mot · GQ02Ju258 · 2002-10-23 00:00:00 — Ett av de allvarligaste hoten mot en fungerande rättsstat är om medborgarnas tilltro till statens möjligheter att garantera trygghet och säkerhet försvinner. De som utsätts för brott märker ofta till sin förtvivlan att polisen inte har möjlighet att komma strax efter brottstidpunkten. Brottsoffer får också erfara att brottet som begåtts mot dem förblir ouppklarat och därmed slipper gärningsmannen undan sitt ansvar. Detta är något som aldrig kan acceptera. I budgetförslaget föreslår därför att ytterligare , utöver vad regeringen föreslår, skall satsas på polis och kriminalvården. Polisen har den centrala rollen i arbetet för att motverka brott och våld i samhället. En viktig förutsättning för detta arbete är att det finns tillgång till polis under dygnets alla timmar i varje kommun och varje stadsdel i de stora städerna. föreslår därför i sitt budgetförslag ökade satsningar som bl.a. möjliggör en fjärde polishögskola, 2 000 nya polistjänster och ett nytt kommunikationssystem. Närpolisen är nödvändig och möjliggör att polisens arbete i högre grad kan utformas efter lokala behov och förutsättningar. Detta förutsätter i sin tur fler civilanställda inom polisen. När det gäller kriminalvården så måste det övergripande målet vara att minska brottsligheten och öka människors trygghet i samhället. Kriminalvården skall verka för att intagna ges möjlighet att få förutsättningar att efter verkställighetsperioden kunna leva ett laglydigt liv, det vill säga minska återfallsbrottsligheten. Utbildning, arbetsträning och social färdighetsträning måste av den orsaken erbjudas de intagna i större omfattning än som sker . Att behandlings- och rehabiliteringsinstanserna för psykiskt sjuka, sexualförbrytare och drogmissbrukare ständigt förbättras är av utomordentlig vikt. 3 Förslag till riksdagsbeslut 19 5.1 En tillgänglig polis 21 5.2 Polis på landsbygden 21 6.2 Rättspsykiatrisk vård 29 6.3 Anstalter fria från narkotika och alkohol 29 6.4 Tiden efter frigivningen 30 3 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om nödvändigheten av att polisen finns tillgänglig dygnet runt. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att det vid fördelningen av polisresurser även tas hänsyn till glesbygdens förhållanden. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en förkortad utryckningstid för polisen på landsbygden. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om närpolisens betydelse mot vardagsbrottsligheten, mot de där förekommande ordningsproblemen samt i synnerhet mot vålds- och narkotikabrott. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att närpolisverksamheten skall bli den naturliga basen för all polisverksamhet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inrätta ytterligare en fjärde polishögskola i närheten av någon befintlig högskola eller universitet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av fler poliser med invandrarbakgrund. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bredda kompetensen i antagningsförfarandet till polisutbildningen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att öka möjligheter för polisen att göra karriär inom sitt yrke. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en översyn av polisstyrelserna för att stärka det demokratiska inflytandet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av fler ledarskapskurser inom polisen för att skapa ett ledarskap som utmärks av öppenhet och delaktighet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om nödvändigheten av att öka antalet civilanställda i polisorganisationen. begär att regeringen tillsätter en utredning med syfte att undersöka om vissa av polisens arbetsuppgifter av mer administrativ karaktär kan flyttas över till andra myndigheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att kvalitetssäkra polisens brottsutredningsverksamhet för att slå vakt om rättssäkerheten. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs angående ökade möjligheter för polisen att på lokal nivå disponera över budgetmedel. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att stärka polisens verksamhet genom bl.a. ny kommunikationsutrustning och ett fungerande datasystem. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att stärka kriminalvårdens program- och rehabiliteringsverksamhet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en översyn av hur kriminalvården nyttjar sina resurser. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av att samtliga vårdare inom kriminalvården kontinuerligt får vidareutbildning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att förbättra kvinnornas situation i fängelserna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en översyn av ett nytt bonussystem där de intagna blir belönade om de följer sitt behandlingsprogram. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att intagna som är spelmissbrukare skall få en meningsfull rehabilitering. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en individanpassad utveckling av kriminalvårdens programverksamhet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att omfattningen av kontrollåtgärder för att minska narkotika och alkohol inom anstalterna måste öka genom bl.a. fler urinprovtagningar och grundliga visitationer samt ökat antal narkotikahundar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av samverkan mellan kommunerna och kriminalvården när det gäller de s.k. § 34-placeringarna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en förbättrad utslussningssituation där den intagne vid frigivningen får hjälp, både före och efter frigivningen, med att skapa en ordnad tillvaro med försörjning, boende och sysselsättning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att se över ytterligare utslussningsalternativ. Det är viktigt att människor känner trygghet i samhället och att människors rättsmedvetande återspeglas i rättsväsendet. Likhet inför lagen är en regel som med kraft måste hävdas. En av rättsstatens viktigaste uppgifter är att forma gemensamma spelregler och säkra att de efterlevs. Att skydda medborgarna mot våld och övergrepp och att garantera individens rättssäkerhet är avgörande för tilltron till systemet. Ett stort förtroende för polis, åklagare, domstolar och kriminalvården från allmänhetens sida är en av hörnstenarna i ett fungerande rättssystem. Närhet mellan medborgarna och de rättsvårdande myndigheterna är viktig för att detta förtroende ska kunna skapas. har i en särskild kommittémotion angående rättstrygghet utvecklat sin syn på hela rättsväsendet. 5.1 En tillgänglig polis rapporter visar att antalet poliser som är i tjänst är lägst och kvällar då brottsligheten statistiskt sett är högst. Medborgarnas rätt till trygghet och säkerhet måste dock alltid gå först. Polisyrket kan innebära obekväma arbetstider för polisen och därför måste lönen anpassas och höjas efter dessa förhållanden. Medborgarna ska känna att de har tillgång till polis när de behöver den servicen. Dagens verklighet överensstämmer inte med denna önskan. Närpolisstationerna har i genomsnitt öppet och telefontid . Enligt BRÅs rapport har hälften av landets närpolisstationer öppet (efter ) någon vardag . av stationerna är öppna . granskade öppethållningstiderna bland polisstationer. Totalt studerades 18 län. , och fanns inte med i undersökningen då det primära syftet var att studera den polisiära närvaron utanför de större tätorterna. Resultatet av undersökningen var nedslående. var hela 24 av landets polisstationer stängda. ser vi fortfarande problem med hur polismyndighetens resurser fördelas över landet samt hur organisationen fungerar. Det finns på flera håll brister i resursanvändningen då schemalagd arbetstid inte stämmer överens med behoven samt då vakanta tjänster inte kan tillsättas. Andelen tjänstgörande poliser har minskat. Polisen måste jobba på de tider som de bäst behövs, och detta innebär att ett tillräckligt antal poliser måste tjänstgöra kvälls-, natt- och helgtid behövs och detta innebär att ett. Detta bör ges regeringen till känna. Polisväsendet måste vara flexibelt och snabbt kunna möta en ny situation på lokal nivå. Statsmakterna har att kontinuerligt följa denna utveckling och vid behov ingripa för att se till att polisorganisationen fungerar optimalt. För att detta skall vara möjligt är det en förutsättning att det finns tillgång till polis under dygnets alla timmar i varje kommun och, i de stora städerna, varje stadsdel. 5.2 Polis på landsbygden En regional klyvning av landet har skett vad gäller tillgång till polis. Det är glest med närpoliser på den svenska landsbygden. Det är den tydligaste slutsatsen av en undersökning gjord av som omfattar 66 närpolisområden i fem av landsbygdslän: , , , och . I genomsnitt finns det mindre än en närpolis per 1 000 invånare i de studerade närpolisområdena. Undersökningen av visar att det generellt sett är stora områden som skall bevakas av få poliser. Dessutom utökas redan stora bevakningsområden med ytterligare områden under helgkvällarna, då många närpolisstationer är obemannade. Under helgkvällar var den polisiära närvaron som lägst i /. Endast två närpoliser var i tjänst och de förväntades ansvara för en yta . Det är en yta som kan jämföras med till exempel () och (). De längsta avstånden fanns i närpolisområde där det är från polisstationen till gränsen. Som jämförelse kan nämnas att det är mellan och samt att det är mellan och . Dessa faktorer gör att antalet poliser som kan eller bör vara i yttre tjänst under helgkvällar eller nattskift är mycket begränsat och på så vis står vissa områden under mycket starkt tryck under dessa tider. Därför haltar också schemat för helgbemanningen och konsekvensen blir att vissa områden vissa helt måste förlita sig på polis från centralort. Förändringar i samhället, bland annat till följd av urbanisering, har lett till ökad tillgång på stöldbegärliga objekt och minskad social kontroll. Förändringarna påverkar olika delar av landet på skilda sätt. De strukturella förändringarna skiljer sig kraftigt åt mellan exempelvis Stockholmskommuner och Norrlandskommuner. Till en viss del är det självklart att det finns variationer mellan landets kommuner när det gäller brottsnivå, förändringar i antalet brott och brottsstruktur. En stor del av variationen förklaras givetvis av skillnader i antalet invånare i kommunerna. Bland kommuner med högst brottsnivåer finns nästan bara större städer och bland de med lägst brottsnivåer nästan bara landsbygdskommuner. Det är så att områden med många invånare och en relativt sett högre brottslighet, generellt sett också har fler poliser. Ju större en tätort är, desto fler brott begås per invånare. Beräkningar tyder på att om andelen tätortsboende i ett län ökar med en procentenhet, så ökar antalet anmälda brott per invånare . Detta betyder inte att polisresurserna ska koncentreras enbart till de större orterna på bekostnad av de mindre. Som boende på landsbygden ska man kunna känna sig trygg. Man ska inte behöva vänta i på att polisen ska komma. För att möta glesbygdens speciella problem med långa avstånd är det av vikt att det vid fördelningen av polisresurser inom landet även tas hänsyn till glesbygdens förhållanden. Tyvärr väljer regeringen en annan väg genom att föreslå att ordningsvakter skall komplettera poliser i landsort vid bland annat ordningsstörning och avspärrningar av brottsplatser. Vi accepterar inte dessa planer på att ordningsvakter skall bli andra klassens poliser. Regeringen förespråkar uppenbarligen en kraftfull regional klyvning även på rättsväsendets områden. anser i motsats till regeringen att alla medborgare har lika rätt till en trygg tillvaro oavsett var i landet man befinner sig. Det handlar om något så enkelt som lika villkor. Vad som ovan anförts om att det vid fördelningen av polisresurser inom landet även ska tas hänsyn till glesbygdens förhållanden bör ges regeringen till känna. Polisen i landsbygdsområden ska ha möjlighet till en flexiblare lösning vad gäller arbetsplatsens lokalisering. Som ovan nämnts finns ett flertal polisområden som är väldigt stora. Polishuset kan ligga väldigt långt borta från en brottsplats och poliserna kan bo långt borta från polishuset. Tiden som går åt för polisen att först ta sig till polishuset för att hämta sin utrustning för att sedan ta sig till brottsplatsen kan användas bättre. Har polisen möjlighet att ha en del av sin utrustning, sin materiel och sin polisbil hemma i garaget kan utryckningstiden förkortas avsevärt. En förkortad utryckningstid skulle troligen uppfattas positivt av medborgarna. Vad som ovan anförts angående en förkortad utryckningstid bör ges regeringen till känna. Kunskaper som finns hos polisen om brott och ordningsproblem skall användas för att angripa och förebygga sådana problem i det lokala samhället. Det var syftet med närpolisreformen resultatet blev något helt annat. En fungerande närpolis möjliggör att polisens arbete i högre grad kan utformas efter lokala behov och förutsättningar. Möjligheterna för polisen att förebygga och förhindra brott ökar därmed. Dagens rättspolitik hindrar tyvärr denna utveckling. Närpoliserna måste vara synliga och därmed vara ute i samhället så mycket som möjligt inom sitt närpolisområde. Det är därför angeläget att inte närpolisernas tid upptas av för mycket inre tjänst. En annan angelägen åtgärd för att stärka närpolisreformens genomslag är att begränsa närpolisens ansvar för utryckningsverksamhet. En av intentionerna bakom närpolisreformen var att närpolisen skulle ha ett begränsat utryckningsansvar, för att planerade aktiviteter skulle kunna genomföras på ett effektivt sätt. Erfarenheterna från visar emellertid att närpolisen ofta får rycka in och förstärka utryckningsverksamheten. Detta bidrar till att många närpolistjänster inte är besatta, vilket i förlängningen innebär att förutsättningarna för närpolisreformen allvarligt rubbas. Närpolisen och dess problemorienterade arbetssätt spelar en viktig roll i det brottsförebyggande arbetet av flera skäl. Det problemorienterade arbetssättet innebär bland annat att närpolisverksamheten skall bedrivas i samverkan med dem som bor och verkar i området samt att de poliser som är verksamma i närpolisområdet skall arbeta mot brotts- och trygghetsrelaterade mål, där varje polis tilldelas ett personligt ansvarsområde. Arbetssättet innebär vidare att arbetet skall inriktas mot vardagsbrottsligheten inom närpolisområdet, mot de där förekommande ordningsproblemen samt i synnerhet mot vålds- och narkotikabrott. Vad som ovan anförts om närpolisens betydelse mot vardagsbrottsligheten, mot de där förekommande ordningsproblemen samt i synnerhet mot vålds- och narkotikabrott bör ges regeringen till känna. En fungerande närpolisverksamhet är nämligen ett av de viktigaste vapnen i kampen mot våldsbrottsligheten, då speciellt ungdoms- och gängvåld, och därför skall ungdomsbrotten så långt som möjligt handhas av närpolisen. Närpoliser har större förutsättningar att arbeta problemorienterat än kollegor med primärt ansvar för utryckningsberedskap. De arbetar dessutom med all typ av polisverksamhet, vilket ger dem många olika verktyg att lösa problemen i närområdet. Då de är stationerade i närområdet har de goda möjligheter att bygga upp kontakter med lokala institutioner, organisationer och allmänheten. God personkännedom mellan polis och allmänhet är värdefull, då det ger möjlighet för naturliga kontakter att utvecklas. Närpoliser har ofta god kunskap om situationen i sitt arbetsområde. De känner ofta till vilka ungdomar som är eller ligger i riskzonen för brottsligt beteende. är det tyvärr många närpoliser som säger upp sig eftersom de är så besvikna på att närpolisidén håller på att haverera. Närpoliser har naturliga möjligheter att ta kontakt med ungdomar och arbeta brottsförebyggande. I detta arbete är det viktigt att de tar föräldrar till hjälp. Med en ökad satsning på närpolisverksamhet, som vi förordar, blir också förutsättningarna större för samarbete mellan familjen, skolan, andra myndigheter och polisen. Det är av största vikt att besök av polis blir ett naturligt och positivt inslag i undervisningen och det dagliga livet på våra skolor. Antalet innevånare i närpolisområdena får inte vara för stort även om utvecklingen går åt det hållet. I ett stort område finns det liten möjlighet för närpolisen att få den personkännedom som utgör basen för verksamheten. Det måste göras noggranna områdesanalyser för att bestämma hur stort område en ensam närpolis kan klara av. Det avgörande för denna bedömning måste dock vara strukturen på ansvarsområdet och de problem som där finns att lösa. Närpolisverksamheten måste bli den naturliga basen för all polisverksamhet. Det är av största vikt att närpolisverksamheten prioriteras även i ett kärvt ekonomiskt läge för polisen. Vad som ovan sagts om att närpolisverksamheten ska bli den naturliga basen för all polisverksamhet bör ges regeringen till känna. För det första måste antalet poliser öka. finns cirka 16 000 poliser. Antalet poliser har minskat . Med regeringens politik kommer dessutom antalet poliser att minska ytterligare från dagens nivå. Ökningen av antalet poliser är ett långsiktigt projekt. I ett första steg vill utöka antalet poliser med 2 000 stycken. På anser vi att antalet poliser borde öka till 20 000. Förutom att antalet poliser ska ökas vill vi även se rätt polis på rätt plats. Med regeringens politik kommer antalet poliser att minska ytterligare från dagens nivå. Till detta kommer att rekryteringsbehovet påverkas av den relativt höga medelåldern inom poliskåren och en förväntad ökad rörlighet bland främst yngre poliser. Rekryteringen av poliser bör därför öka väsentligt. Kapaciteten på polisutbildningarna i , och måste därför utnyttjas maximalt, och det bör även inrättas ytterligare en fjärde polishögskola i närheten av någon befintlig högskola eller universitet. Detta bör ges regeringen till känna. Antalet poliser har minskat , detta trots att kriminaliteten har ökat och blivit grövre. Det säger sig själv att rekryteringen av poliser bör öka betydligt. Poliskåren har en hög medelålder och det förväntas en stegrad rörlighet bland yngre poliser. Det måste vidare till en stor satsning med att rekrytera poliser med invandrarbakgrund. Antagningsenheten vid polishögskolorna måste ges ökade förutsättningar att anta aspiranter som reflekterar det samhälle de verkar i. är det en alldeles för liten andel av de cirka 16 000 poliserna som har invandrarbakgrund. Av de 432 sökande som har antagits till polisutbildningen har invandrarbakgrund. En del av ungdomsbrottsligheten begås av ungdomar från invandrartäta områden. Skall det brottsförebyggande arbetet bli lyckosamt så krävs det att polisens sammansättning speglar aktuella områden. Vad som ovan anförts om vikten av fler poliser med invandrarbakgrund bör ges regeringen till känna. sköts antagningen till polisutbildningen av och . Det vore naturligt om blev mer delaktig i denna process, framförallt i den avslutande delen när provet i svenska, de fysiska proven och psykologsamtalen är avklarade. Det vore värdefullt om det även deltog någon som inte är polis i de avslutande samtalen. Därför anser vi att antagningsförfarandet till polisutbildningen bör bli föremål för översyn. Detta bör ges regeringen till känna. Den så kallade karriärstegen för poliser måste vidareutvecklas. För att inte riskera att många poliser slutar bör det finnas möjlighet att avancera inom polisyrket. De poliser som på ett föredömligt sätt visar resultat inom sitt område måste ha en chans att bli befordrade. Som det är måste man ha en juristexamen för att ha en chans att avancera inom poliskåren. Detta gäller framförallt i de högre chefsstegen. Poliser som inte har denna examen kan bara avancera till en viss nivå. För att se till att lämpliga poliser får möjlighet att avancera inom polisen så bör det utformas fler och mer omfattande utbildningssteg. Det medför att poliser som genomgått befordringsutbildning skall ha möjlighet att kliva uppåt inom den polisiära karriärstegen. Vad som ovan anförts angående ökade möjligheter att avancera inom polisyrket bör ges regeringen till känna. De operativa ledningsfunktionerna centraliseras och minskas i alla län. Detta är oacceptabelt. Den reform som polisstyrelserna genomgått förefaller inte ha fått något genomslag. Styrelserna verkar ha fått ett ökat ansvar men minskade befogenheter. Ansvarsområdena verkar bara bli större. Med tanke på att gått med det nya systemet är det att se över hur det demokratiska inflytandet fungerar inom våra polisstyrelser. Detta bör ges regeringen till känna. Polisväsendet behöver på många håll ett tydligare och effektivare ledarskap. Dessutom krävs en betydligt bättre målstyrning än vad som är fallet . Ledningsansvaret för cheferna i de olika polisdistrikten måste tydliggöras. Detta gäller även för . Chefskapet mste bli modernare och utmärkas av öppenhet och delaktighet. Därför måste fler ledarskapskurser inom polisen genomföras. Detta bör ges regeringen till känna. Polisens arbetsuppgifter bör renodlas på så sätt att polisen kan ägna sig åt det man är bra på, dvs att sköta de polisiära uppgifterna, medan civilanställda ägnar sig åt att sköta den dagliga praktiska och administrativa delen av arbetet. Som exempel kan nämnas polisens svårighet att prioritera miljöbrotten på grund av den höga arbetsbelastningen. På detta område, liksom på många andra områden, bör polisen i ökad omfattning kunna ta hjälp av civilanställda för att effektivisera verksamheten. Ett ökat antal civilanställda inom polisen bör därför eftersträvas. Detta bör ges regeringen till känna. Det vore också värt att undersöka om inte vissa av polisens arbetsuppgifter av mer administrativ karaktär kan flyttas till andra myndigheter. Detta gäller t ex trafikövervakning, vissa sjöbevakningsuppgifter, hanteringen av viltolyckor, trafikolyckor utan personskador, utställande av pass och dylikt. En utredning som belyser dessa frågor bör tillsättas. Detta bör ges regeringen till känna. Det har visat sig att kvaliteten på brottsutredningarna försämrats . Därför är det angeläget att polisen ständigt följer upp och utvecklar brottsutredningsverksamheten. Det behövs fler utredare inom polisen. är medelåldern oroväckande hög bland utredarna. Erfarenheterna från de modeller för kvalitetssäkring av brottsutredningar som finns bör i högre utsträckning tas tillvara och spridas inom polisen. Ett annat viktigt led i att kvalitetssäkra brottsutredningar och slå vakt om rättssäkerheten är att utveckla förhörstekniken och förhörsmetodiken. Vad som ovan anförts om att kvalitetssäkra polisens brottsutredningsverksamhet bör ges regeringen till känna. och tecknade ett utvecklingsavtal för polisen. Målet med avtalet är att polisverksamheten ska präglas av högre effektivitet, bättre kvalitet och högre grad av måluppfyllelse. Ett annat syfte med utvecklingsavtalet är att besluten flyttas ut på lokal nivå. anser att polis på lokalnivå vet bäst vilka problem som finns och hur dessa bäst löses. Därför bör polisen på lokal nivå själv bestämma och ansvara för resursfördelningen. Vi vill alltså ge den lokala polisen en klumpsumma som de själva förfogar över, eftersom vi anser att de har kunskaperna och förutsättningarna att veta hur dessa pengar bäst fördelas för att nå bästa möjliga resultat. Detta bör ges regeringen till känna. För att polisen skall kunna utföra ett bra jobb så måste deras arbetsmiljö vara acceptabel.