ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GQ02So380 · 2002-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av jämnare och bättre arbetsvillkor för kvinnojourer. I många olika sammanhang lovordas kvinnojourernas arbete som viktigt. Vid en genomlysning av under vilka villkor kvinnojourerna har att verka, slås man av de ojämna villkor som gäller. Det finns 60 kommuner som inte ger en enda krona i bidrag till någon kvinnojour, varken i den egna kommunen eller till grannkommunen. Det är av landets kommuner. Utöver de kommuner som inte ger någonting i bidrag finns ett ganska stort antal kommuner som ger mindre än en krona per invånare. 47 kommuner ger från och upp till per invånare. Det innebär att av kommuner ger per invånare för att stödja våldsutsatta kvinnor. Arbetet med misshandlade kvinnor och deras barn är i huvudsak ett samhälleligt ansvar men utförs i praktiken till stor del av kvinnojourerna. Regeringen bör i sina kontakter med kommunerna och uppmärksamma kvinnojourernas behov av jämnare och bättre arbetsvillkor. Det är angeläget att kommunerna ger det stöd som är nödvändigt för att kvinnojourerna ska kunna fungera som väl fungerande komplement till kommunernas verksamhet. I alltför hög utsträckning har arbetet med att skydda och stödja misshandlade kvinnor lämnats över på ideella kvinnojourer. Det är hög tid att kommunerna utbildar sin personal och utvecklar bra samverkansformer så att kvinnor och deras barn kan lita på att de får det stöd och skydd de behöver för att undkomma fortsatt våld. Regeringen bör ge Nationella rådet för kvinnofrid eller annan lämplig myndighet i uppdrag att närmare studera kommunernas stöd till kvinnojourerna och tillse att kommunerna gemensamt med övriga myndigheter bemötede misshandlade kvinnorna och deras barn på ett kompetent och rättssäkert sätt.
mot · GQ02So381 · 2002-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om hemtjänst och hemsjukvård. I kommuner med många sommargäster har kostnaderna för hemtjänst och hemsjukvård blivit en betungande utgift. Kommuner som drabbas särskilt hårt är de som ligger nära stora orter och som har ett högt antal fritidshus. Problemet är inte bara av ekonomisk karaktär utan även en fråga om kvalitét för både vårdtagare och personal. I tider av stora sjukskrivningar av personal i offentlig sektor kan det inte vara rätt att behöva be personalen att arbeta övertid och inte kunna ta ut full sommarsemester. I många fall får även bemanningsföretag anlitas. Detta ger inte den kontinuitet och trygghet som våra vårdtagare har rätt att få. Något som också blir allt vanligare är att äldre personer vistas långa tider, från tidig vår till sen höst, i sina sommarhus och då således belastar vistelsekommunen halvårsvis med omvårdnadskostnader. Då det är lagstyrt att man ska ge den aktuella omsorgen omgående, finns inte heller något utrymme för förändring i kommunen. Detta bör ses över, då det är en övervältring av kostnader och ett överutnyttjande av sommarkommunens personal. Det bör kunna jämställas med kostnader för sjukvård utanför det egna . Medborgarna ska ha full frihet men kostnaderna ska ligga där personerna betalar sin skatt. Detta är ett problem, framför allt i de mindre kustkommunerna, som man ännu inte tagit på fullt allvar.
mot · GQ02So382 · 2002-10-23 00:00:00 — EU standard för allergisanering tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att verka för en EU-standard när det gäller allergimärkning av hotell. finns ingen EU-standard, eller gemensam symbol och märkning för allergisanering av fastigheter. Det saknas även en specificering över vad begreppet allergisanerade rum innebär. EU har som grund att föra de europeiska folken närmare varandra, och vi reser alltmer både privat och i tjänsten. Resorna innebär ofta boende på exempelvis hotell eller pensionat. Att besöka olika länder, för arbete eller semester, måste vara en möjlighet för alla. Gruppen allergiker växer av alla barn som föds i har någon form av astma eller allergi. För att göra semesterresan till den dröm den borde vara, eller tjänsteresan möjlig, borde gemensamma regler eller gemensam symbol för vad som ingår i allergisanering harmoniseras inom EU. Varför det inte finns en gemensam standard torde bl.a. bero på att medlemsländerna ser på inomhusmiljöfrågor på olika sätt och prioriterar dem olika. Med anledning av ökad förekomst av allergier och annan överkänslighet vore det en bra början om man inom EU kunde ena sig om en standard för allergisanerade uthyrningsrum. Att man , i de flesta EU-länder, får ett rökfritt hotellrum när man vid bokningen beställer allergisanerat är självklart. Men i många av våra europeiska huvudstäder finns exempelvis inga hotellrum utan heltäckningsmattor att tillgå. Trots det uppger man att rummen är allergisanerade. Semester- eller tjänsteresan blir en mardröm för många eftersom våra mått på allergisanering är olika. Det är dock vetenskapligt bevisat att kvalster och fukt i alla former framkallar allergi och att bygga en allergimärkning utifrån vetenskapliga rön vore en bra början.
mot · GQ02So383 · 2002-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att utvidga lex . kom till efter att en undersköterska hade anmält svåra missförhållanden på ett vårdhem där hon arbetade. Lagen innebär att anställda inom vården har skyldighet att rapportera sådana missförhållanden. har det dock visat sig att lagen inte gäller alla grupper som är beroende av offentlig omsorg. Lagen omfattar till exempel inte dem som berörs av LSS lagen om stöd och service till funktionshindrade. Till dessa grupper hör bland annat utvecklingsstörda och funktionshindrade barn i familjehem. LSS innehåller ingen motsvarighet till lex . Psykiska eller fysiska övergrepp inom exempelvis gruppboende kommer till myndigheternas kännedom, trots att det är känt att övergrepp förekommer. Länsstyrelserna, som är ansvariga för att kontrollera att lagen efterlevs, har uttryckt att anställda ska reagera på oegentligheter även om lagen inte uttryckligen kräver detta. Enligt min mening är länsstyrelsernas uttalanden inte tillräckligt. Det är heller inte tillräckligt att verksamhetscheferna talar om för personalen att de bör följa lex , som länsstyrelserna menar. Lagen måste förtydligas så att det klart framgår att lex gäller även de verksamheter som regleras i LSS.
mot · GQ02So384 · 2002-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en uppföljning av kvinnofridsbeslut. När fattade sitt beslut om kvinnofrid 1998 gavs en rad uppdrag åt olika myndigheter. En hel del har hänt som förbättrat arbetet med misshandlade kvinnor, men mycket återstår fortfarande. Så har t ex många av kommunerna trots sitt särskilda ansvar att arbeta med att stödja och hjälpa misshandlade kvinnor ännu inte arbetat fram de kommunala handlingsprogram som förutsatte. Nödvändig fortbildning av berörda personalgrupper har påbörjats, men betydligt mer skulle kunna göras. De olika högskoleexamina som skulle kompletteras med kunskap om kvinnomisshandel har ännu inte förändrats. Den nationella kristelefonen har inte inrättats trots att utrett och lämnat förslag till regeringen om hur en sådan kan organiseras. Mycket har hänt på området , men det återstår en hel del att göra av det som beslutade i sitt kvinnofridsbeslut. Regeringen bör därför följa upp och vidta de åtgärder som behövs för att besluten ska genomföras.
mot · GQ02So385 · 2002-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att nikotinläkemedel bör finnas hos apoteksombud. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att en utredning bör göras för att se över möjligheten att sälja nikotinläkemedel där tobaksvaror säljs. Tre av tio tobaksanvändare planerar att sluta röka . Det visar en gallupundersökning som gjorts på uppdrag av . Den absolut vanligaste anledningen till att man vill sluta röka och snusa är oro för hälsan. De flesta har försökt sluta tidigare. Drygt var femte avser att använda eller använder redan någon form av nikotinläkemedel. När man jämför bostadsorter ser man att det är vanligast att de som bor på landsbygden planerar att sluta röka eller snusa. vet vi att tillgängligheten på nikotinläkemedel är begränsad. Tobak säljs på 34 000 inköpsställen runt om i landet medan nikotinläkemedel endast kan köpas på apotek eller hos apoteksombud. Många medborgare har långt till och/eller apoteksombudet. Av den anledningen bör man underlätta för de personer som beslutat sig för att leva ett hälsosammare liv och tillåta att nikotinläkemedel får säljas där man kan köpa tobak och cigaretter. Viktigt att komma ihåg är också att röksuget ofta kan komma och då har inte eller apoteksombudet öppet. Det innebär att det är problem även för dem som bor nära dessa ställen att få tag i nikotinläkemedel. Beslutet att sluta röka tas efter långt övervägande, men abstinensbesvären kommer akut. Därför bör nikotinläkemedel kunna köpas på alla ställen där man kan köpa tobaksprodukter. En utredning bör göras om det är möjligt att sälja nikotinläkemedel på de ställen där man säljer tobaksvaror.
mot · GQ02So387 · 2002-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att Allmänna arvsfondens bidragsgivning även skall omfatta projekt som bedrivs av organisationer som arbetar med att stärka och förbättra livssituationen för utsatta människor. I Allmänna arvsfondens bidragsgivning är följande två målgrupper prioriterade: Verksamhet till stöd för funktionshindrade (handikapporganisationerna). Verksamhet för barn och ungdom. Därutöver kan regeringen besluta om riktade bidrag till verksamhet inom samhällsområden som regeringen anser särskilt angelägna. I och med begränsningen att medlen endast får användas för projekt för dessa målgrupper utestängs andra organisationer som bedriver för samhället angelägen verksamhet från möjligheterna att få stöd ur arvsfondens medel. Det kan vara organisationer som arbetar med åldersblandad verksamhet eller som når grupper inom område, där många av deltagarna har sociala funktionshinder. De ekonomiska och sociala skillnaderna, som växt , har skapat en grupp människor som tvingas leva under ekonomiskt svåra förhållanden. De är ofta beroende av både ekonomiskt och annat stöd från kommunernas socialtjänst. har beslutat att ha som mål att halvera antalet hushåll som är beroende av försörjningsstöd. Ett stöd till verksamhet som bedrivs av organisationer och folkrörelser på det sociala området skulle kunna bidra till att människor stärks och bättre kan ta tillvara sina sociala rättigheter och därmed minska beroendet av ekonomiskt bistånd och annat stöd genom .
mot · GQ02So388 · 2002-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av att implementeras i hela samhället. var ett av de drivande länderna vid utformningen av och en av de första nationer som ratificerade den. I vårt land trädde konventionen i kraft . Regeringen har, i Nationell strategi för , föreslagit att konventionen på olika sätt bör tas upp i utbildningar för de yrkesgrupper som ska arbeta med barn (detta för att genomföra FN:s konvention om barnets rättigheter). Det är angeläget att får genomslag hos den personal som träffar barnen. Konventionen utgår ifrån att barndomen har ett värde i sig och att barn är en utsatt grupp i samhället med särskilda behov av omvårdnad och skydd, som också innefattar ett rättsligt skydd. Konventionen tillerkänner barn grundläggande medborgerliga, politiska, ekonomiska och kulturella rättigheter. Den bygger på fyra principer: att barnet har rätt till likvärdiga villkor, att barnets bästa ska beaktas vid alla beslut, att barnet har rätt till liv och utveckling, att barnet har rätt att säga sin mening och få den respekterad. Det är nu anslöt sig till . Ändå är det alltför många inom viktiga yrkesgrupper som kommer i kontakt med barn, t.ex. lärare och jurister, som inte känner till vilka rättigheter barn har enligt . Okunskapen är stor om innebörden i och tillämpning av denna. Att regeringen föreslagit i den nationella planen att konventionen bör tas upp i utbildningar, har i praktiken tolkats som att man inte måste ta upp den. (Snarare har det tolkats som bör ej tas upp). Okunskapen leder till att barns rättigheter kränks i vårt samhälle. Detta innebär skyldigheter för oss vuxna att gemensamt se till att genomföra FN:s konvention om barnets rättigheter i ord och handling. För att vi i ska leva upp till intentionerna i behövs kunskap om som en obligatorisk del i utbildningar för alla yrkesgrupper som kommer i kontakt med barn. Ordet bör i den nationella planen ska bytas ut mot ska. Barn måste göras delaktiga i sina rättigheter och därför måste man skriva in undervisning i i läroplanerna så att barnen får kunskap om konventionen. Önskvärt är också att göra tillgänglig för alla på olika språk, på kassett och i punktskrift.
mot · GQ02So389 · 2002-10-23 00:00:00 — Rättvis fördelning av statsbidragen till tolkservice för döva tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att statsbidragen till tolktjänster för döva bör fördelas med hänsyn till behoven i respektive län. fattade 1993 beslut om särskilda statsbidrag till tolktjänster för döva. Statsbidragen utgick till landstingen med syfte att kompensera landstingen för deras merkostnader för ett utökat uppdrag samt att möjliggöra huvudmännens fortsatta utveckling av tolktjänsten. I avvaktan på andra fördelningsnycklar fördelades statsbidragen i relation till folkmängden. Det senare innebär en allvarlig snedfördelning av statsbidragen. Vissa län har ett fåtal döva medborgare och får ett inte föraktligt överskott på statsbidragen. av landets döva är bosatta och behöver sin service i län. Bakom det ligger ställning som centrum för många skolor för döva och hörselskadade och andra resurser som har samband med dessa. Ändå får inte av statsbidraget till tolkservice. Statsbidraget beräknas i princip efter befolkningsandel, men med ett mycket begränsat tillskott, som efter tidigare riksdagsuttalande gjorts till förmån för . Detta är dock långt ifrån tillräckligt. Antalet beställda/utförda tolkuppdrag i län uppgår, enligt senaste mätning , till av det totala antalet. Behovet av tolkservice är stort och antalet beställningar har ökat mycket kraftigt. 1995 var 1 200 döva personer boende i länet. Antalet beställningar av tolkuppdrag uppgick då till 3 324. hade antalet döva personer i länet ökat till 1 500 (ökning ). Antalet beställningar uppgick då till 9 989, en ökning (!) Det är en positiv utveckling, som visar att döva personer i allt större grad blir varse sina rättigheter och använder sig av en viktig service, men det ökar också trycket på ett landsting som som har en hög andel döva medborgare i sin befolkning. Det ansvaret bör delas solidariskt. Antalet döva ökar i län, då bland annat utbildningsmöjligheterna är goda i länet. Utvecklingen bejakas i vårt län, men det är angeläget att också staten tar sin del av ansvaret för de ökade kostnaderna för tolkservicen i länet. Inflyttningen av barndomsdöva till innebär att kostnaderna minskar i andra län. En statlig utredning, Stimulera eller finansiera, har lagt fram sina förslag om statsbidragens fördelning. Utredningen har i svepande och allmänna termer avstått från att göra en bedömning av behovet av tolktjänster i olika delar av landet. Man anser behovet av tolktjänster för svårt att mäta och tar över huvud taget inte tag i den speciella problematik som finns i län. Det är allvarligt. Det finns en stark ambition att erbjuda en god miljö för döva och hörselskadade i län. Den måste få stöd av ett statsbidragssystem, som tar hänsyn till de speciella åtaganden länet har. Det kan inte heller vara rimligt att ganska stora statsbidragsbelopp utgår till län som inte har kostnader som motsvarar ens statsbidragets. Behoven av träffsäkerhet ökar också i takt med att behoven för varje enskild medborgare ökar. Vi föreslår därför att statsbidragen fördelas i förhållande till behoven av tolkinsatser i de olika landstingen.
mot · GQ02So391 · 2002-10-23 00:00:00 — Skyldighet att visa utdrag ur belastningsregistret tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om lagstadgad skyldighet att visa utdrag ur belastningsregistret för den som yrkesmässigt jobbar med barn och unga. I skollagen anges att personer som söker arbete med barn och unga skall lämna utdrag ur belastningsregistret. Syftet är att förhindra anställning av personer som kan befaras vara olämpliga att arbeta med barn. Troligen innebär den nya regeln att personer som förekommer i belastningsregistret avstår från att söka arbete i sådan verksamhet där redovisningsplikten finns. Det kan inte uteslutas att dessa personer söker sig till annan verksamhet för att komma i kontakt med barn och unga. Barn kan av samhället omhändertas av olika skäl enligt särskild lagstiftning. Funktionshindrade barn kan beviljas särskilda insatser såsom personlig assistent, vistelse på korttidshem m.m. Barn är alltid i beroendeställning och utlämnade till de vuxna som finns runtom dem. Vissa vuxna utnyttjar barns utsatthet genom att utsätta barnen för övergrepp av skilda slag. När samhället omhändertar eller beviljar andra omvårdande insatser för barn är det viktigt att barnen inte riskerar att utsättas för övergrepp eller annan kränkande behandling. Huvudregeln vid anställning i arbete med barn och unga skall vara att all personal som yrkesmässigt arbetar med barn och unga oavsett huvudman skall omfattas av skyldigheten att visa utdrag ur belastningsregistret. För att förhindra att personer som kan antas vara olämpliga i arbete med barn bör socialtjänstlagen och annan aktuell lagstiftning kompletteras med en liknande regel som skollagen vad gäller skyldighet att uppvisa utdrag ur belastningsregister innan anställning kan ske. Lagändringarna bör medge att redan anställd personal på anmodan från arbetsgivaren har att uppvisa sådant utdrag ur samma register.
mot · GQ02So392 · 2002-10-23 00:00:00 — Anhöriga till brottslingar och missbrukare tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att tillsätta en utredning med uppdrag att utreda behovet av ett ökat stöd till anhöriga till brottslingar och missbrukare. Att vara sammanlevande med eller barn till en person med brottsligt beteende eller missbrukarproblem innebär ofta social utsatthet. Omgivningens reaktion på en brottslings eller missbrukares beteende smittar ofta över även på den närmaste familjen som kan uppleva utstötthet. Ekonomiskt blir situationen ofta svår Partner och barn kan uppleva blandade känslor av vrede, skuld och kärlek till missbrukaren eller brottslingen. Ofta är det svårt att hantera dessa känslor på ett bra sätt, något som kan leda till olika former av psykisk ohälsa. Självbilden hos anhöriga kan ofta vara både komplicerad och destruktiv och leda till beteenden som skadar den anhörige. Partner till missbrukare eller brottslingar stannar ofta kvar i förhållanden som leder till att de utsätts för både fysisk och psykisk skada. Känslor av att svika, dålig självbild eller fåfängt hopp om en bättre framtid kan vara orsaker till att partnern lever kvar i ett förhållande denne egentligen borde lämna. Den utsatthet som barn till missbrukare och brottslingar lever i, kan leda till att barnet själv hamnar i missbruk eller brottslighet. Det är uppenbart att anhöriga till brottslingar och kriminella kan vara i behov av en rad olika former av stöd. Det kan handla om kurativ verksamhet, samtalsterapi eller andra former av psykiskt stöd, ekonomisk rådgivning, hjälp att skapa eller komma i kontakt med anhöriggrupper där man kan möta och samtala med människor i samma situation som en själv. Möjligheterna för nära anhöriga till missbrukare och brottslingar att erhålla kvalificerat stöd och professionell hjälp är dock begränsade. Det är svårt att få fram uppgifter på om det stöd som erbjuds är tillräckligt och om det är rätt utformat. Det är min bestämda uppfattning att ett utökat professionellt stöd till de anhöriga både kan lindra mänskligt lidande och spara offentliga kostnader genom att undvika socialt destruktiva beteenden . En utredning med syfte att undersöka behovet av ett utökat stöd till missbrukares och brottslingars nära anhöriga och föreslå förändringar i stödet om behov föreligger, bör därför tillsättas.
mot · GQ02So393 · 2002-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kvinnojourer. Kvinnor är ibland i en utsatt situation. Det kan vara svårt för många att reda ut sin situation och komma undan sin plågoande. Här spelar kvinnojourerna en stor roll i många kvinnors liv. De erbjuder en tillflyktsort och en plats med kvinnofrid. Det ekonomiska stödet minskar till kvinnojourerna från våra kommuner och i en del fall har det försvunnit helt. Andra kommuner har villkorat bidragen. Kvinnojourerna måste erbjudas ekonomiskt stöd för att vara i stånd att driva en kontinuerlig verksamhet. En förutsättning för många kvinnor har varit att de har möjligheten att vara helt anonyma, vilket är en komplex fråga som borde utredas mera. Kvinnojourerna måste också ligga inom en viss radie av kvinnornas normala bostadsort, då de ofta har sina barn med sig inom jourverksamheten. Barnen får inte tappa kontakten med sin förskola eller skola under vistelsen i kvinnojouren.
mot · GQ02So395 · 2002-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att se över möjligheterna till förändringar i bilstödsreglerna. Bilstöd kan beviljas personer med svåra funktionshinder. Syftet med bilstödet är att ge funktionshindrade möjligheter att kunna arbeta eller på annat sätt delta i samhällslivet på likartade premisser som friska medborgare. Kriterierna för bilstöd är hårda. Det krävs väsentliga förflyttningssvårigheter och/eller avsaknad av möjlighet att använda allmänna kommunikationer. Många funktions-hindrade vittnar om den frihet och möjlighet till ett självständigt liv som bilen ger. Vid förflyttningssvårigheter som av ej bedöms som väsentliga avslås ansökan och den funktionshindrade är hänvisad till färdtjänst. Bilstöd beviljas för inköp av bil och anpassning för att den funktionshindrade skall kunna bruka den. I de fall någon redan har en bil och inte uppfyller kraven för bilstöd vad gäller väsentliga förflyttningssvårigheter saknas möjlighet till anpassning av mindre art. En anpassning som dock skulle göra det möjligt att använda bil. En generösare inställning till bilstöd skulle göra det möjligt för fler människor att på sina egna villkor ta del i samhällslivet. Sannolikt skulle antalet färdtjänstresor minska och totalkostnaden för samhällsbetalda resor därmed bli lägre.