ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GQ02A252 · 2002-10-23 00:00:00 — Anhörigvårdarnas ställning på arbetsmarknaden tillkännager för regeringen som sin mening att mot bakgrund av diskussionen om att heltid bör vara en rättighet och deltid en möjlighet överväga möjligheten till nationella åtgärder för att särskilt uppmärksamma situationen för personer med anhöriganställning. har äldre- och handikappomsorgen genomgått stora omvälvningar. Andelen äldre i befolkningen har ökat och därmed också vårdbehovet bland äldre. blev 90-talets ekonomiska kris med neddragningar som följd mycket kännbar inom omsorgen med färre personal på en växande grupp vårdtagare. Sedan slutet av1990-talet har också en ny grupp växt sig stor inom äldre- och handikappomsorgen, nämligen sk anhörigvårdare. Efter Ädelreformen utgör stödet till anhöriga en viktig del av kommunernas äldrepolitik. beslutade att införa ett stimulansbidrag till kommunerna under 19992001 på (Anhörig 300). I vissa fall får den som vårdas av anhörig ett bidrag från kommunen. var antalet personer som beviljades anhörigbidrag cirka 5 000. En annan form är att kommunen anställer anhöriga som hjälper en äldre eller funktionshindrad person. uppgick antalet anhöriganställningar i till 2 100. De anhörigvårdare som är anställda av kommunen utgör en särskild personalkategori eftersom deras arbete utförs i hemmet. Trots att de anhöriganställda ska omfattas av samma skydd, rättigheter och skyldigheter som övriga offentliganställda riskerar de dock att ibland hamna i kläm. Anhörigvårdare utför i praktiken arbetsuppgifter som är att jämställa med en personlig assistents arbete. Skillnaden är att personliga assistenter inte nödvändigtvis är anhöriga. Dessutom finansieras personliga assistenter med statliga medel. När kommunerna bedömer vårdbehovet för en vårdtagare med anhörighjälp ligger det nära till hands att tillämpa samma principer som i övriga fall. Om man strikt ser till behovet av antalet vårdtimmar på exempelvis förbises dock det faktum att vårdtagare med anhörighjälp i praktiken ges vård och omsorg . För en anhörigvårdare som på papperet jobbar , men i praktiken är och behöver vara tillgänglig för sin anhörig dygnet runt, är det i regel svårt att dryga ut inkomsten med ett extrajobb. Om rätt till deltid ska vara en möjlighet och heltid en rättighet, även för anhörigvårdare, bör därför procedurerna för värdering av arbetsinsats och antal vårdtimmar ses över för hela personalkategorin. Självfallet vilar här ansvaret på huvudsakligen kommunerna. En viktig åtgärd bör dock vara att inom ramen för de nationella insatser som ska ske för att dels minska antalet ofrivilliga deltidsanställningar, dels höja kvinnolönerna, även uppmärksamma situationen för de anhöriganställda.
mot · GQ02A254 · 2002-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om tillfälliga anställningar. minskade antalet tillsvidareanställningar (fasta anställningar) medan visstidsanställningarna (de tidsbegränsade/tillfälliga anställningarna) ökade markant. Visstidsanställningarna lever kvar i samma omfattning trots att arbetslösheten har minskat markant. Att ha en visstidsanställning innebär stor otrygghet för många människor. Det innebär även att de personer som har tillsvidareanställningar ofta inte vågar prova ett nytt arbete om de erbjuds endast en visstidsanställning. Det är många som inte trivs på sina anställningar och som löper risk att bli sjuka. Anställda som skulle må bra av ett nytt arbete avstår för att de inte vågar gå ifrån tryggheten i en tillsvidareanställning, vilket kan innebära att de fortsätter i ett arbete som de vantrivs med och istället blir sjuka. Unga människor har extra svårt att få tillsvidareanställning, vilket innebär att det blir problem för dem att skaffa bostad och på andra sätt etablera sig i samhället. Det är därför nödvändigt med en översyn av arbetsrätten som syftar till att stärka arbetstagarnas möjlighet till tillsvidareanställningar samt att formerna för visstidsanställningar ses över så att de inte kan missbrukas.
mot · GQ02A255 · 2002-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs om lokala omställningsavtal vid större förändringar inom näringslivet. Varslen ökar och därmed osäkerheten för flera tusen anställda runt om i vårt land. Strukturomvandlingen växlar mellan branscher och under tid. Det är inte bara löntagare som drabbas, det medför en stor utsatthet för många orter och kommuner. Kommuner eller orter med en stor dominerande arbetsplats är sårbara; ett företag kan vara avgörande för kommunens framtid och dess välfärd. Socialdemokraterna har strävat efter att stärka löntagarna på arbetsmarknaden genom möjligheter till förkovring av nya kunskaper för att möta förändrade eller nya jobb under rimliga ekonomiska villkor. återstår många hinder på vägen mot målet om det goda arbetet för alla. Vi har alltid haft och har en öppen inställning till förändringar som görs inom näringslivet. Den globala, skarpa konkurrensen mellan många företag kräver ständiga förbättringar av både metoder och produkter. Men tyvärr finns det negativa exempel på förändringar, nedläggelser och flyttar som är svåra att förstå utifrån företagsskäl eller andra skäl. Orter som , samt kan vara sådana exempel på den globala ekonomins avigsidor. Trots fungerande produktion och marknad som ger avkastning till ägarna läggs företagen eller stora delar av dem ned. Detta klargör behovet av att, om möjligt, öka löntagarnas trygghet, stärka fackens roll och samhällets inflytande vid strukturomvandlingar i näringslivet. Lokala omställningsavtal kan vara ett sätt att hantera problemen. Genom att upprätta ett omställningsavtal mellan facket, arbetsgivaren, staten och kommunen ges bättre möjligheter till en helhetssyn som inte existerar . behöver företagen enbart informera om att de tänker lägga stora varsel. Att i lag reglera företagens skyldighet att föra dialog med övriga parter i samhället är nödvändigt för kommuners och regioners utveckling. Det ömsesidiga beroendet mellan näringsliv och samhällets välfärdstjänster kräver mer av gemensam information för en, för alla parter, bra utveckling. Information om företagens förutsättningar, framtida kompetensbehov och utvecklingsmöjligheter men även ortens eller kommunens framtidsutsikter och behov är grundläggande i många fall för planering och resursutnyttjande. Ambitionen måste vara att i så god tid som möjligt kunna förbereda och planera för större förändringar. I många kommuner finns upprättade kontaktnät, formella och informella, mellan kommuner, fack och företag, men de kan utvecklas till det bättre. För att detta ska fungera måste alla ta ansvar och skapa gemensamma resurser som ska tas i bruk vid större förändringar. Med resurser avses bl a tid för genomförande av omställningar för såväl individen som samhället men även en gemensam finansiering där näringslivet tar sin del av ansvaret.
mot · GQ02A256 · 2002-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om naturvårdsarbeten och reglerna inom arbetsmarknadspolitiken. I strategin för en hållbar utveckling skyddas alltfler naturområden i vårt land. Det är bl.a. för att bevara den biologiska mångfalden, spara kulturmiljöer och fornminnen. Att skydda ett område är enbart ett första steg för ett uthålligt bevarande. De flesta områden behöver skötsel och underhåll, och i en del fall måste ursprungliga miljöer återskapas. För att allmänheten skall kunna ta del av den bevarade naturen behöver vandringsleder anläggas och underhållas, informationstavlor utformas och sättas upp. Länsstyrelserna har ett anslag för verksamheten, men det är otillräckligt när alltfler områden skall kunna skötas och underhållas. har arbetsmarknadsmedel stöttat verksamheten, och många arbetslösa har haft en mycket meningsfull sysselsättning. De boende på respektive ort har ofta stor kännedom om de aktuella områdena och kan bidra med sin kunskap för att återställa gamla kulturmiljöer m.m. Det gör att de arbetslösa på landsbygden känner att dessa arbeten är mycket meningsfulla och har i många fall varit språngbrädan för att åter komma ut på arbetsmarknaden. På många håll i landet finns ett samarbete mellan , , länsarbetsnämnden och kulturmiljövården om skötselverksamheten. Detta har fungerat mycket bra, men på grund av ändrade regler för arbetsmarknadsmedlen har verksamheten minskat kraftigt. Minskningen har inte skett för att behoven minskat eller att det finns färre lämpliga arbetslösa utan som tidigare nämnts p.g.a. ändrade regler. Dessa arbeten är mycket lämpliga för många arbetslösa som ett sätt att få fotfäste på arbetsmarknaden igen, och de har inga undanträngningseffekter. Därför är det nödvändigt att reglerna i arbetsmarknadspolitiken utformas på ett sådant sätt att arbetslösa även får möjligheter att utföra dessa meningsfulla arbetsuppgifter.
mot · GQ02A257 · 2002-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om . är en arbetsmarknadspolitisk åtgärd som skall användas i sista hand när andra åtgärder har provats av den arbetshandikappade. övergripande uppgift är att ge den arbetshandikappade och funktionshindrade möjlighet till meningsfullt arbete, egen försörjning samt arbetsträning för att komma in på den ordinarie arbetsmarknaden. Tyvärr har utvärderingar av visat på att bl.a. måluppfyllnaden när det gäller vilka individer som har behov av samhällssubventionerad anställning är otillfredsställande. Utöver det har även stora förändringar av verksamhetens art genomförts så att de mer ska efterlikna den ordinarie arbetsmarknaden vad gäller andel produktion och service. Den tillverkande delen ska minska sin andel av totala timmar så att det mer motsvarar genomsnittet i landet på detta oavsett var i landet man befinner sig. Det gäller även i kommuner som där tillverkningsindustrin står för av utbudet. Detta har naturligtvis lett till problem eftersom servicesektorn har ett mindre utbud. har två krav och mål som är svåra att förena, dels den övergripande målsättningen, dels ett allt hårdare avkastningskrav. Detta leder till att kravet på ekonomisk avkastning tränger ut möjligheterna till rehabilitering och arbetsträning, vilket är det ursprungliga syftet. Därför bör roll och syfte klargöras gentemot ägarens förväntningar på ökad effektivitet och avkastning.
mot · GQ02A259 · 2002-10-23 00:00:00 — begär att regeringen lägger fram förslag till hur målformuleringarna om sysselsättning kan vidareutvecklas så att de även innefattar en ambition om att minska regionala obalanser. Hela ska leva är en målsättning som de flesta ställer sig bakom. Trots det har vi stora regionala orättvisor som är svåra att bryta. Trenden är snarare den motsatta, och de regionala obalanserna tenderar att öka. Tillväxten är ojämnt fördelad, och andelen sysselsatta i storstadsområdena är generellt högre än i skogslänen. De allra lägsta siffrorna återfinns i skogslänens inland. Regeringens målsättning enligt budgetpropositionen är full sysselsättning i hela landet. Som delmål har satts att av befolkningen i åldern ska ha reguljär sysselsättning 2004. Vidare finns mål om att den öppna arbetslösheten ska understiga . Det är viktiga mål, men vi menar att de inte tillräckligt tar fasta på de regionala obalanserna. I stället handlar det om målsättningar som ska uppfyllas genomsnittligt. Exempelvis kan delmålet om sysselsättningsgrad anses uppfyllt om visar högre siffror än uppsatta mål medan delar av landet i övrigt visar lägre siffror. menar att vi behöver formulera mer offensiva och operativa mål som höjer ambitionsgraden för att få en rättvisare och jämnare utveckling av tillväxt och sysselsättning i landet. Dessa mål kan sedan ligga till grund för en mer medveten styrning av resurser där ett helhetsgrepp kan tas för aktiva insatser som skapar bättre möjligheter till tillväxt, stärker lokala arbetsmarknader, samordnar statliga företags strategier och lokalisering, osv. Vi föreslår därför att begär att regeringen lägger fram förslag på hur målformuleringarna om sysselsättning kan vidareutvecklas så att de även innefattar en ambition om att minska de regionala obalanserna. I målen ska också befolkningsutvecklingen vägas in, detta för att motverka att målsättningarna uppfylls genom ökad arbetsmarknadsrelaterad utflyttning.
mot · GQ02A261 · 2002-10-23 00:00:00 — Lönebidragstagare över 65 år tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att rätten till lönebidrag förlängs till . träder nya pensionsregler i kraft som ger arbetstagare möjligheten att vara kvar i arbetslivet till som så önskas. Denna regel är bra dels för de personer som inte känner sig klara att gå i pension utan mår bäst av att få fortsätta sitt yrkesliv till, dels för att den är en trygghet för de grupper som under sina tjänsteår inte har lyckats att få ihop tillräckligt hög pension som bedöms vara skälig att leva på som pensionär. Lönebidrag är en arbetsmarknadsåtgärd som har funnits under en mycket , men innehållet i åtgärden har följt utvecklingen inom arbetsmarknaden och förändrats därefter under tid. När så de nya pensionsreglerna träder i kraft har däremot inte åtgärden omarbetats för att följa utvecklingen tillräckligt snabbt som den borde. Kommunerna får statligt stöd för att kunna erbjuda personer med något arbetshandikapp arbete fram till dess de är istället som det då av naturliga skäl borde vara. Lönebidragsanställda är redan innan en utsatt arbetsgrupp (ofta lågutbildade kvinnor) ur ekonomisk synvinkel och bör naturligtvis få möjligheten att fortsätta arbeta till . Ge därför möjlighet för lönebidragstagarna att fortsätta tills de är och att medel till detta tillförs.
mot · GQ02A265 · 2002-10-23 00:00:00 — Politiska förtroendeuppdrag som a-kassegrundande tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att politiska uppdrag bör vara a-kassegrundande. Människors möjligheter att engagera sig politiskt inskränks ganska påtagligt i och med att politiska förtroendeuppdrag av någon anledning inte är a-kasse-grundande, vilket innebär att människor, och speciellt då yngre, kanske tvekar att ta på sig ett politiskt förtroendeuppdrag på grund av de villkor som finns . Vad får vi för politiker och vad får vi för politik om man utestänger ett antal människor från att kunna engagera sig i och med att uppdragen inte är a-kassegrundande? I debatten handlar det ofta och mycket om heltidspolitiker. Men landet består av otroligt många fritidspolitiker med ett enormt engagemang. Och det är där detta problem blir mer påtagligt. Det är enligt oss en rättvise- och delvis också en klassfråga som man bör ta på ett större allvar än vad som tidigare gjorts. Vi måste ge alla människor möjligheten att kunna engagera sig politiskt. I stället för att försvåra människors möjligheter till engagemang borde vi självklart istället försöka underlätta den möjligheten. Viljan till engagemang hos människor finns. Det är vi övertygade om.
mot · GQ02A266 · 2002-10-23 00:00:00 — Möjlighet att starta eget under friåret tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om möjlighet att starta eget företag man är friårsledig. Vi måste våga pröva nya metoder för att öppna arbetslivet. Friåret är en sådan metod. Intresset för att anmäla sig till försöken med friår runt om i landet har varit stort om än inte oväntat. Poängen med friåret är att de som har jobb stiger åt sidan . Friåret innebär en möjlighet att hämta andan, ladda batterierna och pröva på något nytt allt efter eget tycke och smak. Det enda villkoret är att någon långtidsarbetslös får jobb på arbetsplatsen. Nästa steg i friåret är att göra det möjligt för den som tar ett friår att starta eget företag. I de fall där den sökande vill detta får samhället dubbel utdelning; en långtidsarbetslös får en chans att komma in på arbetsmarknaden som den friårsledige kan testa sin företagsidé, vilket i sin tur mycket väl kan leda till fler livskraftiga småföretag och fler arbetstillfällen.
mot · GQ02A267 · 2002-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av åtgärder för att anpassa arbetslivet efter människors livssituation. Trots att är ett av världens mest jämställda länder är orättvisorna på arbetsmarknaden mellan kvinno- och mansdominerade yrken fortfarande stora. Medan ett arbete på heltid har blivit en självklarhet för de flesta män har många kvinnor ofta tvingats acceptera ett arbete och en lön som det inte går att försörja sig på. Det gäller i första hand yrken inom service, vård och omsorg. En annan utveckling har varit att antalet tidsbegränsade anställningar ökat väldigt kraftigt. Sammantaget innebär denna utveckling att den ekonomiska tryggheten för människor har försämrats. Framför allt gäller det i åldrar då man normalt bildar familj och skaffar barn. Mycket talar för att det har varit en bidragande orsak till det historiskt sett låga barnafödandet. Förutom den allmänna ekonomiska och sociala osäkerhet som en för liten tjänst eller en tidsbegränsad anställning innebär försvårar det också möjligheterna till att kunna få låna pengar eller få ett hyreskontrakt. Ett modernt arbetsliv kräver en anpassning till människors livssituation och förutsättningar. Stressen måste minska. De anställdas inflytande över det egna arbetet och arbetstiden måste öka. Heltid bör vara det naturliga, deltid en möjlighet. Alla kvinnor och män måste ha rätt till ett arbete som det går att försörja sig på. Ofrivillig deltid och timanställningar motverkas. Denna formulering fanns med i den näst senaste regeringsförklaringen. Kan det uttryckas mycket tydligare? Nej, egentligen inte, men vi är många som har uttryckt vårt stöd för en sådan utveckling i många olika sammanhang utan att effekten har varit särskilt stor. är det att gå från ord till handling för våra nuvarande och framtida barns skull, för jämställdheten, rättvisan och inte minst för välfärden. I län har Socialdemokraterna och slutit ett avtal, kallat Ett ärligt handslag, som innebär att båda parter förbinder sig att tillsammans arbeta för en bra service till länets invånare och attraktiva arbetsplatser för alla anställda i offentlig verksamhet. Det senare innebär till exempel ett löfte om rätt till heltidsarbete och kompetensutveckling samt ökat inflytande över sin arbetssituation. Vi tycker att detta avtal är ett bra och efterföljansvärt exempel på hur man på ett lokalt plan kan arbeta med dessa frågor för att få igång ett arbete som är helt nödvändigt. Vi yrkar inte på några ytterligare utredningar eller översyner eftersom det redan finns så mycket fakta som stärker bilden. Vi utgår ifrån att regeringen vidtar de åtgärder som behövs för att vi skall kunna uppnå målsättningen med ett arbetsliv som är bättre anpassat efter människors livssituation.
mot · GQ02A268 · 2002-10-23 00:00:00 — Arbetslagstiftning för personliga assistenter tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en översyn av personliga assistenters skydd vad gäller arbetsmiljölagen och arbetstidslagen. Personliga assistenter är en viktig yrkesgrupp för att samhället skall uppfylla de beslut som tagit vad gäller rätten till personlig assistent. Personliga assistenter är en utsatt yrkesgrupp som ofta arbetar helt ensamma i andra människors hem. Obekväma lyft och andra arbetsmiljöproblem inte minst hot och våld är en del av vardagen. Särskilt utsatta är de som är direkt anställda av den de hjälper. Denna nya yrkesgrupp som arbetar i sin arbetsgivares hem är undantagen både från arbetsmiljölagen och arbetstidslagen. Rekryteringsproblemen är stora och personalomsättningen hög. En grundförutsättning för att få människor att vilja arbeta som personliga assistenter är att de lagar som gäller på arbetsmarknaden också gäller för denna nya arbetsgrupp. Personliga assistenters dåliga skydd bör vara föremål för en översyn för att komma till rätta med problemet.
mot · GQ02A272 · 2002-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av utbildning i arbetsmiljöfrågor på olika nivåer i vårt utbildningsväsen och på olika arbetsplatser. Ingen har undgått att reagera på de kraftigt ökande sjuktalen i vårt arbetsliv. En stor del av sjukfrånvaron är relaterad till arbetsmiljön medan en viss del med stor sannolikhet också har sin orsak i en stressad total livssituation där faktorer som har samband med familjesituationen spelar in. Det är synnerligen angeläget att försöka påverka alla delar av människor liv för att sjuktalen skall minska i antal. En åtgärd som borde kunna ge en positiv effekt är att informera dagens och morgondagens arbetstagare om hur de själva kan påverka sin egen arbetsmiljö. Många människor är sjukskrivna till följd av brister, av fysisk, psykisk och social art, i arbetsmiljön. görs insatser mot arbetsskador, men ofta först sedan de inträffat. Människor lider, ofta i onödan, genom att de får vänta mycket länge på rehabilitering. De långa väntetiderna är ett resultat av bl.a. de långa vårdköerna och den tunga arbetsbelastningen på försäkringskassorna. Dessa missförhållanden kommer att ta att åtgärda. En ökad kunskap hos arbetstagarna om olika sätt att förhindra uppkomsten av arbetsrelaterade skador är därför av stort värde för att mota i grind. Utbildning i arbetsmiljöfrågor och i hur arbetsrelaterade skador kan förebyggas bör införas på olika nivåer i vårt utbildningsväsen, på gymnasiet likväl som i högre utbildningar och ute i arbetslivet. bör därför hos regeringen begära en snabb utredning om möjligheterna att få till stånd en dylik utbildning.
mot · GQ02A273 · 2002-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av en översyn av företagshälsovården. Företagshälsovården i landet har påtagligt försämrats sedan statsbidragen till företagshälsovård togs bort. I många företag har den förebyggande verksamheten inom företagshälsovården helt försvunnit. Detta förhållande kommer med all säkerhet att öka arbetsskadefrekvensen . I vissa företag har man t.o.m. valt att helt och hållet avstå från företagshälsovård. Detta ter sig märkligt i ett läge då alltfler människor drabbas av ohälsa på sin arbetsplats. Det handlar om stressrelaterade sjukdomar såsom utbrändhet men även belastningsskador till följd av ergonomiskt dåligt fungerande arbetsplatser. I det elvapunktsprogram som finns bör företagshälsovården och dess resurser vara utmärkta verktyg. De fackliga organisationerna har försökt att genom avtal reglera företagshälsovården, men i många fall har man inte lyckats få arbetsgivarparten att gå med på detta. Frågan om arbetsmiljö och företagshälsovård är inte en enskild angelägenhet för arbetsmarknadens parter, eftersom kostnaden för en dålig arbetsmiljö till slut ändå alltid drabbar samhället som helhet i form av sjukskrivningar och förtidspensioneringar. Det är därför nödvändigt att en översyn görs av ny gällande lag om företagshälsovård i företagen. Lagen om företagshälsovård bör vara dispositiv så att den kan anpassas i kollektivavtal till de förhållanden som råder i olika branscher och företag. Den viktigaste delen av en god företagshälsovård är det förebyggande arbete som bedrivs i samverkan mellan skyddsingenjör, läkare och sjukgymnast för att förbättra arbetsmiljön och lära ut ergonomiskt riktiga arbetsmetoder. Företagshälsovården bör därför förutom den rena sjukvårdskompetensen ha teknisk och ergonomisk kompetens liksom kompetens rörande den psyko- sociala miljön.