mot · GQ02T447 · 2002-10-23 00:00:00 — Nationellt optifiber- och bredbandscentrum i tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att en nationell standard för bredband utarbetas, som i steg ett definierar bredband som en överföringskapacitet på till och från slutanvändare och i steg två definierar bredband som eller mer till och från slutanvändare. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ett nationellt bredbandscentrum etableras i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att en , knuten till universitet eller högskola, inrättas i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ett pilotprojekt startas i för att utveckla fiberoptiska och andra bredbandiga accessnät mot hushåll, företag och offentlig verksamhet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ett samordnat statligt initiativ, förslagsvis ett Verket för digital samordning, etableras och lämpligen lokaliseras till . Utbyggnaden av riks- och kommuntäckande bredbandsnät är av avgörande betydelse för som industri-, tjänste- och utbildningsnation men också för den enskilda människans utveckling och möjligheter. Statens otillräckliga satsning på bredbandsutbyggnad och ovilja att lägga fast en otvetydig definition på bredband, gör att riskerar att förlora sin ledande roll i det globala IT-samhället. Ett sätt att komplettera statens otillräckliga satsning på bredbandsområdet är att utveckla spetsteknik för digital kommunikation via optisk fiber, optisk laser, kopparkabel i form av datakabel (kategori 5- och 6-kabel och liknande), telefonledning (adsl-teknik), koaxialkabel (kabeltevenät) och elkabel (line communication, PLC, över elnätet) samt via radiolänk, satellitlänk och andra bärare av bredbandig kommunikation. Med bredband syftar vi på hög överföringskapacitet, som är lika stor till och från slutanvändaren, det vill säga symmetrisk. Enligt internationell standard (Internationella Teleunionen) är bredband lika med en kommunikationskapacitet på minst till och från slutanvändaren. Detta är otillräckligt för att möta både dagens och morgondagens krav. Trots det har det officiella inte anslutit sig till ens denna minimistandard; statliga myndigheter som och accepterar att till exempel adsl får räknas som bredband, trots att adsl är en asymmetrisk kommunikation där bandbredden i den kanal som har lägst kapacitet understiger . bör se till att ingen kommunikation som understiger får marknadsföras och försäljas som bredband. bör vidare gå i bräschen för att ta fram en ny standard på bredband, som i steg ett definierar bredband som en överföringskapacitet på till och från slutanvändaren och i steg två definierar bredband som eller mer till och från. Dessa högre kapacitetsnivåer är nödvändiga för att bära realtidskritiska multimedietjänster som video och tv. Det är också nödvändigt att utveckla och bygga billiga fiberoptiska och andra bredbandiga accessnät, som kan ge enskilda fastigheter även på småorter, i byar och på landsbygd bredband på 10 och eller mer. Endast i undantagsfall är en överföringskapacitet på minimum till och från slutanvändaren acceptabel. Optisk fiber är vida överlägsen alla andra signalbärare i överföringskapacitet. En enskild fiber kan, med dagens standardteknik och på långa avstånd, förmedla miljontals telefonsamtal. Miljontals bildkanaler per fiber ligger inom nära räckhåll och då är det ändå långt kvar till fiberns egna kapacitetsbegränsningar. I laboratorier klarar man med hjälp av så kallad våglängdsmultiplexering att överföra upp till 10 terabit (10 ) i en enda optofiber. Kommersiellt tillgänglig teknik har kapacitet på 7,04 terabit (7 ). Det får man genom att använda 176 parallella våglängder i en och samma optisk fiber (176 våglängder à ). Forskare på , som har studerat vilken övre gräns som kan finnas för fiber, tror att det går att överföra 100150 terabit , förutsatt vidareutveckling av dagens teknik. Den övre gränsen är inte 1 000 Tbit/s och den är inte 50. Jag skulle inte bli överraskad om det visar sig att den är 150, säger , fysiker på , i tidningen (6/7 2001). tog tidigt optofibern i bruk. tog (dagens ) första optofiberkabel i drift, en kabel med sex fibrer mellan och i , endast efter det att tog världens första fiberoptiska kommunikationssystem i bruk. är en av världens ledande optofibernationer, med produktion av optofiberkabel i två fabriker med enda fiberoptiska forskningslaboratorium och omfattande nationella, regionala och lokala optofibernät. I finns mycket kompetens samlad på optofiberområdet: enda fabrik för tillverkning av både optofiber och optofiberkabel, . Norra enda fristående forskningslaboratorium för fiberoptik, Acreo Fiberlab, ett av mindre än tio optofiberlabb i världen som välkomnar externa kunder. enda gymnasiala bredbandsprogram, vilket startade i form av tillval på NV-programmet. enda tvååriga eftergymnasiala fiberoptiska utbildning, KY-utbildning. enda teknologie magisterutbildning i fiberoptik. Dessutom uppdragsutbildning för industrin och forskarutbildning i fiberoptik. Fiberoptiskt stadsnät i de fem största tätorterna. Ett ambitiöst kommunalt IT-infrastrukturprogram med långsiktigt mål att erbjuda varje fastighet en bredbandsanslutning med hög överföringskapacitet, primärt via ett kommuntäckande optofibernät. Fem nationella fiberoptiska stamnät (, , , och ) och ett regionalt fiberoptiskt stamnät (Regnet/Norrsken), vilka stadsnät har anslutning till och som går igenom stad. Ett bostadsföretag, AB Hudiksvallsbostäder, som bygger fiberoptiska fastighetsnät i befintligt bostadsbestånd med fibrer in i drygt 2 000 lägenheter (fiber to the home) med en överföringskapacitet på i båda riktningarna. En ideell bredbandsförening, Via futura, som samlar företag och enskilda bakom krav på effektiv och prisvärd digital kommunikation för företag, föreningar och enskilda i . En unik utvecklingsresurs på modernaste för röntgenbildsbehandling och röntgenbildsöverföring via bredband samt ett omfattande telemedicinprojekt för äldrevård i samarbete mellan , , och näringslivet. Nya företag som utvecklas runt den fiberoptiska verksamhet som finns i . I finns en kritisk fibermassa utan motsvarighet i övriga . har förutsättningar för bredbandsutveckling i allmänhet och optofiberutveckling i synnerhet, som är av nationellt intresse. För att ta till vara dessa möjligheter och den dynamiska utveckling som följer i optofiberns spår, bör ett nationellt bredbandscentrum etableras i . Ett sådant centrum skulle kunna medverka till att pilotprojekt startas för att ytterligare utveckla fiberoptiska och andra bredbandiga accessnät mot hushåll, företag och offentlig verksamhet. För att därutöver förstärka utvecklingen kring optofiber i bör en satsning på forskning och utveckling stimuleras i form av en , knuten till universitet eller högskola men med säte i . Denna verksamhet bör drivas i nära samarbete med det redan befintliga Acreo Fiberlab på orten. Dessutom behövs ett samordnat statligt initiativ, förslagsvis ett Verket för digital samordning, för rådgivning i digital samordning, upprättande av standarder inte på utrustningsnivå eftersom det skulle bli konkurrenshämmande, speciellt med den snabba förändringstakten inom denna bransch på till exempel protokollnivå, alltså hur den överförda informationen ska beskrivas, hur uppkopplingssekvenser ska hanteras etc. Annars är risken överhängande att det landsomfattande nät som kanske växer upp ändå får onödigt låg kapacitet, låg kvalitet och blir dyrt på grund av alla översättningar i gränssnitten. Det behövs även en kompetent beställare, som får fart på maskineriet. Vi har sett det mycket positiva resultatet av detta tänkande vad gäller statliga infrastrukturinitiativ i form av vägnät, järnvägsnät samt nät för el, telefon, radio och tv. Om vi inte tar upp tankarna från IT-propositionen 2001 kommer vi att tappa vår IT-ledning till andra länder som insett sambanden, till exempel , som på något tiotal år gått från fattigt jordbrukarland till en av världens ledande ekonomier och som dessutom intar en förstaplats bland världens stater i andel hushåll med fast Internetanslutning (bredband). För att denna nya infrastruktur ska kunna utvecklas och byggas upp i krävs stora forsknings-, utvecklings- och utbildningsinsatser, vilka skulle kunna samordnas via detta nya verk, som har en naturlig lokalisering i . Med de verksamheter som redan finns på plats med knytning till optofiber i Hudiksvallsområdet bör en statlig medverkan som här skisseras kunna få stor betydelse. Det skulle kunna driva på den internationella utvecklingen inom områdena fiberoptik och bredband samt bidra till att utveckla och befästa ledande roll. Med relativt begränsade insatser från statens sida skulle en viktig utveckling, som redan är igång i Hudiksvallsområdet, kunna stimuleras som betydande sysselsättningsmässiga, ekonomiska och regionalpolitiska effekter skulle kunna uppnås.