslut kan tas i förvar. Undantaget från dessa regler är att ett barn endast i undantagsfall tas i förvar och aldrig ensamt. För att frihetsberöva någon krävs synnerliga skäl. Vid risk för att den asylsökande kommer att hålla sig undan kan denne frihetsberövas . Med hänvisning till att frihetsberövandet gäller får personen ifråga inte någon permission. utgångspunkt är att förvarstagande endast skall ske i undantagsfall och att det måste finnas en tidsbegränsning. kan ett förvarsbeslut, som är långt, förlängas genom ett överklagande till länsrätten. Det finns ingen begränsning i antalet överklaganden och därmed förvarstagandetiden. Den asylsökande får heller inget besked om hur länge hon eller han kommer att frihetsberövas. Vid omprövningen eller överklagandet behöver myndigheterna endast ange ett antagande, utan något bevis, om att personen ifråga kommer att hålla sig gömd inför utvisningen. Detta är, enligt vår mening, helt oacceptabelt. förordar att även alternativa former till förvarstagning bör utredas och prövas. Särskilt viktigt är detta för den grupp asylsökande som har blivit torterad. Många psykologer menar att det för denna grupp upplevs som att utsättas för ytterligare tortyr när de stängs in. Vi anser vidare att kvinnor skall erbjudas förvar avskilt från män. Det är viktigt att seriös, generös och tidig information ges om möjligheterna till stöd vid frivillig återvandring. För dem som får uppehållstillstånd med tillfälligt skydd kan återvandring komma att bli aktuell, men det är viktigt att påpeka att det inte är tal om påtvingad återvandring. Det är av stor vikt att tiden i görs meningsfull, även med avseende på ett återvändande. Studier och praktik som underlättar återkomsten till hemlandet bör uppmuntras. anser att det är viktigt att formalisera återvändandeprogrammet och ta fram ett bättre program än det kritiserade programmet för Kosovoflyktingarna. Dessutom är det viktigt att fokus för programmet ligger på sådana kunskaper som kan användas för återuppbyggande av hemlandet. 4.2.14 Barnets bästa främst och barns rättigheter lyftes sedan fram i samband med lagändringen av utlänningslagen som trädde i kraft . Bland annat infördes en portalparagraf som innebar att man i fall som rör ett barn särskilt skall beakta vad hänsynen till barnets hälsa och utveckling samt barnets bästa i övrigt kräver. Trots denna portalparagraf finns det många fall där barnen undlåtits att höras eller avvisats med en motivering som står i direkt strid med barnets bästa. I flera avvisningsbeslut bortser man från portalparagrafen genom att hänvisa till följande: Enligt 1 kap. 1 § andra stycket utlänningslagen skall i fall som rör ett barn särskilt beaktas vad hänsynen till barnets hälsa och utveckling samt barnets bästa i övrigt kräver. Förebilden för bestämmelsen är artikel 3 i . Kravet i artikel 3 i konventionen att barnets bästa skall beaktas är emellertid inte absolut. Hänsynen till andra viktiga intressen kan leda till att åtgärder som i och för sig inte är förenliga med barnets bästa ändå måste vidtas. Samhällets intresse att reglera invandringen är ett sådant viktigt övergripande intresse som kan vägas mot barnets intresse att få vistas i . En avvisning eller utvisning av en familj med barn måste kunna beslutas och genomföras även om det finns omständigheter i det enskilda fallet som talar för att det hade varit bäst för barnet att få stanna här (SOU 1995:75 s. 232). vill härmed understryka att barnets bästa oreserverat skall sättas främst. 4.2.15 Barnperspektivet vid avvisning och utvisning har påpekat att det saknas ett barnperspektiv vid många utvisningar och avvisningar. Man tänker inte på hur barnen far illa och skadas. För barn som kommer till som flyktingar/asylsökande måste speciella hänsyn tas. I all synnerhet de som kommer till utan sällskap av sina föräldrar och som hålls gömda löper stor risk att ta skada. Även om det finns svårbedömda situationer måste grundförutsättningen alltid vara att barn i olika situationer behandlas med respekt för sina behov och rättigheter. har föreslagit att de bestämmelser som finns i rörande hämtning vid vårdnads- och umgängestvister bör införas i utlänningslagen. Denna förändring kan vara värd att genomföra för att i större mån leva upp till intentioner. 4.2.16 Barnens rätt att höras har påpekat att man måste se barnen som individer med egna rättigheter. Ett barns berättelse och upplevelser är lika viktiga som en vuxens och kan tillföra nya och intressanta uppgifter vid handläggningen av en asylansökan. delar denna uppfattning. Utlänningslagens 11 kap. 1 § Utredning om barn m.m. lyder: Vid bedömningen av frågor om tillstånd enligt denna lag skall det, om det inte är olämpligt, klarläggas vad barn som berörs av ett beslut i ärendet har att anföra, och det skall tas den hänsyn till det anförda [...] Lagtexten är tvingande i den mening att den anger ordet skall. Det är därför anmärkningsvärt när myndigheterna ändå inte hör barn som uttryckligen framfört önskemål om detsamma. Enligt skall konventionsstaterna tillförsäkra det barn som är i stånd att bilda egna åsikter rätten att fritt uttrycka dessa i alla frågor som rör barnet, varvid barnets åsikter skall tillmätas betydelse i förhållande till barnets ålder och mognad. För detta ändamål skall barnet särskilt beredas möjlighet att höras. Enligt är det utlänningslagen och dess förarbeten (prop. 1996/97:25) som är vägledande för nämndens bedömning. Utifrån detta har man dragit en annan slutsats än den att det är barnens absoluta rätt att uttrycka sin åsikt och bli hörd. anser att detta strider mot såväl utlänningslagens 11 kap. 1 § intentioner som de åtaganden har genom . har antalet ensamma flyktingbarn som kommit till och sökt politisk asyl ökat. kom 3 0004 000 barn till . Antalet ensamkommande barn som söker asyl har ökat. Dessa barn befinner sig i en mycket utsatt situation och de bär ofta med sig svåra upplevelser. Tyvärr har mottagandet i inte varit anpassat till deras behov. Många av barnen riskerar att fara illa och för att kunna bemöta alla dem på ett bra sätt krävs många åtgärder. tas barnen om hand av olika grupphem. De enda instruktioner grupphemmen har är att dessa barn skall ha mat och tak över huvudet. Detta räcker givetvis inte. Många av barnen befinner sig i en djup kris vid ankomsten och tiden därefter. Det är inte ovanligt med självmordsförsök. Därför måste personalen ha kompetens inom detta område och förståelse för barnens situation. har dessutom 45 ensamkommande flyktingungdomar mellan försvunnit från flyktingförläggningarna. Även har barn försvunnit och utnyttjats på olika sätt. Kommunerna, som har ett ansvar för barnens välmående utöver det flyktingförläggningarna skall tillhandahålla, d.v.s. boende och mat, har uppenbarligen brustit i ansvarsfrågan. är personalen på flyktingförläggningarna förtvivlad över att den inget kan göra. personal saknar befogenhet att hålla kvar barnen på förläggningarna eftersom boendet är helt frivilligt. och har föreslagit ändringar för att förbättra mottagandet av ensamkommande barn. Utredningen presenterades men regeringen har inget gjort. menar att det är av största vikt att en förändring sker för att tillförsäkra barnen en trygg situation under sin vistelse i . Personalen bör också få klara direktiv och befogenheter i sitt arbete. Regeringen bör återkomma till med förändringar på området. saknas det ett regelverk för det uppdrag som en god man utför. Det är svårt att veta gode männens roll i förhållande till ensamma flyktingbarn. Alla arbetar på sitt eget sätt och med en viss vägledning av andra gode män som arbetar med vuxna människor. Det innebär inte nödvändigtvis någon god vägledning för att ta hand om barn som befinner sig i en svår situation. Det finns ett uppenbart behov av någon form av regelverk och riktlinjer för de ensamma flyktingbarnens gode män. Vi ser även positivt på att ett projekt med jourverksamhet för gode män genomförs. 4.2.19 Handläggningstider, tolk och advokat Som tidigare nämnts är handläggningstiderna långa och det brister när det gäller vilka tolkar som anlitas m.m. Detta drabbar inte bara vuxna asylsökande utan även barn. understryks att barnen skall ha förtur i hanteringen, ändå kan det ta innan ett barn får ett första beslut från . När det gäller barn så är det särskilt viktigt att de får en bra tolkning och tolkar som har stor respekt för barnens situation. För detta krävs auktoriserade tolkar med hög kompetens. Detta har fungerat relativt dåligt. I de fall kommunikationen mellan tolk och barn inte fungerar tillfredsställande bör barnet ges rätt att byta tolk. Samma regel bör gälla avseende advokat. Det är också önskvärt att barnet ges möjlighet att få en advokat eller tolk av samma kön. Vissa obehagliga upplevelser som barnet kan ha genomlevt kan vara lättare att tala om med en person av det egna könet. Arbetskraftens ålderssammansättning och befolkningsutvecklingen visar att kommer att behöva arbetskraftsinvandring framöver. Inom EU finns fri rörlighet av arbetskraft, och denna fria rörlighet kommer att gälla större delen av när de forna blir medlemmar i . Övrig arbetskraftsinvandring bör kunna ske när det gäller nyckelpersoner med kunskaper inom olika branscher som vi av olika skäl saknar i . finns det en brist av arbetskraft inom vissa yrkesgrupper och mycket talar för att problemet kan bli större . Regeringen bör följa utvecklingen och återkomma till vid behov av ytterligare åtgärder för att underlätta arbetskraftsinvandring. Ett problem kan svensk arbetskraftsinvandring å ena sidan bli för länder utanför EU, till exempel länder som ansöker om EU-medlemskap, ifall det leder till dränering av deras arbetsmarknad. Å andra sidan tillför personer som arbetat i till exempel kunskap och erfarenheter om de åker tillbaka för att jobba i sina hemländer . Mycket talar för att arbetskraftsinvandring också underlättar för invandrare som står utanför arbetsmarknaden att få jobb. Det beror till exempel på att de inslag av diskriminering som finns på arbetsmarknaden troligtvis skulle minska. motsätter sig en migrationspolitik som leder till att familjemedlemmar avlägsnas från varandra och förordar därför att utvisnings- och avvisningsbeslut som leder till familjesplittring skall inhiberas, såvida inte synnerliga skäl föreligger. Den förändring av anhörigbegreppet som gjordes 1996 innebär en inskränkning i jämförelse med tidigare bestämmelser. Den så kallade sista länken-bestämmelsen togs bort, vilket vi kristdemokrater motsatte oss. Den gav t ex gamla föräldrar med barn i möjlighet att återförenas. Vi anser att sista länken-bestämmelsen bör återinföras. kan man endast få uppehållstillstånd som anhörig om man ingått i samma hushållsgemenskap och bott tillsammans till dess att barnet/barnen lämnade hemlandet. Vidare får det inte gå från det att barnet fick uppehållstillstånd, och det bör ha funnits ett beroendeförhållande mellan barn och föräldrar under den tiden. Vi anser att det ligger i sakens natur att om vuxna barn har flyttat eller flytt till är det ingen självklarhet att deras föräldrar har anledning eller möjlighet att göra detsamma. Med stigande ålder och tilltagande oförmåga eller sjukdom ökar behovet av närhet till anhöriga. Att uppfylla alla de nämnda kraven är i de flesta fall omöjligt, alltså är det praktiskt taget omöjligt för nya svenskar att få ett närmare umgänge med eller ta hand om gamla, sjuka föräldrar. Familjen är i många kulturer inte begränsad till kärnfamiljen utan det är brukligt att man tar ansvar för sina föräldrar . utgångspunkt är att reglerna om anhöriginvandring måste ändras. 5.3 Undantag från tvåårsregeln i anknytningsärenden Antalet kvinnor som kommer med anknytning till en man i och blir misshandlade har ökat kraftigt. När en kvinna ansöker om att få komma till på grund av anknytning till en man som hon vill leva med, eller är gift med, saknar tillräcklig befogenhet att granska mannens förflutna. Om mannen tidigare varit dömd för vålds- eller sexualbrott vet man således inte. Bara om fattar misstankar om mannens bakgrund eller om det finns särskilda omständigheter i ärendet, kan verket inhämta information. I praktiken sker det nästan aldrig. Den s.k. tvåårsregeln innebär att den utlänning som söker uppehållstillstånd för att få leva med en person i kan beviljas ett tidsbegränsat uppehållstillstånd som gäller . Om förhållandet upphör innan utgången av så skall personen ifråga återvända till sitt hemland. Regeln har utstått stark kritik eftersom den har visat sig försätta kvinnor som misshandlas av sin partner i en tvångssituation. De har helt enkelt haft att välja mellan att fortsätta utstå psykisk eller fysisk misshandel eller att bli utvisade från . Därför ändrades lagen och är det så att den person som utsatts för våld eller annan allvarlig kränkning under förhållandet, och av det skälet lämnat detsamma, skall kunna beviljas fortsatt uppehållstillstånd även om förhållandet upphört innan förflutit. Enligt för kvinnojourer i har lagändringen dock inte inneburit någon förbättring i verkligheten. Kvinnor som borde ha fått stanna har inte fått det. En orsak till detta är att även om kvinnan brutit upp från förhållandet på grund av till exempel misshandel så tar myndigheterna i beaktande om förhållandet varit seriöst och hur långt det varit. Om man finner att förhållandet varit oseriöst eller kortvarigt, bedöms orsaken till uppbrottet som relativt oväsentlig. Dessutom kan lagen indirekt anses etniskt diskriminerande. Praxis har nämligen utvecklats som innebär att invandringsmyndigheterna vid bedömningen tar i beaktande om våldet varit grovt. Om man bedömer att våldet inte varit grovt kan kvinnan således utvisas, vilket tydligen innebär att utländska kvinnor, i motsats till svenska, får utsättas för ett visst mått av våld.