mot · GQ02A239 · 2002-10-23 00:00:00 — Arbetsmarknaden är dock inget nollsummespel. I många fall kan det handla om arbeten där det saknas kompetent arbetskraft. En person som kommer hit och arbetar kan skapa möjligheter för företag att utvecklas och växa ytterligare. Regeringens attityd tyder på att man är nöjd med dagens situation där arbetskraftsinvandringen till största delen består av en liten elit i stället för att även välkomna bärplockare och skogsplantssättare för att ge några exempel. Ytterligare ett fall är den turkiske kocken som jobbat i jämtländska och som inte fick sitt arbetstillstånd förlängt. Restaurangen stod då utan kock och riskerade att tvingas stänga och göra ytterligare fler människor arbetslösa. De invandrare som ordnat sin försörjning, antingen genom arbete eller eget företagande, ska kunna erhålla uppehållstillstånd i . nekas utländsk arbetskraft att komma till även om det är ordnat med arbeten där det inte finns inhemsk arbetskraft att tillgå. Det finns fall där man centralt avslagit ansökningar om arbetskraftsinvandring trots att arbetsgivare, fack och lokal arbetsförmedling samtliga tillstyrkt ansökan. Detta leder till att vissa arbetsuppgifter inte blir utförda. Ett regelverk för en mer generös arbetskraftsinvandring bör tas fram. Detta bör ges regeringen till känna. Om löper som planerat så kommer 100 miljoner människor till att ha rätt att komma till och arbeta utan att först ansöka om särskilt arbetstillstånd. Fackföreningar har påtalat risken med lönedumpning och sämre villkor för de personer som arbetskraftsinvandrar. Detta torde vara ett marginellt problem då kollektivavtal och befintlig lagstiftning fortfarande kommer att gälla. Oseriösa arbetsgivare skulle dock kunna utnyttja vissa arbetstagares känsliga situation. Regeringen bör se över reglerna för att motverka lönedumpning och urholkande av arbetsrätten för arbetskraftsinvandrare. Detta bör ges regeringen till känna. Diskrimineringslagstiftningen förbjuder diskriminering i arbetslivet av personer med funktionshinder. Generellt sett ska personer med funktionshinder delta i den öppna arbetsmarknaden. För personer med hinder som innebär nedsatt arbetsförmåga och dessutom utgör ett arbetshandikapp ska alternativ såsom och lönebidrag ges. Arbetsgivaren har ansvar för att arbetsplatsen till fullo ska vara tillgänglig och anpassad för anställda med funktionshinder. Dagens situation vad gäller arbetshjälpmedel fungerar inte tillfredsställande. Arbetslösheten bland arbetshandikappade har minskat . Trots detta är arbetslösheten bland funktionshindrade dubbelt så stor som för befolkningen som helhet. Regeringen bör återkomma med förslag på metoder för att minska arbetslöshet bland personer med funktionshinder. Detta bör ges regeringen till känna. Arbetslivet måste också bli mer tillgängligt för personer med funktionshinder. Detta bör ges regeringen till känna. I vår motion om funktionshinder skriver vi mer om våra förslag på området. Verksamhetsidén för är att skapa meningsfullt och utvecklande arbete för personer med arbetshandikapp. ägs av staten. Målen för verksamheten är att öka antalet arbetstillfällen för personer med arbetshandikapp, öka rekryteringen från grupper med svårare funktionshinder, få flera av sina arbetstagare ut i den reguljära arbetsmarknaden samt ha ett rimligt ekonomiskt resultat. Med hänvisning till kravet på lönsamhet har flyttat vissa delar av sin tillverkning till låglöneländer, vilket fått till effekt att de svenska anställda lider av arbetsbrist. prioritering måste vara att ge meningsfulla arbeten åt de arbetshandikappade inte att konkurrera med övrig tillverkningsindustri. Verksamheten har också på många ställen centraliserats, vilket fått till följd att avståndet till arbetsplatsen för många av de arbetshandikappade ökat. I vissa fall har resorna blivit så mycket längre att de blivit tvungna att lämna verksamheten. Regeringen bör därför utreda verksamhetsmål så att lönsamhetsmål inte går före ansvaret för de funktionshindrade. Detta bör ges regeringen till känna. har den bidragsgrundande lönekostnaden inom lönebidraget varit oförändrad. Detta har lett till att anställda med lönebidrag har fått en sämre löneutveckling; detta trots att lönebidraget inte ska vara lönegrundande. Däremot har arbetsgivare till anställda med lönebidrag, ofta inom den ideella sektorn, inte haft de ekonomiska förutsättningarna att följa den allmänna löneutvecklingen. Detta har drabbat de arbetshandikappade i form av lägre lön eller uppsägningar. Användningen av medlen bör också vara mer flexibla för att kunna användas efter lokala förutsättningar. Det är dags att förbättra möjligheterna för arbetsgivarna till lönebidragsanställda att ge sina anställda en rättvis lön. Den bidragsgrundande lönekostnaden bör därför, vid nyanställningar och när lönebidragen omförhandlas, höjas från dagens till . Detta bör ges regeringen till känna. Aktivitetsgarantin som infördes av regeringen måste ses som ett led i att nå målet om 4 procents öppen arbetslöshet. Av många äldre arbetslösa uppfattas aktivitetsgarantin som kränkande och meningslös. Regeringen bör återkomma till med förslag om att tidsbegränsa aktivitetsgarantin till och istället införa möjligheten för arbetslösa att erhålla anställning med lönebidrag. Detta bör ges regeringen till känna. Anställningsstöd såsom offentligt skyddat arbete (OSA) och offentligt tillfälligt arbete (OTA) kan vara en sista utväg för personer som inte kommer in på den reguljära arbetsmarknaden och där aktivitetsgarantin upplevs som meningslös. Det ska finnas en lagstiftning som gör det möjligt för arbetsmarknadsnämnderna i samråd med kommuner och landsting att införa liknande åtgärder. Detta ges regeringen till känna. 11 Åldersdiskriminering i arbetslivet Många äldre har en besvärlig situation på arbetsmarknaden. Ett långt arbetsliv har lett till att deras arbetslivserfarenhet är stor medan den mer formella utbildningsnivån i vissa fall är något lägre. Detta behöver dock inte innebära att de besitter mindre kunskaper, är mindre behöriga till vissa typer av tjänster eller är mindre benägna till förändring. Inte desto mindre förekommer en åldersdiskriminering inom arbetsmarknaden, trots att det i EU:s diskrimineringslagstiftningar uttryckligen påpekas att ålder är ett av de områden där diskriminering inte får förekomma. Diskrimineringen kan förekomma mer eller mindre öppet, exempelvis i platsannonser. Regeringen bör återkomma med förslag till hur EU:s diskrimineringslagstiftning gällande arbetslivet kan implementeras i svensk lagstiftning inom alla områden som rör det svenska arbetslivet. Detta bör ges regeringen till känna. I det moderna samhället går denna frivilliga självorganisering under namnet den sociala ekonomin, ett nytt namn på en gammal företeelse. En av regeringen tillsatt arbetsgrupp har beskrivit begreppet social ekonomi på följande sätt: Med social ekonomi avses organiserade verksamheter som primärt har samhälleliga ändamål, bygger på demokratiska värderingar och är organisatoriskt fristående från den offentliga sektorn. Dessa sociala och ekonomiska verksamheter bedrivs huvudsakligen i föreningar, kooperativ, stiftelser och liknande sammanslutningar. Verksamheter inom den sociala ekonomin har allmännytta eller medlemsnytta, inte vinstintresse, som främsta drivkraft. Genom medborgarnas eget engagemang och delaktighet i verksamheten förstärks den lokala demokratin, något som måste ses som positivt. Den sociala ekonomin skapar bättre förutsättningar för människorna att själva ha makten över sina liv, stärka och förbättra välfärden och bidra till en än mer utvecklad medborgardemokrati. Medborgaren reduceras i den sociala ekonomin inte till klient eller kund utan ges möjlighet att bära sitt ansvar som medborgare med de skyldigheter och rättigheter som detta innebär. Framtidens välfärd kan, genom den sociala ekonomin, på detta sätt utvecklas utifrån ett underifrånperspektiv. Detta bör ges regeringen till känna. För personer verksamma inom den sociala ekonomin kan problem uppstå inom arbetslöshetsförsäkringen, detta på grund av att dagens utformning av trygghetssystem inte är anpassade till de associationsformer som finns inom den sociala ekonomin. För att få ta del av arbetslöshetsförsäkringen krävs att den enskilde står till arbetsmarknadens förfogande. Som intressent i en ekonomisk förening finns en risk att den enskilde betraktas som näringsidkare genom att det finns ett ägande, direkt eller indirekt, samt ett inflytande över verksamheten i organisationen. Om samtliga företagarkriterier inom exempelvis en ekonomisk förening är uppfyllda, berövas den enskilde möjligheten att erhålla ersättning från arbetslöshetsförsäkringen om inte engagemanget i den ekonomiska föreningen avvecklas. Regeringen har visserligen uttalat att enbart innehavet av ett förtroendeuppdrag i eller tillhörigheten till ett kooperativ inte skall vara avgörande för den enskildes möjligheter att erhålla arbetslöshetsersättning (prop. 1996/97:107). Detta kan dock inte anses vara tillräckligt för att garantera den enskilde rätten till ersättning. Enligt en rapport från : Social ekonomi en tredje sektor för välfärd, demokrati och tillväxt? måste den sökandes personliga verksamhet i rörelsen helt ha upphört om samtliga företagarkriterier är uppfyllda. Detta riskerar att hindra utvecklingen inom många kooperativ, ekonomiska eller ideella föreningar. Det finns anledning att förtydliga reglerna kring rätten att erhålla ersättning från arbetslöshetsförsäkringen som den sökandes engagemang inom den sociala ekonomin kan fortsätta. Detta bör ges regeringen till känna. 12.2 Kunskapsspridning och forskning Kunskapen om den sociala ekonomin, dess organisationsformer och verksamheter är begränsad bland den stora allmänheten, tjänstemän och beslutsfattare. Genom att sprida kunskapen om den sociala ekonomin och dess möjligheter kan en ytterligare utveckling inom området ske. Skolan, studieförbunden och den högre utbildningen är i detta arbete värdefulla kontaktytor för att sprida kunskapen och öka intresset för den sociala ekonomin. De lokala kooperativa utvecklingscentrumen besitter en stor kunskap som bör tas tillvara i detta arbete. Forskningen kring den sociala ekonomin bör utvecklas. bedrivs forskning på exempelvis universitet och högskolor i , och . Denna forskning bör fortsätta men det är också viktigt att kunskaperna samlas på ett lärosäte för att frågorna ska få extra tyngd. Vad som ovan anförts om att utreda förutsättningarna för att ge ett lärosäte ett nationellt uppdrag att forska om social ekonomi bör ges regeringen till känna. 213 000 öppet arbetslösa, 102 000 i åtgärder, 323 000 sjukskrivna samt 475 000 förtidspensionerade enligt AMS och RFV:s statistik för augusti 02 (förtidspensioner sept.02).