mot · GQ02Kr333 · 2002-10-23 00:00:00 — Andelen som bor hemma på grund av att det är svårt att få tag på bostad har ökat, medan andelen som anger ekonomiska skäl har minskat. av de svarande säger att det är svårt att få tag på bostad på orten där de bor. Rapporten drar slutsatsen att det behöver byggas omkring 191 000 bostäder för att möta de ungas efterfrågan. Det är därför angeläget att skapa enklare bostäder som en brygga mellan boende hos föräldrar och ekonomiska möjligheter till mera stabilt eget boende. Det krävs ett brett program för att möjliggöra för ungdomar att skaffa sig den egna lya som de drömmer om och som är viktig för att kunna utvecklas som ansvarstagande och självständig individ. Det är bristen på bostäder i samhället i stort som gör det svårt och dyrt för unga att flytta hemifrån. Bostadsbristen är som störst i storstadsområden och på högskoleorter. Där måste nyproduktionen öka rejält. Även om det blir mest dyrare hyresbostäder och bostadsrätter som byggs bidrar det till att öka rörligheten på bostadsmarknaden. Ungdomar kan då komma över bostäder som andra lämnar för ett dyrare boende. Men det krävs också ett nytillskott av bostäder som i första hand riktar sig till ungdomar. De goda erfarenheterna av och nya idéer som finns kring billiga och bra ungdomsbostäder bör aktivt spridas. Bostadsmarknaden måste präglas av flexibilitet och mångfald. Rumsstorlek och standard behöver bättre motsvara temporära behov för ungdomar. Detta gäller såväl studentbostäder som bostäder för de ungdomar som inte bestämt var de vill bli bofasta. För att öka byggandet föreslår avdrag som motsvarar halverad byggmoms, avskaffad fastighetsskatt, åtgärder för bättre konkurrens i byggsektorn samt en förenklad planprocess. Detta kommer att göra det intressantare för kommuner och företag att bygga hyreshus. Hyreskontrakten används ofta vid svarta lägenhetsaffärer. Detta gör att ungdomar med små ekonomiska marginaler sällan har chans att få en hyresrätt. Hyressättningen, hyresnämndernas arbetssätt, lagstiftningens utformning, fastighetsägarnas kontroll och polisens arbete måste ses över i syfte att motverka svarta lägenhetsaffärer och därigenom öka rörligheten på bostadsmarknaden. Den viktigaste förändringen som behövs för att unga ska kunna skaffa en egna bostäder är ett ökat byggande totalt sett. En annan möjlighet är att öka självförvaltningen. Om ungdomar själva har möjlighet att delta i skötsel och underhåll kan hyrorna hållas lägre. Det är också viktigt att öka incitamenten för sparande. Det krävs nu en bred översyn av bostadspolitiken ur ett ungdomsperspektiv. Vi utvecklar vår bostadspolitik i en särskild motion. Bland ungdomar har arbetslösheten i princip legat still , efter att ha sjunkit . var arbetslösheten (SCB:s AKU-undersökning ). Men det finns oroande tecken på att en grupp långtidsarbetslösa ungdomar riskerar att fastna i ett evigt kretslopp av arbetsmarknadspolitiska åtgärder och ersättningsperioder i öppen arbetslöshet. Konjunkturen vänder nu nedåt, och vi riskerar snart ökade arbetslöshetssiffror igen. De snåriga ersättningsreglerna för arbetslösa, svårigheten att kvalificera sig för a-kassa kombinerat med låga ersättningsnivåer, innebär att många ungdomar måste söka socialbidrag för sin dagliga överlevnad. En så kallad utvecklingsgaranti infördes för ungdomar i åldern . Utvärderingar har visat att ungdomar som genomgår denna åtgärd lättare får fotfäste på arbetsmarknaden än övriga. Men det finns också en risk för att ungdomar som ingår i en utvecklingsgaranti stämplas som tillhörande ett B-lag. Vi hade hellre sett en satsning på lärlingsutbildning, skattelättnader inom tjänstesektorn, flexiblare lönesättning och modernare arbetsrättslagstiftning. Det skulle ha gett ungdomar många nya ordinarie arbetstillfällen. Vi anser dock att utvecklingsgarantin tills vidare ska finnas kvar, men den bör successivt ersättas av en bättre fungerande arbetsmarknad för ungdomar. Vi Kristdemokrater anser vidare att den lokala samverkan för att minska arbetslösheten bör öka för att minska rundgången i åtgärder. Kommunerna, arbetsförmedlingarna och försäkringskassorna bör samverka för att hjälpa de arbetssökande. Det finns också mycket att lära av enskilda fall, som till exempel när det gäller företagsförlagd arbetsmarknadsutbildning. En framgångsrik modell som prövats bygger på att arbetsgivarna som tillhandahåller utbildningen erhåller en ersättning som utgår med en fast summa per elevplats och utbildning. Efter genomförd utbildning erhåller eleven ett slutbetyg från kursen där varje genomfört delmoment ingår. Vidare innehåller intyget också en beskrivning av de praktiska delarna som varje person har genomgått hos respektive arbetsgivare. Det blir alltså både ett studieintyg och ett arbetslivserfarenhetsbetyg. För ungdomars situation på arbetsmarknaden bör politiken styras av följande principer: Utbildning ska uppmuntras och premieras då morgondagens arbetsmarknad ställer allt större krav på arbetstagarens formella kompetens. Utbildningssystemet måste vara konstruerat så att även ungdomar som är mer praktiskt inriktade upplever att möjligheten att utvecklas inom skolan finns. Olika former av lärlings- och praktiksystem är en positiv del av utbildningssystemet. Kommunerna har det grundläggande ansvaret för ungdomar upp till . Det fåtal ungdomar som inte går i gymnasieskolan bör ges möjligheter att få praktik. Praktikplatserna bör ge reell arbetslivserfarenhet. Den lön som betalas ut bör kallas för praktiklön. Inga ungdomar ska behöva leva på socialbidrag, De ungdomar som trots allt fastnar i långtidsarbetslöshet har oftast inte tillräcklig kompetens eller kommer av sociala skäl eller hälsoskäl inte in på arbetsmarknaden. Det är viktigt att de problem som ligger till grund för arbetslösheten åtgärdas på ett tidigt stadium och att dessa ungdomar inte hamnar i särskilda program som stämplar dem för livet. Vår målsättning är att alla ungdomar mellan skall erbjudas jobb eller meningsfulla studier. Det är av yttersta vikt att allt görs för att denna vision uppfylls. Om samhället inte lyckas med att ge ungdomar meningsfull utbildning eller möjlighet till sysselsättning riskeras ett utanförskap där ungdomar känner att de inte är en del av samhället och att de inte fyller någon funktion i vardagen. Denna frustration leder lätt till förakt för samhället och de normer och värderingar som vi anser är grundläggande för demokratin. Rasism, våld och utanförskap hänger ofta ihop. Satsningar på att lösa ungdomsarbetslösheten är därför inte bara en ekonomisk fråga utan det handlar om ungdomarnas möjligheter att vara en del av samhället. Vi utvecklar vår arbetsmarknadspolitik i en särskild motion. behöver en samlad arbetsmarknads- och näringslivspolitik där ungdomars intresse och engagemang sträcker sig längre än till att endast omfatta till exempel upplevelseindustrin, som tidigare omnämnts i regeringens propositioner. När det gäller entreprenörskap är det också viktigt att vi medverkar till att ungdomar uppmuntras att starta egna företag. Det är viktigt att vi förmedlar en bredare syn på arbetet till våra ungdomar än att arbete alltid innebär anställning hos någon annan. Ungdomar kan och skall uppmuntras att utnyttja sitt engagemang och sin kreativitet till att starta eget, oavsett inriktning. Skolan kan spela en viktig roll för att ge eleverna förståelse för företagandets roll och betydelse i samhället. har föreslagit att ett nationellt program med speciell inriktning på företagande och entreprenörskap bör införas i gymnasieskolan. Folkhögskolor skulle kunna satsa på kurser om företagande och om hur man startar eget företag. Arbetsmarknadspolitiken bör i ökad utsträckning uppmuntra till eget företagande. Även på universitets och högskolenivå är det viktigt med kurser och utbildningar inriktade mot företagande och entreprenörskap. Kultur i vid mening är ytterligare en förutsättning för ett tryggt och människovärdigt samhälle. Kulturen måste finnas tillgänglig där och när ungdomar kan ta del av den. Den gängse bilden av ungdomar är att de föredrar aktiviteter som musikfestivaler, klubbar av olika slag, bio eller fria teatergrupper och besöker i mindre utsträckning traditionella kulturinstitutioner. Men givetvis finns det ett stort antal ungdomar som gillar poesi och lyrik, som hänger på och gärna går på traditionella konstutställningar. Kulturlivet är ett sätt för ungdomar att markera sin självständighet i förhållande till vuxna. Det finns ingen motsättning mellan att erkänna ungdomars egna kulturyttringar och att söka mer av samverkan över generationsgränserna. Ungdomars kulturupplevelser, deltagande och kulturskapande är ett sätt att uttrycka känslor samt skapa sammanhang och delaktighet. Ungdomsorganisationerna måste ha möjlighet att förmedla kultur och göra de unga kulturellt medvetna. Många undersökningar har pekat på att människor som regelbundet tillägnar sig konstnärliga upplevelser lever och mår bättre än andra människor. Att få tillgång till konstnärlig aktivitet kan till och med påskynda tillfrisknandet hos sjuka människor. Konsten kan inbjuda till samtal i en tryckt situation eller verka lugnande i en stressad miljö. En sjukhusclown som lockar till skratt kan vara ett väl motiverat kulturmedel, likaså en musikterapeut i ångestdämpande verksamhet. Det är därför av stor vikt att även vi som beslutsfattare tar dessa nya erfarenheter till oss och låter det påverka våra politiska ställningstaganden. 9.1 Bidrag till samlingslokaler anser att det är viktigt att stöd ges till allmänna samlingslokaler, inte minst på mindre orter och i glesbygd. kan frivilliga krafter och idéburna organisationer klara driften av mindre fastigheter, men när det blir dags för renoveringar och större ombyggnationer krävs det större resurser än de vanligtvis har. Därför är det statliga stödet till samlingslokaler oerhört viktigt för att säkerställa ungdomsorganisationers tillgång till ändamålsenliga samlingslokaler. Känslan av kompetens, att duga något till, är grundläggande för människan. Den upplevelsen växer fram i växelspel med andra. För föräldrar och vuxna i förskolan och skolan gäller det att hitta något hos varje ungdom att utveckla, uppmuntra och berömma. Den unga som inte får sin kompetens bekräftad i familjen eller skolklassen, kan kanske istället få den upplevelsen i fotbollsföreningen, schackklubben, popbandet eller någon annan grupp. Unga som istället befästs i en känsla av inkompetens, av att inte duga något till, löper större risk att attraheras av grupper där kompetenskänslan byggs upp i kriminella sammanhang eller i den falska värld som skapas av drogmissbruk. Ett antal händelser med inslag av allt grövre våld har drabbat . noterar olika iakttagare forskare, journalister och lekmän en rad förändringar i inställningen till mänskliga relationer i vid mening och till människovärdet. Det går självfallet inte att peka ut en enda orsak till det grova våldet och inte en eller ett par åtgärder som hastigt skulle stoppa våldshändelserna. En handlingsplan för att skapa ett tryggt samhälle där om möjligt alla medborgare har en aktiv, medskapande roll är i realiteten också den bästa handlingsplanen mot våldsbrottslighet. Vi kristdemokrater anser att insatserna oftast kommer när utförsbacken redan börjat. Detta gör att alltfler ungdomar måste få stöd och hjälp utanför hemmet. Kostnadsökningen är 2,5 miljarder eller . Omhändertagandet ökar mest i åldersgruppen . Tvärtom vad många tror svarar ungdomar med svenska föräldrar, inte invandrarungdomar, för den största ökningen. Föräldrarna är samhällets viktigaste brottsförebyggande faktor. Kampen mot våldet måste föras på alla nivåer i samhället i hemmet, bland enskilda organisationer, i skola och på arbetsplatser och så vidare. Inte minst är det nödvändigt att ta till vara den ideella sektorns engagemang och kunnande. Centrala direktiv kan aldrig ersätta insatser som bygger på kunskap och omsorg om den egna lokala miljön och människorna som vistas där. På många håll bedrivs det på den grunden ett värdefullt lokalt brottsförebyggande arbete i form av grannsamverkan , föräldravandringar på stan, nätverksuppbyggnad och samarbete mellan offentliga och ideella insatser. 11 Unga och politiken 11.1 Fler unga beslutsfattare Valdeltagandet bland unga minskar. Vid riksdagsvalet var deltagandet bland förstagångsväljarna , och 1998 hade siffran sjunkit till . Ungdomar är underrepresenterade inom de kommunala förtroendeposterna. Gruppen 1829-åringar utgör av den valbara befolkningen men innehar av de kommunala posterna. Detta kan jämföras med gruppen som är eller äldre. De utgör av den valbara befolkningen men innehar av förtroendeuppdragen. Enligt statistik från har ungdomar i åldern av alla poster i myndighetsstyrelser. Och det finns inte en enda person i den åldern som sitter i en statlig kommitté. I åldern 2529 är siffrorna bara marginellt bättre. De innehar av de statliga styrelseposterna och av kommittéposterna. Ansvaret för den rådande situationen är både statens och de politiska partierna. Regeringen bör återkomma med förslag till åtgärder för att göra ungdomar mer delaktiga i de demokratiska processerna. 11.2 Politisk styrning av ungdomspolitiken stödde förslaget att ange tre mål för ungdomspolitiken. Däremot anser vi att det måste betonas att statens roll när det gäller ungdomspolitiken bör vara stödjande, inte styrande. Vi vänder oss också emot att regeringen har frihet att själv utforma delmålen. För att bättre kunna bedöma den politiska inriktningen på ungdomspolitiken anser vi därför att bör besluta om de konkreta delmålen. finns 41 delmål. Vid arbetet med bedömning av måluppfyllelse har det visat sig ett antal faktorer som har försvårat uppföljningen av delmålen. Många av delmålen upplevs på olika sätt som otydliga. I vissa fall behöver delmålen justeras och anpassas till lokala förhållanden. Vi anser därför att regeringen skall återkomma till med förslag på nya delmål. Genom att återkomma till uppmärksammas ungdomspolitiken och det blir debatt och diskussion kring mål och delmål, vilket är bra för uppslutningen kring ungdomsfrågor. var i fyrpartiregeringen ansvarigt för att både skapa och utforma riktlinjerna för , som senare blev . Den bedömning som då gjordes var att det fanns ett behov av en myndighet med sektorsövergripande ansvar och som utifrån en helhetssyn kunde följa utvecklingen av ungdomars villkor och anlägga ett ungdomsperspektiv på frågor inom olika samhällsområden. Ambitionen var också att skulle kunna fungera som en kunskapsbank i ungdomsfrågor gentemot andra myndigheter, kommuner, föreningsliv, ungdomsarbetare och enskilda. skulle också följa utvecklingen i kommunerna. Det är glädjande att konstatera att den nya myndigheten i stor utsträckning utvecklats som tanken var i den ungdomspolitiska propositionen 1994. har successivt stärkt sin ställning som en expertmyndighet med bred kunskap om ungdomsfrågor och som en resurs för andra statliga myndigheter, kommuner och ideella organisationer. Det är viktigt att fortsätter att utvecklas i denna riktning. När myndigheten har ett tydligt uppdrag att följa upp målen med den nationella ungdomspolitiken är det viktigt att roll som en kompetent myndighet och stödjande resurs för kommuner, ideella organisationer och andra som engagerar sig i ungdomsfrågor betonas. får aldrig agera så att de ideella ungdomsorganisationerna eller enskilda initiativ hämmas.