mot · GQ02Ju340 · 2002-10-23 00:00:00 — En företagare som glömmer att skicka in sin miljörapport kan krävas på miljösanktionsavgifter på . Att rapporten visar att anläggningen i fråga är godkänd spelar ingen roll. Kommunen har inte heller någon skyldighet att påminna företagaren om att skicka in sin rapport. Istället anmäler man företagaren för försvårande av miljökontroll, och rättsväsendets resurser tas i anspråk för att utreda ärendet. Osorterade sopor vid en återvinningsplats har också polisanmälts. I detta fall gick ärendet inte vidare till åtal då dokumentationen var bristfällig. Det finns också exempel på fall där lantbrukare tvingas betala både en sanktionsavgift med anledning av ett föreläggande från samt dagsböter som följd av brott mot , för samma gärning. Detta får inte förekomma. Situationen hos polisen är också allvarlig. Polisen har inte resurser och kompetens att utreda miljöbrott. Visserligen har antalet miljöutbildade poliser ökat men de flesta poliser har sämre utbildning och erfarenhet än handläggarna på kommunen. Enligt en rapport från (2002:10) hade majoriteten av de kommunala miljöhandläggarna utbildning på området och närmare hälften hade en särskild högskoleexamen i miljö- och hälsoskydd. För polisen var utbildningsnivån en helt annan. Närmare två tredjedelar av poliserna hade mellan en och tre månaders miljörättslig utbildning, medan en fjärdedel inte hade någon miljöutbildning alls. Det är helt uppenbart att den miljöutbildning som finns för polisen inte räcker. Kunskaper inom naturvetenskapliga områden är nödvändiga. Mycket kan göras för att förbättra ärendesituationen för miljöbrott. Framför allt måste polisen tillföras ökade resurser så kapacitet kan avsättas och kompetens kan skapas för att utreda miljöbrott. Om genomströmningstiden hos polisen minskar och förundersökningsmaterialet förbättras påverkas också åklagarnas statistik över inkomna och avslutade ärenden vad gäller miljöbrott. Antalet miljöåklagare måste också utökas. Det är dock inte lämpligt att tillsynsmyndigheterna också får i uppgift att utreda om miljöbrott föreligger. Utredningsarbetet bör ligga på polis och åklagare. menar att ytterligare tio åklagare med speciell kompetens bör anställas . 7.2 Avancerade och grova miljöbrott samt citesbrott har tidigare motionerat om vikten av att avancerade och grova miljöbrott ses som en del av den ekonomiska brottsligheten och därför ska utredningarna handhas av . Vi har också krävt att ska utreda så kallade citesbrott. Citesbrott, det vill säga brott som rör handel med växter och djur, är mycket lukrativa för gärningsmannen men svåra att upptäcka för tull och polis. En snårig och ofullständig svensk lagstiftning samt bristande utredningsresurser försvårar lagföringen ytterligare. utreder enbart miljöbrott när det finns ett samband mellan ekonomisk brottslighet och miljöbrottslighet. Vi menar att bekämpandet av citesbrott och avancerade miljöbrott kräver en utpräglad kompetens och en avancerad organisationsstruktur. Internationellt samarbete på hög nivå är ofta en förutsättning för att kunna utreda och bekämpa dessa brott. Det vore därför naturligt för den nya ekobrottsmyndigheten att också handlägga ärenden som rör citesbrott och allvarliga miljöbrott. Den allvarliga ärendesituationen för miljöbrotten visar att dagens organisation vad gäller fördelning av ärenden inte fungerar. Man måste nu hitta nya lösningar för att hantera krävande och omfattande utredningar. Genom att lägga över avancerade och grova miljöbrott på samlar man den spetskompetens som finns och skapar arbetsförutsättningar för komplicerade och långdragna utredningar. Den lokala polisorganisationen får därmed tid och resurser för att utreda de enklare och mindre tidskrävande miljöbrotten. Skånberg (kd)