mot · GQ02Kr371 · 2002-10-23 00:00:00 — De skattemässiga villkoren ska alltså vara desamma som när företag subventionerar motionsaktiviteter för personalen. Kulturchecken ska vara ett betalningsmedel som kan användas för inköp av till exempel böcker, konst, teater, konserter, opera, balett, museibesök med mera. Kulturchecken kan skötas och organiseras av en stiftelse där det ingår utvalda institutioner och organisationer inom kulturlivet som även ansvarar för att teckna avtal med de intressenter vars verksamhet eller produkter kan köpas med kulturchecken. Kulturchecken skulle ge fler människor möjlighet att få del av olika kulturupplevelser vilket har positiva effekter på hälsan. Att sponsra kulturverksamhet är en möjlighet för företag att ta ökat samhällsansvar, något som bör uppmuntras. Om kultursponsringen ska bli mer omfattande förutsätter det att reglerna blir tydliga och förutsägbara. Så är inte fallet . Lagen är så otydlig att lokala skattemyndigheter gör egna tolkningar av när avdragsrätten för sponsring ska gälla. Föreningen och näringsliv har gjort en jämförande studie om avdragsrätten för kultursponsring i ett antal europeiska länder. Den största skillnaden menar utredarna är inställningen till så kallade direkta och indirekta motprestationer. I görs en mycket tydlig distinktion mellan dessa två. Om ett företag vill sponsra exempelvis en kulturinstitution måste institutionen ge direkta motprestationer i form av till exempel inträdesbiljetter och lokalutlåning som motsvarar vad företaget betalat för att det ska få föras upp som en kostnad och därigenom innebär en lägre beskattning av företaget. Indirekta vinster för företaget som att deras namn förknippas med institutionen, så kallad image-skapande eller goodwill får inte inräknas. Var gränserna går är naturligtvis i många fall svårt att avgöra vilket skapar en stor osäkerhet. I andra länder som och görs ingen distinktion mellan direkta och indirekta motprestationer vilket förenklar möjligheterna till sponsring. Undersökningen visar även att det finns en tydlig skillnad i inställningen till sponsring. I flera av länderna som undersökts har lagändringar gjorts för att förenkla sponsring och när tveksamma fall uppstått har det oftast dömts i en positiv riktning för företaget. Sponsring ses som något positivt som bör uppmuntras. Vi vill i motsats till regeringen se kultursponsring som en möjlighet och inte som ett hot. Vi anser därför att lagstiftningen måste ses över så att det blir tydligt vad som gäller och så att behandlingen blir likvärdig i hela landet. gjorde skatteutskottet glädjande nog ett tillkännagivande till regeringen rörande en översyn av regelverket kring sponsring. Vi förväntar oss att regeringen genomför översynen för att reda ut problemen på detta område. Självklart finns risker med sponsring och det är nödvändigt att de institutioner som tar emot sponsring också är medvetna om dessa. Vi anser att kulturinstitutionerna ska ställa upp etiska riktlinjer för sponsring samt föra en aktiv debatt om kultursponsringens påverkan på verksamheten. På så sätt skapas medvetenhet om såväl sponsringens risker som möjligheter vilket är nödvändigt om kultursponsringen ska öka. Regeringens översyn av sponsringen bör även medverka till att sådana riktlinjer kommer till stånd. Ett annat svårbegripligt område är avskrivningsrätten för olika inköp vilket vi utvecklat i motionen Skapande verksamhet. Även där skulle en regelförändring innebära större möjligheter för ökat ekonomiskt stöd till kulturlivet. Mer och mer kommer att ske utanför institutionerna. Projekten, de sinnrika finansieringslösningarna, festivalerna, nätverken, samarbetsmodellerna, entreprenörerna och eldsjälarna är inte nödlösningar i brist på institutionell fasthet, struktur och resurser utan början till något nytt, en öppen kulturpolitik. (Ur Kulturens vägar av ) På gräsrotsnivå runt om i pågår ett spännande arbete. Fler och fler har slutat fråga vad stat eller kommun kan göra för dem och i stället tagit saken i egna händer. Ofta har de mot alla odds nått fantastiska resultat. Den ideella sektorn är en kraft och en tillgång i det kulturella nätverket. Det är en kraft som inte kan dirigeras uppifrån, men som kan stödjas på ett positivt sätt av statsmakterna. Vi vill se en nystart på det nationella stödet för utveckling av den ideella sektorn. I förra årets budget informerade regeringen om att de planerade en arbetsgrupp för samråd kring social ekonomi. Vi var redan då mycket positiva till regeringens nyvunna intresse för den ideella sektorn men påpekade att en sådan arbetsgrupp huvudsakligen borde bestå av representanter från organisationer och föreningar och inte enbart av representanter från departementen. har gått och vi skulle gärna se en redogörelse för vad samarbetsgruppen kommit fram till. Regeringen beskriver arbetet i budgetpropositionen på några få rader men där finns inte någon beskrivning av några konkreta förslag vilket vi hade hoppats på. Vi vill därför att regeringen återkommer till med ytterligare information om arbetsgruppens arbete. 6 En kristdemokratisk kulturbudget Vi har flera motioner på kulturområdet där vi utförligt presenterar vår syn på olika områden inom utgiftsområde 17 Kultur, medier, trossamfund och fritid. Här kommer vi att ge en kort beskrivning av varje politikområde och presentera våra förslag till budgetförändringar. 6.1 Kulturpolitik Politikområde 28 Kulturpolitik är ett mycket stort och viktigt område som täcker in såväl teatrar och fria grupper som museer, bibliotek och konstnärsstöd. menar att människan behöver tillfredsställelse av mer än sina materiella behov för att leva ett rikt liv. Andliga och kulturella värden har en avgörande betydelse för varje människas utveckling och hennes gemenskap med andra. Därför har kulturpolitiken en självklar roll i den kristdemokratiska politiken och har vi satsat mer pengar på kulturen än regeringen. Ett mål i vårt kulturpolitiska arbete är att kulturen ska finnas tillgänglig för alla överallt. Staten ansvarar för en kulturell infrastruktur i hela landet. är kulturen ofta koncentrerad till storstadsområdena och därför är det nödvändigt att staten stöder kulturen även i andra delar av landet. Därför gör vi en satsning på den regionala kulturen med . Det extra bidraget ska gå både till de regionala museerna, arkiven och till den regionala teatern, dansen och musiken. Utöver satsningen på den regionala verksamheten gör vi även en satsning på kulturmiljövården. Regeringens föreslagna besparing anser vi vara oförklarlig mot bakgrund av det ständigt ökande behovet av kulturmiljösatsningar. Vi gör även mindre satsningar på amatörkulturen, fonogramstödet och nyhetsinformation och litteratur. Dessutom görs en satsning på kulturlokaler, se nedan politikområde 30. Vi utvecklar vidare vår syn på kulturpolitikens område i motionerna Arkiv, bibliotek och museer, Skapande verksamhet samt Läsning. 6.2 Mediepolitik Politikområde 27 I en politisk demokrati har den fria åsiktsbildningen en avgörande betydelse. Den politiska kommunikationen och åsiktsbildningen kan ske på olika sätt till exempel inom ramen för personliga samtal och genom organisationer och föreningsliv. Det är dock genom medierna som skilda åsikter och opinioner når den stora allmänheten. Staten har ett ansvar för att yttrandefriheten i praktiken kan utnyttjas. Det övergripande målet för statsmakternas agerande gentemot medierna måste vara att demokratin stärks och fördjupas. Tillsammans kan medierna genom debatt, nyhetsförmedling och annan information ge underlag för medborgarnas fria och självständiga ställningstaganden. Medierna ska bidra med information till samhällsmedborgarna, men de ska också granska institutioner, organisationer och företeelser samt vara ett forum där många olika röster får komma till tals. Det är viktigt med en mångfald av oberoende medieföretag. Mångfald i medierna är snarare ett medel för att främja demokratin och därmed den fria åsiktsbildningen än ett mål i sig. En statlig massmediepolitik måste inriktas på att främja mångfalden inom massmedierna. Anslagen inom mediepolitiken går bland annat till att bekosta och och TV. Två viktiga instanser för att främja en god kvalitet i medierna. Vår syn på mediepolitiken utvecklar vi vidare i motionerna Mediepolitik och Medielagstiftningen. 6.3 Ungdomspolitik Politikområde 29 En statlig ungdomspolitik bidrar till att skapa en helhetsbild av ungdomars situation. Den kan bidra till en samordning av de statliga insatserna för ungdomar samt stödja föräldrar, kommuner, ideella organisationer och andra krafter i samhället. Inte minst måste politiken, som den medger att ungdomar själva formar sin framtid, befästa att värderingar som människolivets okränkbarhet och varje människas värde och rätt till integritet förmedlas till varje ny generation. Att förneka behovet av en samlad ungdomspolitik är att blunda inför de särskilda problem som möter ungdomar på deras väg in i vuxenlivet. När en nationell ungdomspolitik utformas är det viktigt att inte bara se ungdomstiden som en livsfas där intresset inriktas mot individens framtida livsförlopp, utan också se ungdomar som en social grupp med särskilda livsvillkor. Ungdomspolitiken måste ta sin utgångspunkt i och ta till vara det engagemang och de erfarenheter som ungdomar har i olika samhällsfrågor. Det statliga stödet på ungdomspolitikens område är framför allt ett stöd som går direkt till verksamheter bland ungdomar och därför är det ett område värt att prioritera. Vi utvecklar vidare vår syn på ungdomsfrågorna i motionen Ungdomspolitik. 6.4 Folkrörelsepolitik Politikområde 30 I finns en lång tradition av ideellt engagemang. Det ideella arbetet har sin huvuduppgift i att skapa gemenskap, helhet och struktur i människors liv. Folkrörelser och frivilliga organisationer fungerar ofta som samhällets känselspröt. De hittar orättvisorna, upptäcker kantigheterna, kartlägger nya områden och antar nya utmaningar. Den ideella sektorn eller sociala ekonomin står för ovärderliga insatser i samhället. Folkrörelserna utgör en stor del av den ideella sektorn i och deras verksamhet är ofta inriktad på folkbildning. Människor samlas frivilligt för att på sina egna villkor ta del av föreläsningar, delta i olika kulturprojekt, diskutera och studera tillsammans. Detta är ett unikt sätt att främja den allmänna medborgerliga bildningen och demokratin. Syftet med folkbildningen är att göra det möjligt för alla människor att kunna påverka sin livssituation och att skapa ett engagemang för att delta i samhällsutvecklingen. Inom politikområdet Folkrörelsepolitik ligger även ett stöd till allmänna samlingslokaler. Bidraget får lämnas till allmänna samlingslokaler för köp, ny- och ombyggnad, standardhöjande reparationer samt för handikappanpassning. Bidragen är väsentliga inte minst ur ett lokalt och regionalt utvecklingsperspektiv och för att göra lokaler tillgängliga för funktionshindrade. På mindre orter och i glesbygd är dessa lokaler ofta den enda samlingspunkten för till exempel barn- och ungdomsarbete och kulturverksamhet. av nedskärningar ändrade utskottsmajoriteten regeringens förslag och ökade anslaget till allmänna samlingslokaler. Regeringen behåller dock inte satsningen på området utan sänker anslaget igen. Eftersom vi anser att lokalerna har en avgörande betydelse för ett levande kulturliv fortsätter vi att göra ekonomiska satsningar på detta område och vi höjer anslagen både till allmänna samlingslokaler, icke-statliga kulturlokaler och till trossamfundens lokaler. Vi utvecklar vår politik på området i motionen Den ideella sektorn folkrörelser och folkbildning.