mot · GQ02Fi234 · 2002-10-23 00:00:00 — Vi vill i första hand genomföra tre rejäla reformer: 4.2.10.8.1 Kunskapskontrakt och rätt till kunskaper Vi vill slopa den tidsbestämda skolplikten och istället införa en individuell kunskapsrätt. Kunskaper ska vara styrande för hur länge eleven ska gå i skolan. Varje elev ska ha en egen studieplan över hur man ska nå kunskapsmålen. Tidiga insatser krävs för elever med läs- och skrivsvårigheter. Med utgångspunkt från de individuella studieplanerna ska ett kontrakt slutas mellan alla inblandade skola/lärare, elev och föräldrar för hur eleven ska nå kunskapsmålen. Alla parter har ansvar att inte frångå kontraktet. Kontraktet stärker lärarnas möjligheter och stödjer föräldrarnas engagemang i barnens skolgång, och den enskilde eleven kommer i fokus. Att öka och skapa utrymme för föräldraengagemanget i barnens utbildning är en nyckelfråga för att öka effektiviteten i inlärningen. Vi vill bygga en likvärdig skola, inte likadana skolor. Kommunerna ska fokusera på de enskilda skolornas möjligheter och decentralisera mer makt och fler beslut till skolorna. Lokala styrelser där föräldrar, personal och elever ingår är ett led i att stärka den lokala makten. Det är också viktigt att slå fast om valfriheten i skolsystemet. För att garantera kvaliteten i alla skolor bör ett nationellt kvalitetsinstitut inrättas. Det behövs fler lärare och andra vuxna i skolan. Delvis är detta en resursfråga, men det är också en fråga om brist på utbildade lärare. Lärarutbildningen måste byggas ut, men läraryrket måste också bli mer attraktivt och få högre status. För att det ska bli möjligt måste det inrättas bättre karriärs- och utvecklingsmöjligheter; exempelvis genom möjlighet att forska på deltid eller att vidareutbilda sig till specialist. Lärarnas inflytande ska öka de ska vara med och bestämma hur resurser ska fördelas och hur arbetstiden ska utnyttjas. satsningar på skolan i budgeten för 20032005 () 5.1 Offentliga sektorns utgifter medverkade aktivt till att budgetprocessen reformerades 1996, vilket bland annat innebar att utgiftstak för de statliga utgifterna infördes. Det har visat sig att införandet av tak för statens utgifter var ett strategiskt riktigt beslut för att få kontroll över utgifterna och därmed kunna sanera statsfinanserna. Under de år med hög tillväxt som följt efter budgetsaneringen har det visat sig att utgiftstaken varit minst lika användbara och viktiga för att hålla igen så att utgifterna inte skjuter i höjden i en högkonjunktur. Utgiftstaken har förhindrat att tillfälligt högre inkomster används för att bekosta varaktigt högre utgifter. Trots utgiftstaken syns det ändå att regeringens budgetpolitik varit expansiv och inriktad på ökade utgifter efter att samarbetet med avslutats. I nedanstående bild över utgiftstakens utveckling syns detta tydligt. föreslog i vårbudgeten budgettak i sitt budgetalternativ. Den försämrade konjunkturen har inneburit att statens inkomster ökat långsammare än vad som då beräknades. För att stimulera tillväxten krävs framförallt skattesänkningar på arbete och företagande, framför nya utgifter. För att finansiera dessa bör utgiftstaken sänkas i motsvarande utsträckning jämfört med förslaget i vårbudgeten. Vi menar att utgiftstaken för statens utgifter bör fastställas till 787 miljarder samt 818 miljarder . Den osäkerhet som finns om konjunkturuppgången 2003 och 2004 gör att stor försiktighet måste gälla då man fastställer budgettaken. I det sammanhanget är regeringens budgeteringsmarginal på ett alldeles otillräckligt steg. föreslår att denna ska uppgå till 6,6 miljarder. Än märkligare är det av regeringen att föreslå en budgeteringsmarginal på . uppgår budgeteringsmarginal till 9,5 miljarder. Den offentliga sektorns utgifter beräknas i budgetalternativ till 1 193 miljarder och 1 229 miljarder , vilket innebär 13 respektive 18 miljarder lägre än med regeringens förslag. utgiftstak för offentlig sektor 5.1.3 Överskottsmål och budgetsaldo har satt som mål att de offentliga finanserna över en konjukturcykel ska uppvisa ett överskott på i genomsnitt av BNP. Enligt tidigare beslut har satt överskottsmålet för 20032004 till av BNP. I budgetpropositionen konstaterar regeringen att konjunkturutvecklingen varit sämre än väntat, vilket innebär att sparmålet inte kommer att nås . har respekt för denna bedömning, men tvingas konstatera att regeringen gör otillräckliga ansträngningar för att minimera avvikelsen. Enligt propositionen kommer det offentliga sparandet att bli 2003 och 2004. Saldomässigt innebär det avvikelser mot det uppsatta sparmålet på ca 12 respektive 11 miljarder. Med de bedömningar regeringen gör om en konjunkturuppgång, måste målet om sparande nås åtminstone 2004. Inte minst borde detta göras mot bakgrund av varningar från om att uppgången mattas av på nytt , varvid det kommer att bli svårt att nå redan det av regeringen uppsatta målet . Budgeten behöver större marginaler än så. budgetförslag innebär markant lägre utgifter än regeringens förslag. Denna stramhet i utgifterna används dels för att stimulera tillväxten genom lägre skatter, dels för att amortera på statsskulden och öka det finansiella sparandet. Därigenom nås sparmålet om . Finansiellt sparande enligt regeringen och Finansiellt sparande enligt BP 2003, mdkr Utgiftsminskningar, netto exkl. räntor -34,8 -40,4 Samlad effekt av förslag I förening med de amorteringar gör på statsskulden innebär det att skuldbördan fortsätter minska, både som andel av BNP och i reala termer, vilket regeringen inte förmår i sitt budgetalternativ. Vid utgången av 2004 beräknas statsskulden med politik uppgå till 1 , dvs. 100,5 miljarder mindre än vad regeringen föreslår. Det motsvarar som andel av BNP respektive . Överskottsmålet till trots visar det sig att statsskulden med regeringens politik fortsätter att öka i absoluta tal. som pensionssystem och, i viss utsträckning, kommunsektorn visar överskott, går statens finanser i stort sett samtliga år med underskott. Rensar man de statliga finanserna från engångseffekter, har statens finanser endast varit i balans något enstaka år den senaste perioden. är det oroväckande att endast överskottet i pensionssystemet används för det finansiella sparandet. Förfarandet kan beskrivas som att man döljer underskott i driften, med det överskott som fonderas för framtida pensioner. Dagens unga riskerar att på ett eller annat sätt få betala regeringens utlovade reformer, eftersom regeringen antingen kommer att angripa kommunerna eller pensionssystemet. En sund ekonomisk politik måste innebära också att driftsbudgeten är i balans. Staten ställer upp balanskrav på kommuner och landsting . Det är orimligt att staten ställer upp sådana krav utan att själv föregå med gott exempel. En solid ekonomisk utveckling förutsätter att såväl statens som kommunernas och pensionssystemets ekonomi är i balans. Att på kort sikt genomföra nödvändiga strukturella förändringar ter sig svårt, inte minst för oppositionspartierna som inte har regeringens planeringsunderlag. Det förändrar inte det faktum att budgetlagen, mot mandatperiodens slut, bör kompletteras med en bestämmelse om strukturell balans i statens finanser över en konjunkturcykel. Regeringen bör tillsätta en utredning för att studera hur detta kan göras. Sedan budgetlagen antogs har en praxis utvecklats, där utgiftstaken och den preliminära fördelningen på utgiftsområden läggs fast . Det har givit värdefulla möjligheter för såväl regering som opposition att planera budgetarbetet och arbeta med långsiktiga förändringar. Dessvärre frångår regeringen nu denna praxis, med otillräckliga förklaringar. I budgetpropositionen konstaterar regeringen visserligen att ett utgiftstak var utlovat i vårpropositionen, men att riksdagsvalet har förskjutit planeringen. Att det skulle hållas ett riksdagsval kan knappast ha varit okänt för regeringen då vårpropositionen presenterades. Förklaringen klingar därför tunt och måste i stället antas vara ett försök att dölja fakta om den ekonomiska verkligheten som regeringen inte vill offentliggöra. Även om det nu är , är en lärdom av det inträffade att en skärpning av budgetlagen bör övervägas i mening att slå fast att regeringen framgent ska presentera förslag till utgiftstak och preliminär fördelning på utgiftsområden . Detta bör ges regeringen till känna. Hälsovård, sjukvård och social omsorg Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp Ekonomisk trygghet vid ålderdom Ekonomisk trygghet för familj och barn Kultur, medier, trossamfund och fritid Samhällsplanering, bostadsförs. Regional utjämning och utveckling Allmän miljö- och naturvård Jord- och skogsbruk, fiske m.m. Allmänna bidrag till kommunerna Avgiften till Europeiska gemenskapen Summa utgiftsområden exkl. statsskuldsräntor vid sidan av statsbudgeten I huvudsak besparingar på (den ökning som skedde inför ordförandeskapet). Neddragningar på myndigheter. Neddragning på RSV med , får ytterligare . Förstärkning av polisen med och kriminalvården med . Neddragningar på myndigheter. Omfattas av försvarsöverenskommelsen. Ökning av biståndsverksamheten med , ytterligare beräknas som miljöbistånd under utgiftsområde 20. Minskat anslag till kommuners flyktinggmottagande (), storstadssatsningen avvecklas, effektivisering av mottagandet av asylsökande. Ytterligare anslås till ett genomförande av vårdgarantin. till ett nationellt hälsonät. I övrigt besparingar på myndigheter. Minskade kostnader för sjukpenning, förtidspensioner och arbetsskador genom de förändringar föreslår (Rydhs utredning, återställda regler för arbetsskador). Höjda ålderspensioner, minskat BTP som en följd av skatteförslag. Höjt barnbidrag med 2003, ytterligare 2004. Höjda golv och tak, samt införande av historisk SGI. Indragning av arbetsmarknadsutbildningar utan bevisad effekt, återställt tak i a-kassan, höjda egenavgifter och minskad administration vid AMV. Kostnaden för övergångsarbetsmarknader beräknas som minskade skatteintäkter. Nej till höjt anslag till uppgifterna med anslagssparande. avvecklas och uppgifterna förs över till lärosäten (anslås för detta). Nej till tionde månaden i studiestödet. genomförs en studiemedelsreform, vilken uppgår till . Resurser för skolsatsning beräknas under utgiftsområde 25, ökade anslag till KY finansieras genom avskaffade bidrag till uppsökande verksamhet. Ökade anslag till forskning med 386 miljoner. Ökade anslag för kommuners kulturverksamhet för unga. Minskade bostadsbidrag som en följd av skattereform, sänkta anslag till myndigheter och slopade investeringsbidrag för nybyggnation. Nej till regeringens anslag för omstrukturering av kommuners fastighetsbestånd. Ökade anslag för utveckling av landsbygdens näringar, turism och programverksamhet för regional utveckling samt fria resurser för lokala beslut. Delar av statens regionalpolitik tillförs från anslagen till kommunerna. Regeringens IT-satsning dras in eftersom vill bygga en heltäckande digital infrastruktur. Omfördelningar inom utgiftsområdet: ökade anslag till ideella organisationer, kalkning, miljöforskning och fond för kostnadseffektiva investeringar. Sänkta anslag för inköp av skog. Utöver detta anslag till miljöbistånd. Omfattas av energiöverenskommelse med regeringen. Ökade anslag till väghållning och statsbidrag samt kollektivtrafik i glesbygd med . Ökade anslag till forskning och utveckling av näringen. Ökade resurser till kontroll av livsmedel och ersättningar för viltskador. Neddragningar på myndigheter. Nej till allmänt anslag för näringsutveckling i . Ökning med 2 respektive 3 miljarder för skolsatsning, största minskningen effekten på kommuner av inkomstskattereform. Lägre räntor p. g. a. ökad takt i försäljningen av statlig egendom samt större statligt sparande. Då budgetpropositionen inte innehåller regeringens planeringsförutsättningar avstår också från att lägga fram konkreta förslag för budgeten detta år. Inför våprpropositionen måste dock utrymme skapas för ett antal viktiga reformer detta år: Resurserna till rättsväsendet bör fortsatt förstärkas. mål är att öka antalet poliser med 2 000 fram , med ett mål om 20 000 poliser inom de två kommande mandatperioderna. Detta förutsätter en fortsatt kraftig och jämn ökning av resurserna till polisen och till polishögskolorna. De nya resurserna ska användas för att öka bemanningen i hela landet. Enprocentsmålet i biståndet ska återupprättas 2005. I denna motion höjer biståndsramen i högre och jämnare takt än vad regeringen gör. En fortsatt jämn ökning innebär att målet om en procent av BNI i bistånd kan uppnås till 2005. Ett nytt studiemedelssystem ska fullföljas , bestående av lika delar bidrag och lån inom ramen för ett oförändrat totalbelopp. En inkomstskattereform ska fullföljas för sänkta skatter för låg- och medelinkomsttagare. Den skatterabatt föreslår ska uppgå till i förening med en förvärvsrabatt på högst 10 800. Boendekostnaderna ska fortsätta minska genom en sänkt uttagsprocent i fastighetsskatten till 0,9. Kommunen är för de allra flesta den mest omfattande kontakten med den offentliga sektorn. De flesta välfärdstjänster som utnyttjas vård, skola, omsorg, socialtjänst sker alla i kommuners och landstings regi. Det kommunala ansvaret för välfärden är också grunden för såväl den kommunala beskattningsrätten som kraven på ett långtgående utjämningssystem mellan kommuner för likvärdiga villkor för grundläggande service i hela landet. I takt med att välfärden byggts ut genom nationell lagstiftning har också kraven ökat på kommunerna. Emellertid har inte kommunernas möjligheter att finansiera en mer omfattande välfärd ökat i samma takt ökande skatteintäkter har i stor utsträckning kommit staten till del. Resultatet har blivit ett allt större beroende av statsbidrag. har regeringen också på nytt börjat specialdestinera dessa bidrag. I förlängningen hotar ett sådant agerande hela det kommunala självstyret. På kort sikt har det försvårat för kommunernas planering eftersom staten använt bidragen till kommuner som en budgetregulator. I lågkonjunkturer har regeringen fortsatt lägga över uppgifter på kommunerna utan att till fullo kompensera för det. Exemplen på ingrepp i kommunernas självstyre är många : förbud mot akutsjukhus i privat drift, sänkta statsbidrag för kommuner som säljer delar av bostadsbeståndet, bibliotekslag, specialdestinerade pengar till skolan, maxtaxa i förskolan, riksnorm för socialbidraget, ökat ansvar för funktionshindrade osv. Även om det kan finnas motiv för insatser, skapar regeringens direktiv nya problem i den kommunala vardagen när löftena från riksvalkampanjerna ska infrias. menar att det kommunala självstyret är viktigt och bör stärkas. Den närmsta politiska nivån ska också vara den nivå där människors välfärd beslutas och produceras i stor utsträckning. Det är där den lokala bedömningen och anpassningen av beslut kan göras, samt ett verkligt ansvar utkrävas för verksamheten. Utvecklingen har gått i fel riktning och det är nu dags att ta ut en ny kompassriktning. En följd av förslag till ny inkomstbeskattning är att kommunernas skattebas förstärks kraftigt, då grundavdraget försvinner och ersätts med en statlig skatterabatt. På kort sikt balanseras detta med minskade statsbidrag. En viktig effekt är dock att kommunerna kommer att få behålla ökningen av denna skattebas genom tillväxten i lönesummorna. Med antagandet att lönesummorna kommer att fortsätta öka , kommer detta att innebära ett årligt tillskott till kommunerna på första året, för att öka än mer. Det är också en tillväxt som kommer att vara svår för staten att ta tillbaka i budgetreglerande syfte. En inkomstskattereform som ersätter grundavdraget med en skatterabatt är en metod för att öka kommunernas egen skattebas. I Svenska Kommunförbundets regi har ett flertal förslag tagits fram för att ytterligare minska beroendet av statsbidrag och stärka den kommunala ekonomin. Regeringen bör tillsätta en parlamentarisk utredning som kan studera hur kommunernas skattebas kan stärkas och beroendet av statsbidrag minskas. Effekten på kommunsektorn av skatteförslag Självförsörjningsgrad (%) Självförsörjningsgrad (%) Enligt samma ambition att minska beroendet av transfereringar har i andra sammanhang begärt en översyn av det kommunala skatteutjämningssystemet. Detta spelar en avgörande roll för att man ska kunna tala om kommunalt självstyre i flertalet av landets kommuner och garanterar att grundläggande service kan ges på lika villkor i hela landet. finns dock inslag i skatteutjämningssystemet som är svåra att försvara utifrån denna princip. De delar som framförallt är att betrakta som en del i den statliga regionalpolitiken bör lyftas ut ur skatteutjämningen och tillföras kommunerna över statsbudgeten. En bieffekt av detta är att omslutningen i skatteutjämningssystemet minskar och därmed också belastningen på de kommuner som är nettobetalare till systemet. Frågan om knytning till euron ska avgöras i en folkomröstning. anser inte att en sådan brådskar och att tills vidare bör stå utanför EMU:s tredje steg. Alltsedan 1992 har haft en flytande kronkurs. Därmed är risken för en ny räntechock liknande den som skedde då den fasta växelkursen gentemot ecun (euron) försvarades utesluten. Förutsatt att kan fortsätta föra en stram penningpolitik i förening med en stram finanspolitik, med fortsatt låga räntor, talar ekonomiska skäl mot en knytning till euron. En flytande växelkurs med tydliga inflationsmål innebär att omvärldens bedömning av svensk ekonomi syns i kronkursen. Därmed ges ett kontinuerligt betyg till såväl penning- som finanspolitiken. Sedan kronan började flyta har blivit självständig och agerat föredömligt för att bekämpa inflationen och skapa stabilitet för kronan. Ett tydligt tecken på detta är det minskande räntegapet till euroområdet. Flera händelser ger upphov till tvivel om ECB:s förmåga att självständigt driva en stabil penningpolitik. Det har kommit olika signaler, som då ECB-chefen talade mot en räntesänkning innan räntan faktiskt sänktes. ECB är fortfarande en förhållandevis sluten institution, vilket innebär att den saknar den transparens som har och som är nödvändig för att kunna driva en förutsägbar och förtroendeingivande penningpolitik. uppstod tvivel om ECB:s självständighet då finansministrar på olika sätt försökte påverka räntesättningen. Även finanspolitik inger farhågor. Den stabilitetspakt som tillkom för att förstärka konvergenskriterierna, som är otillräckliga för att garantera en stabil finanspolitik i samtliga länder, har ännu inte kunnat träda i kraft. riskerar att hamna över stabilitetspaktens krav på högst budgetunderskott och skulle därmed riskera bestraffning. Det mesta talar dock för att finansministrarna kommer att skjuta upp kravet på ett eller annat sätt , vilket i sig innebär ett underkännande av stabilitetspaktens förmåga att skapa stabilitet. Även om de klarar kraven, driver och ståndpunkten att ett antal utgifter ska räknas utanför kraven på budgetunderskott, som statliga investeringar och försvarskostnader. kom dessutom motstridiga signaler från kommissionen, som är satt att vaka över stabilitetspakten. som kommissionen varnade formellt, uttalade sig kommissionens ordförande i Le Monde. I intervjun säger han bl.a. att jag vet mycket väl att stabilitetspakten är dum, precis som alla rigida beslut är dumma och att det behövs ett mer intelligent verktyg och större flexibilitet. Uttalandet i sig fick euron att sjunka i värde gentemot dollarn. är risken stor att förtroendet för euron urholkas om även dess vakthundar underminerar kraven. Prodis agerande visar tydligt att det återstår många svåra diskussioner i euroområdet innan det finns en bred samsyn om de långsiktiga målen med penningpolitiken. För svensk del uppstår också frågan om vilken kurs kronan skulle knytas till euron med vid ett eventuellt inträde. Den kontinuerliga deprecieringen har inneburit att svensk industris konkurrenskraft bevarats, men det har skett till priset av att svenska löntagares köpkraft har urholkats och ett minskat omvandlings- och effektiviseringstryck i industrin. En knytning till euron på en för låg nivå riskerar att permanenta denna lägre köpkraft . Alternativt är risken att inflationen ökar kraftigt då svenska priser och löner börjar närma sig de nuvarande nivåer. En samlad bedömning säger att även fortsättningsvis bör stå utanför EMU:s tredje steg och att detta bör förenas med en fortsatt stram finanspolitik, som den presenterar i denna motion. En eventuell folkomröstning om anslutning till euron ska beslutas så att de svenska partierna och medborgarna har tid att förbereda sig för folkomröstningen och så att diskussionen om för- och nackdelar kan få ta den tid det kräver. skatteförslag kassamässigt relativt regeringens. Kassamässig effekt för staten relativt regeringen -33,9 -35,2 Nej till skattereduktion fackföreningsavg. Skatterabatt för höjda a-kasseavg. -2,22 -2,24 Skattereduktion hushållsnära tjänster (infasad effekt 2004) -1,01 -0,16 -0,12 -2,43 -1,3 Endast halva taxeringsvärdet förmögenhetsbeskattas -0,1 -0,1 -0,01 -0,01 Slopad uttagsskatt för fastighetsförvaltare -0,4 -0,4 -4,45 -4,05 -0,75 -1,25 Statlig del, starta eget sparande -0,1 -0,2 -0,1 -0,2 Ingen beskattning av förluster vid andelsbyten (3:12) -0,3 -0,01 Slopad arvsskatt på arbetande kapital i fåmansbolag -0,01 -0,01 Slopat tillfälligt sysselsättningsstöd kommuner Sänkt dieselskatt jord- och skogsbruk /liter -0,8 -0,8 Slopad skatt på handelsgödsel -0,32 -0,32 Minskad nedsättning koldioxidskatten för industrin Skatt på förbränning av osorterat avfall Inget behov av skattelättnad för bredband -1,05 -34,79 -40,38 Skattepolitiken ska bidra till att stärka den allmänna politikens mål och syften. politik syftar till att öka människors självbestämmande och bidra till livskraft i hela landet. Inriktningen på skattepolitiken bör därför vara att öka det ekonomiska utrymmet för människor med vanliga inkomster, att sänka kostnaderna för boende, underlätta för företag att anställa människor och att bidra till en uthållig tillväxt. bör en skattereform genomföras för att sänka skatten för människor med låga och vanliga inkomster. Fullt utbyggd innebär denna: En skatterabatt, lika för alla, på ersätter dagens grundavdrag. Skatterabatten motsvarar ett grundavdrag mot kommunalskatten på . En förvärvsrabatt riktad mot låg- och medelinkomsttagare på högst , som fasas in för att undanröja marginaleffekter. Dem med höga inkomster bör få en förvärvsrabatt på . Hushållens ekonomi bör stärkas ytterligare genom höjda reseavdrag som inkluderar resor till och från barnomsorg. Med början 2004 införs skattelättnader för hushållsnära tjänster. Detta ger utrymme för nya jobb inom nya sektorer. kan jämställdheten förbättras genom att kvinnors dubbelarbete kan lättas. Framväxten av nya företag inom sektorn stimuleras. Människors boendekostnader sänks genom lägre taxeringsvärden p.g.a. en övergång till en medianvärdesmetod för skattningen av taxeringsvärden samt att värdet på de tre förevarande åren, i stället för som . Modellen ger rättvisare och generellt lägre taxeringsvärden. 2004 sänks uttagsprocenten till 0,9. Sänkningen som sker innebär 2,6 miljarder lägre skatteuttag på landets villaägare . sänks skatterna med ytterligare 1,2 miljarder. Totalt sänks alltså fastighetsskatten med 3,7 miljarder . I tabellen redovisas den kassamässiga effekten, vilken till största delen uppstår . För att stimulera tillväxten sänks arbetsgivaravgifterna ytterligare, inledningsvis till på lönesummor . En del av denna säkring finansieras genom höjda skatter på utsläpp av kväveoxid och koldioxid i industrin och genom skatt på förbränning av osorterat avfall. 2004 genomförs ett pilotprojekt med biodrivmedel, vilket subventioneras genom en skattereduktion. Den gröna sektorn ges likvärdiga konkurrensvillkor genom sänkt diesel- och kväveskatt i jordbruket. Åtgärder för att underlätta omställningen till ett ekologiskt jordbruk görs bl.a. genom stimulans till odling av fånggrödor och upprättande av växtnäringsbalanser.