mot · GQ02Fi234 · 2002-10-23 00:00:00 — En budget för lika villkor politik syftar till att människor ska få växa. Det förutsätter ett samhälle präglat av livskraft, livskvalitet och självbestämmande. I den ekonomiska politiken innebär detta att vill åstadkomma en socialt, ekonomiskt och ekologiskt hållbar utveckling. Utvecklingen måste omfatta alla människor, i hela landet. Utvecklingen måste också omfatta hela världen. Vi vill överbrygga den tilltagande sociala och regionala klyvningen såväl inom vårt land som mellan nord och syd. tre största uppgifter är: Att skapa förutsättningar för en ekonomiskt såväl som ekologiskt och socialt uthållig tillväxt. Att radikalt minska ohälsan genom att satsa på en folkhälsopolitik som ser längre än till arbetsmiljön. Att minska den sociala, regionala och globala klyvningen. har utvecklingen gått i fel riktning. Löneklyftorna mellan kvinnor och män har ökat. Invandrare står, högkonjunktur, fortfarande utanför arbetsmarknaden, av yta är avfolkningsområden. På bara har sjukskrivningarna fördubblats. Trots goda ekonomiska förutsättningar har inte de strukturella reformer gjorts som skulle lägga grunden för en långsiktig ekonomisk tillväxt. finanser är fortfarande extremt konjunkturberoende, vilket också är ett hot mot de många människor som är beroende av det offentliga för sin försörjning och som är de första att drabbas om nya saneringsprogram måste genomföras. Den svenska kronan står fortfarande på en historiskt låg nivå, vilket återspeglar tilltron till den svenska ekonomins utveckling . I denna motion presenterar reformer för att öka tillväxten, underlätta för människor att leva på sin lön och förena jobb och familj samt för att minska ohälsan i samhället. Grunden för en god samhällsekonomi är sunda offentliga finanser. föreslår en budget som på nytt uppnår målet om offentligt sparande. behövs lagstiftning som kräver att också statens finanser är i balans över en konjunkturcykel. Vi presenterar flera förslag för att underlätta för människor att starta och driva företag. Skatten på arbete sänks. Den sociala tryggheten för företagare förbättras. Regelförenklingsarbetet drivs vidare och möjligheten ökar att spara och investera i sitt företag. mål är att åstadkomma 300 000 nya jobb i den privata sektorn. 2006 bör fyra av tio företag startas av en kvinna. Vi presenterar omfattande satsningar på rehabilitering för att minska sjukskrivningarna. En rehabiliteringsgaranti innebär att insatser ska påbörjas från sjukskrivningen. I förening med en nationell vårdgaranti och förändrat arbetsgivarinträde som lättar bördan på småföretag och ökar kraven på stora arbetsplatser, som offentlig sektor, att ta itu med arbetsmiljöfrågor, ger det verktygen för att pressa tillbaka sjuktalen. Människors privatekonomi förstärks, med betoning på låg- och medelinkomsttagare. Skatten sänks främst för dem med låga och vanliga inkomster genom en inkomstskattereform som påbörjas och är fullt genomförd . Kostnaden för boende sänks genom ett nytt taxeringsförfarande 2003 och sänkt uttagsprocent . Därefter ska beskattningen av boende fortsätta minska i takt med att det ekonomiska utrymmet ökar. En förnyad familjepolitik underlättar för människor att förena arbete och familj. De kommande fyra åren ska barnbidragen fördubblas i åldern . Genom att öka familjernas ekonomiska utrymme i förening med överläggningar om kommunerna om låga deltidstaxor ökar möjligheten för föräldrar att gå ned i arbetstid. Rätten till föräldraledighet utökas då barnen är små. För föräldrar med låga inkomster höjs garantinivån i föräldraförsäkringen till . Ersättningsnivån för de höjs till . En förnyelse av offentlig sektor påbörjas, med ökade krav på effektivitet i offentlig förvaltning och en snabb introduktion av IT-stöd i kommunikationen med medborgarna. Biståndet höjs 2005 uppgå till av BNI. Kommuners och landstings skattebas förstärks för att förstärka självstyret. budgetalternativ visar på ett tydligt alternativ till regeringens allmänna utdelning av pengar för att hålla intressegrupper på gott humör. Vi gör tydliga prioriteringar för att stimulera tillväxten för att ge utrymme för ökad livskvalitet, större självbestämmande och livskraft i hela landet. 3 Förslag till riksdagsbeslut 4 4 Den ekonomiska politikens inriktning 5 4.1 ekonomiska läge 5 4.1.2 Svensk politik sämre än finsk 5 4.1.3 Ointresse för strukturreformer 5 4.1.4 Statsfinansiell och samhällsekonomisk konjunkturkänslighet 6 En flytande krona på gott och ont 6 4.1.6 Konjunkturkänsliga statsfinanser 8 4.1.7 Riskera inte förtroendet 9 Säkerhetsmarginalerna är på upphällningen 9 4.1.9 En konjunkturkänslig samhällsekonomi 10 4.1.10 Regional klyvning 13 4.1.11 Löneutvecklingen i landets län (riket=100) 14 4.1.12 Social klyvning 15 4.1.13 Medvetna och omedvetna beteendeförändringar till följd av den förda bidragspolitiken (moral hazard) 16 4.1.14 Regeringens politik förstärker instabiliteten 17 4.2 Ett reformprogram för 18 4.2.1 Livskraft politik för tillväxt 19 4.2.2 Små- och medelstora företag 21 4.2.3 Miljödriven tillväxt 23 4.2.7 Högre utbildning och forskning 32 4.2.8 Internationellt engagemang 32 4.2.9 Livskraft i hela landet 34 5 Budgetpolitikens inriktning 45 5.1 Offentliga sektorns utgifter 45 5.1.1 Statens utgiftstak 45 5.1.2 Offentliga utgifter 46 5.1.3 Överskottsmål och budgetsaldo 47 5.1.4 Långsiktiga planeringsförutsättningar 49 5.1.5 Utgiftsområden 20032004 50 5.2 Planeringsförutsättningar vårproposition 52 5.3 Kommunernas ekonomi 53 5.4 och EMU 54 5.5 Statens inkomster 56 5.5.1 Skattepolitikens inriktning 57 beslutar att godkänna de allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken som förordar (avsnitt 4). tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett reformprogram för (avsnitt 4.2). beslutar att fastställa utgiftstaket för statens utgifter inklusive ålderspensionssystemet till och (avsnitt 5.1.1). begär att regeringen låter utreda bestämmelse i budgetlagen om strukturell balans i statens finanser (avsnitt 5.1.3). tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen framgent bör presentera förslag till utgiftstak och preliminär fördelning på utgiftsområden (avsnitt 5.1.4). beslutar om fördelningen av utgifterna för på utgiftsområden i enlighet med vad i motionen anförs (tabell avsnitt 5.1.5). beslutar att godkänna den preliminära fördelningen av utgifterna på utgiftsområden för som riktlinjer för regeringens arbete i enlighet med vad i motionen anförs (tabell avsnitt 5.1.5). tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om planeringsförutsättningar vårproposition (avsnitt 5.2). begär att regeringen låter utreda frågan om förstärkt skattebas (avsnitt 5.3). tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förhållande till EMU (avsnitt 5.4). beslutar att godkänna beräkningen av statsbudgetens inkomster för (tabell avsnitt 5.5) tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om skattepolitikens inriktning (avsnitt 5.5.1). tillkännager som sin mening vad i motion anförs om försäljning av statlig verksamhet (avsnitt 5.5.2). 4 Den ekonomiska politikens inriktning har en period av stark ekonomisk utveckling bakom sig. Politiskt beslutade orsaker till denna starka uppgång är de strukturreformer som genomfördes av den borgerliga regeringen och en framgångsrik statsfinansiell sanering som ledde till låga räntor och en låg inflation. Kronfallet 1992 förbättrade den svenska exportindustrins konkurrensläge men minskade rationaliserings- och omvandlingstrycket i näringslivet. Under krisen i början sjönk utnyttjandet av den svenska produktionskapaciteten på grund av bl.a. ökad arbetslöshet. Denna reserv har delvis mobiliserats under den gynnsamma konjunkturen även om en betydande del av den minskade arbetslösheten motsvaras av ökade sjukskrivningar och förtidspensioner. 4.1.2 Svensk politik sämre än finsk läge är gynnsammare än det var , men fortfarande återstår mycket att göra för att den svenska ekonomin långsiktigt ska kunna ha en tillväxttakt som gör det möjligt att ta igen förlorade placeringar i välfärdsligan och lägga en mer solid grund för en modern välfärdsstat. Det finländska exemplet visar att en sådan utveckling är möjlig. utgångsläge i början var i flertalet avseenden sämre än , men framför allt är det likheterna i sociala och ekonomiska förutsättningar som är slående. Jämförelsen med visar att svensk ekonomisk politik inte varit tillräckligt bra. Om hade haft samma tillväxt som 19952001 så skulle BNP nu vara högre. 4.1.3 Ointresse för strukturreformer Den kritik som man framför allt kan rikta mot den svenska ekonomiska politiken efter 1997 är ett tilltagande ointresse för att gå vidare med den strukturella trimningen av den svenska ekonomin. Ett alltmer enögt fokus på fördelningspolitik och en alltför hög tilltro till förtroendet för den svenska finanspolitiken verkar ha fått de bistra lärdomarna att falla i glömska. De goda statsfinanserna som blev följden av den framgångsrika budgetsaneringen 19951997 gjorde att Socialdemokraterna kunde avstå från den modernisering och förnyade samhällsanalys som präglat dess syskonpartier i andra europeiska länder. Inflytandet från samarbetspartierna och den för fortsatt maktinnehav centrala alliansen med LO innebär att Socialdemokraterna åtminstone i inrikespolitiken återfallit i en traditionalistisk politik med ett lappande och lagande på de gamla systemen. Det medför att på nytt rör sig i fel riktning och närmare det moras som vi med så mycken möda tagit oss upp ur. Under förespegling att bedriva stabiliseringspolitik har regeringen ökat utgifterna till den grad att inga marginaler längre finns att tillgå om arbetslösheten skulle börja stiga vid en förlängd konjunktursvacka. Statsutgifterna ligger nu på en nivå som redan under relativt goda tider med låg arbetslöshet ligger i överkant för det hållbara och som framtvingar besparingar om sysselsättningen börjar sjunka. Istället för att använda ett gynnsamt statsfinansiellt läge till att förbättra klimatet för de för tillväxten centrala mindre och medelstora företagen har utrymmet tömts för att bekosta åtgärder som ger efterfrågestimulans på kort sikt, men som är tillväxtpolitiskt neutrala eller rent av negativa på lång sikt. budgetmotion bygger på insikten att en prioritering i det korta perspektivet av åtgärder som långsiktigt ger goda strukturella förutsättningar för en starkare tillväxt, är det enda sättet att långsiktigt säkra resurser till en social välfärdspolitik. Vi ger därför högsta prioritet åt åtgärder för att förbättra företagsklimatet och incitamenten för framförallt låg- och medelinkomsttagare att försörja sig genom eget arbete. Vi tar krafttag mot den rekordhöga ohälsan och ökar därmed tillgången på arbetskraft. Vi säkrar också en bredare budgetmarginal och ger fortsatt prioritet åt en minskad statsskuld. Våra två viktigaste målsättningar för finanspolitiken är att stärka långsiktiga tillväxtförmåga och att minska de svenska statsfinansernas konjunkturkänslighet. 4.1.4 Statsfinansiell och samhällsekonomisk konjunkturkänslighet har under visat på en tydlig instabilitet i de statliga finanserna vilket i sin tur har haft en destabiliserande effekt på hela samhällsekonomin. Knutpunkten i detta samband är att den svenska modellen med stora statliga och kommunala åtaganden samt höga skatter har genererat starka svängningar i de statliga finanserna. När konjunkturen gått nedåt har arbetslösheten stigit vilket ökat utgifterna kraftigt, som skatteintäkterna minskat snabbt. När hade en fast valutakurs ledde de väldiga budgetunderskott som blev resultatet av obalanserna till devalveringsrykten vilket i kombination med det växande lånebehovet pressade upp räntenivån och därigenom ytterligare fördjupade nedgången och försvårade en återhämtning. Sedan den fasta växelkurspolitiken havererat 1992 och kronan flutit fritt har detta direkta hot kraftigt dämpats. Fluktuationer i valutakursen har en stabiliseringspolitisk effekt som tar upp stora delar av de makroekonomiska svängningarna. 4.1.5 En flytande krona på gott och ont flytande valutakurs parerar störningar oavsett om dessa är orsakade av förändringar i den internationella efterfrågan eller om de är en följd av den svenska lönebildningen eller politiken. Att klarat sig från ett lika starkt konjunkturfall som de flesta andra länder i EU har sin viktigaste förklaring i kronans försvagning . Men detta till trots är det naturligtvis önskvärt att föra en politik som möjliggör en så stabil valutakurs som möjligt eftersom instabiliteten kan driva upp den svenska räntenivån. Det är på intet sätt givet att den svenska räntan behöver vara högre än t.ex. euroräntan. Om de svenska finanserna och näringspolitiken missköts så att kronan uppfattas som en osäker valuta kommer vår ränta att vara högre, men med en stram och ansvarsfull politik bör det på intet vis vara omöjligt med en lägre ränta än den som krävs i det skakiga euroområdet. Faran med den flytande kronkursen är att den delvis maskerar den svenska ekonomins strukturella svagheter. Om en konjunkturnedgång leder till en sjunkande kronkurs stimuleras exporten och håller uppe farten i ekonomin, vilket genererar skatteintäkter och även bidrar till att balansera statsbudgeten. Problemet är att såväl det företagsekonomiska som det finanspolitiska omvandlingstrycket då minskar genom att valutakursen gradvis eller språngvis anpassar sig till en lägre prestationsförmåga. En depreciering av kronkursen medför också inflationsrisker när importerade insats- och konsumtionsvaror stiger i pris, en risk löper eftersom alla prishöjningar som var att vänta på grund av den försvagade kronan inte har slagit igenom. Värdet av en politik som ger bästa tänkbara förutsättningar för en stabil valutakurs är central för inte minst i ljuset av att vi inte vill att ska bli medlemmar i tredje steg. Ett fullvärdigt EMU-medlemskap ter sig riskabelt eftersom den nya valutan inte verkar ha det institutionella ramverk som krävs för att upprätthålla respekten för reglerna om sunda statsfinanser och låg inflation. En flytande kronkurs ställer höga krav på en restriktiv penningpolitik som eftersträvar att återställa kronkursen till en högre nivå efter en nedgång. Den kräver också en likaledes fast finans- och näringspolitik som använder sig av det rådrum en valutakursnedgång medför till att driva på strukturreformer i ekonomin och skapar incitament som leder till förnyelse, investeringar och konkurrens i näringslivet. Om så inte sker är risken stor för en långsiktig eftersläpning i produktivitetsutvecklingen och en långsiktig depreciering av valutakursen till men för alla svenskars köpkraft. Det kan visserligen vara nödvändigt och gynnsamt för näringslivet med en billigare krona vid plötsliga kriser, men det är inte bra för näringslivet att få behålla en konkurrensfördel som inte bygger på den egna ansträngningen. Målsättningen för både penning- och finanspolitik måste vara att hålla ribban på en tillräckligt hög nivå och inte låta ekonomins muskler försvagas i en eftergiven deprecieringspolitik. Men måste företagsklimatet vara så gynnsamt att nyföretagande och investeringar lönar sig. Den svenska måste ges med beröm godkänt för den försiktiga och framgångsrika penningpolitiken. Regeringen har däremot inte utnyttjat den stimulans som den svenska ekonomin gavs genom det kraftiga kronfallet till strukturreformer. Tvärtom har ett mycket gynnsamt statsfinansiellt läge vars grund lades genom den saneringspolitik regeringen genomförde tillsammans med 19951997 huvudsakligen använts till strukturblinda efterfrågestimulanser som syftade till att vinna valet. Istället för att använda ett mycket gynnsamt tillfälle till radikala förbättringar av det svenska företagsklimatet har obalanserna i den svenska ekonomin delvis förstärkts. Avbetalningarna på statsskulden har stannat av medan både transfereringsdelen och servicedelen i välfärdspolitiken har stärkts på områden som är sekundära från rättvise synvinkel. Exempel är den kraftiga satsningen på att öka beläggningen i barnomsorgen som om inte kommunerna redan hade svårt nog att klara sina åligganden samt höjningarna av taken i socialförsäkringarna. Variationer i tillväxttakten får ett starkt genomslag på de offentliga finanserna i alla länder. har dock unikt konjunkturkänsliga statsfinanser i jämförelse med OECD-genomsnittet eller våra nordiska grannländer. Enligt beräkning skulle en förändring av tillväxten generera en förändring i det offentliga sparandet av BNP. Vid en nedgång i förhållande till normal tillväxttakt skulle sålunda statsfinanserna försvagas med . Orsaken till detta är dels att en minskad ekonomisk aktivitet leder till att skatteinkomsterna minskar, dels att en ökad arbetslöshet ökar kostnaderna för transfereringar samt minskade inbetalningar av inkomstskatter och arbetsgivaravgifter. En ökning av arbetslösheten med en procentenhet försämrar statsfinanserna med . 4.1.7 Riskera inte förtroendet Tilltron till penningpolitik och förmåga att fullgöra sina förpliktelser som låntagare är relativt god. Det räntegap på omkring en halv procent som likväl finns mellan och har sannolikt sin grund i risken för valutakursförändringar och en eventuellt något högre inflationsrisk i . Däremot torde inte oron för statsfinanserna påföra den svenska räntan någon riskpremie. Eftersom nedgången i räntenivåer är en av de viktigaste effekterna av den lyckade svenska budgetsaneringen är detta förtroende ett oerhört viktigt kapital att förvalta för framtiden. Ett enstaka års överskridande av utgiftstaken skulle måhända tolereras, men en långsiktig försvagning av den svenska finanspolitiken skulle leda till minskad tilltro och därmed höjda räntor. Eftersom den svenska statsskulden är mycket stor eller av BNP och faktiskt ökar igen är ett höjt ränteläge ett av de största hoten mot sunda svenska statsfinanser. Ur det perspektivet är det också viktigt att föra en politik som minimerar risken för depreciering av kronan eftersom förväntningar på en sådan utveckling skulle driva upp räntan. Låg inflation, solida statsfinanser och strukturreformer som förbättrar tillväxtmöjligheterna är det bästa sätten att uppnå en stark och stabil krona. 4.1.8 Säkerhetsmarginalerna är på upphällningen Ändå är tecknen i statsbudgeten i allmänhet och regeringens inställning i synnerhet oroande på dessa punkter. Statsfinanserna försämras åter och den politiska ledningen tycks inte ta särskilt allvarligt på detta utan fortsätter att ställa ut löften om reformer. Det är avslöjande för det socialdemokratiska önsketänkandet att regeringen bygger sin budget på antaganden om att börsen ska gå upp och företagens vinster öka som budgeten helt saknar åtgärder för att en sådan utveckling ska främjas. De goda säkerhetsmarginaler som statsfinanserna har haft förbrukades i stor utsträckning i budgeten för . Genom vissa skattesänkningar och bidragshöjningar ökar hushållens disponibla inkomst . Eftersom åtgärderna rör permanenta åtaganden försvagas därmed statsfinanserna i motsvarande grad. Det är tveksamt om målet om 2 procents offentligt sparande över en konjunkturcykel därigenom inte de facto har övergivits. Regeringen avvisar troligtvis alla påståenden om att åtgärderna har något samband med det faktum att 2002 var ett valår med hänvisning till att den svenska ekonomin i den svaga internationella konjunkturen hade behov av en kraftig efterfrågeinjektion. Den vägen fullföljs med nya satsningar om än av mer måttfull karaktär. De satsningar regeringen genomförde har haft obefintlig eller låg tillväxtfrämjande effekt om man bortser från den tillfälliga stimulanseffekten. fortsätter man med att bygga ut socialförsäkringssystemen men utan att vara beredd till några omprioriteringar. Tillväxtperspektivet saknas som staten binder nya permanenta kostnadsökningar till sin hårt anspända rygg. Den enda strukturella effekten är att medborgarnas beroende av välfärdsstaten för sin ekonomiska trygghet befästs. Arbetslösheten befinner sig på en så låg nivå att en ökad efterfrågan på arbetskraft skulle leda till överhettning, med löneglidning och ökad inflation. Om konjunkturen nu vänder uppåt kommer regeringens överdimensionerade stimulanser att förvärra detta problem. Vid en förlängd konjunkturnedgång kommer sysselsättningen i näringslivet att minska och möjligheten att parera detta att vara uttömd. Tvärtom riskerar denna nya överbryggningspolitik att leda till en svängdörrseffekt när bristen på tillväxt och ett växande underskott gör regeringens satsningar på offentlig sektor ohållbara och när kommunernas ekonomi försämras på grund av ett sviktande skatteunderlag. De besparingar som då sker kommer att drabba hushållen med samma omedelbarhet som regeringens valårspolitik har gynnat dem. I stället för en kortsiktig stimulanspolitik skulle behöva en kombination av förbättrade förutsättningar för tillväxt i näringslivet och insatser för ökad anställningsbarhet, i förhållande till näringslivets behov, bland dem som står utanför arbetsmarknaden. Dessutom behöver incitamenten att förvärvsarbeta för personer med låga och normala inkomster förbättras. 4.1.9 En konjunkturkänslig samhällsekonomi Det är inte bara statsfinanserna som är konjunkturkänsliga. Själva den svenska samhällsekonomin är känslig för störningar av flera skäl. Den viktigaste anledningen är naturligtvis den offentliga sektorns omfång och det beroende den för sin finansiering står i till den privata sektorn, som följaktligen är i motsvarande grad mindre. Näringslivet har redan från början en konkurrensnackdel i form av ett högt skattetryck (se diagram). Andelen av arbetskraften som är anställd inom den offentliga sektorn är hög i även om den har fallit något . beräknas av arbetskraften vara offentliganställd mot 1990. En betydande del av denna minskning härrör dock från att statliga verk ombildats till företag och helt eller delvis privatiserats. Därtill ska läggas att så mycket som av kommunernas driftskostnader består av köp av verksamhet från privata företag. Den totala andelen offentligt finansierade arbetstillfällen torde därmed kunna uppskattas till av det totala antalet. beräknas antalet anställda i den kommunala sektorn öka eller drygt 40 000 personer. ökar antalet statsanställda med omkring 10 000 personer. Det är rimligt att antalet personer som arbetar i skolan och vården ökar eftersom behoven av kvalitetsförstärkningar i dessa delar av den offentliga sektorn är stora. Vad som däremot är oroande är att antalet sysselsatta i den privata varuproduktionen minskar . Färsk statistik tyder på att denna svängdörrseffekt med en relativt kraftig ökning av antalet offentliganställda och en klar tillbakagång i det privata näringslivet är på väg att förstärkas. För att varaktigt kunna förstärka personalresurserna inom skolan, vården och äldreomsorgen krävs en tillväxt av antalet anställda i det privata näringslivet med omkring 300 000 personer. Om så inte sker löper de nuvarande satsningarna på personalförstärkningar i kommuner och landsting risk att inte bli varaktiga eftersom en dämpad tillväxttakt och eventuella statliga besparingar snabbt kan erodera det finansiella underlaget för personalförstärkningarna. SCB, egen bearbetning av SCB:s uppgifter om upphandling. Trots att tillväxten i den svenska ekonomin varit relativt låg ser vi tendenser till arbetskraftbrist med därav följande risk för överhettning även vid en måttligt förstärkt utveckling. Den stora andelen sjukskrivna är en förklaring till denna brist. Den ofullständiga integrationen av nya svenskar på arbetsmarknaden en annan. Svårigheten att matcha arbetstillfällen med de befintliga arbetssökande en tredje. Dessa matchningssvårigheter kan ha sin förklaring i de arbetssökandes utbildning eller de förväntningar den arbetssökande har på anställning i en viss sektor eller branch. Regionala skillnader när det gäller var tillväxten av nya jobb sker är ytterligare en förklaring.