mot · GQ02K377 · 2002-10-23 00:00:00 — begär att regeringen utreder personvalssystemet enligt vad som i motionen anförs. begär att regeringen gör en översyn av valsystemet för val till . begär att regeringen tillsätter en utredning för att lösa de representativa problemen med valkretsindelade kommuner enligt vad som i motionen anförs. har utvecklat en demokratisk tradition. Varje demokrati riskerar dock att fastna i olika former. Varje maktstruktur tycks ha en inneboende tendens att söka konservera den egna strukturen. Även i har sådana tendenser utvecklat sig. En levande demokrati förutsätter en politisk öppenhet och en förmåga att låta nya opinioner bland folket ta sig nya uttryck. Rent historiskt har det varit så att nya grupper som vuxit fram har inneburit en vitaliserad demokrati. Det är därför viktigt att debatten och initiativen kring vår författning hålls levande. Valsystemet är en viktig komponent i en god författning. Personvalsinslaget med möjligheten för väljaren att sätta ett enda kryss på en valsedel har prövats i några val. Erfarenheten är inte odelat positiv. Det nuvarande systemet ger inte möjlighet för väljaren att ge en mer sammansatt bild av sina referenser. Det ger också utrymme för mer slutna grupper att använda systemet eftersom det i övrigt fått en bristfällig anslutning. En intressant möjlighet att vidga personvalet är att ge väljaren möjlighet att på valsedeln även ge uttryck för sina andra- och tredjehandspreferenser. Regeringen bör tillsätta en utredning som analyserar effekterna av personvalssystemet med uppdrag att föreslå förbättringar i systemet. En sådan utredning bör också granska effekterna av den s.k. dubbelvalsavvecklingen i förhållande till personvalssystemet. Enligt gällande vallag tillgår dubbelvalsavvecklingen så att kandidat som blivit vald i flera valkretsar betraktas som vald i alla valkretsarna. Vederbörandes ersättare utses utifrån listordning i alla kretsarna. När dubbelvalsavvecklingen sker och kandidaten är avförd från en valkrets är det ändå hans/hennes ersättare som erhåller mandatet. Slutsatsen är att en sådan kandidats personröster i praktiken överförs på ersättare enligt listordningen, trots att dessa inte erhållit personkryss över spärren. Det normala i svensk valsystemstradition är att när en person redan är tillsatt på mandat i annan valkrets betraktas vederbörande som obefintlig i berörd valkrets. Det rimliga borde vara att när dubbelvalsavvecklingen sker bör man betrakta den avvecklade som obefintlig, dvs. vanlig fördelning enligt listordning skall ske när valkretsarnas mandat fördelas på person. Väljarnas inställning till de politiska partierna skall ges ett rimligt genomslag i parlamentets sammansättning. I princip bör gälla att varje röst skall ha lika värde för utdelning av mandat. I har man delvis beskurit denna princip genom mandatfördelningsspärrar i valet till . En valsedelsbeteckning måste uppnå av giltiga valsedlar i hela riket för att få delta i fördelningen av mandaten. Det enda undantaget är om en valsedelsbeteckning uppnår i en enskild valkrets. Då kan riksdagsmandat erhållas där. Dessa mandatfördelningsspärrar brukar motiveras utifrån behovet av stabila regeringsmajoriteter. Syftet sägs vara att undvika partisplittring. I och för sig finns det skäl som talar för att det vore bra med stabila regeringsmajoriteter, men sådana hör till sällsyntheterna i , trots detta valsystem. Det normala har alltsedan 1970 års val varit att har en minoritetsregering. Majoritetsregeringar tillhör undantagen. Det finns heller inga garantier för att stabila regeringsunderlag etableras bara för att det finns en kraftig mandatfördelningsspärr. Mandatfördelningsspärrarna är heller inte någon garanti för att inte ett stort antal partier skall kunna etableras i . Mandatfördelningsspärren på har tämligen abrupta effekter. Valsedelsbeteckningar som samlar strax över 200 000 röster blir helt utan mandat medan beteckningar som samlar strax över 220 000 röster får minst 1415 mandat. Dessa tröskel- eller falluckeeffekter är helt orimliga. I vissa fall kan det leda till att en mycket stor del av svenska folket saknar representation i landets parlament. Demokratins intensitet och effektivitet blir lidande i en sådan situation. Man kan ha förståelse för att valsystemet inte alltför mycket skall uppmuntra till partibildningar utifrån opportunistiska vindar, men är det viktigt att valsystemet heller inte diskriminerar nya politiska rörelser genom helt orimliga tröskeleffekter. Det måste finnas dynamik och möjlighet till vitalisering i det demokratiska systemet. Det finns självklart olika tekniska lösningar för att göra det svenska valsystemet mer representativt för väljaropinionen. I debatten framställs gärna en handlingsduglig riksdag som motpol till en vitaliserad demokrati öppen för nya politiska opinioner. Men det behöver inte vara motstridiga krav om man avstår från en absolut millimeterrättvisa när det gäller riksproportionaliteten. Och det har man ju redan gjort genom nuvarande system. Om en absolut millimeterrättvisa skulle gälla skulle ju de mandat som inte fördelas till partibeteckningar egentligen vara obesatta i . Redan nu förekommer alltså en viss överrepresentation för partierna i . Systemet med fyraprocentsspärren vid fördelning av mandaten bör avvecklas. Det bör också påpekas att man skulle slippa alltför kraftiga marginaleffekter i mandatfördelningen om nuvarande riksspärr på ersattes med en intrappningsskala. För partier är det ju viktigare att ha någon representation i parlamentet än att stå utanför helt i ett system med kraftig initialspärr. Det är sant att små partigrupper i sig får svårt att greppa hela riksdagsarbetet och utskotten kan knappast ha högre ledamotstal än 17. Men det bör inte vara ett avgörande skäl mot en differentierad representation; även ett parti som erhållit ett lokalt mandat genom att passera 12-procentspärren i en valkrets har ju rätt till representation trots att man inte kan få utskottsrepresentation. En intrappningsskala i ett valsystem kan möjligen vara svår att konstruera men är fullt möjlig. Men även andra lösningar bör kunna övervägas för att göra valsystemet smidigare och leda till en ökning av demokratins intensitet och effektivitet. Kompromissen , vars grundläggande syfte var att hålla innanför och utanför är obsolet. bör begära att regeringen tillsätter en utredning om valsystemet i valet till . Valsystemet i valkretsindelade kommuner Nuvarande system i de större kommunerna inbjuder gärna till manipulation med valkretsindelningar och/eller antalet mandat i kommunfullmäktige. Ett alternativ till den nuvarande situationen är att införa utjämningsmandat i valkretsindelade kommuner. Ett annat sätt är en förändring av kommunernas möjligheter att indela i valkretsar. Begränsningar i det nuvarande systemet kan övervägas. En utredning bör granska olägenheterna med detta system och föreslå åtgärder som neutraliserar dem. Detta bör ges regeringen tillkänna. Skånberg (kd)