mot · GQ02Bo291 · 2002-10-23 00:00:00 — Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande, utgiftsområde 18 Regeringens bostadspolitik har misslyckats. råder bostadsbrist i 116 av landets kommuner. Det är dags att omrikta bostadspolitiken från detaljstyrning, kortsiktiga bidragskonstruktioner och övergrepp på det kommunala självstyret till en politik som erbjuder långsiktigt stabila spelregler som ger förutsättningar för ett ökat byggande och ett billigare boende. Istället för regeringens mål om 30 000 lägenheter krävs en bostadspolitik som möjliggör ett byggande av 40 00050 000 lägenheter . förslag i korthet: Kommunerna får möjlighet att införa en avgift baserad på kommunens självkostnader om maximalt för småhus och maximalt per lägenhet. Skatten sänks på byggande av flerbostadshus motsvarande halva momskostnaden. Skatten sänks vid uthyrning av del av bostad. får bättre medel att bekämpa oetiskt agerande i byggsektorn. Möjlighet införs att ställa enskilda personer till ansvar vid kartellsamarbete. Nyproducerade lägenheter undantas från bruksvärdesreglerna under en karenstid under vilken hyran inte kan höjas eller prövas. Bruksvärdessystemets ursprungliga principer återupprättas. Kommunernas självbestämmande över bostadspolitiken stärks. Möjligheten till tredimensionell fastighetsbildning och ägarlägenheter införs. Barnfamiljernas bostadsbidrag förstärks. Planprocessen förenklas genom att antalet överklagandeinstanser minskas. 1 Förslag till riksdagsbeslut 3 2 Bostadspolitikens mål och principer 4 3 Bättre förutsättningar för byggande 5 4 Socialdemokraternas kortsiktiga bidragspolitik 7 5 Reformerad beskattning av byggande och boende 9 6 Sänkta byggkostnader genom förbättrad konkurrens 13 7 Förenklad planprocess 15 8 Reformerat hyressättningssystem inga marknadshyror 15 9 Kommunala bostadsbolag en fråga 17 10 Stöd till bostadsföretag i kommuner med bostadsöverskott 19 11 Boendeformer för alla 19 12 Byggande med bättre omsorg om miljön 24 1 Förslag till riksdagsbeslut avslår förslaget till lag om ändring i lagen (2002:102) om allmännyttiga bostadsföretag. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om komplettering av målet för bostadspolitiken. avslår regeringens hemställan om att ställa ut kreditgarantier för lån till kommunala bostadsföretag intill ett belopp på 3 inklusive tidigare gjorda åtaganden. bemyndigar regeringen att ställa ut kreditgarantier för lån till bostadsföretag i kommuner med bostadsöverskott intill ett belopp på 3 inklusive tidigare gjorda åtaganden. avslår regeringens hemställan om att för anslaget 31:12 Investeringsbidrag för nybyggnad av hyresbostäder få besluta om bidrag som inklusive tidigare gjorda åtaganden medför utgifter på högst 2 . beslutar att avveckla anslaget 31:12 Investeringsbidrag för nybyggnad av hyresbostäder från . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att avveckla räntebidragssystemet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att fastighetsskatten bör avskaffas och ersättas av en fastighetsavgift.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om reducerad skatt på nyproduktion av flerbostadshus från den 1 oktober 2003.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förändrade skatteregler vid uthyrning av lägenhet i privatbostad.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om konkurrensen inom byggmarknaden. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att undanta nyproducerade lägenheter från gällande bruksvärdesregler i hyreslagen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av översyn av bruksvärdessystemet och upphävande av allmännyttans hyresledande ställning. beslutar att upphäva lagen (2002:102) om allmännyttiga bostadsföretag. beslutar att upphäva lagen (2000:1383) om kommunernas bostadsförsörjningsansvar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om stöd till bostadsföretag i kommuner med svag efterfrågan. beslutar att ombildning till bostadsrätt skall kunna ske om minst hälften av de boende anger att de önskar det. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av en total översyn av beskattningen av bostadsrätter.1 begär att regeringen lägger fram förslag om införande av tredimensionell fastighetsbildning. begär att regeringen ger i uppdrag att se över regelverket för att möjliggöra mellanboendeformer. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förändrade skattekrav för att öka hyresgästernas möjligheter till självförvaltning.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett nationellt handlingsprogram för inomhusmiljöfrågor. anvisar med följande ändringar i förhållande till regeringens förslag anslagen under utgiftsområde 18, Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande enligt uppställning: 31:11 Bidrag till bostadsinvesteringar som främjar ekologisk hållbarhet 31:12 Investeringsbidrag för nybyggnad av hyresbostäder 31:14 Omstrukturering av kommunala bostadsbolag Nytt anslag: Stöd till bostadsföretag i kommuner med bostadsöverskott 1 Yrkandena 810, 18 och 21 hänvisade till SkU. 2 Bostadspolitikens mål och principer Alla människor, familjer och hushållssammansättningar behöver en bostad som kan tillgodose de behov man har beroende på livssituationen. Att ha en bostad är en social rättighet. En balans mellan tillgång till och efterfrågan på bostäder är en förutsättning för en god samhällsutveckling. Bostadsbrist skapar, liksom bostadsöverskott och ett ensidigt bestånd av bostäder, stora ekonomiska och sociala problem. boendepolitik formas utifrån den enskilda personens ansvar, möjligheter och skyldigheter. Den enskildes rätt till ägande måste tillgodoses, som samhället behöver garantera en solidarisk bostadspolitik där även den som inte är köpstark har rätt till ett gott och tryggt boende. Om inte särskilda skäl föreligger, vet vi från många områden att en fri marknad oftast ger det bästa resultatet. Men bostadsmarknaden uppvisar ett flertal egenskaper som tillsammans gör att de vanliga marknadsmekanismerna inte ensamma kan antas ge ett tillräckligt bra utfall. Därför är det rimligt att med politiska medel påverka marknadens funktionssätt så att den både fungerar så effektivt som möjligt och att det blir möjligt för alla medborgare att få tag på en god bostad till rimlig kostnad. En förutsättning för en fungerande bostadsmarknad är att spelreglerna är långsiktiga och förutsägbara. Budgetpropositionens förslag till mål för bostadspolitiken faller tillbaka bostadspolitiska proposition där följande slås fast: Bostaden är en social rättighet och bostadspolitiken ska skapa förutsättningar för alla att leva i goda bostäder till rimliga kostnader i en stimulerande och trygg miljö inom ekologiskt hållbara ramar. Mot bakgrund av det bristfälliga bostadsbyggandet och de hot som hyresrätten står inför finner det angeläget att komplettera regeringens mål med en formulering som tar fasta på byggandet och ägandet av bostadsfastigheter. Till propositionens förslag till mål bör fogas: Bostadspolitiken ska skapa incitament för byggande och ägande av bostadsfastigheter i alla olika upplåtelseformer. Också den kvantitativa målsättningen för byggandet bör revideras. Istället för regeringens mål att bygga 30 000 lägenheter krävs det en bostadspolitik som möjliggör ett byggande av 40 00050 000 lägenheter . Detta är nödvändigt för att råda bot på bostadsbristen och för att förbättra standarden på bostadsbeståndet. 3 Bättre förutsättningar för byggande har det lägsta bostadsbyggandet i OECD-området och de näst högsta bostadskostnaderna i EU. Därför krävs en ny bostadspolitik för att fler bostäder ska byggas billigare. Boendet har gått från att vara ett välfärdsområde som subventionerats kraftigt till att vara en inkomstkälla för staten. måste bostadspolitiken inriktas mot att utan detaljstyrning skapa förutsättningar för ett ökat byggande och ett billigare boende. Staten behöver återigen fokusera på sin uppgift i bostadspolitiken att svara för att legala och finansiella instrument finns tillgängligt för bostadsbyggandet inte som varit fallet , på hur bostadspolitiken verkställs på lokal nivå. Politiken måste orienteras bort från detaljstyrt bidragstänkande till att skapa förutsättningar för ett ökat byggande genom mer gynnsamma skatter och regler. 3.1 Bostadsbrist och ökade boendekostnader Som regeringen konstaterar i budgetpropositionen råder bostadsbrist i 116 svenska kommuner. var motsvarande siffra 71 kommuner. Problemen på bostadsmarknaden sprider sig snabbt över landet. De flesta av kommunerna med bostadsbrist har uppgett att det saknas hyresbostäder. Bostadsbristen drabbar främst ungdomar, ensamstående samt inflyttare till kommunerna. Bristen påverkar också äldres möjligheter att få tag i en lägenhet när skötseln av villan blivit för arbetsam eller bostadsytan upplevs för stor. Boendekostnaderna sköt kraftigt i höjden . Den viktigaste orsaken var de massiva skattehöjningarna i samband med skattereformen. Det var bland annat sänkta ränteavdrag, höjd fastighetsskatt, full byggmoms samt momsbeläggning av energi, sophämtning, vatten och fastighetsskötsel. Boendekostnaderna tar i anspråk av hushållens disponibla inkomster (enligt Nationalräkenskaperna). steg denna siffra från . För vissa grupper har situationen blivit särskilt ansträngd. För ensamstående med barn i hyresrätt har det inneburit boendekostnader kring av inkomsterna i genomsnitt. har den socialdemokratiska regeringen skurit ned bostadsbidraget från till . Politiken har också lett till en ökad trångboddhet. har allt färre barnfamiljer bosatt sig i småhus. 1982 var av dem som bodde i småhus barnfamiljer. har andelen sjunkit till , vilket tyder på att det blivit svårare för barnfamiljer att köpa småhus. Nivån på skattehöjningar och subventionsneddragningar på bostadsområdet under det senaste dryga decenniet är svindlande. Fastighetsskatten har höjts från cirka 6 till . Räntebidragen har sänkts från som mest till . De sammanlagda subventionerna (räntebidrag + bostadstillägg + bostadsbidrag) har sjunkit från som mest till . Skatteeffekten av villaägares och bostadsrättsinnehavares ränteavdrag har sjunkit från 22 till . Höjningen av byggmomsen genererar mer i skatteintäkter än den gamla skattesatsen. Momshöjningen på vatten, avlopp, fastighetsskötsel, sophämtning, energi för bostadsuppvärmning m.m. inbringar mer . Uppskattningsvis har det alltså skett en sammanlagd omläggning till boendets nackdel med . Omläggningen av bostadspolitiken medförde en kollaps i bostadsinvesteringarna som saknar motstycke i såväl internationell som historisk jämförelse. Nyinvesteringarna i bostäder sjönk från (priser) 1990 till 1995, en nedgång . Efter att legat kring var nyproduktionen uppe i blygsamma . Antalet påbörjade bostäder sjönk från 70 000 till 11 000 . Efter att legat kring den nivån var påbörjandet uppe i 20 600 lägenheter. Genomsnittligt inom EU byggs knappt 6 000 bostäder per miljon innevånare. I byggs knappt 2 300 bostäder per miljon invånare. 4 Socialdemokraternas kortsiktiga bidragspolitik avvisar regeringens bidragsorienterade bostadspolitik. Det behövs helt andra åtgärder för att komma till rätta med de omfattande problemen på bostadsmarknaden. Långsiktighet och goda förutsättningar för byggande och förvaltning av bostäder måste skapas. Det handlar bl.a. om sänkt skattetryck på bostadssektorn, förenklingar i plan- och byggprocessen, en översyn av hyressättningssystemet samt åtgärder för att främja konkurrensen inom byggsektorn. Kommunerna kan bidra till ökade nybyggnadsmöjligheter genom att hålla ned mark- och tomtpriserna. 4.1 Bidraget till billiga hyresrätter har sagt nej till inrättandet av ett tidsbegränsat investeringsbidrag till nybyggnad av hyresbostäder . Bidraget är ett tydligt exempel på den socialdemokratiska regeringens detaljstyrning av bostadspolitiken genom att bland annat kriterier på boendeyta och hyresnivåer uppställs för beviljande. Bidragets krångliga och kortsiktiga utformning skapar osäkerhet, och det är otillräckligt för att skapa lönsamhet för byggande i framför allt . Avsaknaden av bidragsansökningar från har föranlett regeringen att öronmärka en miljard bidragskronor till regionen, som den nytillträdde socialdemokratiske landshövdingen åkt runt med och trugat på kommunerna. Osäkerheten i bidragssystemet förstärks av att har efterfrågat en fördubbling av bidraget i till per lägenhet. Vem är i ett sådant läge intresserad av att söka och bygga med ett bidrag på om det nästa halvår kan komma att ha fördubblats? Budgetpropositionen spär ytterligare på osäkerheten genom att regeringen nu säger sig vilja pröva förutsättningarna för skattelättnader för vad som dels kallas särskilt angeläget bostadsbyggande, dels mindre hyreslägenheter. Ett nytt stöd sägs kunna komma att aktualisera förändringar i nuvarande investeringsbidrag. Läsaren, och vad värre är, den som har för avsikt att bygga bostäder, lämnas i total ovisshet om de framtida spelreglerna på byggmarknaden. De bidrag som beviljats bör betalas ut, men anser att inga nya bidrag ska beviljas. Byggandet av hyresrätter ska istället stimuleras genom att byggmomsen halveras genom en momsåterföring och att fastighetsskatten avskaffas. Det ger tydliga och långsiktiga spelregler utan politiska pekpinnar. Varken statlig fastighetsskatt eller räntebidrag bör utgå för hyreslägenheter. Med regeringens modell kommer utgifterna för räntebidrag att öka betydligt i takt med att nya bidragsärenden tillkommer. Ägande och förvaltande av hyreshus är näringsverksamhet och ska därför inte beskattas utöver normal beskattning av näringsverksamhet, det vill säga när vinst uppstår. politik för ett bättre företagsklimat kommer att skapa bättre förutsättningar även för företag som förvaltar och bygger hyreshus. avvisar därför ytterligare beviljanden av räntebidrag. 4.3 Bidrag för ekologisk hållbarhet Regeringens bidrag till bostadsinvesteringar som främjar ekologisk hållbarhet har visat sig vara ett totalt misslyckande. Efterfrågan på bidraget har saknats och det avvecklas, i likhet med vad krävt, nu fortare än tidigare beräknat. anser att inga ytterligare bidrag ska beviljas. Investeringar som främjar ekologisk hållbarhet bör istället stimuleras genom att fastighetsskatten, som gjort miljöinvesteringar olönsamma, avskaffas. Det bidragssystem den nuvarande regeringen byggt upp har flera anmärkningsvärda brister ur fördelningspolitisk synvinkel. Detta gäller inte minst de förändrade bostadsbidragen som missgynnat barnfamiljer. En översyn bör göras av bostadsbidragsreglerna och av de konsekvenser senare års beslut lett till. föreslår dels en höjning med per barn till de hushåll som är berättigade till bostadsbidrag, dels en förändrad inkomstgräns. Förslaget utvecklas i en särskild motion och innebär att 2003 satsar mer än regeringen på bostadsbidragen. Förslaget innebär att boendekostnaderna minskar för mer än 230 000 hushåll. 5 Reformerad beskattning av byggande och boende av kostnaderna för en ny bostad är skatter när full fastighetsskatt börjar betalas. Därmed är bostaden tillsammans med bland annat sprit, tobak och bensin de varor som extrabeskattas i vårt land. Att hälso- och miljöskäl motiverar den extra höga beskattningen av alkohol, tobak och energi är välkänt, men vilka skäl finns det för att extrabeskatta boendet? Det krävs en radikal reformering av boendebeskattningen. Menar vi allvar med att en bostad för alla är en social rättighet borde boendet beskattas lägre än övriga varor och tjänster, inte högre som . Skattetrycket på bostadsbyggande och innehavet av en bostad måste ner för att både främja nyproduktion och få ned boendekostnaderna. Genom byggmomsen och fastighetsskatten beskattas bostäder både som konsumtion och kapital, vilket inte sker för någon annan vara eller tjänst och vilket strider helt mot principerna bakom skattesystemets uppbyggnad. Det är dessa två poster som driver upp det totala skattetrycket till extrema nivåer. Skatteeffekterna blir än mer orimliga om förmögenhetskatt dessutom måste erläggas. Fastighetsbeskattningen ökar dramatiskt; . Bara har regeringen skrivit upp prognosen för skatteintaget med . föreslår att fastighetsskatten avskaffas och ersätts med en fastighetsavgift om max för småhus och för lägenhet. Skälet är inte bara att fastighetsskatten är oerhört hög. Mer väsentligt är att den inte tar hänsyn till skattebetalningsförmågan. Den beskattar inte inkomster som finns, utan själva boendet, och styrs av grannarnas hus- och lägenhetsförsäljningar. Konsekvensen blir att människor tvingas till att flytta av skatteskäl. Vår principiella kritik mot fastighetsbeskattningen tar sin utgångspunkt i övertygelsen att alla skatter måste vara begripliga, upplevas som rättvisa och därmed kunna moraliskt och politiskt legitimeras. Alla skatter måste kunna prövas utifrån grundläggande värden. Skatter kan vara oetiska i den meningen att lagstiftningen i sig innebär att grundläggande etiska värden och mänskliga fri- och rättigheter och härur härledda skatterättsliga principer överträds. Vår uppfattning är att fastighetsskatten genom sin konstruktion kommer i konflikt med såväl äganderätten som den social- och skatterättsliga principen om skatt efter bärkraft. Den statliga fastighetsskatten kan inte heller motiveras utifrån intresseprincipen, eftersom det inte finns någon som helst koppling mellan å ena sidan den skatt man tvingas betala och å andra sidan någon form av förmån eller nyttighet man har som fastighetsägare. Den begränsningsregel som regeringen infört, tillsammans med ändrade grundavdrag i förmögenhetsbeskattningen, är bara de senaste exemplen på de återkommande och ad hoc-mässiga regeländringar som bekräftar vår principiella kritik av hela fastighetsskattesystemet. Dessa regelförändringar har enbart tillkommit för att blidka en rätteligen allt argsintare opinion. De effekter som fastighetsskatten skapar förstärks av förmögenhetsskatten. Av den totala förmögenhetsbeskattningen i består av en ytterligare beskattning av egna hem, vilka redan beskattats med bland annat fastighetsskatt. Vi föreslår därför att den statliga fastighetsskatten slopas helt för småhus (egna hem) och bostadshyreshus (hyresrätter och bostadsrättsföreningar), kommersiella lokaler och industrienheter. Reformen bör ske i samband med en reform där kommunerna ges rätt att ta ut en avgift för de kostnader man har som direkt härrör till de fastigheter som finns i kommunen. Förslaget finansieras också av en höjd reavinstbeskattning vid försäljning av privatbostad. Sammantaget innebär reformen att den löpande beskattningen av boendet sänks med . Förslaget utvecklas vidare i särskilda fastighetsskattemotion. I motiverades fastighetsbeskattningen som en så kallad garantibeskattning, där fastighetsägare skulle betala för garanterade samhällstjänster i form av vatten, avlopp, tillfartsvägar etc. Denna beskattning legitimerades av ett intresse från fastighetsägarens sida av dessa fastighetsanknutna tjänster (intresseprincipen). Men dessa samhällstjänster är kommunala och finansieras genom avgifter, statsbidrag till kommunerna och kommunalskatt. Fastighetsbeskattningen däremot är statlig och fyller enbart syftet som en intäktskälla för staten. som den statliga fastighetsskatten slopas bör kommunerna ges rätt att ta ut en fast avgift per småhus, per bostadslägenhet samt per kvadratmeter lokalyta för kommersiell lokaler och industrienheter. Fastighetsavgiften ska maximalt få uppgå till för småhus, och för lägenheter. Den totala kommunala avgiften får inte överstiga kommunernas självkostnader för gator, vägar och parkering, räddningstjänst samt fysisk planering. Statsbidraget till kommunerna föreslås minska med ett belopp som motsvarar den totala fastighetsavgift kommunerna kan ta ut. Ett starkt motiv för en fastighetsavgift är det incitament kommunerna får för utveckling av infrastrukturen, ett offensivt bostadsbyggande och en bra näringspolitik. När även företagssektorns lokaler och industrier utgör en del av avgiftsunderlaget i kommunerna, blir effekten långt större incitament än att verka för det lokala näringslivet och för nya arbetstillfällen. Detta är det nuvarande kommunalskatte- och kostnadsutjämningssystemet i fullständig avsaknad av. En ytterligare aspekt är att kommunerna genom en avgift får intäkter från fritidsbebyggelse som i vissa kommuner är omfattande men som inte genererar några kommunala intäkter i dagens system. En fastighetsavgift för vägar, räddningstjänst och fysisk planering har både legitimitet, transparens och förutsägbarhet. Den som betalar avgiften vet att pengarna går till det som han eller hon som fastighetsägare har nytta av. Eftersom avgiften inte baseras på marknadsvärdet försvinner hoten om framtida chockhöjningar. Förutsebarheten inte bara ökar utan blir en realitet. Husägaren får en trygghet och kontroll över sin ekonomi. Kommunernas invånare betalar redan via kommunalskatten för gator, vägar och räddningstjänst. Kommunerna klarar dock inte att finansiera alla sina utgifter med sina egna skatteinkomster utan är beroende av statsbidrag. Det är därför rimligt att betrakta växlingen fastighetsavgift mot sänkta statsbidrag som att kommunen själv får möjlighet att finansiera det man inte tidigare kunde finansiera på egen hand. De kommuner som så önskar kan förstås lägga avgiften lägre än det fastställda taket. Ett exempel på en situation när kommunerna bör anpassa avgiften under taket är när hus ingår i en samfällighet och själva sköter vägen till och från området. Den kommunala avgiften bör av förenklingsskäl, på samma sätt som den nuvarande statliga fastighetsskatten, debiteras hyresfastighetsägaren respektive bostadsrättsföreningen. Avgiften ska ej vara momspliktig. Att har OECD-områdets lägsta bostadsbyggande beror i betydande grad på det faktum att vi har ett högt skattetryck i och dessutom lägger extra hård beskattning på nyproduktion av bostäder. Det rimliga är att slopa fastighetsskatten samt lindra skatteeffekten vid nyproduktion av flerbostadshus motsvarande en halvering av byggmomsen. Gällande EU-regler innebär svårigheter att införa en lägre moms på byggande. Tekniskt bör skattesänkningen på byggandet därför lösas genom att byggföretaget efter deklaration erhåller en skattereduktion som motsvarar hälften av den erlagda byggmomsen, dvs av byggkostnaden. En förutsättning för att en sådan skattereduktion ska fungera på samma sätt som sänkt moms är att den gäller all nyproduktion av flerbostadshus, är utan tidsbegränsning samt är obyråkratisk och utan osäkerhet om den utbetalas eller ej. Skattereduktionen är att betrakta som en del av skattesystemet och inte ytterligare ett i raden av bidrag riktade till byggsektorn. uppskattar den totala byggkostnaden för flerbostadshus i till 2003. Den föreslagna skattereduktionen skulle då uppgå till . Motsvarande siffror är 20,9 respektive . Genom skattereduktionen kan regeringens tidsbegränsade, krångliga och svårförutsägbara investeringsbidrag för nybyggnad av hyresbostäder avskaffas. Cirka tre fjärdedelar av de medel regeringen avsatt för investeringsbidrag har redan beviljats. Det är därför rimligt att den minskade skatten på nyproduktion av flerbostadshus införs . Den beräknade skattereduktionen härrörande till 2003 uppgår då till . Regeringen skriver i budgetpropositionen att man vill pröva förutsättningarna för skattelättnader för byggande av vissa typer bostäder, oklart vilka, . Förslag väntas i en senare proposition. Ytterligare ett kortsiktigt, selektivt stödsystem är dock det sista bostadsbyggandet behöver. föreslår därför att en minskad skatt på nyproduktion av flerbostadshus motsvarande en halvering av byggmomsen införs från . 5.4 Uthyrning av lägenheter i privatbostäder Många, inte minst studenter och ungdomar, skulle kunna hyra in sig hos villaägare och hos dem med stora lägenheter som har gott om utrymme.