mot · GQ02N345 · 2002-10-23 00:00:00 — Kollektivtrafiken har en mycket betydande roll för omställningen till ett grönt transportsystem. Den är mer miljövänlig och trafiksäker än många alternativa färdmedel. anser att det är av stor betydelse att kollektivtrafiken, även om beläggningen är låg, kan anpassas så att människor kan utnyttja den till både skol- och arbetsresor samt till att ta del av nöjen och aktiviteter och . har efterlyst, från regeringens sida, en djupare analys kring orsakerna till varför kollektivtrafikens marknadsandelar faller och förslag om hur den negativa utvecklingen ska kunna vändas. Dagens investeringsstöd omfattar endast spårbunden trafik. Stödet bör dock även gälla för bussar som drivs med alternativa drivmedel. Minskade statsbidrag i kombination med att staten kraftigt har höjt diesel- och fordonsskatterna är på väg att leda till en drastisk avveckling av kollektivtrafiken. Denna utveckling måste förhindras och avsätter därför till stöd för kollektivtrafiken i glesbygd. Ambitionen ska vara hög vad gäller att ha fungerande och säker järnvägstrafik i hela landet, både i nordsydlig riktning och i östvästlig riktning. Järnvägarna har på sina håll kapacitetsbrist och bristande underhåll. Detta leder till förseningar för både människor och gods vilket i sin tur försämrar järnvägens konkurrenskraft. överger stora delar av landet vad gäller godstransporter, vilket visar att företaget inte tar något större samhällsansvar. Följden blir också svårigheter att nå de transportpolitiska målen. Regeringen bör ta konsekvenserna av ägardirektiven till och antingen sälja företaget eller ge direktiv som gör att företaget tar samhällsansvar. När flygbolag och gör neddragningar står glesbygdens hopp till staten och kommunerna. Flertalet mindre flygplatser drivs i regi. Rikstrafiken, myndigheten som ska samordna långväga kollektivtrafik, har fått i uppdrag av regeringen att upphandla ett tiotal olönsamma flyglinjer. Privata flygbolag som uppfyller vissa villkor kan erhålla statligt stöd för att trafikera dessa linjer. Staten ska ansvara för ett nät av flygplatser över hela landet. Detta kan ske på olika sätt, såsom ägande, driftsbidrag till kommunalt och privat ägda flygplatser samt upphandling av flygtrafik på olönsamma linjer. Svensk sjöfart konkurrerar på en marknad med tuffa villkor. Den höga andelen export via sjöfart utgör betydande summor för ett land som är beroende av exporten för ett fortsatt välstånd. I ett sådant läge är det absolut nödvändigt att näringen får samma villkor som konkurrenterna. Införandet av en tonnageskatt skulle kunna vara ett steg i denna riktning. Sjöfarten på våra inre vattenvägar har en viktig roll i transportsystemet. Att gods transporteras på och istället för på lastbil är positivt från miljösynpunkt. 6.10 Digital allemansrätt och mobila kommunikationer En heltäckande digital infrastruktur, tillgänglig för alla medborgare, är ett nödvändigt steg för att kunna förverkliga idén om en digital allemansrätt. Många kommuner har inte de ekonomiska möjligheterna att garantera en utbyggnad av bredband i hela kommunen. I sin tur leder detta till att kommunen blir ett mindre attraktivt område att bosätta sig i. menar att den statliga politiken för digital infrastruktur bör utgå från tre tydliga kriterier: Att trygga konkurrensen på tjänste- och operatörssidan, som är den mer dynamiska delen av IT-sektorn, genom ett nät öppet på lika villkor för alla operatörer. Att garantera likvärdiga förbindelser i hela landet. Att ge förutsättningarna för en långsiktig planering, som gör att nätet blir skalbart i takt med att efterfrågan på kapacitet ökar. Det är nu viktigt att de operatörer som fått koncession på 3 G i lever upp till tidigare gjorda åtaganden, både vad gäller kapacitet i näten och täckning i hela landet. De problem som drabbat branschen får inte tas till intäkt för att svika löften till stora delar av landet om mobil datakommunikation. Staten bör noga följa utvecklingen och inte tveka att ingripa om löftena inte förverkligas. Att den statliga grundläggande servicen fungerar även i områden utanför tätorterna är en förutsättning för att människor ska slå ner sina bopålar. Att denna service brister, vilket den gör , är totalt oacceptabelt. Myndigheterna, vilkas service brister, får på sig för att komma fram till ett acceptabelt kompensationssystem, med på förhand givna ersättningsregler. Denna tid kan exempelvis vara 6 månader. Uppnås inte detta kompensationssystem måste kompensationen regleras i lagstiftningen. Av uppställda mål måste efterföljas. Att myndigheter mer eller mindre struntar i att följa målen och riktlinjerna är skamligt. Det finns fall när mål av en eller annan orsak inte kan uppfyllas. Om den ansvariga myndigheten inte kan ge en tillfredsställande förklaring ska myndigheten kunna direktförvaltas under respektive departement. Vårvintern 2001 drabbades stora delar av av ett elavbrott som varade i . Kort därefter, , införde Elnät en garanti som ger kunder i ersättning de är utan ström. De två andra stora nätbolagen, Nät och , följde efter med ett löfte om kompensation på . Vi föreslår en liknande kompensation när staten inte kan leva upp till den service den ska stå för. Det kan gälla oframkomliga vägar, utebliven post och telefonnät som inte fungerar. Farbara vägar, i stad och landsbygd, är avgörande för möjligheten att bo och verka. ska kompensera för oframkomliga vägar som omöjliggör näringsverksamhet eller som leder till att invånarna inte kan ta sig till jobbet, affären eller skolan. Denna kompensation gäller däremot inte fritidsboende. De tidigare postkontoren i håller på att ersättas med serviceställen för brev- och pakethantering samt särskilda kontor för kassaservice, minst ett i varje kommun. Brev- och pakethantering flyttas till cirka 3 000 livsmedelsbutiker, bensinstationer och kiosker där det också ska gå att köpa frimärken, kuvert och andra produkter som har med post att göra. På cirka 400 postcenter ska företagare kunna sköta sin pakethantering. I några fall finns även kassaservice i anslutning till de lokalerna men inte paketutlämning för privatpersoner. Det ökade avståndet till postcenter är redan en verklighet för många människor. Enligt hade 3 040 familjer i , och 4 mil eller längre till ett postkontor med kassaservice . 1999 var antalet familjer 2 368. Människor och företag ska inte behöva lida av försenad postgång. Posten ska kompensera utebliven service enligt samma modell som ovan beskrivits för . verkar för att alla i ska ha tillgång till effektiv, prisvärd och säker kommunikation inom tele-, IT-, radio- och postområdena. I har av alla individer tillgång till fast telefon i hushållet. Denna siffra har inte förändrats nämnvärt . 7 av 10 hushåll har tillgång till mobiltelefon. Andelen hushåll med tillgång till mobiltelefon har ökat . 1996 hade en tredjedel av hushållen tillgång till mobiltelefon. var motsvarande andel . Invånarna ska inte bara ha tillgång till telefoner, näten ska även fungera. Sårbarheten i de fasta näten är för stor. Telekommunikationerna är sårbara för långvariga avbrott i elförsörjning. Mindre teleanläggningar nära abonnenterna har endast batterireserv för några timmars elavbrott. De reservkraftsaggregat som har anskaffats av är inte tillräckliga för att upprätthålla telekommunikationerna vid ett elavbrott som omfattar en stor del av landet. Människor ska kunna känna sig trygga i sin vardag. De ska kunna lita på rättsväsendet. finns tyvärr för få poliser i framför allt glesbygdsområden. Många i glesbygdsområden kan bli tvungna att vänta i timmar för att en polis ska komma och utreda ett inbrott. Regler för kompensation åt invånarna om den statliga grundservicen uteblir ska införas. Misslyckas aktörerna med ett frivilligt åtagande ska lagstiftning tillämpas. I ett första skede ska vägar, post och telefoni omfattas av servicegarantin. Vidare ska kraven på måluppfyllnad hos statliga myndigheter skärpas och ägardirektiv och revision användas som tydligare styrmedel. Vad som ovan anförts om en statligt garanterad tillgång till grundservice bör ges regeringen till känna. 6.15 Nära till sjukvård vill att närvården ska organiseras utifrån olika lokala förutsättningar. Det är alltså ingen nackdel om verksamheten byggs upp på olika sätt runt om i landet. Ingen ska ha längre än två timmars restid till BB. Om detta inte går att uppnå ska fria boendemöjligheter före förlossningen erbjudas. Tillgängligheten till vårdcentralerna ska förbättras. Vårdcentralerna förstärks genom telemedicin, ökade vårdplatser och fler akutbilar. En lotsfunktion ska inrättas för att hjälpa patienterna att komma till rätt vård. Det behövs en översyn av hur närheten till vård, genom exempelvis ny teknik, ska kunna garanteras. Detta bör ges regeringen till känna. 6.16 Lokalisering av statlig verksamhet/myndigheter, verk och bolag har gjort en sammanställning som visar att andelen statliga och kommunala myndighetsjobb i inland minskade medan den i riket som helhet ökade . I var ökningen och i . Statistik från statskalender visar att av de 106 nya myndigheter som bildats har 82 förlagts till eller dess absoluta närhet. Detta motsvarar , en anmärkningsvärt hög siffra. Statliga verk bidrar till att bredda arbetsmarknaderna i de regioner som myndigheten lokaliseras till. Varje nytt arbetstillfälle genererar ytterligare tre arbetstillfällen. Inom många verksamheter har man dragit ned i organisationen i landet medan verksamheten i har tillåtits att växa. Människors tillgänglighet till olika myndigheter minskar då avståndet till närmaste lokal-/regionalkontor ökar. De statliga verksamheterna bör utlokalisera motsvarande 50.000 arbeten över hela landet. Detta bör ges regeringen till känna. är på många sätt ett rikt land. Brusande älvar, fridfulla skogar och vajande sädesfält ger inte bara landet viktiga inkomster i form av vattenkraft, skogsprodukter och livsmedel, de är också viktiga för människors livskvalitet. Naturen ger möjlighet till rekreation, jakt och fiske, vilket för många är stora fritidsintressen. Naturresurser är grunden, men det behövs fler resurser för att säkra välfärden. Om tillväxt och utveckling ska finnas i hela landet behövs ett antal reformer. 7.1 Utveckling av naturresurser Jord- och skogsbruk tillsammans med fiskenäringen är viktiga nav vad gäller landsbygdens utveckling. En förutsättning för dessa näringars fortbestånd är ett starkt skydd för äganderätten och därtill kopplad förfoganderätt. Landsbygdsturismen innebär också en viktig del för att hela landet ska kunna utvecklas. Potentialen för svenskt skogsbruk och omkringliggande näringar är i det närmaste obegränsad. För att öka förädlingsgraden behövs investeringar men också ett ökat samarbete mellan träforskningens aktörer och näringslivet. Det är nödvändigt att öka resurserna till design, forskning och utveckling. Lantbruksföretag inklusive familjeskogsbruk, förädlingsindustrier och servicenäringar, står för av den totala sysselsättningen och lokalt sett kan dessa företag vara ännu viktigare för arbetsmarknaden. Det är viktigt att det inte finns några hinder för dessa företagares innovationsförmåga och kreativitet utan att nya affärsidéer kan växa även inom denna sektor. Svenskt jordbruk producerar produkter av hög kvalitet och med stor miljömedvetenhet. Det finns ytterligare potential att utveckla jordbrukets produkter i form av småskalig livsmedelsproduktion. Intresset för lokalt producerade produkter växer. Det är viktigt att ser vad som händer i grossistledet så att dessa produkter inte förhindras att säljas till konsumenter på grund av stora detaljhandelskedjor. Ett medvetet arbete med att bygga lokala varumärken är en förutsättning även om det är tidsödande. Samordning av små producenter vad gäller effektiv logistik för att nå återförsäljare, restauranger och butiker är nödvändig. För att denna utveckling ska genomföras behövs forskningsinsatser för att öka kunskaperna. Det är viktigt att ett sådant program inte låses fast i myndighetsstrukturer utan att det civila samhället och de små aktörerna ges möjlighet att ta del av resurserna. Regeringen bör ta initiativ till ett samlat program för en ökad småskalig livsmedelsproduktion i samråd med företrädare från hushållningssällskap, lantbrukarnas organisationer och regionala företrädare. Detta bör ges regeringen till känna. Fiskerinäringen är i stort behov av utbildningsmöjligheter. Detta främst för att näringen själv skall kunna gå i takt med den ständiga förändringen som påverkar näringens utvecklingsmöjligheter. Det kan vara såväl konkret kompetens som krävs för att kunna verka som aktiv yrkesfiskare som möjligheterna att möta behovet av karriärmöjligheter inom en näringsgren som ständigt kräver förnyelse. Det gäller utbildning som riktar sig till dem som arbetar inom näringen och utbildningen för att möta behovet av nyrekrytering och en yngre generation. Grundutbildning, högre utbildning samt tillgång till vidareutbildning är avgörande för varje enskild person för att man skall kunna leva upp till myndigheternas krav på kompetens och vara uppdaterad på den förändring som sker inom yrket. Dessutom ställs det större och större krav på att enskilda näringsutövare, och därmed varje bransch, aktivt möter de strukturförändringar som sker inom näringslivet för att kunna stärka sin konkurrenskraft. Från den samlade fiskerinäringen och fiskebranschen finns det ganska långtgående förslag på hur en nationell utbildningsstruktur kan se ut. Delvis kan dessa investeringar hämtas via EU:s medfinansieringar. För att kunna erhålla dessa EU-medel krävs dock av svensk medfinansiering, vilken bör vara av statlig och nationell karaktär. Vad som ovan anförts om en satsning på utbildning och kompetenshöjning inom den svenska fiskerinäringen bör ges regeringen till känna. Produktionen av alternativa bränslen och utvecklingen av alternativ energiproduktion måste säkras. Skattebefrielsen för alternativa drivmedel måste permanentas och satsningarna på pilotanläggningar öka. har ökat sin andel av den nordiska turistmarknaden, antalet övernattningsnätter har ökat och likaså utländska besökares utgifter under deras vistelse i . Det viktigaste för att främja turism är att förbättra villkoren generellt sett för servicebranschen genom regelförenklingar och minskade kostnader för personal. Utöver detta är det viktigt att de olika aktörerna samordnar marknadsföringen och att det finns paketerbjudanden för turister. Det finns stora möjligheter att ytterligare utveckla de upplevelser som den svenska naturen har att erbjuda. Regeringen bör i samråd med bland annat hushållningssällskapen, turistbranschens aktörer, LRF och regionala företrädare utveckla ett samlat program för att utveckla landsbygdsturismen. Den miljödrivna utvecklingen är i högsta grad en positiv möjlighet för landsbygdens näringsutveckling. Att ersätta fossila bränslen i energi- och transportsystem kommer att kräva stora mängder biobränsle och etanol. Råvarorna är produkter från svenskt jord- och skogsbruk. Förädlingen kan ge upphov till nya industrier och näringsgrenar. Också produktion av ekologiska livsmedel och ekoturism kan bli kraftiga motorer i en miljödriven landsbygdsutveckling. Denna utveckling bör stimuleras genom att biodrivmedel skattebefrias långsiktigt, vilket underlättar investeringar i produktion. strävar efter en hållbar utveckling och vill bland annat förbjuda försäljning av fossilbränsledrivna bilar till 20152020. Vad som ovan anförts om initiativ till att utforma ett samlat program för produktion av alternativa drivmedel från både spannmål och skogsråvara bör ges regeringen till känna. vill stärka den lokala nivån genom ökat självbestämmande. Livskraft kommer underifrån och det är i de tusentals frivilliga utvecklingsgrupper som den mesta lokala utvecklingen skapas. vill tillföra ytterligare resurser till utvecklingsarbetet, fördelade i två delar en regional del och en del lokala utvecklingspengar. I ett första steg tillförs till det lokala utvecklingsarbetet. bör frigöras för detta. Dessa resurser ska delas upp i två delar: En regional pott, som betalas ut då regionala myndigheter, näringsliv och ideell sektor (t.ex. föreningsråd eller byalag) tecknat ett utvecklingsavtal som också reglerar hur resurserna ska användas. Dessutom behövs lokala utvecklingspengar, som betalas ut genom länsmyndigheter eller kommuner direkt till lokalt utvecklingsarbete, som byalag eller liknande. Utvecklingspengen kan även användas som medfinansiering i olika typer av EU-projekt som de lokala utvecklingsgrupperna initierar. En översyn av hur det regionalpolitiska stödet fungerar och betalas ut bör kunna leda till att rejäla resurser frigörs för regionala och lokala utvecklingsresurser. Detta ges regeringen till känna. Det är viktigt att värna om kommunernas egna möjligheter att besluta om de verksamheter som de är satta att ansvara för. Riksdag och regering ska inte inskränka den kommunala beslutanderätten. För att det ska fungera måste landets kommuner så långt som möjligt också ges ekonomiska möjligheter till självbestämmande. Det handlar mer om att ha en trygg skattebas än om statliga bidrag och utjämning i efterhand. har dock regeringen försökt att styra kommunernas verksamhet genom specialdestinerade bidrag, exempelvis regeringens skolsatsning. Det kommunala skattesystemet handlar ytterst om att alla i hela landet ska få likvärdig tillgång till skola, vård och omsorg. Systemet ska utjämna skillnader i skattekraft och strukturella skillnader. Det ska inte utjämna skillnader i servicenivå, kvalitet, kommunala avgifter eller effektivitet. I stället ska det baseras på mätbara, för kommunen, opåverkbara faktorer. I orter med befolkningsutflyttning och alltså få människor som betalar skatt, är det ändå viktigt att de som bor kvar ska ha bra äldreomsorg, bra skola etc. Trots vissa oönskade effekter som systemet har på grund av sin tekniska konstruktion så är det viktigt att försvara grunderna. Dagens tekniska lösning kan leda till vissa effekter som kan upplevas motverka tillväxt och förnyelse, exempelvis den så kallade pomperipossaeffekten. Dessa mindre problem måste justeras för att systemet ska ha bred förankring och legitimitet. Vad som ovan anförts om förbättringar av det kommunala skatteutjämningssystemet bör ges regeringen till känna. Regeringen har infört ett tillfälligt stöd till kommuner med en befolkningsminskning på . Detta löser dock inte kommunernas problem. För att få ett starkt och stabilt skatteutjämningssystem bör det renodlas. Vissa delar bör föras över till den statliga regionalpolitiken, t.ex. faktorer som rör befolkningsminskning. Vad som ovan anförts om att föra över vissa delar av det kommunala skatteutjämningssystemet till den statliga regionalpolitiken bör ges regeringen till känna. 7.4 Återföring från vattenkraften Skogslänen bidrar av den svenska vattenkraftsproduktionen. I dessa glesbebyggda län skapas omfattande rikedomar som tyvärr hamnar på helt andra håll än i de bygder där de genereras. Detta trots att vattenkraftsutbyggnaden har inneburit omfattande naturingrepp och försämrade förutsättningar för fiske, turism och skogsbruk. är dessutom vattenkraftens bidrag till den lokala sysselsättningen och till skatteunderlaget minimalt. Det är hög tid att vattenkraftskommunerna får en rimlig ersättning för de ingrepp och den exploatering som utbyggnaden inneburit. I har i bred enighet slagit fast att vattenkraften är en nationell resurs med stark lokal tillhörighet. Utifrån denna grundsyn är det naturligt att en del av de värden det strömmande vattnet skapar stannar lokalt och därmed får medverka till utveckling och tillväxt. Detta har medverkat till levande bygder och framtidstro i många landsbygds- och fjällkommuner i vårt västra grannland. För att skapa en modell som passar bör en utredning genomföras utifrån det norska återbäringssystemet, vilket Föreningen med 44 medlemskommuner i de sju skogslänen föreslår. Vad som ovan anförts om att utreda en modell för återföring av delar av resurserna som genereras av vattenkraften till regional och lokal nivå ges regeringen till känna. Ett problem för att skapa livskraft i hela landet är bristen på riskkapital så att företag kan växa och utvecklas. Speciellt tydligt är detta på landsbygden där det t o m kan vara problem att få banklån till att köpa ett hus och än svårare för nystartade företag. Nedläggningen av bankkontor har gjort att avståndet mellan låntagare och långivare blivit längre, vilket lett till att den lokala kännedomen i många fall gått förlorad. En modell som bör prövas är att återföra vattenkraftsmedel till regionala riskkapitalfonder med regionala styrelser för startande av nya företag. Detta bör ges regeringen till känna. 7.5 Nedsättning av de sociala avgifterna ställer sig bakom regeringens förslag om en ytterligare nedsättning av de sociala avgifterna i stödområde A med utöver den generella nedsättningen. Regeringen borde hos begära att få pröva möjligheten att även företag inom transporter, jordbruk och fiske skulle omfattas av nedsättningen i enlighet med de undantagsregler som finns i regelverket för statsstöd. Regeringen bör skyndsamt i pröva möjligheten att införa en nedsättning av de sociala avgifterna även för de branscher som undantas i dagens regelverk. Detta bör ges regeringen till känna. Alltför många orter har varit alltför beroende av en stor arbetsgivare och när denne lägger ner och flyttar sin verksamhet får detta oproportionellt stora konsekvenser på orter som saknar ett brett och allsidigt näringsliv. Svensk industris strukturomvandling har slagit hårt mot mindre orter. Detta hade sannolikt kunna mildras om regeringen fört en annan näringspolitik. En väl utbyggd infrastruktur och fungerande kommunikationer är väsentliga delar i arbetet med att förstora arbetsmarknaderna. Med en god infrastruktur och fungerande kommunikationer ökar förutsättningarna för pendling till och från arbetet. Brister i kollektivtrafik och ett högt bensinpris bidrar till att de lokala arbetsmarknadsområdena minskar. bör besluta att reseavdraget till och från arbetet höjs till per mil och även kommer att omfatta resor till och från barnomsorg för att förbättra möjligheterna att ta ett arbete inom ett större arbetsmarknadsområde. bör vidare besluta att den självkostnadspremie motsvarande som finns i reseavdraget fortsättningsvis delas upp på årets 12 månader för att öka möjligheten för säsongsarbetare att kunna ta del av reseavdraget. Det är genom engagemang och kreativitet på lokal nivå som en utveckling kan ta fart, när hänsyn tas till lokala förutsättningar och behov. Ökad lokal makt innebär inte bara att demokratin fördjupas, det innebär också att resurser kan användas mer effektivt och där de behövs bäst. Den sociala ekonomin bidrar till ökad välfärd och kan spela en viktig roll för samhällsekonomin. Det är viktigt att ungdomar är med i utvecklingsgrupper. Att få vara med och utveckla sin ort stärker känslan för hembygden. För alla de ungdomar som söker erfarenheter runt om i världen kan detta vara avgörande för om de med sina vunna erfarenheter väljer att återvända till sin hembygd. I vår demokratimotion utvecklar vi resonemangen ytterligare och föreslår åtgärder. Olika regioner har olika behov av och förutsättningar för utveckling. Därför är det viktigt att det är i den regionala och lokala nivån som besluten tas om fördelning av resurser. Fler beslut bör flyttas från den nationella nivån till den regionala och lokala, för att öka människors möjlighet att påverka besluten som berör dem. Möjligheterna att påverka på nivå bör också ökas. Fler och beslutande folkomröstningar, direktvalda kommundelsnämnder, medborgarinitiativ samt att kommuner lättare ska kunna delas för att öka delaktigheten, är några sätt att utveckla den kommunala demokratin. En stärkt lokal demokrati och ökat ansvar för lokalt förtroendevalda innebär också att den s.k. likabehandlingsprincipen i kommunallagen ses över.