mot · GQ02U304 · 2002-10-23 00:00:00 — 1 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att den håller fast vid sin inställning att stödja Västsahariernas rätt till självbestämmande. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att tydliggör sina ståndpunkter när det gäller framtid och markerar sin vilja att förverkliga tidigare åtaganden genom att förklara att är villigt att i samband med folkomröstningen sända observatörer. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att som EU-medlem har ett ansvar för att EU som organisation strikt tillämpar folkrätten och FN:s resolutioner och att även EU-länder i sin egenskap av enskilda stater gör detsamma. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att i den bristsituation som råder i de västsahariska flyktinglägren i ökar sitt humanitära stöd till dessa. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör bistå det västsahariska folket med utbildningsinsatser genom att västsahariska stipendiater ges plats vid svenska skolor och universitet. är ett av de få områden som ännu inte har avkoloniserats i enlighet med en av FN antagen resolution, avkoloniseringsdeklarationen . Där uppmanades att genomföra en folkomröstning i under FN:s överinseende så att den västsahariska befolkningen skulle kunna utöva sin rätt till självbestämmande. Folkomröstningen förhalades dock och ockuperades av . Ockupationen föregicks av den olagliga Madridöverenskommelsen mellan , och där överlämnade territoriet till och i utbyte mot att man bl.a. fick del i naturtillgångar. Den västsahariska befolkningen tillfrågades aldrig. Den marockanska ockupationen strider mot all internationell rätt och någon avkolonisering av har ännu inte skett. Det västsahariska folket har inte, i enlighet med folkrätten, fått utöva sin rätt till självbestämmande och rätten att rösta för ett självständigt . Det västsahariska folket tvingades i stället till en lång väpnad befrielsekamp. Många har tvingats till ett kvartssekellångt liv i exil i flyktingläger. 1990 godkände den fredsplan som FN tillsammans med OAU utarbetat och som hade godkänts av parterna och befrielserörelsen . Fredsplanen skulle utmynna i en folkomröstning om självständighet. Denna folkomröstning har ständigt skjutits upp på grund av den marockanska regimens ovilja att lämna . I 1997 löstes en del av de problem som uppstått kring bland annat röstlängden. finns en röstlängd med cirka 87 000 namn. Problem har emellertid uppstått i identifieringsprocessen, där tusentals personer med stöd har överklagat FN:s beslut att ej bevilja dem rösträtt. har aktivt stött FN:s arbete vad gäller det konkreta uppdrag som har på plats i det ockuperade . har medverkat med minröjning, civilpoliser och humanitära insatser i flyktingläger. I politiskt avseende har understött förverkligandet av fredsplanen. Frågan om genomförandet av folkomröstningen har varit föremål för upprepade diskussioner i . Frågan har behandlats av utrikesutskottet inom ramen för betänkandet om mänskliga rättigheter. I utskottets betänkande 2000/01:UU10 skrevs Utskottet understryker att det är viktigt att insisterar på att parterna håller sig till de överenskommelser som träffats och att folkomröstningen genomförs på det sätt som planerats (s. 60). Detta blev också enhälliga beslut . 4 Försök till andra lösningar Förberedelserna för den överenskomna folkomröstningen och övriga åtgärder enligt fredsplanen avbröts dock då och plötsligt ville pröva en annan väg när det gällde Västsaharafrågan. Generalsekreteraren rekommenderade i en rapport från att förhandlingar skulle genomföras med , Polisario och med och . och skulle fungera som förmedlande länk och övervakare vid förhandlingarna. Grunden för förhandlingarna var ett marockanskt förslag till visst begränsat självstyre för nuvarande invånare inom ramen för gränser och med marockansk överhöghet vad gäller bl.a. utrikespolitik, försvar och ordningsmakt. Förslaget väckte starka reaktioner inom de länder och organisationer som engagerat sig för en fredlig och rättvis avkoloniseringslösning i enlighet med vad folkrätten kräver. Förslaget skulle innebära att den marockanska ockupationen permanentades. Det skulle också betyda att världssamfundet kapitulerade inför målmedvetna blockering av FN:s arbete med att upprätta vallängder. Lösningen skulle bara tillfredsställa och de länder som har ekonomiska intressen av ett som också inkluderade främst och . Den skulle strida mot grundläggande folkrättsliga principer. Den var kränkande för västsaharierna som accepterat en vapenvila i utbyte mot ett framtida självbestämmande om sin framtid och med självständighet inom räckhåll. beslöt dock att hålla öppet för en återgång till fredsplanen, om parterna inte kommer överens enligt modell. Polisario, som stöddes av bl.a. , kom att stå under en mycket stark internationell press. Syftet var att förmå att överge sin inställning att hålla fast vid de överenskommelser som träffades i och som vid ett flertal tillfällen konfirmerats av . 5 måste hålla fast vid folkrätt och folkomröstning Denna utveckling i av läget i FN när det gällde vållade nya diskussioner i den svenska och frågan togs ånyo upp i utrikesutskottet, som i sitt betänkande 2001/02:08 förklarade: stöder fullt ut FN:s roll och fredsplanen liksom pågående medlingsansträngningar i syfte att nå en snar och varaktig lösning. I detta känsliga läge när parterna fortfarande står långt ifrån varandra är det, enligt utskottets uppfattning, av största vikt att dialogen i FN:s regi fortsätter och att Houstonöverenskommelsen ligger fast. Utskottet understryker att principen om avkolonialisering och rätt till självbetstämmande gäller också för folk. 6 Andra intressen än de folkrättsliga Varifrån idéerna kommer om att man skulle överge planerna på en folkomröstning är inte svårt att se. Det är troligt att det i finns olja, en vara som är begärlig för världens rika industrialiserade länder. har över det västsahariska folkets huvuden tecknat ett projekteringsavtal med det USA-ägda olje- och gasföretaget samt med det franska TotalFina . När säkerhetsrådets rättschef fick kännedom om detta förklarade han att om undersökningar och exploatering fortsätter utan beaktande av det västsahariska folkets intressen och önskemål kommer man i de icke självstyrande delarna av landet att bryta mot de delar av folkrätten som gäller hanteringen av mineraltillgångar. Det har förklarats att prospektering av olja är tillåtet enligt folkrätten, medan exploatering av den bryter mot den. Vem genomför dyra oljeprospekteringar om man inte avser att exploatera oljan? Brottet mot folkrätten är alltså inte genomfört, men avsikten framträder tydligt. Det finns starka amerikanska och franska ekonomiska intressen som utgör ett hot mot att folkrätten tillämpas på ett korrekt sätt. 7 Det fortsatta stödet till folk Allt detta har varit en bidragande orsak till att vi oroat oss för utvecklingen i . fanns anledning till stark oro. Konsekvenserna av ett beslut att frångå tidigare FN-beslut om folkomröstning skulle ha blivit ödesdigert för båda parter i konflikten. Vid säkerhetsrådets sammanträde visade det sig att en förhandlingslösning mellan , och var en oframkomlig väg när det gällde att nå en överenskommelse. I FN:s säkerhetsråds resolution nr 1429 underströks att tidigare planer när det gällde folkomröstningen om framtid skall gälla. säkerhetsrådet beslöt också att förlänga mandat till . Den måste bestämt hålla fast vid sin deklarerade inställning att stödja västsahariernas rätt till självbestämmande genom en av FN organiserad folkomröstning. Detta vill vi ge regeringen till känna. måste i EU och FN medverka till att de försök som gjorts att kringgå en folkomröstning blir till en kort parentes och begravs för gott när det gäller hanteringen av Västsaharafrågan, även om detta skulle medföra kritik från någon eller några av stormakterna. Regeringen bör tydliggöra ståndpunkter och markera sin vilja att förverkliga tidigare åtaganden bl.a. genom att förklara villigt att sända observatörer i samband med folkomröstningen. Detta vill vi ge regeringen till känna. har som EU-medlem ett ansvar för att EU som organisation tillämpar folkrätten och att andra EU-länder med ekonomiska intressen i agerar på ett sådant sätt att man strikt tillämpar folkrätten och ser till att FN:s resolutioner följs. Detta vill vi ge regeringen till känna. De senaste årens försök att undgå en folkrättsenlig folkomröstning har inneburit en hård press mot Polisario och det västsahariska folket. De har också inneburit viss strypning av den humanitära hjälpen till flyktinglägren på algerisk mark och hårdare repressiva åtgärder mot den västsahariska befolkningen inom det ockuperade området. I sin resolution från uppmanar säkerhetsrådet medlemsstaterna att ge generösa bidrag till UNHCR och till Programme (WFP). Stödet till WFP är akut, då det rapporterats att livsmedelssituationen är kritisk i de västsahariska flyktinglägren i . bör därför i ökad utsträckning bidra med insatser för att bevaka att de mänskliga rättigheterna respekteras. Detta vill vi att skall ge regeringen till känna. bör också vara just generöst och öka sitt humanitära stöd till flyktinglägren i . Detta vill vi att skall ge regeringen till känna. Under hela den långa period som människorna vistats i flyktinglägren i har kvinnorna burit ett tungt ansvar på grund av att många män varit frånvarande. En positiv konsekvens har blivit kvinnornas ökade jämställdhet och delaktighet i samhällslivet. En annan är den påfallande höga nivån på utbildningen som finns i lägren. Det är därför angeläget av många skäl att svenska insatser även befrämjar och stöder ansträngningarna för jämställdhet och en bra utbildning för både flickor och pojkar. Då utbildningsnivån är anmärkningsvärt hög i lägren vore ytterligare en möjlighet att stödja ett pressat folk och bistå det med utbildningsinsatser genom att västsahariska stipendiater ges plats vid svenska skolor och universitet. Detta vill vi ge regeringen till känna. Sermin Özürküt (v)