mot · GQ02Sf331 · 2002-10-23 00:00:00 — Analyser av och forskning kring hälsoutvecklingen har ofta begränsats till specifika kvinnosjukdomar och psykiska problem. Folkhälsoarbetet måste vidgas för att belysa kvinnors situation ur andra perspektiv. Vad som ovan anförts om kvinnoperspektivet i folkhälsoarbetet bör ges regeringen till känna. 6.3 Livsmiljön inte bara arbetsmiljön orsakar ohälsa Självfallet är människors arbetsvillkor en viktig orsak till de ökade sjukskrivningarna. Ökad stress och en arbetssituation som man känner att man har svårt att påverka är en viktig förklaring till att just den offentliga sektorns personal är så hårt drabbad. Men förklaringen är mer komplex än att arbetsmiljön generellt sett försämrats. Människor som äter onyttigt, dricker och röker för mycket och motionerar för lite har en betydligt sämre hälsa en människor som har en hälsosam livsstil. Inte minst spelar livsstilen en stor roll för människors förmåga att orka igenom hela arbetslivet. Den stress många människor känner i arbetslivet kan också ha sina orsaker i förhållanden utanför arbetslivet. Dålig ekonomi, svårighet att hinna med sina barn, relationsproblem eller sociala problem i familjen bidrar också till en större risk för sjukskrivning. Många människor särskilt bland dem som har små ekonomiska marginaler känner en stor vanmakt i dagens samhälle. Att stärka dessa människors sociala och ekonomiska situation och att öka deras självbestämmande genom exempelvis sänkta skatter och ett förbättrat stöd till barnfamiljerna minskar risken för att social och ekonomisk stress tar sig uttryck i sjukskrivningar. Att stärka familjerna minskar också risken för relationsproblem. Den kraftiga ökningen av sjukskrivningarna och särskilt långtidssjukskrivningarna speglar säkerligen att många människor mår dåligt i dagens samhälle. Ändå kan man inte utesluta att attityden till att sjukskriva sig har förändrats. Det är möjligt att en del människor uppfattar ramarna för vad som är legitim grund för sjukskrivning som vidare än vad som avsågs vid försäkringens inrättande. Det torde vara en angelägen uppgift att hitta andra och mer verkningsfulla metoder att motverka depressioner och olust än att acceptera sjukskrivning som enda lösning på dessa problem. Som ovan påpekats spelar den samlade livssituationen och livsstilen en stor roll för ohälsan. Det finns sannolikt stora folkhälso- och livskvalitetsvinster att hösta in genom att arbeta med attityder till framför allt motion och kosthållning. En förklaring till den snabbt ökande ohälsan bland unga löntagare är en otillräcklig fysisk träning i ungdomsåren. Att utveckla friskvårdens, idrottens och hemkunskapens utrymme i skolan är därför en långsiktig åtgärd för en bättre folkhälsa, något vi berör i en annan motion. Försöksverksamhet i bl.a. visar att offensivt upplysningsarbete från sida verksamt kan bidra till att öka människors kunskaper om hur de kan förbättra sin hälsa. Enligt uppfattning bör alla samhällets aktörer göras delaktiga i arbetet för ett hälsosammare samhälle. Dessa frågor tas upp i en annan motion. 6.4 Ett misslyckat rehabiliteringsarbete Det står helt klart att samhällets arbete för rehabilitering av långtidssjukskrivna har misslyckats. genomfördes en rehabiliteringsreform i syfte att få till stånd tidiga och aktiva rehabiliteringsinsatser. Den har dock inte åstadkommit det som var avsikten. Ansvarsfördelningen var dock ofullkomlig, vilket medfört att de insatser för rehabilitering som görs präglas av sektorisering och bristande långsiktighet. De gemensamma målen är oklara. Den enskilde individen kläms mellan olika regler och finansieringskällor och hans eller hennes inflytande över rehabiliteringsprocessen är litet. Resurserna för rehabilitering är otillräckliga och dåligt organiserade. Sammanlagt uppgick de till 3 miljarder, vilket innebar att på varje krona som gick till aktiva insatser gick till passivt stöd. Försäkringskassorna som har det överordnade och samordnande ansvaret får ofta ett otillräckligt utredningsunderlag från sjukvården, vilket medför att de har varit tvungna att lägga en växande del av sina otillräckliga resurser på utredningar. Bristen på resurser har också medfört att uppfyllandet av samordningsrollen gentemot de övriga aktörerna och systematiken vid hantering av rehabiliteringsärendena blivit otillfredsställande. Förtidspensioneringarna har ökat mycket snabbt och det förefaller som om de paradoxalt nog används som ett sätt att minska den samlade ekonomiska påfrestningen på socialförsäkringssystemen eftersom förtidspensioner ger lägre ersättning än sjukförsäkringen. Det finns också tecken som tyder på att förtidspensioneringar används som ett sätt att hyfsa arbetslöshetsstatistiken. Självfallet finns det många fall där förtidspension är den enda realistiska och humanistiska lösningen men systemtrixande av det slag som beskrivs ovan är ett svek mot de drabbade och ur finanspolitisk synvinkel en synnerligen kortsiktig åtgärd. Regeringen måste vidta åtgärder för att bryta denna utveckling. Detta bör ges regeringen till känna. För att effektivt arbeta för en minskad sjukfrånvaro räcker det inte att i efterhand sätta in åtgärder för att bota de sjukdomar, skador eller besvär som uppkommit. Ett offensivt arbete för att förbättra medarbetarnas hälsa och öka antalet långtidsfriska har bedrivits mycket framgångsrikt hos vissa stora arbetsgivare i näringslivet, bl.a. och i . 6.5 Ett samlat grepp för minskade sjukskrivningar För att verkligen nå resultat i arbetet mot de alltför omfattande sjukskrivningarna krävs ett samlat grepp där de långa sjukskrivningarna står i centrum. Snabba rehabiliteringsinsatser vid långtidssjukskrivning är central. Långvarig sjukfrånvaro leder till ett växande främlingskap inför den tidigare arbetsplatsen, vilket är särskilt allvarligt vid stressrelaterad och psykosomatisk sjukfrånvaro och utbrändhet. Sjukfrånvaro som är betingad av arbetsmiljöns fysiska påfrestningar eller av en allmänt klen fysisk kondition hos den sjukskrivne läker inte heller med någon självklarhet av sig självt genom vila och frånvaro från arbetet. Rehabiliteringsinsatser fyller alltså en dubbel funktion i att dels bota fysiska eller psykiska skador, dels upprätthålla bandet med arbetslivet och en aktivitetsgrad som motverkar att den fysiska och psykiska konditionen utvecklas i negativ riktning eller att den sjukskrivne mentalt vänder sig från arbetslivet. Undersökningar visar att tre månaders sjukfrånvaro försvårar återgång till arbetslivet väsentligt. Av personer som varit sjukskrivna återkommer enbart en av tio till arbetslivet. Målet för minskade sjukskrivningar och reformerad rehabilitering måste vara att alla fall av längre sjukskrivningar fångas upp av rehabiliterings- eller sjukvårdsinsatser, rutiner som säkrar en större systematik och en tydlig ansvarsfördelning vid hanteringen av längre sjukskrivningar införs, incitamenten för arbetsgivare som är hårt drabbade av ohälsa att vidta förbättringar av arbetsmiljön eller att befrämja de anställdas hälsa stärks kraftigt. Utifrån dessa utgångspunkter förordar en omfattande rehabiliteringsreform som sammantaget formerar ett samhällskontrakt där den sjukskrivne, samhällsinstitutionerna och arbetsgivaren ges bättre preciserade rättigheter och skyldigheter för att åstadkomma en effektiv rehabilitering. 6.5.1 Avskaffa sjuk- och arbetsskadeförsäkringarna och ersätt dem med en sjuk- och rehabiliteringsförsäkring Sjukskrivningar sker av en mångfald orsaker. I vissa fall rör det sig om kortare, mer eller mindre självläkande sjukdomsfall. I vissa fall är orsaken en allvarlig sjukdom, som inte är arbetsplatsbetingad, där framgångsrik behandling är tidskrävande och kanske också osäker. I dessa fall fungerar dagens sjukförsäkring någorlunda väl även om banden mellan arbetsplats och sjukskriven i många fall skulle behöva förbättras och återgång till arbete efter en lång tids sjukdom kan vara problematisk. Men en mycket stor del av sjukskrivningarna sker av orsaker som antingen har sin orsak i arbetssituationen, eller kräver rehabilitering i någon form för att den sjukskrivne ska kunna återgå till sitt gamla arbete eller någon annan arbetsuppgift. Det finns sannolikt också en andel sjukskrivningar som effektivare skulle kunna förebyggas i samarbete med arbetsplatsen eller genom ett väl genomfört rehabiliteringsprogram. Enligt uppfattning är det oerhört viktigt att slå vakt om alla människors rätt och möjlighet att komma tillbaka i arbete. Även vid svåra funktionsnedsättningar är det viktigt för både samhällsinstitutionerna och den enskilde att inte ge upp utan satsa på rehabilitering. måste naturligtvis rehabiliteringen ske under inflytande av och med respekt för den sjukskrivne. Sjukförsäkringen och arbetsskadeförsäkringen bör, i linje med de principer för en trygghetsreform som ovan presenterats, omvandlas till en samlad sjuk- och rehabiliteringsförsäkring. I målen för denna försäkring bör tydligare klarläggas förmånstagarens skyldighet att delta i åtgärder som syftar till återgång i arbetslivet om sådan över huvud taget är möjlig. En långtidssjuk som erbjuds rehabilitering men inte accepterar eller följer det gemensamt överenskomna rehabiliteringsprogrammet ska få sin sjukersättning sänkt. Vidare bör den nuvarande ettårsgränsen för rehabiliteringsersättning tas bort eftersom den sjukskrivne ska ha rätt att få rehabiliteringsinsatser till dess han eller hon antingen kan återgå till arbetslivet eller övergår i annat transfereringssystem. Vad som ovan anförts om införande av en sjuk- och rehabiliteringsförsäkring bör ges regeringen till känna. 1.1.1 Rehabiliteringsgaranti ett system som fångar upp alla För att strama upp rutinerna kring långtidssjukskrivna och säkerställa att alla får tillgång till rehabilitering vill införa en rehabiliteringsgaranti som innebär att alla personer som är sjukskrivna längre än fångas upp och ges rätt till rehabilitering och skyldighet att delta. För att förbättra underlaget när ska fatta beslut om behandling ska den sjukskrivne efter trettio dagars sjukskrivning undersökas av två läkare. De två läkarna ska i samråd ställa diagnos samt med den sjukskrivne komma överens om ett förslag till behandlings- eller rehabiliteringsprogram. Det är i detta sammanhang viktigt att framhålla behovet av tillräckliga kunskaper i försäkringsmedicin bland läkarna. Genom kravet på tvåläkarintyg kommer kontrollen av långtidssjukskrivningarna att skärpas, och det ibland slentrianmässiga samtycket från läkarens sida om förlängd sjukledighet som enligt upprepade undersökningar tycks förekomma skulle motverkas. På grundval av detta tvåläkarintyg ska besluta om en preliminär behandling så att den sjukskrivne deltar i någon form av åtgärd som går i samma riktning som en preliminär individuell behandlingsplan. Erfarenhet visar att prognosen för en lyckad rehabilitering minskar kraftigt om rehabiliteringsinsatserna sätts in . från sjukskrivningstillfället ska en individuell rehabiliteringsplan som syftar till återgång i arbetslivet ha upprättats. De individuella behandlingsplanerna ska utformas i samråd med den sjukskrivne, och läkarna. Myndigheternas arbete bör samordnas kring den enskilde så att hon eller han får en rehabiliteringslots, en handläggare att hålla kontakt med som är ansvarig för att behandlingsplanen följs. Den nuvarande uppdelningen av olika myndigheter och skilda sektorer försvårar för effektiv rehabilitering. är det rimligt att även myndigheterna samordnas så att den enskilde får en handläggare att hålla kontakt med, oberoende av vilken sektor som är huvudfinansiär.Vad som ovan anförts om en rehabiliteringsgaranti bör ges regeringen till känna. Resurserna för rehabiliteringsarbete är klart otillräckliga och överblicken över dem begränsad. Enligt bör anslås till rehabutredningar, för handläggning och bedömning inklusive finansiering av tvåläkarkontrollerna. Vad som ovan anförts om utökade anslag till försäkringskassorna bör ges regeringen till känna. 6.5.3 En ny modell: differentierat arbetsgivaransvar Arbetsgivarna har en mycket viktig roll i syn på hur rehabiliteringsarbete och förebyggande arbete mot ohälsa bör bedrivas. Det handlar inte bara om att arbeta för att förbättra arbetsmiljön utan även om att arbetsgivaren i många fall tidigt kan varsebli problem som kan komma att ta sig uttryck i ohälsa, exempelvis trivseln och välbefinnandet hos de anställda eller omvänt, förekomsten av gruppsociala eller sociala problem som t.ex. mobbning och alkoholmissbruk. Erfarenheter från flera företag och arbetsgivare som arbetat framgångsrikt med de anställdas hälsa visar på stora möjligheter att skapa arbetsmiljöer som minskar sjukskrivningarna. En bra företagshälsovård, möjlighet för de anställda att överblicka och påverka sin arbetssituation, tillgång till friskvård, och ett engagerat ledarskap som ser de anställda och bryr sig om hur de mår är faktorer som till relativt begränsade kostnader har åstadkommit mycket goda resultat. I rehabiliteringsarbetet är kopplingen till arbetsplatsen ofta en kritisk punkt. Eftersom sjukskrivna efter så som kan börja förlora känslan av förankring på sin arbetsplats är det viktigt att det i rehabiliteringsarbetet ständigt finns en koppling till arbetsplatsen. som det är viktigt att arbetsgivaren har starka drivkrafter att ta hälsofrågorna på stort allvar är dagens arbetsgivarinträde i sjukförsäkringarna allvarligt felkonstruerat. Det är inte rimligt att utsätta små företag för den riskexponering som det innebär att upprepade gånger få betala fjorton dagars sjukersättning om man har oturen att anställa en person med hälsoproblem. Ett sådant slag kan betyda konkurs för ett litet företag. föreslår i en annan motion att dagens arbetsgivaransvar avskaffas samt ersätts med en modell som innebär att längden på arbetsgivarinträdet bestäms av storleken på arbetskraften enligt den enkla principen: en ytterligare sjukdag per anställd. Med detta system skulle ett företag med en anställd ha ett arbetsgivarinträde , en företagare med två anställda , en arbetsgivare med trehundra anställda trehundra dagar, upp till ett maxansvar . Mot detta ska naturligtvis svara en motsvarande nedsättning av arbetsgivaravgiften. Genom denna konstruktion blir riskexponeringen avpassad efter företagets bärkraft. bör det framhållas att arbetsgivarinträdet frånsett riskmomentet kan vara en vinstlott för ett företag som framgångsrikt minskar sjukskrivningarna. Vi föreslår också att de arbetsgivare som så önskar ska kunna få ta ett arbetsgivaransvar som överstiger det de är förpliktigade till enligt beskrivningen ovan. På så vis får alla arbetsgivare som vill satsa offensivt på en bättre personalhälsa möjlighet till detta. Många anställda på större företag har tillgång till någon form av företagshälsovård. SCB:s statistik visar att av de sysselsatta har tillgång till företagshälsovård. av tjänstemän på mellannivå har tillgång till företagshälsovård, någon större skillnad finns inte mellan kvinnor och män. Riksgenomsnittet bland de sysselsatta är . Bland företagare är dock anslutningen till företagshälsovård sämre. Det finns även skillnader mellan män och kvinnor som driver företag. av männen som driver företag har företagshälsovård medan motsvarande siffra bland kvinnor är . Företagshälsovården utgör för många företag en resurs i arbetsmiljöarbetet. Regeringen bör återkomma med förslag som förbättrar förutsättningarna för företag att anlita den kompetens för förebyggande insatser som företagshälsovården kan bidra med. Detta bör ges regeringen till känna. Långa kötider i vården medför oro och lidande för den vårdbehövande, högre kostnader för sjukförsäkringssystemet och försvårar ett snabbt och effektivt rehabiliteringsarbete. Tillgängligheten till hälso- och sjukvården måste förbättras. För att detta ska bli möjligt krävs såväl mer resurser som förnyelsearbete. föreslår i motionen En hälsoinriktad hälso- och sjukvård genomförande av en nationell vårdgaranti. Vårdgarantin bör bl.a. innebära: att alla har en uttalad rätt att få vård efter det att behovet fastslagits, att kontakt garanteras med vårdcentral/primärvården som kontakten tas, att möjlighet att besöka distrikts- eller husläkare ska garanteras senast efter att kontakten tagits, att möjlighet till besök hos annan specialist ska garanteras , att den nationella vårdgarantin omfattar alla medicinskt motiverade diagnoser och ska vara fullt genomförd . 6.5.6 Permanent finansiell samordning Bättre samordning mellan främst hälso- och sjukvård, socialförsäkring och socialtjänst bidrar till bättre hälsa, kortare vårdköer och utökade rehabiliteringsinsatser. Den finansiella samordningen, som innebär att de lokala försäkringskassorna kan använda de anslagna sjukförsäkringsmedlen offensivt till att finansiera rehabiliteringsinsatser och behandling, ska ske med utgångspunkt från lokala förutsättningar. Ett första delmål är en finansiell samordning på av de anvisade medlen till sjukpenning, arbetsskadesjukpenning och rehabiliteringsersättning på knappt 50 miljarder. ställer sig positivt till en större omfattning av den finansiella samordningen . bör nu genom lag besluta om permanent finansiell samordning av hälso- och sjukvården, och socialförsäkringen utifrån lokala förutsättningar i enlighet med vad i motionen anförts.