mot · GQ02Kr236 · 2002-10-23 00:00:00 — I filmens barndom fanns ett antal filmcentrum i . Sedermera kom det mesta att centreras till . växer återigen regionalt baserade produktionscentrum för film upp, exempelvis , där en stor del av svensk filmproduktion sker . Förutom det rent konstnärliga, behovet av att visa olika miljöer, ger detta möjligheter för professionell film, amatörfilm, medieutbildningsanstalter och televisionen att samverka. Samverkan på det produktions- och teknikmässiga området ger positiva synergieffekter. Filmen får genom regionaliseringen också en större ekonomisk betydelse i respektive landsända. Med en omfattande kringverksamhet har filmproduktion blivit en inte oväsentlig näringslivsfaktor. Vi välkomnar att det nu är möjligt att skapa flera regionala filmcentrum. Det breddar konstformen och stärker näringslivet i de regioner där dessa centrum finns. Filmen som en del av de rörliga bildmedierna kan också hjälpa till att förmedla andra kulturformers yttringar, t.ex. skådespel. För utbildningssektorn har film och andra närbesläktade medier fått en ökad betydelse, både som kunskapsförmedlare och som arbetsredskap i det egna skapandet. Som redan nämnts är det av stor vikt att det finns ett nära samband mellan utbildning, amatörfilmare och professionella i samma område. De kan på ett positivt sätt befrukta varandras verksamheter. Vi anser att det filmavtal som gäller , och som vi moderater också ställde oss bakom, nu måste följas upp. Syftet är att se om det nya filmavtalet levt upp till de mål som regering och riksdag fastställde genom sina beslut . En del av inslagen i filmavtalet har ifrågasatts sedan de prövats i verkligheten. Vi tycker att det är en självklarhet att en utvärdering och uppföljning görs så snart tillräckliga erfarenheter av avtalet har vunnits. 12 Form och design Att skönhet är ett fundamentalt mänskligt behov visar historien. Människans förmåga att formge har varit en förutsättning för att förbättra tillvaron och till överlevnad. Föremål är symboler för kulturen. Lokaler, det offentliga rummet, den lilla orten, staden och vårt land gestaltar alla en identitet. Design, formgivning och konsthantverk exemplifierar några av de olika begrepp med delvis skiftande innebörd som används inom form- och designområdet. Samspelet mellan form och funktion är en ganska ny företeelse i vårt land. Med dagens stora utbud av likartade produkter får design och form en ökad betydelse, och produktutvecklingen handlar bl.a. om funktion och budskap. Design är också ett viktigt konkurrensmedel. En duktig industridesigner kan bli det strategiska verktyg som gör att det lilla företaget lyckas på marknaden. Intresset för svensk arkitektur, form och design ökar och hör till våra nya utmaningar. Forskningen kring designområdet behöver ges bättre möjligheter. Konsthantverkets, formgivningens och industridesignens historia, liksom den samtida designen, behöver både dokumenteras och analyseras. Design är i lika hög grad en kultur- och näringspolitisk fråga som en utbildningsfråga. Därför är samspelet mellan olika aktörer formgivare, utbildningsanstalter, företag, privata och offentliga beställare, brukare m.fl. viktigt. Det är också angeläget att höja statusen för svensk hemslöjd. Hantverksarvet är en viktig beståndsdel för den kulturella identiteten, och vårt land kan ges ytterligare internationell pondus om hantverk och design ges ökad betydelse. Det pågår ett reformarbete av arkitektur- och designutbildningen efter det att identifierat de olika skolornas svaga sidor. Det är bra och välbehövligt, bl.a. för att ge studenterna ökad konkurrenskraft. Det behövs också vidareutbildningar för att öka kunskapen om nya material, miljöanpassade färger och lim eller andra miljökänsliga produkter för aktiva inom olika hantverksyrken och även för att öka kompetensen inom andra yrkesgrupper. Företag skulle kunna ges möjlighet att söka pengar ur en fond, både i form av lån och bidrag. För att utnyttja de offentliga resurserna på ett bättre sätt är det angeläget att de samlas på färre aktörer. är det ett lapptäcke som är svårt att överblicka. Offentliga medel bör i första hand gå till utbildning och forskning. För att åstadkomma ett åsiktsutbyte behövs olika mötesplatser där företag, designer och formgivare kan mötas och inspireras, dels för att vidga kunskaperna kring design och hantverk, dels för att öka tillgängligheten också för allmänheten. Det är angeläget att inte låsa fast ansvaret på en institution utan i stället ta till vara den kompetens som finns på flera håll i landet. i kan t.ex. få ansvaret för ett område, , och Föreningen för andra. roll i sammanhanget bör ses över och ges större utrymme. 13 Funktionshindrade och kulturen Det övergripande målet för svensk handikappolitik är delaktighet för alla på jämlika villkor. Inflytande, tillgänglighet och självbestämmande är viktiga principer. kulturpolitiska beslut var ett av målen att särskild hänsyn skulle tas till eftersatta gruppers behov. kulturpolitiska beslut kan sägas ställa motsvarande krav eftersom det offentliga skall verka för att alla får möjlighet till delaktighet... respektive att skapa reella förutsättningar för alla att använda den.., d.v.s. kulturen skall vara tillgänglig för funktionshindrade. Människor med funktionshinder är ingen enhetlig grupp. Man har olika utbildning, kommer från olika familjeförhållanden och sociala grupper. Likväl finns det generella förhållanden. Tillgängligheten har blivit mycket bättre, men det finns mycket kvar att göra. Tyvärr tvingas många med funktionshinder att stanna hemma eftersom t.ex. de allmänna kommunikationsmedlen inte är till för alla. För hörselskadade kan det innebära att ett biobesök inte är värt besväret eftersom filmen inte är textad eller det saknas hörslinga. Vi anser att anpassningar för funktionshindrade skall göras i största möjliga utsträckning. Utbildning är en rättighet i , men alla ges inte samma möjligheter till utbildning. utbildningsstöd (Sisus) har i uppdrag att förbättra förutsättningarna för utbildning och studier för unga och vuxna med funktionshinder. Förutom att arbeta med information ansvarar Sisus också för vissa stödformer inom utbildningsområdena folkhögskola, universitet och högskola. Det är få studenter med funktionshinder som går vidare till universitet och högskola enligt Sisus. Och enligt uppgift från , och är och har antalet studenter med funktionshinder varit få. Många skolor har handlingsprogram för studenter med funktionshinder, men vi anser att man mera aktivt måste se över möjligheten för fler elever med funktionshinder att ta del av utbildningen. Synskadade kan inte läsa textremsan till utländska TV-program. Om textremsan läses upp i en särskild ljudkanal skulle dessa problem kunna undanröjas. Inte minst i takt med den nya digitala TV-tekniken bör en sådan utveckling påskyndas. Enligt det nya avtalet med staten om radio och TV kommer fler TV-program att textas. Detta är något vi välkomnar. Med nuvarande regler om tillgänglighet för talböcker har t.ex. många föräldrar till barn med funktionshinder inte tillgång till barnens läromedel när de skall stödja och hjälpa sitt barn med skolarbetet hemma. I enlighet med formuleringarna i Salamancadeklarationen bör detta önskemål kunna uppfyllas. I den regionala försöksverksamheten har kulturfrågorna hanterats på olika sätt. I någon region har man samlat en del av de statliga anslag som fördelas av i en kulturpåse, i andra har den vanliga fördelningsmodellen behållits. har och träffat en överenskommelse avseende kulturverksamheten . Enligt vår uppfattning bör denna samarbetsform ges en vidare spridning. har uttryckt intresse för att kombinera kulturpåsen med någon form av avtal. Även innehållet i sådana överenskommelser bör kunna utvecklas och omfatta inte bara kulturinstitutionerna utan också t.ex. arrangörsstöd och stöd till fria teatergrupper. Här är kännedomen om de lokala förhållandena en viktig förutsättning för att bidraget skall komma bäst till nytta. Om bidraget i sig genererar ytterligare medel från andra källor skall detta vägas in vid bedömningen. Behovet av att kunna planera verksamheten utöver budgetåret måste tillgodoses. När avtalsmodellen fått en vidare spridning skall anpassas till den nya situationen. Det gör det lättare att sluta långsiktiga avtal om kulturarrangemang och kontraktera berömda solister. Många av landets kulturskapare lever under mycket knappa och ofta oberäkneliga förhållanden. Är man inte en etablerad konstnär är det mycket svårt att leva på sitt arbete utan att erhålla kompletterande stöd från det offentliga. Detta bör förändras. Vi vill understryka vikten av att landets kulturskapare ges så goda möjligheter och förutsättningar som möjligt att faktiskt kunna försörja sig på sitt konstnärsskap. är det enda parti som har ett heltäckande förslag för en politik som gynnar kulturskaparna och deras ekonomiska situation. Trygghet innebär för konstnären att hans eller hennes kraft kan användas för skapande och utveckling av kulturarvet i stället för oro om den ekonomiska situationen. Skattetrycket måste sänkas och bidrag avvecklas. Andra sätt för konstnärerna att försörja sig på sitt arbete måste utvecklas. Vi anser att det bör skapas ett bemanningsföretag för kulturskapare. Reglerna inom socialförsäkringssystemet bör också anpassas på sådant sätt att de tar hänsyn till det faktum att många konstnärer har en mycket ojämn och ibland sporadisk inkomst. Vidare måste det införas kompletterande pensioner för fler kulturskapare, på samma sätt som det finns för medlemmar i författarförbundet.