mot · GQ02Sk382 · 2002-10-23 00:00:00 — I en större skatteomläggning bör huvudregeln vara att ha så breda skattebaser som möjligt och därmed skapa förutsättningar för låga skattesatser. I stället för dagens modell med grundavdrag som trappas upp och ned vill vi pröva möjligheten av en generell och lägre skattesats för de lägre inkomstnivåerna. Vi vill koncentrera skatteförändringarna på de för tillväxt och jobb mest skadliga inslagen, nämligen marginalskatterna. Genom avskaffad s.k. värnskatt, höjd brytpunkt för statlig skatt och successivt borttagande av den s.k. LO-puckeln vill vi uppnå den grundläggande principen att de flesta ska bara betala i skatt, och att de med höga inkomster ska betala på de högre inkomstdelarna. Marginaleffekterna minskas såväl genom inkomstskattesänkningar som genom växling av inkomstprövat bostadsbidrag mot generellt barnstöd och genom enhetliga taxor för barnomsorg. Brytpunkten för statlig skatt bör höjas upp till gränsen för egenavgifterna (ca /år) bl a för att undvika att, som sker, personer som betalar både statlig skatt och egenavgifter får marginaleffekter om . Enligt regeringens förslag ligger brytpunkten vid /månad; vi avser att höja brytpunkten till ca /månad , i ett första steg. måste det dock vara så att av de skattskyldiga skall betala statlig skatt, vilket var skatteuppgörelsens utgångspunkt. Den s.k. värnskatten avskaffas. Den är ett brott mot skattereformen. Motivet är inte minst att denna beskattning leder till flykt av människor med goda kunskaper, viktiga för företag och vårt land, till andra länder. Värnskatten tillhör de mest skadliga skatterna och skall därför tas bort i sin helhet. Den bidrar till att sänka marginalskatten med för numer ett icke obetydligt antal inkomsttagare. Nationalekonomiskt måste det vara bättre att värna om dessa som skattebetalare i vårt land än som från landet utflyttade före detta skattebetalare. Förvärvsavdrag mot kommunalskatten införs. Detta sänker skatten och gör det mera lönsamt att arbeta även vid lägre inkomster. Inte minst viktigt är detta för att kompensera för de aviserade höjningarna av kommunalskatterna. Inledningsvis föreslås denna till av inkomsten. Detta förvärvsavdrag inkluderar full kompensation för den ökade a-kasseavgiften. Genom vårt förslag vill markera att vi står för en ansvarskännande liberal skattepolitik, en skattepolitik som gör att det lönar sig att arbeta. En skattereduktion, lika för alla, ska införas för att garantera att alla får del av en skattesänkning. Denna skattereduktion bör vara per person och per person . Denna tillfaller givetvis då även pensionärer. Vårt skatteförslag innefattar, utöver ovanstående mer principiellt inriktade förslag till förändringar, vidhållandet av andra kända fp-profilinslag i skattepolitiken: Vi fortsätter avvisa avdragsrätt för fackliga avgifter. Avdrag skall endast kunna medges för kostnader i samband med inkomstens förvärvande. Detta kan medlemskap i fackförening ej ses såsom. Vi vill avskaffa regeringens skattereduktion för bredbandsanslutningar. Sänkt skatt som kompensation för höjd avgift till a-kassan. Avgifterna till a-kassan höjs men blir avdragsgilla. För den enskilda innebär detta ingen nettoförändring, men systemen kommer att fungera bättre. Höjd avdragsrätt för pensionssparande. Denna ska återställas till den nivå som gällde före försämringen . Detta enligt en enkel handlingsregel skatt betalas inte på avgiften när den betalas in utan då förmånen betalas ut. vill som tidigare stimulera långsiktigt pensionssparande genom att höja den avdragsgilla gränsen för sådant sparande från ett halvt till ett basbelopp. Hänsyn bör tas i beskattningen till den extra försörjningsbörda och lägre bärkraft som föräldrar har. Utökningen av det generella barnstödet bör därför ske i form av en skattereduktion. Denna motsvarar en barnbidragshöjning med per barn och år. Detta kombineras med att den del av bostadsbidraget som i praktiken utgör ett rent inkomstprövat barnbidrag trappas ned. Genom denna förändring kommer bidragsmottagare ur fattigdomsfällan och slipper extra marginaleffekt, detta i de inkomstlägen där maxtaxan inte fått någon större betydelse. Det bör noteras att vi väljer att föreslå skattesänkningen för barnfamiljer i formen av ren skattereduktion. Detta motsvarar i storleksordningen i höjt grundavdrag, men med vår modell tillfaller skattereduktionen även de föräldrar som inte har en erforderligt stor förvärvsinkomst för att kunna tillgodogöra sig grundavdragshöjningar. Vi anser att de barnfamiljer som har det allra sämst ekonomiskt sett, med de minsta marginalerna och/eller de största marginaleffekterna, ofta studenter eller socialbidragsmottagare, inte ska uteslutas från detta barnstöd. Tillsammans med förbättrad föräldraförsäkring och införande av barnkonto utgör detta viktiga delar i en politik för ökad egenmakt, bättre jämställdhet och större ekonomiska marginaler för barnfamiljerna. Räkna omvägen till dagis i bilavdraget Det är en förlegad syn på förutsättningar för förvärvsarbete som ligger bakom det faktum att man i resa till och från arbetet inte får räkna in tid och resväg via barnens omsorg. Det kan mycket väl vara så att det faktum att en förälder behöver hämta eller lämna gör att resan tar avsevärt , vid beaktande av bussbyten eller väntetider på tåg. Därför bör hämtning och lämning på barnomsorg kunna räknas in då tidsvinst och resesträcka beräknas för rätt till avdrag för resor till och från arbetet. Makt att själv bestämma över sin egen tid Många vill satsa på både barn och jobb. Men så finns tvätten, gräsmattan och de smutsiga fönstren. Många barnfamiljer upplever att tiden inte räcker till och många vill lösa tidsbristen genom att köpa hushållsnära tjänster. Totalt är nästan vart fjärde hushåll i intresserat av hjälp, ibland eller regelbundet. Detta på förfrågan trots att man inte ser ett faktiskt existerande utbud. Det höga skatteuttaget hindrar efterfrågan och utbud från att mötas på en vit marknad. har den industrialiserade världens högsta skatteuttag på arbete. Mellan och av kostnaderna för en tjänst utgörs av skatter och sociala avgifter. Inkomstskatter, sociala avgifter och moms driver upp timpriset till nivåer som nästan inga hushåll med normala inkomster är beredda att betala. Mer eller mindre allt hushållsarbete som utförs mot betalning utgör svart arbete. På denna marknad arbetar många kvinnor och ungdomar. De har inga rättigheter, inga försäkringar, inga pensionspoäng, ingen sjukpenning och ingen trygghet. De stora skattekilarna skillnaden mellan köparens pris och säljarens ersättning efter skatt bromsar framväxten av moderna tjänsteföretag och fler jobb i tjänstesektorn. I synnerhet gäller det tjänsteproduktion riktad till privatpersoner som betalar med redan beskattade pengar. Vi anser att det enklaste och bästa sättet att förändra situationen är att införa en skattereduktion för hushållens köp av den här typen av tjänster genom en skattereduktion i företaget för halva totala arbetskostnaden. Det är enkelt, obyråkratiskt och rättvist. Fördelarna med en vit marknad för hushållsnära tjänster är många. De som arbetar svart får möjlighet att inordna sig i ett legalt system och som alla andra få del av förmånerna i socialförsäkringssystemen: sjukförsäkring, pension m.m. Valfriheten ökar. Människor får större möjlighet att välja mellan att arbeta mer och köpa tjänster till hemmet, eller att arbeta mindre och i stället göra mer av hemarbetet själv. Den könsuppdelade arbetsmarknaden kan brytas upp ytterligare, vilket ur ett jämställdhetsperspektiv är starkt önskvärt. I ett dynamiskt arbetsliv är det av stor vikt för den enskildes frihet att kompetensutveckling är något man kan råda över själv. Att inte enbart vara beroende av att arbetsgivaren önskar satsa på fortbildning och kompetensutveckling för att man ska vara attraktiv på arbetsmarknaden och för att man ska kunna ha ett utvecklande och intressant arbete är därför en frihetsfråga. Det är uppenbart att en konfliktfråga för Socialdemokraterna är om beslutanderätt och inflytande ska ligga hos den enskilde eller hos kollektivet. För oss liberaler är valet enkelt. Makten och inflytandet över kompetenssparandet ska ligga hos enskilda människor. Det måste givetvis alltid vara i arbetsgivarens intresse att inom ramen för arbetets krav se till att personalen har färska kunskaper och att den personal man har kan utvecklas med uppgifterna. Men därutöver måste individerna få större möjligheter. Vi föreslår därför att dagens pensionssparande utvidgas så att avdragsrätt för sparande medges upp till ett basbelopp, att sparandet kan tas ut för att finansiera kompetensutveckling och att ett kvarstående sparande kan tas ut vid pensionering. För många människor är det huvudsakliga sparandet lagt i boendet. Fastighetsskatt och i många fall förmögenhetsskatt gör att detta blir orimligt högt beskattat och boendekostnaderna oöverkomliga. Dagens beskattningsform är oacceptabel. En huvudprincip i all beskattning måste vara skatt efter bärkraft. Därför måste nuvarande fastighetsskatt avvecklas . Fastighetsskatten uppfattas också som orättvis. Samma hus har olika höga taxeringsvärden i olika delar i landet och beskattas därför olika. För människor som byggt sina hus med egen arbetskraft, framstår det därtill som minst sagt märkligt att staten skall ha pengar för detta. anser att sänkningen av fastighetsbeskattningen ska ske stegvis och inledas omgående. Hela systemet för taxering måste reformeras, och likformighet mellan boendeformer upprättas. måste dock insatser genomföras . majoritet beslutade att från utan föregående reformering släppa frysningen av taxeringsvärdena från nämnda datum. Detta har lett till en fastighetsskattechock för tusentals enskilda skattebetalare. Det bör noteras att denna stora skattehöjning gäller boende i både småhus och lägenheter. I avvaktan på en grundlig reformering av fastighetsbeskattningen bör taxeringsvärdena fortsatt vara frysta. Vårt omedelbara förslag är därför att taxeringsvärdena fryses till nivå. På dessa ska skattesatserna för småhus och för flerfamiljshus tillämpas. beräknar att en återgång till taxeringsvärden skulle innebära ett skattebortfall på i hela landet. Därmed kan begränsningsregeln avvecklas. Eftersom föreslår en betydande sänkning av fastighetsskatten, föreslår vi att realisationsvinsten vid bostadsrätts- och fastighetsförsäljningar höjs från . Det innebär att mot att fastighetsägare får sänkt skatt, måste de betala högre andel av en uppkommen realisationsvinst vid försäljning. Detta påverkar dock inte gällande uppskovsregler. Det är viktigt att stimulera rörlighet på bostadsmarknaden av rent sociala skäl. Makt över egna besparingar Förmögenhetsskatten, tillsammans med fastighetsskatten, blir för många människor ett oöverstigligt belopp att betala. Förmögenhetsskatten drabbar särskilt äldre personer, som kanske ägnat ett långt liv åt att amortera på sitt hus och istället finner att tusentals, kanske ska betalas i förmögenhetsskatt. Regeringen har gjort små insatser för att förbättra denna skevhet. Det är dock möjligt att notera att regeringens agerande långt ifrån har gett önskade effekter. tillsätts en kommitté som bland annat ska se över förmögenhetsskatten. Det finns många uppgifter för en sådan kommitté, och från liberalt håll vill vi bland annat lyfta fram den otidsenliga sambeskattningen som straffar ett gift par, eller sammanboende med barn. Sambeskattning av förmögenhet är det enda kvarvarande momentet av sambeskattning som finns i nuvarande skattesystem. anser att ett slopande av sambeskattningen av en familjs förmögenhet skulle vara till stor fördel och innebära avsevärda förenklingar i de tekniska systemen. Sambeskattningen innebär betydande kontrollproblem för skattemyndigheterna. har upprepat sitt förslag i en promemoria. Skattemyndigheter måste hålla reda på vem som bor med vem i vilken konstellation. Särbo, sambo, gift, registrerat partnerskap, barn, styvbarn, delad vårdnad. Eftersom man inte i förväg vet vilka som kommer upp i tillräcklig förmögenhet för beskattning måste hela befolkningens sambeskattningspotential kontrolleras. Sambeskattningen av makar i förmögenhetsbeskattningen är en restprodukt i skattesystemet från den tid då kvinnor inte betraktades som egna ekonomiska subjekt. Detta är helt oacceptabelt. Kvinnor måste fullt ut betraktas som myndiga individer. Vi har alla rätt att betraktas som individer, och detta skall givetvis inkludera skattskyldigheten. Hur man inom en familj delar upp det ekonomiska ansvaret är en privatsak. Skyldigheter och rättigheter gentemot samhället skall vara individuella. Denna syn på kvinnor och män bör även avspeglas i förmögenhetsbeskattningen, och som en konsekvens av detta bör sambeskattningen av makar upphöra. Vi menar att det således även finns starka jämställdhetsskäl, och praktiska skäl, för att avskaffa sambeskattningen. anser att sambeskattningen bör avskaffas . Fribeloppet bör höjas snabbare än regeringen anger, till med sikte på ett fullständigt avskaffande av förmögenhetsskatten. Detta är viktigt ur ett mer långsiktigt tillväxtperspektiv och för att göra till ett attraktivt land att investera och spara i, även för svenskar. I samband med att börskurserna har varierat kraftigt har problemet med arvsskattens konstruktion kommit i ljuset. Arvsskatt beräknas på värdet av tillgången vid dödsdagen, men skatten ska betalas då arvskiftet genomförts. kan värdet såväl sjunka som stiga. Så länge värdet stiger, klagar få på denna regel, medan man då värdet sjunkit kan hamna i situationen att arvsskatten blir en oproportionellt stor andel av, till och med överstigande, värdet av arvet. Det bör övervägas om reglerna för beräkning av arvsskatt ska förändras så att beräkning sker på värdet då arvingen faktiskt kan komma i besittning av arvet. Även beträffande bostadsfastigheter finns ett problem bestående i att arvsskatt ska betalas vid ene makens bortgång, vilket om fastigheten med tiden ökat i värde kan innebära att efterlevande make inte har råd att betala arvsskatt och ändå behålla sin bostad. Det fribelopp som här finns bör höjas så att en normal bostad täcks in. Arvsskatten bör kunna skjutas upp till dess bostadsfastigheten realiseras. Makt att dela med sig av sitt välstånd Många svenskar känner att de vill dela med sig av sitt välstånd. bidrag till världens fattiga länder ligger långt under den nivå på av BNI som har fattat beslut om. vet vi att behovet av stöd är stort, och ständigt ökar. får vi bevis på det enorma behov som finns i olika delar av vår värld. För att människor ska uppmuntras att dela med sig av sitt välstånd vill vi införa en avdragsrätt för gåvor till internationellt bistånd. Mer makt åt den enskilde småföretagaren För att kunna finansiera en välfärdspolitik med en bra skola, vård och omsorg är det viktigt att det finns fler människor som har ett riktigt arbete och som kan försörja sig och som kan betala skatt. När fler bidrar till skatteunderlaget kan skatterna bli lägre, och vi får råd med de välfärdsreformer vi vill genomföra. För att få fler människor i arbete krävs det bra förutsättningar för befintliga företag att överleva och växa och nya att starta. Det är de små företagen som främst står för tillväxten. Och därför måste småföretagarens makt stärkas. Regelverken och administrationen kring företag är krångliga och illa anpassade till små företags verklighet. Skatte- och deklarationsreglerna är i huvudsak utformade för de större företagen. Mycket av det omfattande uppgiftslämnandet och den detaljerade bokföringen är så kostsamt att det inte står i någon rimlig proportion till den tid och den experthjälp som en småföretagare måste lägga ned respektive anlita. För många småföretagare kostar det åtskilliga tusenlappar att anlita hjälp för deklaration och redovisning. Regler om avskrivningar, expansionsmedel, räntefördelningsbelopp, m.m. saknar ofta relevans. Många regler utgår också ifrån att företagaren tänker lura samhället. Samhället ställer krav på företagaren men företagaren kan inte ställa motsvarande krav på samhället. I de flesta relationer mellan två parter är det ett ömsesidigt givande och tagande men så är inte fallet mellan den enskilde företagaren och samhällets myndigheter. En del förenklingar har genomförts för enskilda näringsidkare såsom att kunna lämna en förenklad deklaration. Den förenklade deklarationen har dock ännu inte prövats. Dessutom kan man på försök göra sin skattedeklaration av moms och skatt på Internet. har gjort informationen mer lättillgänglig för den som vill starta eget företag både när det gäller Internet och vanlig information. Men där slutar förenklingarna. Dessutom har inga förenklingar genomförts vad gäller mindre aktiebolag. Ytterligare förenklingar måste ske på detta område. Ett tänkbart förenklingsförslag är att enmans- och fåmansföretag använder en mycket förenklad blankett där de redovisar totala inkomster, löner och avgifter samt en schablon för kostnader. Resten är skattepliktigt överskott. Makt att få starta företag Någon uppluckring i de regler som gäller för att få den F-skattsedel som krävs för att kunna driva ett företag har inte setts till trots att denna fråga diskuterats . finns det regler som stänger ute många entreprenörer som vill starta eget och få en F-skattsedel. Reglerna innebär att företagaren inte tidigare bör ha varit anställd hos uppdragsgivaren, inte använder uppdragsgivarens utrustning, inte har få kunder som anlitar företagets tjänster under långa perioder, inte bedriver ekonomisk verksamhet av allmän karaktär och har en låg ekonomisk risk. Detta är krav som verkar gjorda för att hindra nyföretagande inom tjänstesektorn. Som exempel missgynnar det de kvinnor som skulle kunna starta eget inom vårdsektorn. Godtycklighet och olika behandling förekommer också beroende på var man lämnar in ansökan, vilket avgör om man kan få F-skatt eller inte. Vi anser att alla som vill ska kunna få ut en F-skattsedel för att kunna bedriva verksamhet i egen regi, givetvis under förutsättning att man inte har näringsförbud eller skatteskulder. finns det olika rådgivande organ för att underlätta startandet av nya företag med värdering av affärsidé och ekonomiska bedömningar. Till exempel och IFS. Den senare hjälper invandrare att starta eget. Dessa rådgivande organ bör få ökat stöd. Även om det ska vara den enskilde som ska avgöra om han eller hon ska starta företag så behövs det stöd och råd. har många enskilda näringsidkare en ojämn inkomst . Det system som finns med preliminär deklaration som avges vid årets början innebär att den totala skatt som man räknar med att betala fördelas jämnt över tiden. Detta innebär att företagaren måste betala skatt utan att ha haft motsvarande inkomst. Likviditetssvårigheter kan bli följden, vilket kanske i slutändan leder till konkurs. Vi föreslår ett skattebetalningssystem där inbetalning av skatt sker efter det att man haft inkomsten på samma sätt som inbetalning av moms sker. kan företagaren betala in skatten på ett skattekonto. Grundidén med skattekontot är bra. Dock har man i vissa avseenden sett mer till myndighetens bekvämlighet än till företagarens. Vi vill ändra reglerna för skattekontot så att redovisning och betalning ska ha sänts in senast det angivna datumet. Företagare är skyldiga att se till att deras betalning är inne på skattekontot ett visst datum, dvs. det är inte tillräckligt att ha betalt in före en viss tidpunkt. Detsamma gäller skattedeklarationen, som dessutom ska postas separat. Eftersom det inte finns garantier för att postgången fungerar, innebär det en osäkerhet för företagaren om inbetalningen och redovisningen verkligen kommit in eller ej. Och har den inte kommit in blir det skattetillägg även om företagaren betalat in med marginal. Det är rimligt att det finns en viss pålaga vid försenad inbetalning, detta är allmänt vedertaget. Däremot måste skattetillägget stå i relation till det försenade beloppets storlek. En liten förbättring har genomförts, som nämnts ovan, genom att ett antal försöksföretag kan göra redovisningen på . Vi föreslår att detta försök permanentas så att alla företagare får denna möjlighet. För enskilda näringsidkare används personnumret som registreringsnummer för mervärdesskatt. Registreringsnumret lämnas ut både till kunder och leverantörer. För att skydda näringsidkarens integritet som privatperson föreslår vi att ett frivilligt organisationsnummer införs som kan användas som registreringsnummer. En förutsättning för ett fungerande skattesystem är att det finns en tillfredsställande kontroll av skatteunderlaget. Det ligger i alla medborgares intresse att skattemyndigheterna har ambitioner att motverka skattefusk. För oss är det centralt att denna strävan inte kränker den enskildes integritet och rättssäkerhet. Den s.k. generalklausulen avskaffades av den förra borgerliga regeringen. Därefter har den återinförts av Socialdemokraterna. Vi anser att den står i strid med fundamentala principer som syftar till att förhindra godtycklig maktutövning. Dess tillämpning är svårbegriplig och helt oförutsägbar för de skattskyldiga. I rättssäkerhetens idé ligger att reglerna skall vara fasta och klara så att medborgarna därigenom kan förutse och förstå konsekvenserna av sitt handlande. Människor måste ha förutsättningar att känna till var gränsen går mellan tillåtet och förbjudet och klart veta vilka sanktionerna är om bestämmelserna överträds. Generalklausulen bör därför avskaffas. Detta bör ges regeringen tillkänna. Ett ytterligare sätt att minska makten för den enskilde företagaren är de s.k. 3:12-reglerna som handlar om huruvida företagets vinst ska beskattas som inkomst av tjänst eller som kapitalinkomst. Det är regler som är krångliga och som har lappats och lagats i det oändliga i stället för att ha gjorts om och förenklats. Effekten av reglerna är i vissa fall fullständigt ohållbara. finns en utredning framme som har tagit . Vi har föreslagit att fåmansbolagsreglerna reformeras så att ett belopp motsvarande medelinkomst beskattas som arbetsinkomst, resterande som kapital. I utredningen har man kommit fram till en annan modell. Remissomgångens synpunkter bör avvaktas innan slutlig ställning tas. De s.k. 3:12-reglerna ger upphov till den s.k. pomperipossaeffekten, avsikten med utredningen är bland annat att lösa problemet med denna effekt. Det bör dock noteras att även annan lagstiftning, såsom andelsbyteslagen och effekterna av optionsbeskattning, även ger upphov till pomperipossaeffekter. Vi anser att det är nödvändigt att få ett helhetsgrepp om pomperipossaeffekterna. Därför bör den kommande propositionen beakta detta. Detta bör ges regeringen till känna. , , definierar av alla företag i som familjeföretag. Dessa kan utgöras av allt från en enskild företagare, med hjälp av familjen, till globala storföretag, som t ex . Ett generationsskifte i dessa företag utgör en stor utmaning för företagets fortbestånd. Det gäller både vid skiften inom familjen, genom att företagens ägare inte klarar arvsskatten, och vid försäljning till utomstående, eftersom utomstående köpare har svårt att finna finansiering. Den nuvarande arvsskatten bidrar således till att konservera den svenska näringslivsstrukturen med alltför få medelstora företag. Skatten tvingar inte sällan företagare att ta andra hänsyn än företagsekonomiska, vilket varken gagnar företaget eller dess anställda. Många hävdar att beskattningen vid generationsskifte särskilt åderlåter jord- eller skogsbruk som redan kan ha små eller inga ekonomiska marginaler. I stället för att kapital dras in till staten behövs detta mycket väl på gårdarna för att trygga ett långsiktigt familjejordbruk. vill betona vikten av att den utredning som pågår arbetar snabbt och att regeringen så snart utredningsarbetet är avslutat återkommer till med förslag till lagändringar som verkligen kan bidra till att underlätta generationsväxlingar i svenska familjeföretag.