mot · GP02Fi20 · 2002-03-08 00:00:00 — Motion till riksdagen2001/02:Fi20av m.fl. (fp)med anledning av förs. 2001/02:RB2 Fullmäktiges i förslag till disposition av vinst för m.m. Förslag till riksdagsbeslut avslår riksbanksfullmäktiges förslag om en extra utdelning till statsverket om av vinsten för . beslutar om lagreglering av balansräkning och vinstdisposition samt om en skyddsbestämmelse som hindrar en vinstdisposition som riskerar att åsidosätta möjligheter att självständigt utföra de uppgifter som åläggs banken i lag. Bakgrund Riksbanksfullmäktige har lämnat förslag till disposition av vinst för . självständighet är en nödvändig förutsättning för att penningpolitiken ska kunna föras med den trovärdighet som är helt avgörande för att fattade penningpolitiska beslut ska få åsyftad effekt. Reglerna för utseende av ledning är en viktig förutsättning för att självständigheten ska vara trovärdig. Förslaget till vinstdisposition aktualiserar den andra grundläggande förutsättningen, finansiella ställning och ekonomiska rörelsefrihet. Ett hot mot förutsättningen för denna självständighet är den socialistiska majoritetens krav på ytterligare extra inleveranser till staten från för . Principer för vinstdelning Principerna för uppdelning av vinst i en del som levereras in till staten och en del som stärker det egna kapitalet har i stort sett legat fast . Det har förenklat sett inneburit att har, av ett genomsnitt av de senaste fem årens resultat före bokslutsdispositioner med valutakurs- och guldvärdeseffekter borträknade, inlevererats till staten medan gått till att bygga upp det egna kapitalet. Med dessa principer har kunnat inleverera som det egna kapitalet kunnat realt upprätthållas. Undantag: extra inleverans 2001 Ett undantag gjordes under det då efter riksbanksfullmäktiges noggranna prövning beslöt att en extra inleverans till staten om av vinsten för skulle göras. Detta accepterades även av . Utgångspunkten var att denna extra inleverans var en engångsåtgärd och att de principer för vinstdelning som gällt därefter fortsättningsvis skulle gälla. Detta var också riksbanksfullmäktiges förutsättning att vinstdispositionsprincipen som tillämpats inte skulle ändras och att någon ytterligare prövning av balansräkning inte skulle göras förrän efter ett eventuellt svenskt inträde i EU:s valutaunion. Krav på ytterligare inleverans Oroande tecken var dock att finansutskottets majoritet i betänkandet 2000/01:FiU23 ansåg att även 2002 skulle göra en extra utdelning till staten om ytterligare års vinst. Enligt majoriteten skulle riksbanksfullmäktige lämna förslag på slutlig nivå på denna extra inleverans. Riksbanksfullmäktige fick inte ens möjlighet att yttra sig i frågan. Trots att något sådant förslag inte förelåg räknade regeringen in denna extra inleverans i sitt budgetförslag . Detta är dock ett slag av transaktion som inte påverkar målet för de offentliga finanserna som detta är formulerat, som ett offentligt finansiellt sparande om av BNP i genomsnitt över en konjunkturcykel. Styrkan i regeringens eller oppositionspartiernas budgetförslag som dessa framgår av det finansiella sparandet påverkas inte av om denna post räknas in eller ej. Hur minskningen av statsskulden uppnås påverkas däremot. Riksbanksdirektionens ställningstagande Som underlag för riksbanksfullmäktiges ställningstagande, som regeringen således inte brydde sig om att avvakta, har riksbanksdirektionen gjort en bedömning av behov av eget kapital. I denna analys sägs bl.a.: En förutsättning för att ska kunna bedriva sin verksamhet på ett trovärdigt och självständigt sätt är att banken har ett tillräckligt kapital och därmed inte är beroende av kapitaltillskott. För detta krävs ett eget kapital som är tillräckligt stort för att ska kunna bära sina driftskostnader och därtill täcka potentiella förluster i verksamheten. Direktionen pekar på att förluster i verksamheten kan uppstå i samband med att s.k. nödkrediter ges i likviditetsstödjande syfte vid en hotande betalningssystemstörning. Hur stora reserver som kan behövas i en finansiell kris är självfallet svårbedömbart. Det krävs också avsättningar för att ge tillräckliga intäkter för att klara normala driftsutgifter. Andra delar av det egna kapitalet behöver reserveras för att balansera de orealiserade värdeförändringar som uppstår i valutareserven och guldinnehavet på grund av att marknadsvärdena varierar. Direktionen kommer fram till att behöver ett eget kapital på för att kunna bära sina driftskostnader och täcka potentiella förluster i verksamheten. Kostnaden för en oförändrad beredskapsnivå är låg. Om det totala behovet av reserveringar beaktas finner direktionen att det skulle finnas ett utrymme att under innevarande år dela ut ytterligare , utöver den beräknade vinsten. Riksbanksdirektionen säger dock vidare: Storleken på det belopp som delas ut kommer att få återverkningar på ställning och i förlängningen på möjligheten att klara förluster i samband med givande av nödkrediter. Ska den nuvarande beredskapen upprätthållas bör ingen extra utdelning göras (vår kursivering). Beskedet från direktion är därmed utomordentligt klart. Den extra utdelningen för bör inte ske om ska kunna upprätthålla en tillräcklig rörelsefrihet och därmed trovärdighet, inte bara i finansiella kriser utan även i den löpande penningpolitiken. Riksbanksdirektionen tar vidare upp behovet av lagreglering. En lagreglering av fondavsättningar vore önskvärd; den är i allt väsentligt i linje med och blir nödvändig vid ett eventuellt framtida EMU-medlemskap. En särskild paragraf bör vidare enligt riksbanksdirektionen införas i riksbankslagen. Denna innebär att utdelningar till staten inte får göras om de skulle innebära att inte den eftersträvansvärda nivån på det egna kapitalet upprätthålls. Detta skulle bidra till att skapa förutsägbarhet i besluten om vinst-dispositionen samt undanröja eventuella tvivel på bankens förmåga att utföra sina lagreglerade uppgifter. Trots denna starka varning från en enig direktion föreslår nu riksbanksfullmäktiges socialistiska majoritet att en extra utdelning till staten ska ske av vinsten från . Majoriteten tillägger: Fullmäktige utgår härvid från att den tillämpade vinstdispositionsprincipen kommer att tillämpas och fortsättningsvis. Vi vet , sedan en liknande deklaration gjordes , vad ett sådant uttalande är värt! Majoriteten vill inte heller ta upp förslaget om lagreglering av balansräkning och vinstdisposition utan detta bör enligt majoriteten aktualiseras först i samband med ett eventuellt framtida inträde i valutaunionen. Slutsats Vår slutsats är klar: den ytterligare inleverans om till staten av vinst som finansutskottets och riksbanksfullmäktiges socialistiska majoriteter planerar bör ej ske. Återverkningarna på självständighet och därmed trovärdigheten hos penningpolitiken är så allvarliga att en lagreglering bör ske på det sätt som en enig riksbanksdirektion förordar. () () ()