mot · GQ02Sf335 · 2002-10-23 00:00:00 — Det nuvarande taket, och regeringens föreslagna höjning, uttrycker en ambition att de allra flesta ska omfattas fullt ut av sjuk- och föräldraförsäkringen. Därigenom anses det som från vänsterhåll betecknas som hotet med privata komplement kunna undanröjas. Rädslan består i att en allt större del av medelinkomsttagarna ska uppleva att de inte får ut något av alla skatter de betalar, och att systemens legitimitet därmed undergrävs. I själva verket är det just på det sätt som regeringen hanterar socialförsäkringen som undergräver systemens legitimitet: regeringens föreslagna takhöjning avses täckas av allmänna skatteinkomster, om statsfinanserna tillåter. Därmed understryker regeringen själv vilken osäker och dagspolitiskt styrd syn den har på det som bör vara mer renodlade och stabila försäkringssystem, finansierade med avgifter. Enligt vårt synsätt avspeglar ersättningstakens höjd generellt sett främst vilken tilltro man har till människors förmåga att själva, eller via arbetsmarknadens parter, ordna ett lämpligt inkomstförsäkringsskydd. Men diskussionen speglar också det stela och ogenomskinliga sätt på vilket dagens system har byggts upp: kostnaderna för systemen har medvetet osynliggjorts genom att det är arbetsgivarna som betalar in avgifterna, och någon koppling mellan vad som betalas in och vad som kan betalas ut finns inte. Därför framstår det som en ren ynnest för berörda medelinkomsttagare när förslag om takhöjningar kommer på tal, eftersom de inte förväntas bidra till denna förbättring. På omvänt vis skulle det naturligtvis framstå som en direkt försämring om taken sänktes, eftersom de berörda medelinkomsttagarna inte förväntas få en skatte- eller avgiftssänkning med ett motsvarande belopp. Häri ligger generellt takdiskussionens verkliga kärna: om bara avgift och förmån följde varandra bättre för den enskilde, skulle en takförändring inte längre handla främst om vilka inkomstgrupper som vann eller förlorade den försäkringsmässiga rättvisan skulle ju finnas där ändå. En diskussion om sänkt eller höjt tak skulle enbart spegla synen på vid vilka inkomstnivåer människor ska anses kunna ta ett större ansvar för sin ekonomiska situation, inte vem som skulle vinna eller förlora, och inte heller om systemen vinner eller tappar i legitimitet. förespråkar ett trygghetssystem som för de flesta garanterar en större del av eventuella inkomstbortfall med obligatoriska och offentligt finansierade försäkringar, men som även ger utrymme för kompletterande lösningar och personligt ansvarstagande. Det tar sig uttryck i att vi anser att det finns motiv för olika höga ersättningstak i de olika socialförsäkringarna inklusive arbetslöshetsförsäkringen. När det gäller föräldraförsäkringens funktion, utformning och finansiering anser vi att det finns motiv som markant avviker från övriga socialförsäkringar. För det första har föräldraförsäkringen en inte oväsentlig koppling till de ekonomiska möjligheterna för en del familjer att få barn utan att behöva sänka sin ekonomiska standard väsentligt. I vissa fall är det därför tänkbart att även viljan att försöka få barn påverkas på ett avgörande sätt av detta förhållande. För det andra har föräldraförsäkringens nivå också, till följd av ojämn lönestruktur mellan kvinnor och män, en inte obetydlig effekt på hur makarna har möjlighet att välja att fördela föräldraledigheten mellan sig (till skillnad från arbetslöshet eller sjukdom som ju inte går att fördela mellan sig). För det tredje gäller föräldraförsäkringen inte en traditionell försäkringssituation, dvs en opåverkbar händelse som man helst vill undvika. Därför skulle den privata försäkringsmarknaden aldrig kunna lösa föräldraförsäkringens uppgift. De företag som kompletterar föräldrapenningen gör det också som en ren subvention och löneförmån, som inte finansieras med något avgiftsuttag. Det som försäkras är alltså inte risken att få barn, utan inkomststandarden om man har glädjen att få barn. Därtill kommer att med den demografiska utveckling som står inför bör alla möjligheter prövas för att uppnå ett så barn- och familjevänligt samhällsklimat som möjligt. Om det då , för det femte, går att uppnå en från valfrihetssynpunkt bättre möjlighet för föräldrarna att fördela föräldraledigheten är detta naturligtvis en stor fördel. Dessa fem skäl anser vi talar för att föräldraförsäkringen bör ses i ett annat ljus än de övriga försäkringarna, som har andra incitamentseffekter. Vi höjer därmed taket i föräldraförsäkringen till ca 11 prisbasbelopp för att åtminstone av föräldrarna skall omfattas fullt ut av ersättningen. Våra förbättringar i föräldraförsäkringen och andra familjepolitiska åtgärder redovisas i en särskild motion för utgiftsområde 12, Ekonomisk trygghet för familjer och barn. Den lyckosamma Finsammodellen för samverkan har förhindrats av regeringen efter avslutad försöksperiod. Erfarenheterna från försöken är goda. och har löpande följt och utvärderat Finsamförsöken och funnit att försöken haft utomordentligt goda resultat. Regeringens agerande i frågan om finansiell samverkan fortsätter att förbrylla. har tidigare begärt att proposition om finansiell samverkan skulle läggas . I vårpropositionen uppgav regeringen dock att en sådan proposition skulle avlämnas först . är det höst och i den framlagda höstbudgetpropositionen skjuts förslaget återigen . Det enda som regeringen planerar återkomma till med är ett förslag till förlängning av försökslagstiftningen till utgången av 2003. förslag till en ny rehabiliteringsorganisation innehåller en lösning när det gäller samordningen av rehabiliteringsinsatserna. En sådan lösning måste finnas på plats om den finansiella samordningen ska kunna fylla en reell funktion. I den modell som förespråkar innebär inte den nya och kraftfullare rollen för försäkringsgivaren att övriga huvudmän får mindre ansvar. Snarare kan en stark försäkringsgivare bli en bra samordningspart som tillsammans med övriga aktörer kan hitta effektiva samverkansmodeller utifrån lokala förutsättningar. Den finansiella samordningen bör lösas i särskild ordning. Vi anser att modeller likt Finsam och Socsam är goda förebilder i strävan att sätta individen i centrum. Efter regeringens upprepade misslyckanden med att komma med förslag kring finansiell samordning är det nu mycket angeläget att regeringen verkligen levererar en proposition med en permanent finansiell samordning istället för temporära lösningar. Enligt lagstiftningen som reglerar Socsamförsöken är det inte möjligt för arbetsmarknadsmyndigheter att delta i denna finansiella samverkan. I försökskommunerna har man istället slutit samverkansavtal med länsarbetsnämnden. Det är mycket viktigt att länsarbetsnämnden deltar i det nuvarande samverkansarbetet, men ännu mycket mer skulle kunna göras om de även fick delta i den finansiella samverkan. Det nuvarande Frisamlagstiftningen kommer inte åt de grundläggande samverkansproblemen. Vi föreslår att sjukförsäkringen skall innehålla med ett högriskskydd . Genom denna åtgärd får de som har få sjukdagar bära en större årlig självrisk än . Högriskskyddet gör att de som ofta är sjuka får en oförändrad årlig självrisk. Den huvudsakliga besparingen uppstår genom att arbetsgivaravgiften höjs för företagen . Därmed är förslaget ekonomiskt neutralt för företagen. Självrisk i form av nuvarande karensdagsbestämmelse, oavsett antal dagar, medför problem för vissa grupper. Regering och riksdag har varit ointresserade av att komma tillrätta med detta. Många anställda missgynnas genom dagens regelsystem. Det gäller deltidsarbetande, skiftarbetande, timanställda samt arbetstagare med mer än en arbetsgivare, vilka med dagens system i praktiken kan få . Vi har i tidigare motioner begärt en regelförändring på detta område. Av budgetpropositionen framgår nu att regeringen kommer att återkomma till med en proposition i denna fråga. 7.5 Sjukpenninggrundande inkomst (SGI) När det gäller såväl sjuk- som arbetsskadeförsäkringen finns det vidare skäl att tydliggöra vilka inkomster som man försäkrar och att denna inkomst inte i allt för stor utsträckning går att påverka på kort sikt. anser därför att den sjukpenninggrundande inkomsten (SGI) i sjuk-, arbets-skade- och föräldraförsäkringen skall beräknas på ett genomsnitt av de senaste två årens inkomster. anser vi att skattepliktiga förmåner samt semesterersättning ska vara SGI-grundande. Detta leder sammantaget till att belastningen på anslaget kan minskas med . 7.6 Slopa de fasta stegen i sjukförsäkringen Dagens system innebär att man kan få hel, tre fjärdedels, halv eller en fjärdedels sjukpenning. Regeringen har inte föreslagit någon förändring i denna del vid sjukersättning beroende på arbetsförmågans nedsättning. Problematiken med dessa fasta steg belyses bäst genom ett exempel. En person som arbetar till och får ersättning till skulle inte kunna öka arbetsinsatsen även om detta enligt dennes läkare skulle vara möjligt. Vi anser att dagens system inte tillvaratar den individuella förmågan. Systemet uppmuntrar heller inte till ökad arbetsinsats om det inte ryms inom ramen för de fasta stegen. Detta är enligt vår mening helt fel. förespråkar följaktligen största möjliga flexibilitet. Det bör vara möjligt att få ersättning med vilken procentsats som helst mellan . De fasta stegen bör avskaffas. 7.7 Ny modell för trafikförsäkringen har i rapporten ansvar för trafikförsäkringen () och Utvidgat ansvar för trafikförsäkringen några kompletterande synpunkter från försäkringsbranschen () redovisat försäkringsbolagens möjligheter att ta ett större ansvar för trafikförsäkringen . Systemet innebär att trafikanterna mer direkt via sin försäkring får ett ansvar för de kostnader de själva förorsakar genom sitt beteende i trafiken. har valt att särskilt studera det finska trafikförsäkringssystemet som en möjlig modell för reformering av det svenska systemet då och i allt väsentligt har lika ersättningssystem. Skillnaden består främst i den finska trafikförsäkringens primäransvar för inkomstförlust och den direkta skyldigheten för ett trafikförsäkringsbolag att ombesörja främst rehabilitering av arbets- och förvärvsförmåga men också viss medicinsk och social rehabilitering av den skadelidande. Systemet har varit i kraft då skadeståndslagen trädde i kraft. Enligt den finska trafikförsäkringscentralen fungerar systemet bra med en något högre försäkringspremie, medan staten sparat minst motsvarande belopp som kan återföras till trafikanterna. Det alternativ som förespråkar innebär att samtliga personskadekostnader i samband med trafikolyckor förs över till trafikförsäkringen . Detta skulle vid en statistisk beräkning innebära att riskpremien för trafikförsäkringen skulle öka med ca i genomsnitt. Enligt de beräkningar som gjorts står staten för eller av de personskadekostnader som trafiken orsakar. Hälften av den besparing som uppstår för statskassan återförs till trafikanterna genom sänkt fordonsskatt. Den vinst som uppstår genom de nya ekonomiska incitament för minimering av skador kan därmed delas mellan staten och trafikanterna. En strukturellt viktig effekt blir just att trafikanter med många skadefria år får högre bonus och lägre försäkringskostnader medan grupper med mycket skador får bära en större del av sina skadekostnader. Härigenom uppstår en positiv effekt som kommer att leda till större försiktighet i strävan efter den lägre försäkringspremie som fler skadefria år innebär. Reformen blir stödjande för den av beslutade nollvisionen om antalet dödade och svårt skadade i trafiken. Anslaget till påverkas av förslag om att avskaffa dagens avtal mellan och kommunerna när det gäller flyktingmottagandet. Vi vill istället införa en utvecklingspeng som följer individen. Pengarna skall fördelas av RFV och utbetalas av . RFV föreslås få och 2004 för nya uppgifter. Det gäller administrering av utvecklingspengen samt medel till kommunerna för bl a sfi-undervisningen. RFV föreslås få ett sparkrav på .