mot · GQ02Fö260 · 2002-10-23 00:00:00 — Det säkerhetspolitiska läget i vårt närområde utvecklas i positiv riktning. reformprocess ger goda framtidsutsikter. Den är förhoppningsvis oåterkallelig, men alldeles säker är det ännu för tidigt att vara. Behovet av militär styrka får, trots en positiv utveckling, inte styras av dagsformen hos våra närmaste grannar. Skall kunna hävda sin suveränitet och bidra till internationell fred och säkerhet måste vi själva, oberoende av allians eller ej, ha tillräckliga militära resurser. Ett starkt försvar är en grundläggande förutsättning för en trovärdig säkerhetspolitik. När nu i ökande grad deltar i internationellt säkerhetssamarbete handlar det i hög grad om att främja svenska nationella intressen. bör mot denna bakgrund, för att kunna påverka skeendet, sträva efter att vara en kompetent aktör och god partner på den internationella scenen. I dagens läge fordrar detta att vi har vilja och förmåga att deltaga i internationella militära insatser på olika sätt. De internationella insatserna ger en breddning och fördjupning av militärt kunnande och bidrar till vår förmåga att utveckla säkerhetspolitiken liksom de ger förutsättningar att ge starkast möjliga försvar. Därför bör ledningen av samhället i fred och kris också utgöra grund för ledningen under höjd (försvars)beredskap. En nationell krishanteringsfunktion bör därför inrättas i . Efterfrågan från världssamfundet på svenskt deltagande i internationella insatser kommer sannolikt att öka. Det ligger i svenskt intresse att erbjuda såväl militära som civila resurser för att därmed med kraft och fullt ut bidra till fred och säkerhet i omvärlden. Den nationella försvarsförmågan och den internationella förmågan bör utvecklas hand i hand. Dessa är varandras förutsättningar och i verkligheten två sidor av samma mynt. Endast ett starkt svenskt försvar utgör den bas och grund som erfordras för större satsningar på internationellt fredsarbete med militära medel. behöver således både ett starkt nationellt försvar och en betydande militär förmåga att kunna hantera kriser tillsammans med andra nationer. Ambitionen måste vara väsentligt högre än . Vi kan inte godta de risker en alltför låg förmåga att klara de ställda uppgifterna innebär för soldater, sjömän och officerare när förbanden sätts in för försvar av eller i internationella operationer. Det är detta perspektiv som är dimensionerande för vad vi gör . En förstärkning av försvarsförmågan är nödvändig. Vi måste således klargöra vilka förband som behövs och de beslut om förnyelse som måste tas för de förband som skall vara operativa . 3 Förslag till riksdagsbeslut 21 4 Säkerhets- och försvarspolitik 22 5 Framtida insatsförmåga 24 6 Ledning vid kriser och i krig 26 7 Det militära försvaret 27 7.1 Grunder för försvarets utformning 27 7.1.1 Bara godtagbart är inte godtagbart 27 7.1.2 En bättre utbildning ger större säkerhet 27 7.2 En högre ambition för försvarets förmåga 28 7.2.1 Balans mellan ambition och resurser kräver högre anslag 28 7.2.2 En samlad strategi för försvarets utveckling 28 7.3 Utveckling i stället för avveckling 29 7.3.3 Information och underrättelser 30 7.3.4 En lärande kompetensorganisation 30 7.3.6 Frivillig försvarsverksamhet 31 7.3.8 FoU och materielanskaffning 33 7.3.9 Investeringar i försvarets fastigheter och fastighetsförvaltning 33 8 Det civila försvaret 33 8.1 Ömsesidig förmåga civilt och militärt 33 8.2 Trygga försörjning och värna folket 34 8.3 Anpassning till framtida hotbilder 34 3 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om säkerhets- och försvarspolitik.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om framtida insatsförmåga. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ledning av samhället i fred och kris också skall ligga till grund för ledningen under höjd försvarsberedskap. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om inrättande av en krishanteringsfunktion i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om totalförsvarets utveckling. begär att regeringen lägger fram förslag om åtgärder för att åstadkomma det fullvärdiga stöd som är berättigat i de svåra situationer som våra förband måste kunna behärska i enlighet med vad som anförs i motionen. begär att regeringen lägger fram förslag om förstärkning av det militära försvaret i närtid i enlighet med vad som anförs i motionen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om det frivilliga försvarets betydelse för försvarets utveckling. begär att regeringen lägger fram förslag om anpassning av totalförsvaret i enlighet med vad som anförs i motionen. 1Yrkande 1 hänvisat till UU. 4 Säkerhets- och försvarspolitik Det säkerhetspolitiska läget i vårt närområde utvecklas i positiv riktning. De baltiska länderna samt , , och kommer att inbjudas att bli Natomedlemmar i samband med i . reformprocess ger goda framtidsutsikter. Den är förhoppningsvis oåterkallelig, men alldeles säker är det ännu för tidigt att vara. Behovet av militär styrka får inte styras av dagsformen hos våra närmaste grannar. Militär förmåga har ett egenvärde i handlingsfrihet inför det oväntade. Ett starkare försvar ger stöd för politiskt agerande i som det skapar en säkerhetsmarginal både inför oväntade hot och efterfrågan på svenska militära insatser i världssamfundets tjänst. behöver en framåtblickande säkerhets- och försvarspolitik där grundläggande nationella intressen tillvaratas. Försvarspolitiken skall grundas på en doktrin som främjar den svenska befolkningens trygghet både på kort och på lång sikt. En sådan doktrin måste ge handlingsfrihet och utgå från en trovärdig försvarsförmåga. Grunden för denna är viljan att bevara frihet och demokrati. Det öppna samhället bidrar till välfärd och en hög levnadsstandard. Detta kräver fred och säkerhet och en effektiv handel. Det kräver en politisk, ekonomisk och social stabilitet inte bara i utan också i omedelbara närområde. Det kräver också att de element som ger oss säkerhet och de element som bidrar till vår utveckling oberoende var de finns säkras. Vi vill ha pålitliga grannar som en buffert mot osäkerhet. Vi vill ha fungerande forum för säkerhetspolitisk samordning, och vi vill bevara och bidra till att utveckla de centrala institutionerna EU och Nato. Värden såsom demokrati, marknadsekonomi, nationellt oberoende och mänskliga rättigheter är av avgörande betydelse för fred och säkerhet. Dessa intressen delar vi med övriga västländer. Förmågan att bevara om nödvändigt med tvångsmedel inre och yttre säkerhet och existensen av ett självständigt rättsväsende är grundläggande funktioner för som nation. Det är således av vitalt intresse att vi kan försvara mot angrepp, hävda vår territoriella integritet samt bidra till fred och säkerhet i vårt närområde och i omvärlden. Dessa resurser kan också stärka det svenska samhället vid kriser och katastrofer. Huvudmålsättningen skall vara att trygga säkerhet genom ett starkt och insatsberett försvar med god förmåga att delta i internationella krishanteringsinsatser. Ett modernt svenskt försvar skall hålla hög kvalitet och formas efter den förändrade strategiska miljön och de uppgifter som skall lösas. Det handlar om såväl moderna välutbildade förband som goda personella, materiella och ekonomiska resurser. är inte militärt isolerat. Genom EU-medlemskapet ingår vi i en moralisk, politisk och ekonomisk allians. Krishantering med såväl militära stridskrafter som med civila instrument har blivit en reguljär del av det svenska försvaret. Samarbete inom FN, EU och med Nato ställer krav på utformningen och utvecklingen av försvar. kan inte stå neutralt om ett EU-land eller grannland skulle utsättas för hot eller angrepp. Solidariteten måste bli en bärande idé i svensk säkerhetspolitik. Nato är ryggraden i den alleuropeiska freds- och säkerhetsordningen och spelar en huvudroll i krishanteringen på . EU utvecklar nu den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken med en försvarspolitisk dimension. och sätter normer och övervakar efterlevandet samt bidrar till krishanteringen. har gjort successiva vägval i säkerhetspolitiken. I varje praktiskt hänseende har valt samarbetets väg. Ett öppet och nära samarbete med Nato har blivit en oomstridd och naturlig del av svensk politik. Ett svenskt medlemskap i är ett naturligt steg på den väg mot ett utökat säkerhetspolitiskt samarbete som varit . utgör ett öppet och nära samarbete med Nato en självklar del av svensk politik. Det svenska försvaret anpassas till Natos system och svenska officerare samövar med sina Natokolleger. Svensk fredsbevarande trupp i Bosnien och Kosovo står under Natobefäl. Det är viktigt att kan säkra sig inflytande i de operationer som Nato leder och som deltar i. Den svenska säkerhetspolitiken syftar ytterst till att värna om medborgarna i en fri och säker nation. Det är därför viktigt att inte hamnar i en situation där vårt land utgör det enda av de nordisk-baltiska länderna som valt att stå utanför Nato. En sådan situation skulle leda till en isolerad position för , vilket skulle stå i direkt strid med svenska intressen. har starka intressen i närområdet. Det är en geopolitisk vinst av historiska dimensioner att de baltiska staterna åter är fria demokratier. Likaså har starka intressen av att och andra västmakter blir mer engagerade i framtida säkerhet. Fortsatt starkt amerikanskt engagemang i i allmänhet och i i synnerhet är ett vitalt svenskt intresse. Men kan inte begära att andra skall engagera sig i säkerheten kring om självt förbehåller sig rätten att stå utanför det försvarspolitiska samarbetet. Svensk försvarspolitik måste utformas i syfte att underlätta ett allt närmare samarbete. Skall kunna hävda sin suveränitet och bidra till internationell fred och säkerhet måste vi själva, oberoende av allians eller ej, ha tillräckliga militära resurser. Ett starkt försvar är en grundläggande förutsättning för en trovärdig säkerhetspolitik. Uppfattar omvärlden att det svenska försvaret inte är tillräckligt starkt och kompetent är vi inte trovärdiga som partner vid internationella insatser. val av säkerhetspolitik måste ske utifrån en styrkeposition. riskerar det att bli tvärtom. Den svenska säkerhetspolitikens inriktning ska inte tvingas fram av svaghet utan formas genom ett medvetet val. Försvarsplanering bör utgå från att behöver agera i nära samverkan med Nato och att ett svenskt medlemskap kan bli aktuellt. Många av de hot kan stå inför kan inte mötas på egen hand, utan måste avvärjas i gemenskap med andra fria och demokratiska nationer. Ett nära samarbete mellan och utgör här den bästa fredsgarantin. Det handlar om att tillsammans förhindra spridningen av massförstörelsevapen, bekämpa internationell terrorism samt främja demokrati och mänskliga rättigheter. Det handlar om att måste kunna svara upp mot de förpliktelser vi har som FN- och EU-medlem. I utvecklingen av EU:s framväxande krishanteringsförmåga spelar en aktiv roll. Vi har funnits med i Natosammanhang på . Det nordiska samarbetet på försvarsområdet byggs ut. Det utvecklas också ett försvarsmaterielsamarbete mellan ledande europeiska länder som är av väsentlig betydelse för vår egen säkerhet. Även om den säkerhetspolitiska situationen i och kring har blivit mycket bättre kännetecknas den av högre grad av osäkerhet än under det . Det är mot denna bakgrund som vi formulerar våra krav på förnyelse av det svenska försvaret: Försvaret av är utgångspunkten och den dimensionerande uppgiften. Förmågan att delta i militärt samarbete och internationella insatser skall öka. Förmågan att förstärka försvaret skall säkerställas. behöver både ett starkt nationellt försvar och en betydande militär förmåga att kunna hantera kriser tillsammans med andra nationer. När förpassades till historien försvann också den övergripande konfrontation och det hot om storkrig som ställt upp ramvillkoren för nationell säkerhet och internationellt agerande och som format världsbilden för många av oss. Som bekant betydde inte det avslutning att också historien tog slut eller att behovet av militära styrkor och insatser upphörde. efter har fler européer omkommit som resultat av krig än . De nya konflikterna har dels sin grund i ett behov av förändringar som hade undertryckts, dels i att makthavare, befriade från blockdisciplinens band, nu såg en möjlighet att förverkliga sina ambitioner. Till bilden hör risken för att avsevärda militära resurser kan disponeras och används av olika grupper. Gruppernas karaktär kan variera från kriminella ligor till utbrytarstater. Några av dessa grupper kan också vara redskap för stater som vill utöva press på sina grannar och världen utan att offentligt stå som organisatörer. Den jugoslaviska krisen utgör en god illustration av en sådan dynamik. Under de då västvärlden stod som handlingsförlamad eller splittrad inför den storserbiska utmaningen växte en oro fram som satte hela det europeiska säkerhetssystemet på betydande prov. som nya länder i en snabb takt ansökte om Natomedlemskap blottades betydande politiska motsättningar inom alliansen. Reaktionen inför utvidgningen i Bosnien, , och Kosovo gav exempel på dessa motsättningar. Om denna typ av motsättningar fördjupas finns risken för att den transatlantiska säkerhetslänken brister och att det sker en åternationalisering av det europeiska säkerhetsmönstret. Självfallet måste man i sammanhanget beakta att verksamma internationella insatser, oavsett om deras syfte är att bevara eller förändra status quo, i praktiken ofta utgörs av väpnad intervention i en pågående eller förestående konflikt och därför bör ha stöd i folkrätt och internationell rättsuppfattning. Grunden för att finna sådant stöd kan dock vara betydligt bredare än många tror, särskilt som det inte längre anses vara en härskares privilegium att behandla sina undersåtar hur som helst eller acceptabelt att konflikter spiller över till grannländer. När nu i ökande grad deltar i det internationella säkerhetssamarbetet och inriktar Försvarsmakten också mot internationella uppgifter handlar detta ingalunda om någon form av säkerhetspolitisk välgörenhet. Det handlar inte heller om att hitta motiv för eller sysselsättning åt Försvarsmakten. Det handlar i hög grad om att främja svenska nationella intressen. bör mot denna bakgrund sträva efter att vara en kompetent aktör och god partner på den internationella scenen. Därmed kan vi också påverka skeendet i vår omvärld i riktning mot ökad stabilitet. I dagens läge fordrar detta att vi har vilja och förmåga att deltaga i internationella militära insatser på olika sätt. Att påverka skeendet handlar om att utvecklingen bör gå i en riktning som överensstämmer med vad vårt samvete och våra värderingar bjuder, men också med våra nationella intressen. I förlängningen ligger bl.a. möjligheterna att minska risken för att konfronteras med situationer som innebär hot mot vår handlingsfrihet, våra vitala intressen eller vår självständighet. Där ligger också möjligheter att vi kan få politiskt stöd eller militär hjälp utifrån och att öka vår förmåga att nyttiggöra sådan hjälp som bjuds. har mycket starka intressen i närområdet såväl ekonomiskt, politiskt och kulturellt som mänskligt men också strategiskt och militärt. En blick på kartan borde exempelvis säga oss att det är en geopolitisk vinst av historiska dimensioner för vårt land att de baltiska staternas självständighet från nu uppfattas som lika självklar som numera är och att deras återkomst till måste varaktigt säkras. Likaså har vi starka intressen av att de stora västmakterna alltfort är engagerade i vår regions framtida säkerhet. Om vi tillämpar en bred definition av vad som utgör internationella insatser så vore det mycket märkligt om vi uteslöt svensk medverkan i just den region där våra egna intressen kanske är som starkast. Ett gott exempel på en typ av internationell militär insats av stor betydelse för regionens och säkerhet, som har oantastlig internationell legitimitet, är det pågående och planerade stödet för uppbyggnad av nationella försvarsmakter i de baltiska länderna. De svenska officerare som är engagerade i utbildning och rådgivning där borta och den övertaliga svenska materiel som kommer att överlämnas eller säljas till balterna gör betydligt större nytta för säkerhet där än hemma i . Ett annat exempel är den sjöminröjning som genomförts av svenska utbildningsförband längs den baltiska kusten. De internationella insatserna ger en breddning och fördjupning av militärt kunnande. Värdet av interoperabilitet för att kunna nyttiggöra hjälp och det faktum att vi har erfarenhet av samarbete med Nato bör bidra till vår förmåga att utveckla säkerhetspolitiken och ge förutsättningar för starkast möjliga försvar. 6 Ledning vid kriser och i krig Det går inte att i förväg avgöra om en händelse som påverkar samhällets vitala funktioner kommer att leda till en allvarlig samhällskris. Därför bör ledningen av samhället i fred och kris också utgöra grund för ledningen under höjd (försvars)- beredskap. Därmed har också grunden att förändra ledningssystemen i takt med förändrad beredskapsnivå blivit förlegad. Utgångspunkten för ett förändrat ledningssystem bör således vara ett system med en grundstruktur som är oberoende av händelser som på ett allvarligt sätt kan komma att påverka människors säkerhet och samhällets vitala funktioner. Grundstrukturen har sin bas i kommunerna och deras indelning i län. Ytterst är ledningen ett ansvar för regeringen vad gäller fördelning av de trots allt begränsade resurser som finns tillgängliga i samhället. Det handlar i grunden således inte om att Försvarsmakten skall kunna lämna stöd till samhället vid allvarliga kriser eller att civila resurser skall kunna stödja Försvarsmakten utan att tillgängliga resurser utnyttjas så effektivt som möjligt. En nationell krishanteringsfunktion bör därför inrättas i . Även den regionala nivån bör utvecklas på motsvarande sätt. Krishanteringsfunktionerna bör vara grundbemannade och ha ansvar för samordning av planering rörande ledning och nyttjande av samhällsresurser vid händelser som på ett allvarligt sätt kan komma att påverka människors säkerhet och samhällets vitala funktioner. Beroende på händelseutvecklingen skall krishanteringsfunktionerna kunna kompletteras med ledningskompetens från skilda samhällsfunktioner. 7 Det militära försvaret 7.1 Grunder för försvarets utformning 7.1.1 Bara godtagbart är inte godtagbart Vi vill bevara vår frihet och okränkbarhet. Vi vill skapa säkerhet i vår omgivning för att värna om samfärdsel och handel. Detta är av vikt för vår nationella säkerhet och vår förmåga att bidra till europeisk stabilitet. Då kan fortsätta att utvecklas i den frihet som är nödvändig för välstånd och därmed fred. Det är därför som skall ha ett starkt försvar. Försvaret skall utgöra en påtaglig tröskel för en framtida angripare av som förmågan att delta i internationella insatser måste öka. behöver således både ett starkt nationellt försvar och en betydande militär förmåga att kunna hantera kriser tillsammans med andra nationer. Mot denna bakgrund anser vi det inte vara tillräckligt att försvarets och de enskilda förbandens förmåga att lösa sina uppgifter så som framgår av budgetpropositionen bara är på gränsen till det godtagbara. Ambitionen måste vara väsentligt högre. Utbildningen av de enskilda soldaterna, sjömännen och befälen skall leda till en god förmåga att lösa uppgifter under så säkra och trygga former som möjligt. Vi kan inte godta de risker en alltför låg förmåga att klara de ställda uppgifterna innebär för soldater, sjömän och officerare när förbanden sätts in för försvar av eller i internationella operationer. 7.1.2 En bättre utbildning ger större säkerhet Vi anser därför att det är nödvändigt att åstadkomma det fullvärdiga stöd som är berättigat i de svåra situationer som våra förband måste kunna behärska. Det handlar om bättre och mer omfattande utbildning i sammansatta förband. Det handlar om personlig skyddsutrustning och sambandsresurser. Det handlar också om att ge förbanden modern materiel som är interoperabel i samverkan med andra nationer inom ramen för av FN, Nato och EU ledda insatser. Grunden skall vara att Försvarsmakten kan försvara landet mot invasion och ockupation samt att beredskapen för detta kan anpassas till situationen i omvärlden. Förmågan att uppfylla de krav detta ställer ger också de kunskaper och färdigheter som behövs för att landets militära enheter skall bli lämpade för att hävda svenskt territorium och svenska intressen i närområdet samt för att i samverkan med andra nationers resurser bidra till fred och säkerhet i vår omvärld. Uttagning och utbildning av anställd personal till Försvarsmakten skall även innefatta krav på deltagande vid internationella insatser. 7.2 En högre ambition för försvarets förmåga 7.2.1 Balans mellan ambition och resurser kräver högre anslag Den nödvändiga omställningen av försvaret är svår att genomföra redan utan den reducering av försvarsanslagen som skedde vid försvarsbeslutet . Vi anser att försvarets möjligheter att verka i olika situationer skall vara reell. Därför måste dels den omfattande avvecklingen av kompetens och materiel hejdas, dels utveckling av delvis ny förmåga forceras. Mot denna bakgrund förordar vi att försvaret får utvecklas på samma ekonomiska nivå som under de senaste försvarsbeslutsperioderna. Detta innebär bland annat att en del moderna förband som successivt avvecklas i stället bör vidmakthållas. Över tiden bör de omstruktureras för nya uppgifter och förses med ny materiel. Höjda ambitioner kräver höjda anslag. De moderata förslagen innebär: mer omfattande förbandsverksamhet d.v.s. fler och större övningar för att utveckla förband och befäl, fler aktiva förband med förmåga att genomföra väpnad strid för att försvara och förmåga att kunna delta i internationella insatser, större andel anställda (kontraktsanställda soldater och sjömän) för att därmed förbättra kvalitet och beredskap i de aktiva förbanden, möjlighet att skapa fler förband totalt sett för att på kunna möta en angripare samt anskaffning av lednings-, informations- och sambandssystem för att snabbare knyta ihop existerande förband i ett enhetligt operativt system med ökad interoperabilitet. 7.2.2 En samlad strategi för försvarets utveckling I de senaste försvarsbesluten har Moderata samlingspartiet efterlyst en samlad strategi för försvarets framtida utveckling och därmed även materielförsörjningen. Detta förutsätter att vi såväl klargör vilka förband som behövs som de beslut om anskaffning som måste tas för de förband som skall vara operativa . Det är detta perspektiv som är dimensionerande för vad vi gör . Avvägningen mellan befintliga och olika investeringar för framtida förband är ett politiskt ansvar. Därmed blir också det ansvar som är förknippat med alla investeringsbeslut såväl på kort som på lång sikt tydliggjort. Efterfrågan från världssamfundet på svenskt deltagande i internationella insatser kommer sannolikt att öka. Det ligger i svenskt intresse att erbjuda såväl militära som civila resurser för att därmed med kraft och fullt ut bidra till fred och säkerhet i omvärlden. Den nationella försvarsförmågan och den internationella förmågan bör utvecklas hand i hand. Dessa är varandras förutsättningar och i verkligheten två sidor av samma mynt. Endast ett starkt svenskt försvar utgör den bas och grund som erfordras för större satsningar på internationellt fredsarbete med militära medel. 7.3 Utveckling i stället för avveckling Försvarsmakten lider av akuta ekonomiska problem som också leder till att förändringsprocessen tappar fart och på område efter område riskerar att självdö. När försvarets verksamhet omprövats som helhet och nya uppgifter formuleras måste organisation och struktur också i övrigt gå hand i hand. För att försvarsreformen skall kunna genomföras framgångsrikt krävs bl.a. följande insatser.