ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GQ02L297 · 2002-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om könsdiskriminerande pensionsförsäkringar. Det enklaste sättet att dela in mänskligheten är i kvinnor och män. Det är synligt och enkelt att bevisa: Du är kvinna, du är man! Denna indelning efter kön kan fylla en funktion vad gäller att studera kvinnors respektive mäns andel av arbetskraften. Finner vi att kvinnor i lägre utsträckning än män förvärvsarbetar, kan vi, om det är ett mål för samhället att åstadkomma en förändring, ställa oss frågan varför det är så. Skillnaden i medellivslängd mellan kvinnor och män i har successivt minskat, eftersom mäns medellivslängd har ökat mer än kvinnors. Detta har förstås flera olika orsaker. Dels röker kvinnor mer än vad män gör, dels har stressen ökat i många så kallade kvinnoyrken. Detta innebär att medellivslängden för respektive kön är en säker indelning eller kategorisering. Försäkringsbolagen skiljer på kvinno- och mansvaluta Försäkringsbolagen har, vad gäller privata pensionsförsäkringar, dock ofta kvar denna indelning. Kvinnor och män betalar då in samma premie, men kvinnor får för samma premie en lägre månadspension. Det är som om det finns en särskild mansvaluta, där en manskrona är mer värd än en kvinnokrona. Detta gäller även pensionsförsäkringar som betalas ut . En försäkringstagare kan, om han eller hon så önskar, besluta att pensionsförsäkringen skall gälla under de fem eller tio närmaste åren efter det att pensionen har inträtt. Medellivslängden för män är och för kvinnor . Eftersom det i båda fallen rör sig om tidsrymder längre än finns det ingen anledning att betala ut försäkringen i en särskild kvinnovaluta respektive mansvaluta. Försäkringsbolagens resonemang blir desto märkligare eftersom det endast gäller för pensionsförsäkringar. Vi vet att unga män har högre olycksfallsfrekvens och högre dödlighet än unga kvinnor. Trots detta betalar unga kvinnor och unga män samma premie och ingen åtskillnad görs på kön vad gäller utbetalningarna fastän unga män försäkringsmässigt kostar mycket mer än unga kvinnor. Men när det gäller gamla män och kvinnor (dvs. pensionärer) börjar försäkringsbolagen plötsligt dela in oss i grupper där vart och ett av könen skall bära sina egna kostnader. Utred försäkringsbolagens diskriminering av kvinnorna Detta förhållningssätt från försäkringsbolagens sida är förstås fullständigt ohållbart. Jämställdhet mellan könen är ett övergripande mål för . Därför bör få i uppdrag att utreda olika försäkringsbolags principer och vad de innebär i skillnader i utbetalning mellan könen. bör vidare redovisa om existerande skillnader kan bedömas vara förenliga med principen om jämställdhet mellan könen samt förslag till åtgärder för att undanröja diskriminerande särregler. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.
mot · GQ02L298 · 2002-10-23 00:00:00 — begär att regeringen lägger fram förslag till ändring av reglerna för boutredningsman i enlighet med vad som anförs i motionen. Om parterna vid arvsskifte inte är överens så räcker det med att en av parterna ansöker hos tingsrätten och begär att få en boutredningsman utsedd. Tingsrätten utser sedan en lämplig advokat som skall fungera som boutredningsman. Boutredningsmannen har sedan att fullgöra sina uppgifter inom rimlig tid. Tyvärr visar det sig att kostnaderna inte står i proportion till dödsboets betalningsförmåga. Boutredningsmannen anser att dessa mål är oprioriterade med de konsekvenser som en sådan inställning medför. Tyvärr finns uppenbara brister i denna del . Exemplen är många på att kostnaderna för boutredningsmannens arbete i praktiken tömt dödsboet på dess tillgångar genom sitt agerande och genom att debitera timtid som inte står i proportion till det arbete som skulle ha utförts. Dessutom är handläggningstiden i många ärenden långa med ty åtföljande kostnader för dödsboet. Vi föreslår därför skall ge regeringen i uppdrag att se över reglerna för boutredningsmän i enlighet med vad som redovisas i motionen.
mot · GQ02L299 · 2002-10-23 00:00:00 — Borgerliga vigselförrättare och partnerskapsförrättare begär att regeringen verkar för att vigselförrättare och registreringsförrättare inte görs till ett gemensamt uppdrag enligt vad i motionen anförs. Äktenskapsförrättning och partnerskapsförrättning är två helt skilda företeelser. Såväl kyrkliga som borgerliga vigselförrättare kan av samvetsskäl finna det oförenligt med sin övertygelse att också vara partnerskapsförrättare. Antalet partnerskapsförrättningar är i förhållande till vigselförrättningar mycket ringa. Dessutom tycks antalet partnerskapsförrättare redan nu vara väl tillgodosett. I genomsnitt utför partnerskapsförrättare mindre än en förrättning . Det finns alltså inte skäl att ha en ordning som tvingar den som vill vara borgerlig vigselförrättare att också vara partnerskapsförrättare. I 2001/02:LU8 anger utskottet att regeringen med anledning av ett tillkännagivande från gett länsstyrelserna i uppdrag att undersöka tillgången till registreringsförrättare i respektive län och vid behov på lämpligt sätt verka för att vigselförrättare och registreringsförrättare görs till ett gemensamt uppdrag. Utskottet utgick från att regeringen skulle återkomma till i dessa frågor. menar att regeringen i regleringsbrevet till länsstyrelserna ska verka för att vigselförrättare och registreringsförrättare inte görs till ett gemensamt uppdrag. Skånberg (kd)
mot · GQ02L3 · 2002-10-23 00:00:00 — med anledning av prop. 2002/03:6 Obligatorisk redovisning av sjukfrånvaro avslår proposition 2002/03:6. I propositionen föreslås att det ska införas en skyldighet för privata arbetsgivare, kommuner och landsting att lämna uppgifter om anställdas sjukfrånvaro i årsredovisningen. På detta sätt skulle det bli möjligt för myndigheter, anställda och andra intressenter att ta del av uppgifterna. Syftet med en sådan redovisning är enligt propositionen att öka medvetenheten om sjukfrånvarons fördelning på olika verksamheter. Ökade kunskaper på området väntas kunna påverka arbetsgivare att vidta åtgärder för att minska sjukfrånvaron. Arbetsgivare med högst tio anställda omfattas inte av den föreslagna uppgiftsskyldigheten. Uppgift skall enligt förslaget lämnas om den totala sjukfrånvaron, sjukfrånvaron hos kvinnor respektive män samt hos anställda i åldersintervallerna , och eller äldre. Därutöver föreslås att även den andel av sjukfrånvaron som avser sjukfrånvaro som varat eller mer skall anges. Enligt propositionen skall det inte med utgångspunkt i den information som lämnas i årsredovisningen gå att hänföra uppgifter om sjukfrånvaro till en enskild individ. De som är anställda utomlands ska inte omfattas av uppgiftsskyldigheten. Det är angeläget att komma till rätta med ohälsa och sjukfrånvaro. För att detta ska lyckas krävs en rad åtgärder. menar att man måste anlägga en helhetssyn på problematiken och utforma familje-, social-, folkhälso-, skatte- och jämställdhetspolitiken så att den förändrar samhällsklimatet i positiv riktning. Med en kristdemokratisk politik skulle vi komma betydligt närmare den helhetssyn som vi menar är avgörande för lyckade insatser. motsätter sig förslagen i föreliggande proposition av flera skäl. De åtgärder som föreslås torde inte leda till de avsedda effekterna. I stället skulle åtgärderna skapa ytterligare byråkratiska uppgifter för företagen. Förslaget snarare motverkar än bidrar till ett företagsvänligt klimat. Dessutom är risken för negativa följder för enskilda personer uppenbar. Den inkomna informationen kan alltför lätt användas på fel sätt, försäkringarna i propositionen till trots. yrkar med hänvisning till ovanstående avslag på propositionen. Skånberg (kd)
mot · GQ02L300 · 2002-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ändring av lagstiftningen om obeställd e-postreklam så att s.k. opt-in blir regel. har tidigare beslutat tillåta obeställd e-postreklam enligt den så kallade opt-out principen, d v s till e-postadresser vars innehavare inte i förväg anmält till ett spärregister att de inte önskar denna typ av reklam. Beslutet innebar i praktiken att det blev fritt fram för e-postreklam i , eftersom inget sådant register fanns upprättat. En rad problem har drabbat många enskilda som inte kan värja sig från brev som fritt kan sändas. Regeringen gav i ett beslut i uppdrag att utreda förutsättningarna för och möjligheterna till ett spärregister i dit de e-postinnehavare som inte önskar obeställd e-postreklam skulle kunna vända sig. har utrett förslaget och diskuterat med företrädare för näringslivet om möjligheten att upprätta och administrera ett sådant spärregister. har därvid kommit fram till att ett spärregister för e-postreklam inte kan fungera effektivt om inte alla som marknadsför sig kontrollerar sina utskick mot ett och samma register. Dessutom anser att det krävs att konsumenterna vet om att registret existerar och har förtroende för detsamma. På finner man det inte troligt att dessa mål kan uppnås. har som en följd av sin utredning och diskussioner med näringslivet kommit fram till att beslutet om att tillåta obeställd e-postreklam enligt en opt-out-lösning bör omprövas och att ett uttryckligt förbud mot sådan reklam bör införas. undersökning, ställningstagande och uttalande om att obeställd e-postreklam bör förbjudas borde innebära skäl nog för regeringen att ompröva det tidigare beslutet i frågan. Flera EU-länder har dessutom redan infört förbud mot obeställd e-postreklam enligt en så kallad opt-in-lösning. Lösningen innebär att reklamavsändaren först måste inhämta e-postadressinnehavarens tillstånd att få sända reklam. Denna principlösning finns alltså redan etablerad i ett antal länder i . bör därför möjligt ompröva tidigare beslut och i stället för opt-out-lösning införa en opt-in-lösning. Skånberg (kd)
mot · GQ02L301 · 2002-10-23 00:00:00 — Enkelt skydd för uppfinningar tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om ett enkelt skydd för anställds uppfinning. För att stärka det svenska näringslivets utveckling krävs givetvis en mängd olika insatser. En av dessa är att stärka innovatörernas ställning, bland annat den anställdes skydd för egna uppfinningar. Utöver det skydd som ges i särskild ordning, bland annat patent, är det önskvärt att det också införs ett billigt och enkelt skydd som täcker in initialskedet i uppfinningsprocessen. Det skulle kunna benämnas upphovsrätt. Man grupperar uppfinningar på tre olika sätt relaterade till uppfinnarens ställning. Grupp A är en uppfinning, som tas fram inom ramen för en anställds tjänst, inriktad på dennes normala verksamhet. På en sådan uppfinning kan inte uppfinnaren göra anspråk. Grupp B är en uppfinning, som tas fram av den anställde, ej direkt knuten till dennes tjänsteområde. Här har uppfinnaren rätt till royalty om arbetsgivaren träder in som delägare. Grupp C är en uppfinning, som ligger utanför den anställdes tjänst, som disponeras helt av uppfinnaren själv. För att skydda uppfinnaren och uppfinningen finns möjlighet till patentering. Denna skyddsform är dock normalt inte aktuell redan i initialskedet, främst på grund av de kostnader, som är förenade med detta skydd. Det finns en enklare form som kallas för mönsterskydd och i en variant som benämns bruksmodellskydd. Men det saknas en riktigt enkel och snabbt hanterbar form, som kan ge den anställde ett skydd i väntan på patentering. Denna form avser att utnyttjas av grupp B-uppfinningar. Dessa uppfinnare är utsatta för stark insyn. Genom att idén utvecklas inom företaget är det naturligt att flera arbetskamrater kan ta del liksom företagets ledning. Utvecklingen har visat att idéer tyvärr stjäls till förfång för uppfinnaren. För att stärka uppfinnarens skydd och minimera risken för stöld behövs ett enkelt och billigt skydd. Genom att till t ex få insända en skriftlig redogörelse för sin uppfinningsidé skulle den kunna skyddas i väntan på den mer krävande patenträtten. Skyddet skulle kunna omfatta ett begränsat antal år och upprätthållas genom en årlig avgift. På Europanivå pågår diskussioner om såväl patentsystemet som de enklare formerna av skydd. Tyvärr har denna process rört sig framåt i mycket lågt tempo. Bland annat diskuteras harmoniseringsmöjligheterna av det så kallade bruksmodellskyddet, som dock synes vara ifrågasatt i sin utformning. Det är motiverat att få fram ett riktigt enkelt skydd i initialskedet av processen kring en uppfinning, ett skydd till stöd för den anställdes rättigheter på detta område. Det skulle lämpligen benämnas upphovsrätt. Ett sådant skydd bör för tids vinnande tas fram för svenskt nyttjande för att senare också lanseras på Europanivå.
mot · GQ02L303 · 2002-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om förändringar av så att det blir möjligt för ett barn att ha fler än två juridiska vårdnadshavare. Lagstiftningen måste vara i paritet med dagens öppna och toleranta samhälle. Så kan dock inte sägas vara fallet vad gäller regler om vårdnad och föräldraskap. Ett exempel som lyfts fram i denna motion är problem hänförliga till att det med nuvarande regelverk inte är möjligt för ett barn att ha mer än två föräldrar. En situation som dock är högst reell för de barn som tillkommit i samkönade relationer samt även för barn som lever i andra familjekonstellationer än den så kallade kärnfamiljen. Låt oss exemplifiera. Då det, tyvärr, alltjämt är förbjudet för lesbiska par att få assisterad befruktning på svenska sjukhus återstår för homosexuella barnlösa kvinnor som enda alternativ att genomföra en privat insemination eller att söka sig till ett utländskt sjukhus. Vanligt är att lesbiska par får hjälp av ett manligt homosexuellt par eller av en bekant man. På så sätt kan dels en befruktning genomföras praktiskt, dels kan barnet få ett konstruerat manligt/kvinnligt föräldrapar. Barnet som sedan föds kan, när regeringen tagit sista steget för att tillåta samkönade par att adoptera, få antingen det lesbiska paret eller sina rent biologiska föräldrar som juridiska vårdnadshavare (givetvis beroende på parternas inbördes arrangemang samt under förutsättning att de inblandade är ense om hur föräldrafrågan skall lösas). Möjligheten för det lesbiska paret att bli juridiska vårdnadshavare är bra, men inte tillräckligt. Exemplet visar att barnet i verkligheten kan ha tre eller fyra föräldrar som tar hand om och älskar det. Men bara två av dem kan vara juridiska vårdnadshavare. Barnet berövas på så sätt det nödvändiga rättsskydd som ligger till grund för att vi överhuvudtaget har ett system med juridiska vårdnadshavare. För att inte tala om att vi underkänner fullgoda kärleksfulla föräldrar såsom juridiska vårdnadshavare. Detta kan inte vara förenligt med barnets bästa. Ett barn behöver kärleksfulla föräldrar. Det kan rimligtvis inte vara till nackdel för ett barn att ha mer än två kärleksfulla föräldrar. Det barn som har tre eller fyra kärleksfulla föräldrar är snarare lyckligt lottad (i dubbel bemärkelse). På grund av ovanstående behöver systemet ändras så att det bli möjligt för ett barn att ha fler än två juridiska vårdnadshavare. Detta får givetvis konsekvenser inte bara för homosexuella par, utan också för många andra. Men de konsekvenserna är bra. Med dagens situation där barn ofta i praktiken växer upp med flera föräldrar, en eller båda föräldrarnas nya partner, släktingar eller vänner behöver de något fyrkantiga reglerna om vem och hur många som kan bli vårdnadshavare luckras upp. För barnets bästa.
mot · GQ02L304 · 2002-10-23 00:00:00 — Reklam riktad till barn tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om marknadsföringslagen och reklam riktad till barn. Marknadsföring som vänder sig till barn blir allt aggressivare och mera omfattande. Som exempel kan nämnas det sätt som en stor hamburgerkedja m.fl. företag väljer att locka barn till sig som kunder. I större eller mindre utsträckning beroende på olika företag förekommer det t.ex. utdelning av leksaker, gratiserbjudande, tidningsutskick, utfärdande av s.k. medlemskort och pysselaktiviteter som är direkt riktade till barn. Marknadsföringslagen har till syfte att främja konsumenternas och näringslivets intressen i samband med marknadsföring av produkter och att motverka marknadsföring som är otillbörlig mot konsumenter och näringsidkare. Vidare skall enligt lagen marknadsföringen stämma överens med god marknadsföringssed och även i övrigt vara tillbörlig mot konsumenter. God affärssed eller andra vedertagna normer som syftar till att skydda konsumenter och näringsidkare vid marknadsföring av produkter definieras i lagen som god marknadsföringssed. Lagen innebär också att all marknadsföring skall utformas och presenteras så att det tydligt framgår att det är fråga om marknadsföring. I marknadsföringslagen är reklam riktad till barn inte särskilt reglerad. Lagen förbjuder inte reklam till barn, och lagen föreskriver inte heller särskilda krav för marknadsföring riktad till barn. Detta skall jämföras med radio- och TV-lagen som stadgar att reklam i en TV-sändning inte får syfta till att fånga uppmärksamheten hos barn . Det får nog anses som mycket tveksamt huruvida t.ex. hamburgerkedjans beteende är att betrakta som god marknadsföringssed. Det är naturligtvis också så att barn och särskilt små barn inte förstår att det är reklam och därmed är extra utsatta för påverkan. Regeringen bör därför göra en översyn av marknadsföringslagen i syfte att komplettera lagen så att den ger barn och unga konsumenter ett bättre skydd vid marknadsföring.
mot · GQ02L305 · 2002-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att en lagstiftning mot könsdiskriminerande reklam ånyo måste övervägas. De flesta av oss vänder oss mot könsdiskriminerande reklam. Trots flera försök till lagstiftning och marknadens egna sanerande åtgärder framställs framförallt kvinnor, men också män, fortfarande på ett könskonserverande och kränkande sätt. En konservativ syn på sexuella relationer och på maktordningen mellan kvinnor och män lever vidare i 4-färgstryck parallellt med jämställdhetsarbetet. En lag mot könsdiskriminerande reklam skulle kunna hävda kvinnors och mäns kroppsliga integritet och få en normerande funktion. Naturligtvis påskyndas jämställdhetsutvecklingen om det från politiskt håll tydligt arbetas för att motverka den strida strömmen av dubbla budskap i frågan. Reklamen regleras i marknadsföringslagen. Ändå är det alltid tryckfriheten som åberopas när en lagstiftning mot könsdiskriminering kommer på tal. De demokratiska fri- och rättigheterna används som huvudargument för att behålla rätten att diskriminera. En skärpning av marknadsföringslagen skulle kunna vara en väg att gå. En annan vore att bygga vidare på redan befintlig lagstiftning i där det finns förbud mot diskriminering på grund av ras, hudfärg, ursprung och trosbekännelse. Att tillföra kön och reklamprodukter bland kriterierna kan vara en möjlighet. I brist på lagstiftning är etiken överlämnad till reklambranschens egen organisation (Näringslivets etiska råd mot könsdiskriminerande reklam). Detta råd har givetvis en viktig funktion men tycks ändå inte ha lyckats uppnå den självsanering och kvalitetshöjning i reklamen som var tänkt. Arbetet kring att utforma en lagstiftning måste därför åter aktualiseras.
mot · GQ02L306 · 2002-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om nödvändigheten av att ur ett konsumentperspektiv noga följa och åtgärda pågående uppluckring av praxis av gällande regelverk vid marknadsföringen av finansiella tjänster. Konsekvenserna av den alltför generösa kreditgivningen under det glada tycks ha fallit i glömska. Dagens marknadsföring av konsumentlån balanserar åter på gränsen till vad som är tillåtet. Det är inte bara dunkla finansinstitut, baserade i utlandet som driver på. Även flera av storbankerna tangerar att bryta mot allmänna råd om krediter i sin marknadsföring. Det har blivit vanligt med låneansökningar via Internet där försäljningsargumenten är snabba besked, ofta . Via personliga brev erbjuds konsumenterna lån utan säkerhet. Räntevillkoren är naturligtvis extremt ofördelaktiga. Kreditgivarens redovisning av villkoren ger emellertid en annan bild. En effektiv ränta på kan en skicklig reklambyrå få att framstå som en personlig förmån. En nygammal idé är att erbjuda konsumenterna att teckna bostadslån på av bostadens värde. En seriös kreditprövning före tecknandet av lånet hjälper föga om bostaden längre fram måste säljas till underpris. och har tillsynsansvaret över marknadsföringen av finansiella tjänster mot konsumenter. Det partsammansatta organet tar emot och behandlar klagomål mot banker men saknar reella möjligheter att agera när övertramp gjorts i marknadsföringen. Det är uppenbart att gällande regelverk och frivilliga branschöverenskommelser inte uppfyller kraven på konsumentskydd. Regeringen bör noga följa utvecklingen och överväga ny lagstiftning.
mot · GQ02L307 · 2002-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om skuldtyngda barn. län har det största antalet skuldsatta barn i . 1 058 ungdomar är registrerade hos i . Även på andra ställen i finns exempel på detta. I landet totalt finns 5 800 skuldsatta minderåriga. Skulderna består till största delen av skatteskulder. Men en annan stor del av skulderna består av obetalda parkeringsböter och fordonsskatter. Detta trots att barn inte har körkort. Anledningen till detta är att föräldrarna skriver över bilarna på barnen som då också tar över skuldansvaret för bilen. På detta sätt slipper föräldern att få betalningsanmärkningar när fordonsskatt och parkeringsböter inte betalas. I landet finns tusentals bilar registrerade på minderåriga som oftast saknar både tillgångar och inkomster. Inte sällan drabbas de unga av betalningsanmärkningar som ligger kvar efter det att de fyllt . Detta leder till en svår start i vuxenlivet. Det kan bli svårare att få arbete, lån och att få en lägenhet. I synnerhet blir det svårt att göra köp på avbetalning. Betalningsanmärkningen ligger kvar även om skulden betalas. Det är självklart orimligt att barn får stå för föräldrarnas skulder vilket dessutom får konsekvenser som påverkar dem negativt när de blir myndiga. Därför bör regeringen se över detta för att förhindra att föräldrar skriver över bilar på sina barn och därefter låter dem ta konsekvenserna av obetalda böter och skatteskulder.
mot · GQ02L308 · 2002-10-23 00:00:00 — Skärpta regler för brottslig näringsverksamhet tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om skärpta regler för brottslig näringsverksamhet. Det är ett fåtal personer som står bakom de flesta konkurserna i landet. Flertalet av dessa personer kan efter planerade konkurser sedan oförhindrat fortsätta med näringsverksamhet och upprepa samma förfarande på nytt. Personer som medvetet planerat att plundra ett företag kan kort före konkursen överlåta företaget till en så kallad målvakt som själv saknar medel eller erfarenhet att driva företag. I norra har det i media redovisats ett antal fall där bland annat personer med förtidspension och drogmissbruk tagit över ansvaret för verksamheten kort innan konkursen blivit verklighet. Det är helt oacceptabelt att detta förfaringssätt kan fortgå där oseriösa näringsidkare kan plundra och starta nya företag, som de har skatteskulder på hundratals miljoner. Detta drabbar såväl enskilda som det allmänna och leder till stor skada. Det är förödande för skattemoralen att vissa människor kan klara sig från upprepade skattebrott. Därför är det angeläget att se över lagstiftningen när det gäller konkurser och skärpa lagen så att dessa personer förhindras fortsätta med näringsverksamhet. Den som mötts av en vikande marknad eller kundförluster och följt de regelverk som gäller skall inte åläggas näringsförbud. Även preskriptionsreglerna bör ses över så att inte preskriptionen inträder under en pågående utredning om ekonomiska brott. Med tanke på de liberala regler vi har rörande etableringsfrihet i , måste regelverket ses över för att förhindra att oseriösa personer med många konkurser bakom sig kan fortsätta med näringsverksamhet. Nästan alla i har möjlighet att driva vilken näring som helst. Den som visar sig olämplig att driva näringsverksamhet och inte följer spelets regler måste på ett effektivare sätt än åläggas näringsförbud.