ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GQ02Ju280 · 2002-10-23 00:00:00 — Ett stort antal undersökningar visar att de interventioner som ger effektiva och långsiktiga resultat i behandling av våldsbenägna ungdomsbrottslingar är insatser som angriper flera riskbeteenden och problemområden . Utan några insatser döms av unga våldsbrottslingar för nya brott . Bäst resultat nås med beteendeträning av olika sociala färdigheter, vilket kan minska andelen till . Målet måste vara att undvika överdrivet psykologiserande, likväl som bara inkapacitering utan behandling. Unga brottslingar har särskilda behov att sociala och kurativa insatser. Påföljden för dessa unga bör ske inom ramen för kriminalvården, med forskarledd, rehabiliterande verksamhet. Därför bör ett ungdomsstraff för lagöverträdare införas. Särskilda kriminalvårdshem skall inrättas, anpassade och avsedda för just denna grupp. Behandlingen skall gå ut på att utveckla den unges sociala färdigheter och påverka det kriminella beteendet. En viktig aspekt är att lära sig ta ansvar för sina handlingar, även de negativa. Verksamheten bör kunna upphandlas av externa vårdgivare i konkurrens, för att finna den vård som är bäst anpassad för en viss grupp unga. Målet är att fylla den frihetsberövande tiden med en meningsfull verksamhet som förbereder den unge för ett liv i frihet, utan kriminalitet och missbruk. Åtgärder som medling, familjerådslag och tillrättavisning skall kunna ske även om förundersökning inte är aktuell. Polis, åklagare och socialtjänst skall vara beredda att ingripa när en ung person blir föremål för anmälan till eller vid allvarliga händelser i skolan. Syftet är att ungdomarna skall förstå hur rättskedjan fungerar och förstå allvaret i de gärningar de begår även om de inte kan bli föremål för lagföring. Det är dock viktigt att notera att förutsättningen för att dessa åtgärder skall fungera är att den unge är medveten om att han eller hon har agerat felaktigt. Därför skall dessa metoder vara reserverade för de ungdomar som erkänt sin gärning, eller medgivit att de agerat på ett felaktigt sätt. I många fall behövs det unga vuxna med stark pondus utåt som kan utgöra förebilder för ungdomar som hamnat på glid. En möjlighet skulle kunna vara att dra nytta av t ex brandförsvaret och Försvarsmakten. De som vill göra värnpliktstjänstgöring men inte kallas in, eller de som väljer att göra vapenfri tjänst, kan exempelvis erbjudas möjlighet till en sex veckors grundträning i konflikthantering, ledarskapsträning och självförsvar, för att sedan kunna vara verksamma i skolor och på fritidsgårdar. Även idrottsvärlden och andra frivilligorganisationer kan göra en stor insats genom att vara förebilder. Genom att lära ut laganda, respekt och disciplin ges unga ett alternativ till sitt tidigare sätt att vara. Personal inom till exempel lokaltrafiken, som träffar bråkiga ungdomar och nätter, kan göra goda insatser i förebyggande syfte. En busschaufför som vågar säga ifrån till stökiga ungdomar kan göra stor nytta. Unga människor måste konfronteras med kloka vuxna som ställer krav på dem.
mot · GQ02Ju285 · 2002-10-23 00:00:00 — Skärpt straff för återkommande brottslighet tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att upprepande av likartade brott skall ses som en försvårande omständighet i lagstiftningen. Trygghet är något vi alla vill uppleva hela livet var vi än befinner oss. Tyvärr upplever alltför många människor en otrygghet och en frustration över den tilltagande brottsligheten i vårt samhälle. Villainbrotten i har ökat och av alla dessa brott upp. Anmälningar av stölder ökade där den största ökningen avser fordonsrelaterade brott, detta . I mindre samhällen i vårt land är de som begår brotten ofta kända personer och risken är stor att när de är utskrivna från anstalt så kommer brotten att upprepas. När väl brott är begånget händer det därför ganska ofta att gärningsmannen grips, men efter förhör så släpps denne på fri fot igen. fram till rättegång kan nya brott begås vilka avskrivs om dessa har ett lägre straffvärde. Personer boende på dessa platser känner en stor otrygghet när brottslingarna så lätt kommer undan straffpåföljd trots att brotten upprepas. måste här få ett större och tydligare ansvar för att personer som inte kan avhålla sig ifrån brottslighet, utan återkommer med ny brottslighet, får ett strängare straff. Detta borde ha en avskräckande inverkan på brottslingen. Det är därför viktigt att det kommer till stånd en förändring så att bestämmelserna skärps när likartade brott upprepas så att de bedöms tillsammans som en försvårande omständighet och brottslingen därigenom kan kvarhållas i häkte i avvaktan på att få avtjäna sitt straff. Detta bör ges regeringen till känna.
mot · GQ02Ju286 · 2002-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att den nya kriminalvårdsanstalt som planeras bör placeras i . Kriminalvården är hårt belastad. Det finns med dagens dimensionering av kriminalvårdsanstalterna inte tillräcklig plats för alla dömda. De fängelsedömda kan tvingas tillbringa långa tider i häkte, vilket inte är acceptabelt. Situationen är också på sina håll så ansträngd att dömda kan komma att tvingas dela cell med varandra. Regeringen har tidigare medgett att en ny anstalt behövs. Enligt uppgift handlar det om en 250 personer. Vid anstaltens lokalisering bör flera aspekter övervägas. Anstalten bör ligga nära allfarsvägarna för att underlätta transporterna. Det bör vara möjligt att rekrytera lämplig personal till rimliga kostnader i närområdet. Vidare är det positivt om anstalten kan bidra till utvecklingen av den bygd där den hamnar. Av dessa skäl bör den nya anstalten lokaliseras till . är ett län med potential som ofta förbisetts av staten vid lokaliseringar av myndigheter och andra insatser. Detta trots att länet har ett gott läge nära och genomfört en strukturomvandling från industrilän till ett län i informations- och kunskapssamhället. Såväl mark som arbetskraft finns i länet. Den nya kriminalvårdsanstalten bör därför lokaliseras till .
mot · GQ02Ju288 · 2002-10-23 00:00:00 — Avskaffande av licenstvånget på pepparspray tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ta bort licenstvånget för pepparsprej. Av 1 kap. 3 § vapenlagen (1996:67) framgår att vad som sägs om skjutvapen också gäller bl.a. tårgasanordningar och andra till verkan och ändamål jämförliga anordningar. Pepparspray faller in under denna bestämmelse. Av vapenlagens bestämmelser i övrigt följer att det fordras tillstånd av polismyndighet för att inneha pepparspray. I vilken utsträckning tillstånd bör beviljas för tårgasanordningar eller andra tillståndspliktiga sprayer regleras i vapenförordningen (1996:70). Av 2 kap. 5 § 3 vapenförordningen framgår att tillstånd till innehav av gasvapen endast får meddelas för tjänst eller annan särskild omständighet som medför ett synnerligt behov av gasvapen för personligt skydd. Bestämmelsen kompletteras av föreskrifter och allmänna råd om vapenlagstiftningen (RPSFS 2002:9 FAP 551-3). I dessa anges att tillståndsgivningen beträffande gaspistol eller likartat vapen, t.ex. spray, bör vara mycket restriktiv och att tillstånd bör beviljas endast undantagsvis, när ett synnerligen starkt behov föreligger. Innehav av pepparspray förutsätter alltså att tillstånd därtill meddelats av polismyndighet. Annat innehav utgör vapenbrott, se 9 kap. 1 § vapenlagen. I många andra europeiska länder är pepparspray inte tillståndspliktigt. inledde en försöksverksamhet där hotade kvinnor som komplement till s.k. trygghetspaket efter vederbörlig tillståndsprövning i varje enskilt fall utrustades med peppar- eller tårgasspray. Försöksverksamheten pågick t.o.m. . lämnade till regeringen skrivelsen Pepparspray och tårgasspray en utvärdering av polisens försöksverksamhet. Enligt uppgift från är intentionen att frågan om tårgas- och pepparspray skall inkluderas i den lagrådsremiss som väntas komma (2002) med anledning av departementspromemorian Ytterligare åtgärder för att motverka våld i nära relationer (Ds 2001:73). Allt fler kvinnor känner sig rädda och hotade. Det gäller inte enbart särskilt utsatta kvinnor. Att ta bort licenstvånget för pepparspray skulle innebära att kvinnor skulle kunna känna sig tryggare än . Vi anser därför att bör uppdra åt regeringen att i den kommande propositionen föreslå att inget särskilt tillstånd skall erfordras för innehav av pepparspray.
mot · GQ02Ju289 · 2002-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om elektronisk övervakning för att stoppa våld mot kvinnor. rapporteras det i media om olika vålds- och sexualbrott mot kvinnor. Fysisk och psykisk misshandel, incest och våldtäkt, sexuella trakasserier är exempel på kvinnoförtryck. Trots många års ekonomiska insatser för åtgärder på olika sätt, exempelvis via kvinnojourer, kan vi fortfarande se att antalet våldsbrott, i vissa fall med dödlig utgång, mot kvinnor inte minskar. Det finns även ett stort mörkertal om hur många brott med sexistiska inslag som förekommer. En av anledningarna är att brotten begås i hemmet. En annan anledning kan vara att kvinnan känner sig delvis förnedrad av handlingen och vet att när en polisanmälan görs så är det en lång förhörsprocess som ska genomlidas där trovärdigheten i hennes berättelse kommer att ifrågasättas. förekommer det att män döms för vålds- och sexualbrott mot kvinnor och att domen blir med fotboja. Detta har blivit ett alternativ till fängelsestraff. Den elektroniska fotbojan ska hindra att mannen uppsöker kvinnan. finns det tre modeller för hur elektronisk övervakning skulle kunna användas vid besöksförbud. Det är viktigt att teknikutveckling med elektronisk övervakning prioriteras för att kunna bygga upp ett mer säkert övervakningssystem än vad som finns . Det förekommer att mannen ifråga går till angrepp mot kvinnan som anmält honom och fått honom dömd. I dessa lägen kan kvinnan utsättas för samma brott av samma förövare och då med hämndaspekt. I arbetet med utveckling av elektronisk övervakning måste det tas hänsyn till kvinnan så att hennes rörelsefrihet inte inskränks.
mot · GQ02Ju290 · 2002-10-23 00:00:00 — Överklagan av beslut om offentligt biträde för barn tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av att beakta barnets vilja vid förordnande av offentligt biträde. Lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga (1990:52) innehåller inga bestämmelser om överklagande av beslut om förordnande av offentligt biträde utan detta måste man söka i lagen om offentligt biträde. Där står att ett beslut om förordnande av offentligt biträde kan överklagas av den som är enskild part och av . Om parten är underårig är det den underåriges ställföreträdare som för barnets räkning kan överklaga beslutet. Det är alltså barnets vårdnadshavare som är behörig att föra talan. Om det är motstridiga intressen mellan barnet och vårdnadshavaren finns det möjlighet för överförmyndare att förordna god man för barnet. Detta innebär att om förälder är motpart till barnet så kan föräldern överklaga beslutet om offentligt biträde för barnet om inte god man utsetts. Detta är en procedur som kan innebära att barnet i realiteten inte har möjlighet att välja vem som ska vara offentligt biträde. Det är angeläget att lagen ändras så att barnets vilja mer beaktas vid förordnande av offentligt biträde.
mot · GQ02Ju291 · 2002-10-23 00:00:00 — Nyttjandet av ljuddämpare vid jakt med speciella vapen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att tillåta användandet av ljuddämpare på jaktvapen, klass-1-vapen samt hagelvapen vid jakt och övningsskytte. Förebyggande och förhindrande av att skador uppstår är ofta en självklarhet dock inte vid utövande av jakt. Lagstiftaren tar inte fasta på den förebyggande aspekten vad avser friheten att använda ljuddämpare på skjutvapen för att förhindra att hörselskador uppstår. I stället uttalas att synnerligen stor restriktivitet skall tillämpas vid användandet av ljuddämpare. Synsättet kan vara relevant för kulvapen av klass 2-typ som inte har en så hög ljudnivå. För vapen av klass 1 och hagelvapen är dock ljudnivån väsentligt högre och en ljuddämpare kan inte, till fullo, eliminera ljudbangen. Detta är inte heller önskvärt då tyst jakt inte är målet. Nyttjandet av respektive vapengrupper skiljer sig. De grupper som bör innefattas av en friare tillämpning avseende ljuddämpare är sådana vapen som nyttjas i ett dagsperspektiv (klass 1-vapen typ jaktstudsare och hagelgevär). Att vid sådana tillfällen använda hörselskydd är otympligt som det skulle ta bort mycket av naturupplevelsen vid jakt. Avgränsningen mellan vapentyperna för att fritt få nyttja ljuddämpare är viktig. Skälet är dels att inget vapen skall kunna ljuddämpas så att tyst jakt kan bedrivas och därmed stimulera tjuvjakt, dels att nyttjandet av vapen utanför den föreslagna gruppen inte tillhör de vapen som har ett dagsnyttjande. Möjlighet till ljuddämpning och skydd för hörselskador vid övningsskytte med exempelvis klass 2-vapen finns via hörselskydd. tillåts ljuddämpare, med stor restriktivitet, när nyttjaren har en hörselnedsättning och via läkarintyg kan påvisa behovet av ljuddämpare. Det är alltså en åtgärd som sätts in efter det att skadan uppstått. Ett sådant synsätt är knappast framåtsyftande.
mot · GQ02Ju292 · 2002-10-23 00:00:00 — Brott med homofobiska motiv tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att brott med homofobiska motiv av rättsväsendet skall betraktas som lika allvarliga som brott med rasistiska motiv. Samma mörkerkrafter som angriper invandrare angriper ofta homosexuella, bisexuella, transsexuella och transvestiter. har nazisterna till och med mördat fler homosexuella än invandrare. Dessa människor mördas på grund av sin sexuella läggning på samma sätt som invandrare mördas på grund av sitt etniska ursprung. är det en försvårande omständighet att kränka en person, en folkgrupp eller en annan sådan grupp av personer på grund av ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, trosbekännelse eller annan liknande omständighet, BrB 29:2 p. Det är oklart om denna bestämmelse får någon betydelse vid bedömningen av straffvärdet för brott med homofobiska motiv. I flera rättsfall där det har klarlagts att brottet haft ideologiska motiv har straffskärpning ändå inte gjorts. En översyn av lagrummet bör göras i syfte att klarlägga om homo- och bisexualitet bör nämnas särskilt eller om någon annan åtgärd bör vidtagas.
mot · GQ02Ju293 · 2002-10-23 00:00:00 — Brott med sexistiska motiv tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att brott med sexistiska motiv av rättsväsendet skall betraktas som lika allvarliga som brott med rasistiska motiv. Regeringen har gjort bedömningen att bekämpandet av rasistiska brott skall prioriteras särskilt och ha högre straffvärde. är det en försvårande omständighet att kränka en person, en folkgrupp eller en annan sådan grupp av personer på grund av ras, hudfärd, nationellt eller etniskt ursprung, trosbekännelse eller annan liknande omständighet, BrB 29:2 p. Sexistiska motiv borde falla under liknande omständigheter och räknas som försvårande omständighet. En överväldigande majoritet av brottsoffren för denna typ av brott är kvinnor som utsätts för misshandel, våldtäkt, hot, sexuella trakasserier och förföljelse i allmänhet och till och med i vissa fall mördas. De män som anser att kvinnor är mindre värda än män och som inte respekterar kvinnors rättigheter bör betraktas som lika farliga för samhället som rasister. Asylsökande har kunnat åberopa rasistisk förföljelse i hemlandet för att få flyktingstatus. kan flyktingar också åberopa förföljelse på grund av sitt kön eller sexuell läggning som skäl för asyl. På samma sätt som eventuella rasistiska motiv utreds när människor med utländsk bakgrund utsätts för brott bör eventuella sexistiska motiv utredas när kvinnor utsätts för brott. Förföljelse på grund av kön i bör inte ses som mindre allvarligt än förföljelse på grund av kön i andra länder. Därför bör en översyn av lagrummet BrB 29:2 p. 7 göras i syfte att klarlägga om kön bör nämnas särskilt eller om någon annan åtgärd bör vidtagas.
mot · GQ02Ju294 · 2002-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om möjlighet att kombinera besöksförbud med fotboja. Ett allvarligt problem för många svenska kvinnor är våldsamma män som ideligen bryter mot besöksförbud. Polisen hinner oftast inte fram innan det är för sent och kvinnan hunnit bli attackerad. Dessutom kan det vara svårt att bevisa att mannen brutit mot besöksförbud eftersom vittnen oftast saknas. Särskilt svårt att bevisa blir det när mannen inte fysiskt attackerar kvinnan utan istället psykiskt terroriserar och hotar henne. I har försök med fotboja visat att bara hälften så många bryter mot besöksförbud när de tvingas bära en fotboja som signalerar till polisen när de bryter mot besöksförbudet. Det har hävdats att fotboja inte är en ideal lösning eftersom man kan hindra signalerna att gå fram till polisen genom att till exempel sätta stanniolpapper eller folie runt bojan. Men polisen märker ändå att inga signaler alls går fram och förstår därmed att mannen står i begrepp att bryta mot besöksförbudet. Fördelen med fotboja är att polisen tidigt märker att någon överträder besöksförbudet och kan därmed snabbare vara på plats för att skydda den utsatta kvinnan. Dessutom blir det mycket lättare att bevisa att mannen överträtt besöksförbudet, eftersom polisen får signaler om detta. Glädjande nog aviserar regeringen att fotboja kan bli ett inslag i kampen mot kvinnomisshandel. Det är nu viktigt att se till att fotbojan prövas, inte bara som en tillfällig och kortsiktig lösning, utan att den även kan användas för män som upprepar sin misshandel gång på gång och systematiskt bryter mot besöksförbud.
mot · GQ02Ju295 · 2002-10-23 00:00:00 — Skärpta åtgärder mot skatteförseelser tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om anmälningsplikt, straffskalan och den särskilda åtalsprövningen för skatteförseelse. Att bekämpa den ekonomiska brottsligheten är en uppgift med många dimensioner. För ett effektivt brottsbekämpande arbete skall kunna ske på området krävs såväl begriplig myndighetsinformation som tydliga regler, ett effektivt kontrollsystem och därtill ett verkningsfullt sanktionssystem, som skall upplevas som rättvist av medborgarna. Skatteförseelse enligt 3 § skattebrottslagen är beteckningen för ringa skattebrott. Gränsen mellan skattebrott och skatteförseelse brukar sägas gå vid ¾ av ett prisbasbelopp vid taxeringen, även om också andra omständigheter än det undandragna beloppets storlek ibland kan motivera att brottet bedöms på annat sätt. Att skattemyndigheterna anmäler en person för skatteförseelse är ovanligt, och det är också ett ovanligt brott för domstolarna att hantera. Antalet personer som har dömts av allmän domstol för skatteförseelse är ett obetydligt antal endast en person och tre personer under år 2001.1 Samtliga dömdes till böter. Enligt en överenskommelse mellan bör brottsanmälan begränsas till fall där den undandragna skatten uppgår till minst ¾ av det vid taxeringsårets ingång gällande prisbasbeloppet.2 Enligt RSV:s nuvarande riktlinjer för åtalsanmälan ska brottsanmälan avseende skattebrott göras när den undandragna skatten överstiger ett prisbasbelopp. I praktiken anmäls sålunda aldrig skatteförseelser. En allmän anmälningsplikt för tjänstemän vid samtliga skattebrott som kan anses straffvärda i skattemyndigheternas verksamhet befäster allas likhet inför lagen och objektiviteten i statsförvaltningen. Över tiden kan sägas att skattebrottsanmälningarna från skattemyndighetens sida har minskat, trots att det straffbara området har utökats. anmäldes 5 142 skatte- och uppbördsbrott av skattemyndigheten, och siffran har gått neråt och uppgick siffran till 1 762 anmälningar.3 minskade resurser till skattemyndigheterna torde vara en delförklaring till minskningen av anmälningarna. Om en skatteförseelse mot förmodan ändå skulle anmälas, krävs dock enligt 13 § skattebrottslagen att åklagare endast om det är påkallat av särskilda skäl får väcka åtal för skatteförseelse. Påföljden stannar som mest vid böter. Jämför man med t ex snatterier får åklagare väcka allmänt åtal utan särskild åtalsprövning. Brottet kan ge upp till 6 månaders fängelse och anmälningsbenägenheten för detta brott är sannolikt mycket hög. Dessa samverkande faktorer ser tillsammans till att den sociala acceptansen för brottet är låg. En ändring behövs för att sanktionssystemet skall få en mer rättvis utformning och för att i längden upprätthålla den allmänna skattemoralen. Detta bör göras genom att vidta åtgärder för att öka anmälningsbenägenheten för skatteförseelser genom en allmän anmälningsplikt för skattemyndigheterna, att straffskalan för skatteförseelse skärps till böter eller fängelse samt att kravet på särskild åtalsprövning för åklagare vid skatteförseelser slopas. Se bl a och , 2000 s 1019 Skattestatistisk årsbok 2001,
mot · GQ02Ju297 · 2002-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att förbättra situationen för vittnen i domstol. Att allmänheten medverkar till att klara upp brott är för många rättsfall en förutsättning för att lyckas. handlar det ytterst om att värna demokratin. Det är därför nödvändigt att vi har ett system där vittnena anser att det är både säkert och bekvämt när de ställer upp i rättegångar som de har blivit kallade till. Alternativet är att vi hamnar i en situation där polisen får klara sig själv. Det vore enligt min åsikt en katastrof. Trenden är att allt fler låter bli att kontakta polisen eller avstår från att vittna i en rättegång. Förklaringarna till detta beteende är flera. En är att samhället blir allt mer egoistiskt. En annan är att vittnen tystnar av rädsla för våld och repressalier. Oavsett anledning måste denna utveckling stoppas. För att klara det måste många olika insatser göras. Vittnesskyddet måste förbättras. Möjligheten att kunna få uppträda via videokonferens måste införas i hela landet. Domstolarnas kontakt med vittnet måste förbättras. I många fall tycker vittnena att de behandlas som brottslingar. Naturligtvis ska bemötandet i stället vara det rakt motsatta. Vittnena skall behandlas som de viktiga personer de är när de hjälper domstolen att upprätthålla lagen.
mot · GQ02Ju298 · 2002-10-23 00:00:00 — Elektronisk övervakning av fångar tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om elektronisk övervakning av fångar. Vid fem tillfällen har fångar fritagits vid sjukhusbesök eller s k lufthålspermissioner. I samtliga fall har vapen använts för att hota medföljande personal. Detta är en utveckling som måste stoppas. Fritagningarna utgör en allvarlig fara för personal och allmänheten. Då det i samtliga fall rör sig om mycket brottsbelastade fångar är det även en fara för polisen i samband med eftersökning och gripande. Till detta kan man lägga ett alltmer bristande förtroende från allmänheten för kriminalvården när fångar fritas eller avviker i samband med utevistelser. Min åsikt är inte att man skall förhindra att möjlighet finns för dessa utevistelser. Men vad vi måste uppnå är att fritagningar och rymningar inte skall kunna ske. För att klara det tycker jag att man skall kunna använda sig av elektronisk övervakning. Jag är medveten om att denna teknik inte är fulländad. Problemet som kvarstår är tydligen att fästanordningen måste åtgärdas så att den inte kan tas bort inom en viss tidsrymd. Att ta fram en sådan anordning måste därför prioriteras. För att klara detta behöver teknikutvecklingen uppmuntras.
mot · GQ02Ju299 · 2002-10-23 00:00:00 — Berusning på allmän plats tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kraftigt berusad person som anträffas på allmän plats. När en person av polisen påträffas kraftigt berusad och störande på allmän plats bör påföljden kunna vara böter.