mot · GQ02Ub429 · 2002-10-23 00:00:00 — Utbildningsfrågorna är viktiga för och därför vill vi investera i utbildning på alla nivåer, från förskola, grundskola, gymnasieskola till högre utbildning och forskning, i ett livslångt lärande. I ett samhälle där kunskaper är den viktigaste grunden för ekonomisk utveckling är lika tillgång till bra utbildning en avgörande rättvisefråga. Utbildning är den viktigaste och mest långsiktiga vägen till social och regional utjämning. Kunskap innebär makt, makt att förändra och påverka samhället i stort men också makt att kunna göra sina egna val. En bra utbildning ger redskapen för människor att infria sina framtidsdrömmar. Politiken måste därför bygga på en grund som erbjuder alla lika möjligheter till en bra start i livet. För att ge alla elever, i olika skolformer, större chanser att tillgodogöra sig kunskaperna vill vi individanpassa skolan ännu mer än vad dagens skola gör. I utbildningspolitik utgår vi från att alla elever kan och vill lära sig. Detta står i stark kontrast till dem som menar att vi måste acceptera ett visst svinn på vägen att alla inte kan eller bör ges möjligheter att lära. I denna motion tar vi upp frågor som berör förskola, gymnasieskola, fristående skolor, livslångt lärande, vuxenutbildning, folkbildning, funktionshindrade i skolan. Vi återkommer till frågor om i en särskild motion. 3 Förslag till riksdagsbeslut 3 4.2.2 Bristen på förskollärare 6 4.3 Öppen förskola 6 6.2 Individuell studieplan 9 6.3 Rätten att tentera upp betyg 9 6.4 Inför gymnasieexamen 9 6.8 Lärande i arbetsliv 11 7 Fristående skolor 11 7.1 Elever i behov av särskilt stöd 12 7.2 Fristående gymnasieskolor 13 7.3 Individuellt program 13 7.4 Krav på lärare 14 8 Livslångt lärande 14 8.1 Kvalificerad yrkesutbildning 15 8.2 Samordna utbildningsformer 16 10 Funktionshindrade i skolan 18 10.1 Skapa ett nytt riksgymnasium 18 10.3 Personer med funktionshinder och det livslånga lärandet 19 3 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att förskolans verksamhet måste kvalitetssäkras genom att man dimensionerar barngrupperna utifrån både barnens och personalens perspektiv. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att tillföra lärarutbildningen 500 nya utbildningsplatser. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om en ökad flexibilitet för de enstaka lärosätena att göra omfördelningar av utbildningsplatser utifrån antalet sökande till olika utbildningar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om utvecklingen av förskoleklass. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att ge i uppdrag att se till att gymnasieskolorna följer de uppsatta reglerna om att alla elever skall ha en individuell studieplan. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att återinföra möjligheten att tentera om gymnasiekurser. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att inrätta en gymnasieexamen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att permanenta försöksverksamhet med lokala styrelser med elevmajoritet i gymnasieskolan. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att införa en utbildningsgaranti för alla . tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att skriva in i skollagen att läraren har rätt att underrätta föräldrar till myndiga elever om de skolkar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att ge fristående skolor möjlighet att ta emot elever i behov av särskilt stöd på samma villkor som en skola. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om möjligheten att inrätta individuella program vid fristående gymnasieskolor. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om lägga in en kontrollstation för att se om förändringarna med behörighetskrav på lärare i fristående skolor fungerar som det var tänkt. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att ytterliga 500 platser tillförs den kvalificerade yrkesutbildningen (KY). tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att ha ett mer flexibelt system för att kunna anpassa KY-utbildningar efter behov på den lokala arbetsmarknaden. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att göra en översyn och en samordning av de eftergymnasiala yrkesutbildningarna. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om ett nationellt kvalitetssäkrat system för validering. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om en lagstadgad rätt att delta i gymnasial vuxenutbildning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att studieförbunden bör tillföras 5 000 platser åren 20032005 genom en omfördelning av det totala antalet årsstudieplatser. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att beslutet om att stänga den fasta skoldelen på skall omprövas. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att inrätta ett riksgymnasium för blinda och synskadade barn med multifunktionshinder. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att ge personer med särskoleutbildning tillträde till vuxenutbildning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att låta vuxenutbildning vara underlag för rätt till assistent enligt LSS. Förskolan omfattar en allt större andel av alla barn och spelar en viktig roll för barns utveckling och lärande. För är det viktigt att ge bästa tänkbara förutsättningar för en hög kvalitet i förskolans verksamheten. har varit pådrivade för en läroplan för förskolan. Vi välkomnar att arbetslösas barn, barn till föräldralediga och barn till asylsökande garanteras plats i förskolan samt att den allmänna förskolan för fyra- och femåringar införs . Förskolan är med och lägger grunden för ett livslångt lärande, där lärandet i förskolan har sin grund i leken. En mångfald av förskoleformer med olika organisationsformer kommunala förskolor, föräldrakooperativ, personalkooperativ, föreningsdrivna förskolor, familjedaghem etc innebär att de olika förskoleformerna kan stimulera varandra och bidra till en utveckling av hela förskoleverksamheten i . Driften av förskolan är inte det viktiga, det är den pedagogiska verksamheten som är det centrala. Etableringsfriheten för förskolor bör återinföras. Se även vår motion om barn- och familjepolitik. Besparingarna inom förskoleverksamheten har varit stora . De vanligaste besparingsstrategierna har varit att ta in fler barn i grupperna och minska personaltätheten. Genom införandet av maxtaxan, som inte var fullt ut finansierad av regeringen, har kommunerna tvingats skjuta till extra pengar eller finna andra former, som större grupper, för att sänka kostnaderna. Arbetsbelastningen är med andra ord hög och oron bland personal och föräldrar har ökat. Vi vet att många förskollärare är oerhört pressade och att barngrupperna är större än de som forskningen talar för, för att kvaliteten skall bli bra. Det är minst sagt beklämmande att regeringen istället för att ta itu med kvaliteten i förskolan endast ger ett uppdrag att göra en fördjupad studie av barngruppernas storlek och personaltäthet trots att så sent som presenterade en undersökning/kartläggning av just barngruppernas storlek. redovisar att det blivit allt trängre i landets förskolor. Att regeringen skriver i budgetpropositionen att det i genomsnitt skall vara fem barn per heltidsanställd, 15 barn per grupp med tre heltidsanställda, låter vackert men räcker inte långt. Regeringen har för säkerhets skull också lagt till meningen: Satsningen på kraftigt förstärkta personalresurser till förskolan skall ske successivt och i den takt som ekonomin tillåter. Så de vackra orden om mer personal och mindre barngrupper kanske inte blir annat än vackra ord. anser inte att vi ifrån skall tala om hur stora barngrupperna ska vara. Det viktiga är att förskolans verksamhet kvalitetssäkras genom att barngrupperna i förskolan dimensioneras utifrån både barnens och personalens perspektiv. Barngrupperna får inte vara större än att varje enskilt barn känner trygghet och får en god pedagogisk verksamhet, där omsorg, fostran och lärande bildar en helhet. Personalen ska känna att den utför sitt arbete på ett tillfredsställande sätt. Det är viktigt att identifiera barn med särskilda behov för att tidigt ge det stöd som barnet behöver. Vad som ovan anförts om barngruppernas storlek bör ges regeringen till känna. Se även vår motion om barn- och familjepolitik. 4.2.2 Bristen på förskollärare Bristen på förskollärare är stor, och denna brist är resultatet av den politik som regeringen fört. Att regeringen nu tänker tillföra 6 000 nya förskollärare och barnskötare till barnomsorgen, för att minska barngrupperna och på så vis höja kvaliteten, är ett lovvärt försök, men frågan är varifrån regeringen tänker trolla fram dessa 6 000 personer. Tyvärr kan vi konstatera att regeringen inte är särskilt konkret i sitt förslag när den skriver: Regeringen avser att återkomma med ett förslag om ett riktat statsbidrag till kommunerna för att tillföra minst 6 000 nya förskollärare, barnskötare eller annan personal till förskolan. Problemet är att det inte finns tillräckligt många utbildade förskollärare. Och utbildning av förskollärare är ett statligt ansvar. Enligt har utbildningen till förskollärare varit underdimensionerad , och förbundet har sedan mitten på av 90-talet påpekat detta för regeringen, dock utan resultat. Regeringen medger själv i tidigare budgetproposition att problemet är att antalet platser till förskollärarutbildningen ej varit tillräckliga och att bristen inte beror på studenters bristande intresse för att söka sig till utbildningen. Med tanke på alla reformer som genomförs i förskolan, nämligen maxtaxa, garanterad plats i förskolan till arbetslösas barn, barn till föräldralediga och barn till asylsökande samt att den allmänna förskolan för fyra- och femåringar införs , hade det varit önskvärt om regeringen sett till att åtgärda bristen på förskollärare. tillför lärarutbildningen 500 nya utbildningsplatser för att fler skall kunna utbildas till förskollärare. Detta bör ges regeringen till känna. Det bör finnas en ökad flexibilitet för de enstaka lärosätena att göra omfördelningar efter att de sett hur antalet sökande till olika utbildningar ser ut. Om det exempelvis inte finns tillräckligt med sökande till vissa utbildningar bör det finnas ett utrymme för det enskilda lärosätet att istället utöka antalet platser för en utbildning som har många sökande. Detta bör ges regeringen till känna. Öppen förskola är dels till för barn som inte är inskrivna i förskolan, dels ett komplement till familjedaghemmen. Det finns inga krav på inskrivning eller anmälan för att delta i verksamheten. Verksamheten erbjuder barnen en pedagogisk gruppverksamhet och skall även tillgodose de vuxnas behov av kontakter med andra vuxna samt social service. har antalet öppna förskolor mer än halverats. fanns 752 enheter. vill understryka behovet av att utveckla den öppna förskolan och den betydelse den har för barn och föräldrar. En ny skolform, förskoleklass, infördes . Införandet är ett led i en strävan mot ökad integration mellan verksamheterna i förskola, grundskola och fritidshem. Som ett led i reformarbetet har förskolan också fått en egen läroplan, Lpfö 98, och Lpo 94 har anpassats till att omfatta även förskoleklass och fritidshem. Förskoleklass är en frivillig skolform för barnen och föräldrarna men det är obligatoriskt för kommunerna att erbjuda den. har haft i uppdrag att följa arbetet och utvecklingen med förskoleklass ute i kommunerna. redovisar att det saknas kunskap om reformens intentioner och den reviderade läroplanens innehåll och innebörd. På många håll finns det brister när det gäller framväxten av ett gemensamt synsätt i nämnd, förvaltning och lokala organisationer. Dessutom konstaterar att man på många håll strävar efter att anpassa barnen till en traditionell skola. Verket konstaterar också att samverkan mellan förskola och skola ofta sker på skolans villkor. Det förefaller som om det finns risk för att det traditionella klassrummet håller på att ta över på bekostnad av förskolans mer ändamålsenliga lokaler med utrymme mer anpassat för barnen. Trots bristerna och medvetenheten om att reformen kräver mycket arbete innan en integration av synsätt, förhållningssätt och arbetssätt har skett så ser de flesta positivt på reformens inneboende möjligheter, såväl på nivå som på verksamhetsnivå. Även föräldrar har en positiv inställning till förskoleklass. har presenterat några förslag till åtgärder på statlig nivå som ställer sig bakom: Fortsatt översyn och synkronisering av lag och förordning. Satsning på implementering av integrationsreformer, den reviderade Lpo 94 och Lpfö 98 såväl på nivå som på verksamhetsnivå och inom rektors- och lärarutbildningen. Fortsatt satsning på utvecklingsarbete och utvecklingsdialoger med kommuner och skolor. Forskningsbaserade studier av den pedagogiska verksamhetens innehåll och effekter av olika organisations- och vistelseformer. Satsning på en dialog med rektorsutbildningen och den nya lärarutbildningen. Regeringen bör åtgärda de förslag som ovan anförts angående utvecklingen av förskoleklass. Detta bör ges regeringen till känna. Åtgärder på kommunalnivå och verksamhetsnivå skulle bl.a. kunna vara: En medveten satsning på att förstärka kunskap och samsyn i hela organisationen. Satsning på kompetensutveckling av all personal på lika villkor. Att skapa tid och stöd för kollegiala reflektioner. Att värna och stödja de nya personalgrupperna i skolan. Översyn av ledningsorganisationen och dess kompetensbild. Utvärdering av de integrerande verksamheterna. Se särskild motion om enbart grundskola Gymnasieskolan brottas med stora problem med bl.a. elever som kommer till gymnasieskolan utan tillräckliga förkunskaper, elever som går ut gymnasieskolan utan att vara godkända i flera kärnämnen samt elever som hoppar av sin utbildning. Lösningen ligger inte i att riva upp reformen och gå tillbaka till en gymnasieskola som redan befunnits otillräcklig. Vi vill istället fokusera på tidiga insatser genom att redan i se till att eleverna får med sig grundläggande kunskaper och färdigheter till gymnasieskolan. skrev regeringen i sin utvecklingsplan att kompetenskraven ökar kraftigt inom alla sektorer. konstaterar regeringen att av förstaårseleverna i gymnasieskolan finns på det individuella programmet. Regeringen skrev vidare: Lösningen ligger dock inte i att sänka ambitionsnivån för vissa elever... Regeringen avvisar med bestämdhet alla tankar på att sänka kunskapskraven... Det är dock minst sagt otydligt skrivet i budgetpropositionen där regeringen säger angående PRIV, programinriktade individuella program: På dessa program får eleverna delta i kurser på ett nationellt program, som de kompletterar sin utbildning så att de uppnår behörighet. Istället för att koncentrera sig på att hitta lösningar för gymnasieskolan borde regeringen lägga mer kraft vid att se till att alla elever har med sig tillräckliga förkunskaper från . En av grundtankarna i gymnasiereformen var att garantera alla elever en likvärdig grund att stå på. Detta kom till uttryck i de s k kärnämnena ämnen som är gemensamma för alla program. Samtliga nationella program innefattar åtta kärnämnen engelska, estetisk verksamhet, idrott och hälsa, matematik, naturkunskap, samhällskunskap, svenska (alternativt svenska som andraspråk) och religionskunskap. Kärnämnena ska återspegla de kunskaper som är nödvändiga för alla medborgare. I långtidsutredning framgår det att efterfrågan på lågutbildad arbetskraft minskar. I en undersökning av framgår att det inte finns något utrymme för att sänka kraven på ungdomars kunskaper utan tvärtom tycker företagarna att det måste till ökade ansträngningar så att eleverna uppnår de uppsatta målen. Vad gäller frågan om kärnämnena så har dessa varit föremål för åtskilliga diskussioner. står fast vid att kärnämnen även fortsättningsvis bör vara obligatoriska inslag i alla program. Vi ser inte att det finns något utrymme för att sänka kraven på ungdomars kunskaper. Kärnämnena kan anpassas till den praktiska utbildningens ämnesområden och fack för att stimulera motivationen att lära. Vi tycker att det är bra att gymnasieutredningen ser över antalet kärnämnen och deras innehåll. I denna översyn bör även behovet av att stärka historiekunskaperna vägas in. Det finns ett uttryckt krav på att varje elev i gymnasieskolan ska ha en individuell studieplan. Det har dock visat sig att skolorna inte alltid lever upp till detta krav. Det är viktigt att individuella studieplaner upprättas för varje elev. Utvecklingssamtal ska genomföras minst en gång per termin. bör få i uppdrag att se till att skolorna följer de uppsatta reglerna om att alla elever ska ha en individuell studieplan. Detta bör ges regeringen till känna. 6.3 Rätten att tentera upp betyg Det bör införas möjligt att tentera om gymnasiekurser. Eftersom det nya betygssystemet är målrelaterat och tanken är att betygen ska återspegla elevens kunskaper och inte dennes prestation. I förhållande till en grupp är det naturligt att möjligheten finns att genomgå särskild prövning för att höja ett betyg. har tidigare avvisat regeringens inskränkningar i rätten att genomgå särskild prövning och vill att möjligheten till konkurrenskomplettering återinförs. Av praktiska skäl kan det övervägas om möjligheten till konkurrenskomplettering bör begränsas under terminstid. Prövningsinstrumentet är reserverat för dem som saknar betyg eller har betyget icke godkänd i en kurs. finns möjligheten att inom komvux genomgå ett obegränsat antal prövningar. Möjligheten att genomgå prövning för att höja betyg bör åter införas i gymnasieförordningen. Det ska vara möjligt att tentera om gymnasiekurser. Vad som ovan anförts om rätten att tentera om betyg bör ges regeringen till känna. Införandet av en gymnasieexamen är ett viktigt steg för att kvalitetssäkra utbildningen i gymnasiet. En sådan examen, som bör vara internationellt gångbar, kan bli ett incitament för eleverna att gå igenom gymnasiet. En examen bör innehålla bl.a. krav på en lägsta andel godkända betyg liksom ett godkänt examensarbete. Detta innebär att examensarbetet på yrkesförberedande program bör utformas som ett yrkesprov i samverkan med berörda branscher. Genom en ny gymnasieexamen öppnas flera vägar genom gymnasieskolan, och fler möjligheter att ta igen tidigare misslyckanden erbjuds. Däremot får den inte bli en ny version av gamla tiders studentexamen, som genom sina avgörande provtillfällen mer prövade elevernas nerver än deras kunskaper. Examen bör alltså inte innehålla selekterande provtillfällen och tentamina. Införandet av en gymnasieexamen är ett viktigt steg för att kvalitetssäkra utbildningen i gymnasiet. Vad som ovan anförts om inrättande av en gymnasieexamen bör ges regeringen till känna. I och med läroplaner betonas elevinflytandet med större eftertryck . Elevinflytande är ett mångtydigt begrepp. Det handlar om arbetet i skolan, skolans arbetsmiljö och formella beslutsprocesser. Elevinflytande handlar dessutom om inflytande på arbetet i klassrummet och det egna lärandet. Enligt finns ett nära samband mellan elevernas inflytande över undervisningen och elevernas färdigheter. anser att eleverna ska ha ett inflytande i skolan som växer med stigande ålder. Varje skola har ett uppdrag att se till att alla elever, oavsett kön och social bakgrund, får ett verkligt inflytande på arbetssätt, arbetsformer och innehåll i undervisningen. Vi anser också att vid nyrekrytering av lärare bör även elever vara med vid anställningsförfarandet. pågår en försöksverksamhet med lokala styrelser med elevmajoritet i gymnasieskolan. Regeringen säger, något otydligt men ändock, att den nu kan tänka sig permanenta verksamheten. Tyvärr talar den inte om när och hur. anser att vi inte behöver fortsätta med försöksverksamheten med lokala styrelser längre. Vi vill permanenta försöksverksamheten med lokala styrelser med elevmajoritet i gymnasieskolan . Detta bör ges regeringen till känna. Vid gymnasiestudier påbörjade skulle en garanterad rättighet att fullfölja utbildningen, , öka möjligheten för fler att få en godkänd gymnasieutbildning. En sådan utbildningsgaranti bör därför införas. bör man kunna genomföra utbildningen i sin egen takt, varvat med arbete. Vad som ovan anförts om att införa en utbildningsgaranti bör ges regeringen till känna. Inom gymnasieskolan finns ett särskilt problem då skolan inte har rätt att underrätta föräldrar till myndiga elever om att eleven skolkar i skolan. En familjs ekonomi kan drabbas hårt av att studiebidrag dras in för en gymnasieelev på grund av skolk. Ett indraget studiebidrag för en gymnasieelev kan i vissa fall även leda till indraget bostadsbidrag, flerbarnstillägg, underhållsstöd och barnpension. Detta eftersom eleven då avregistreras som student. upplever det som bekymmersamt att föräldrarna har försörjningsansvaret intill för gymnasieelever, men att de inte har självklar rätt till information om elevernas uppförande, om de t.ex. skolkar, i skolan. Detta skulle kunna lösas genom att rätten att underrätta föräldrar till myndiga elever om de skolkar skrivs in i skollagen. Detta bör ges regeringen till känna. 6.8 Lärande i arbetsliv Det är viktigt att öppna fler vägar fram till en godkänd gymnasieutbildning. Lärlingsutbildningen, eller som den nu kallas lärande i arbetsliv, är en form av utbildning där det praktiska lärandet kommer till sin rätt. Eleverna får en utbildning som förenar teori och praktik i skolmiljö och i arbetsliv. Det är viktigt att skolan samverkar med det omgivande samhället och arbetslivet. Uppläggningen av utbildningen bör därför vara flexibel och anpassad efter rådande förhållanden. Det är också viktigt att kraven utformas så att många lärlingsplatser kan skapas i småföretag. Vi vet att de små företagen kommer att få en allt större betydelse , och därför är det viktigt att dessa ges goda möjligheter att ta emot lärlingar. Ett viktigt incitament för att få en fungerande lärlingsutbildning är resursfrågan. Utbildning kostar vare sig den äger rum i skolan eller i företag. För att särskilt små företag skall kunna medverka i lärlingsutbildning måste ersättningsfrågan lösas. I ett ökat samarbete mellan skola och arbetsliv är det viktigt att arbetslivet får ett större inflytande över gymnasieskolans utbildningar med yrkesämnen. Därigenom bedöms också arbetslivets företrädare få större intresse av att ta ansvar för utbildningar. Fristående skolor har en betydelsefull roll i det svenska skolväsendet, inte minst genom den mångfald av olika pedagogiska inriktningar som de representerar. De utgör ett viktigt inslag i den öppenhet och valfrihet som ska känneteckna skolväsendet. Vi anser att fristående skolor, tvärtemot vad vissa kritiker gör, inte leder till social klyvning eller segregation. Vi menar istället att de fristående skolorna är en del av en stark rörelse i samhället där människor på många olika sätt visar att de vill ta större ansvar, ha större möjligheter till egna initiativ och vara mycket mer delaktiga i samhället. De fristående skolorna har varit ett lyft för flera hotade landsbygdsskolor. Vi har sett hur föräldrar tagit över nedläggningshotade landsbygdsskolor och drivit dessa som fristående skolor. Engagemanget har kommit igång, bygden har fortsatt att leva och eleverna har haft möjlighet att gå kvar. Sett ur ett större perspektiv handlar det om makt över sin framtid att kunna bo och leva även utanför storstäderna. Nedläggning av de små lands- och glesbygdskolorna påskyndar med all säkerhet den negativa utvecklingen med folkminskning på landsbygden.