mot · GQ02So442 · 2002-10-23 00:00:00 — Narkotika-, alkohol- och tobaksfrågor 2 Förslag till riksdagsbeslut 6 4 Missbruksutvecklingen hotar välfärdssamhället 9 5 Etappmål för den svenska narkotikapolitiken 10 6 Narkotikafrågor inom EU 11 8 Narkotikafria fängelser 13 9 Polisens arbetsmöjligheter 13 10 Skolan och det förebyggande arbetet 14 11 Handeln med alkoholprodukter 15 14 Upprustning av missbrukarvården 18 15 Missbrukarvårdens ekonomiska villkor 19 16 Sprutbyten inom narkomanvård 20 17 Fosterskador till följd av alkohol och narkotika 20 18 Anmälningsplikten till 22 19 Nolltolerans för onykterhet i trafiken 23 20 Tobaken som sjukdomsorsak 24 beslutar att fastställa ett etappmål för minskat narkotikamissbruk i enlighet med vad som anförs i motionen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om arbete inom EU i narkotikafrågor. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om anhörigombudsmän. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om narkotikafria fängelser.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om polisens organisation för insatser mot langning och annan illegal droghantering.1 begär att regeringen återkommer med lagförslag om förutsättningarna för att använda kräkmedel då misstänkta langare antas ha svalt narkotikakapslar.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om utarbetande av en nationell handlingsplan för hur kampen mot ungas missbruk av alkohol, narkotika och tobak skall intensifieras i bl.a. skolan.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att inom EU ändra införselreglerna för alkoholdrycker.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ur anslaget 14:8 för alkohol- och narkotikapolitiska åtgärder bör användas till extra bidrag till WHO:s Europaregions arbete med att föra ut den alkoholpolitiska handlingsplanen. begär att regeringen lägger fram förslag om att anmälningsplikten till då barn far illa skrivs in även i skollagen och hälso- och sjukvårdslagen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om utredning av statens och kommunernas ekonomiska ansvar för missbrukarvård och viss ungdomsvård. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om utbyte under kontrollerade former av injektionsmissbrukares sprutor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vård enligt LVM för att förebygga fosterskador. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett nationellt för alkohol- och narkotikarelaterade fosterskador. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om straffskala och beviskrav för drograttfylleri.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om tobaksfrågor. 1 Yrkandena 46 och 15 hänvisade till JuU. 2 Yrkande 7 hänvisat till UbU. 3 Yrkande 8 hänvisat till SkU. Folkhälsan är en av de viktigaste faktorer som avgör om ekonomiska framsteg och social välfärd är möjliga. Detta får ökad betydelse i ett land där den yrkesverksamma generationens andel av befolkningen minskar, som de äldres andel ökar. Den samlade produktiviteten hos befolkningen är avgörande för om ett välfärdssamhälle kan upprätthållas. En tillräckligt stor andel av den vuxna befolkningen måste då vara frisk, arbetsför och i arbete. Annars undergrävs, i större eller mindre utsträckning, det som frihandel, utbildning, teknik och andra välståndsskapande krafter kan ge oss av ekonomiska framsteg och social välfärd. Den enskildes ansvar, kunskap och önskan att förebygga ohälsa är den bästa grunden för en god folkhälsa. Men politiken kan främja hälsoupplysning och minska eller undanröja många orsaker till olyckor och sjukdomar. Det är särskilt viktigt att minska bruket av alkohol, narkotika och tobak. Inom några områden skall nolltolerans gälla gravida, minderåriga, trafiken och arbetslivet. Med tanke på tendensen till att ungdomars konsumtion av alkohol ökar, och att missbruk av alkohol i tonåren ofta fortsätter med narkotikamissbruk, är det synnerligen viktigt att betona det alkoholförebyggande arbetet bland yngre. har hälsoläget för befolkningen i förbättrats, och det har haft mycket stor betydelse för att möjliggöra den höga produktivitet i arbetslivet som gett höga realinkomster och skattebaser som kunnat bära upp socialförsäkringar och andra delar av en modern välfärdsstat. En ökad medellivslängd och en låg barnadödlighet är några av de många mått som vittnar om den långsiktiga förbättring av folkhälsan som har skett då de positivt verkande faktorerna har vägt tyngre än sådana som försämrat hälsoläget. har en rad nya omständigheter bidragit till risken att den positiva utvecklingen av hälsoläget vänds i sin motsats för betydande delar av befolkningen. En mer oförmånlig fördelning av invånarna på olika åldersgrupper kan utvecklas som olika folkhälsoproblem tilltar och antalet friska och yrkesverksamma blir för lågt för att bära upp välfärden. Även om vi i vårt eget land skulle lyckas undvika att en sådan utveckling leder till stagnation och socialt förfall kan vi indirekt beröras av att länder som vi har i vår omgivning och som är viktiga i vårt handelsutbyte får dåliga ekonomiska och sociala förhållanden. Kombinationen av åldrande befolkning och förvärrade missbruksproblem i den generation som skall bära upp välfärden är ett hot mot välfärd och social sammanhållning i , och de länder som inte drabbas direkt av en sådan utveckling kan ändå påverkas på många sätt. I flera av de östeuropeiska länderna är omfattande alkoholmissbruk och ett ökat narkotikamissbruk mycket allvarliga hinder för ekonomisk tillväxt, modernisering och ordnade samhällsförhållanden. Länder som fastnar i en sådan situation kan få sociala och politiska förhållanden som kan vålla många bekymmer och faror för resten av . Vi tar upp detta även i avsnittet om nedan. I är de senaste årens snabba ökning av sjukskrivningar och förtidspensioneringar ett allvarligt tecken, och bakom de psykosociala diagnosernas växande andel av sjukpenningkostnaderna ligger många faktorer som kan tyda på att folkhälsan försämras på ett sätt som kan få stora och långvariga följder. Såväl narkotika- som alkoholproblemen är dessutom på väg att tillta, och den samlade effekten av dessa förändringar kan vålla stora svårigheter när det gäller såväl socialförsäkringar som andra välfärdssystem. ökar de sociala skillnaderna mellan olika befolkningsgruppers hälsotillstånd. Inte minst tobaksbruket har blivit en faktor som fördjupar de sociala skillnaderna i hälsa. Skador av alkohol, narkotika och tobak förorsakar stort lidande för många berörda personer och deras omgivning. under kommer en proposition om folkhälsofrågorna att läggas fram av regeringen och behandlas av . Många viktiga frågor som berör sådant som kan förebygga en fortsatt ökning av sjukskrivningar och förtidspensioner behandlas också i andra sammanhang under , och från sida tas de upp i en rad motioner, inom ämnesområden från jämställdhet och familjepolitik till arbetsliv, och från rehabiliteringsinriktad sjukförsäkring till förbättrad elevhälsovård. När det gäller folkhälsofrågorna i stort, och då inte minst tobaksfrågorna, får vi säkert anledning att återkomma med en motion när regeringens proposition föreligger. I den här motionen begränsar vi oss därför till att dels peka på den oroande utveckling i och i som dessvärre blir en bakgrund för många beslut som gäller såväl folkhälsofrågor som andra välfärds- och ekonomifrågor, dels ta upp vissa narkotika- och alkoholpolitiska frågor. har behandlat proposition 2001/02:91 om en nationell narkotikahandlingsplan. liberalerna ställde sig bakom huvuddragen i denna proposition, men framhöll att den i flera avseenden innehöll vällovliga ord snarare än konkreta förslag och verkliga satsningar. Vi återkommer därför i den här motionen till vissa narkotikapolitiska frågor men hänvisar i övrigt till vad som från liberalt håll framfördes vid behandlingen av proposition 2001/02:91. Även inom alkoholpolitiken har flera frågor relativt behandlats av med anledning av propositioner. Vi tar därför inte nu upp alla delfrågor, men har i den här motionen ett antal yrkanden i frågor där tidigare beslut har varit otillräckliga eller där nya omständigheter har tillkommit. 4 Missbruksutvecklingen hotar välfärdssamhället Det senaste årtiondet har narkotikasituationen försämrats markant, med utbredd langning av flera nya slags narkotiska preparat, som om de blir mer spridda kan vålla stora skador. har utvecklingen varit negativ även när det gäller flera slag av narkotika, vilket varit ett stort socialt problem ända sedan 60- eller 70-talen. har narkotikamissbruk, även om det har vållat skador, varit så pass sällsynt att det inte har rubbat hälsoläget särskilt mycket för befolkningen som helhet. Om den utveckling som är på gång i några av EU-länderna, och som det finns tecken på även i , fortsätter kan detta ändras och narkotikaskador i de normalt yrkesaktiva åldrarna bli en ekonomisk och hälsomässig belastning på hela samhället av samma art som alkoholskador redan är i de flesta länder. Alkoholförbrukningen i ökade däremot de båda senaste årtiondena mindre än som kunnat befaras, delvis som en följd av lågkonjunkturer och ekonomiska kriser som har bromsat inköpen av varor där efterfrågan, som för alkohol, är både pris- och inkomstkänslig. har däremot en påfallande snabb acceleration av den totala alkoholförbrukningen skett. Om den fortsätter på samma sätt kan följderna för hälsotillståndet, välfärdssystemen, arbetskraftstillgången och statsfinanserna bli mycket stora och svårhanterade. Det är en brist i budgetpropositionen att sådana långsiktiga perspektiv på olika faktorer som kan avgöra vad som är möjligt saknas. Tecken på ökade alkoholskador börjar i viss mån redan synas, men eftersom ökat alkoholberoende utvecklas under en följd av år och de flesta medicinska och sociala skador uppträder efter en konsumtionsökning har ganska lite av effekterna hunnit inträffa. De ändrade regler som genomdrivits för införsel från andra EU-länder har ännu inte trätt i kraft fullt ut. Deras effekter på konsumtion, hälsa och samhällsekonomi kommer att läggas ovanpå den negativa utveckling som redan skett av andra skäl. Att det här innebär stora risker för ännu mer av ohälsa, social utslagning och annat som undergräver välfärd och statsfinanser är uppenbart. Att begränsa verkningarna och hindra att den restriktiva alkohol- och narkotikapolitiken bryts ned ännu mer är angeläget med tanke på de demografiska förskjutningar som kommer att ske och de tendenser till ökad ohälsa som är en del av förklaringen till den dramatiska kostnadsutvecklingen i sjukförsäkringen. Alkohol- eller narkotikaberoende innebär att missbrukaren upphäver sin egen frihet, som han eller hon i de flesta fall även skadar andra människor, främst sin familj eller andra anhöriga. Alkohol- och narkotikamissbruk undergräver vidare förutsättningarna för att ta självständiga och välgrundade beslut. Ett stort rörelseutrymme för dem som gör affärer med alkohol och narkotika är inte en frihetsfråga, däremot är det viktigt att människor inte får sin personliga frihet inskränkt eller upphävd av berusningsmedel. I ett liberalt samhälle skall staten i denna fråga, såväl som i andra, aktivt verka för att skapa förutsättningar för att alla individer, och inte endast de med goda förutsättningar, skall ha möjlighet att leva ett självständigt liv. 5 Etappmål för den svenska narkotikapolitiken Att samhället bör vara narkotikafritt är utgångspunkten för svensk narkotikapolitik. Narkotikan kan, när den får tillräckligt stor utbredning, förstöra samhället, riva ner välfärden och skapa väldiga sociala klyftor och orättvisor. Därför är narkotikan förbjuden, såväl all kommersiell verksamhet med narkotika som annan hantering, innehav och bruk av narkotika som inte är medicinskt motiverad. För ett land som även på vill förbli ett välfärdssamhälle är detta den enligt vår mening enda hållbara linjen. står det klart att ett narkotikafritt samhälle kan vara en principiellt deklarerad målsättning, och att delar av politiken mot missbruk kan vara mycket ändamålsenliga, som annat som händer inom och utom politiken ger ett ökat utrymme för missbruk och för illegal verksamhet av olika slag, vilket successivt skapar större klyftor i samhället och underminerar delar av välfärdssamhället. Under det senaste årtiondet har det i allt mer blivit en sådan kombination av bra målsättning, till stor del rätt politik och på andra områden politik som undergräver målet om ett narkotikafritt samhälle. Att enbart slå fast att eftersträvar ett narkotikafritt samhälle är därför inte tillräckligt om man vill ange ett mål och också skall kunna avläsa om vidtagna åtgärder varit tillräckliga eller inte. Inom ramen för det övergripande målet om ett narkotikafritt samhälle, bör därför ett etappmål ställas upp. Detta togs upp i en liberal motion när narkotikapolitiken behandlades vid föregående . Vi menar att nu bör fastställa ett sådant mål. Som utgångspunkt för en diskussion i utskottet om ett sådant beslut för vi fram förslaget i den ovannämnda motionen, att narkotikamissbruket ska minska till en tredjedel av vad det är . 6 Narkotikafrågor inom EU I är det politisk enighet om att inte ge efter för krav på att helt eller delvis göra handel med narkotika direkt laglig eller halvt laglig genom att den i vissa områden tolereras av polismakt och andra myndigheter. hör därför till de länder som inom EU verkar för att inte s k legaliseringskrav skall få inflytande på EU-beslut av olika slag. Att det inom EU är oenighet om dessa viktiga frågor är allvarligt, och det är mycket besvärande inom EU-samarbetet att vissa medlemsländer i praktiken saboterar andra medlemmars arbete med att hålla narkotikan borta. Då narkotikapolitiken är en stridsfråga i blir både och slagfält i den kampen. Den striden får inte förlora, och det finns heller ingen anledning att vi skall göra det. Det krävs dock att politiker, opinionsbildare, polis, tjänstemän, folkbildningsorganisationer med flera är beredda att samla krafterna till gemensamma insatser. För trovärdighetens skull är det också viktigt att de svenska Europaparlamentarikernas enighet i narkotikapolitikens huvudfrågor bevaras. Regeringens profil på narkotikaområdet var oroväckande låg, vilket vi påtalade i en motion till förra .. Det krävs ett betydligt mer intensivt arbete för att föra ut narkotikastrategi i . Om misslyckas med det finns det risk för att den holländska modellen kommer att prövas istället. måste därför visa upp sig inom EU, föra ut korrekt information om sin narkotikapolitik och om de resultat den gett. Det svenska budskapet måste vara klart och konsekvent och visa och övertyga om att all icke-medicinsk användning av narkotika är och förblir förkastlig. Det är viktigt att gör sin röst hörd på den politiska arenan. Svensk restriktiv narkotikapolitik har gett vårt land bättre sociala förhållanden, den gör stor nytta och det finns ingen anledning för oss att överge vår politik. bör också kräva en internationell statistik där utgångspunkterna är gemensamma och ger möjlighet till rättvisande jämförelser mellan olika länder. Vad som här anförts om EU-samarbetet bör ges regeringen till känna. Anhöriga är en viktig men alltför lite utnyttjad kraft i kampen mot alla slags missbruk som inte gått så långt. Men är det en tragisk realitet att missbruket ofta varit starkare och gjort att den missbrukande utnyttjat och misshandlat sina närmaste, så att anhöriga fått ge upp och förlorat barn, makar eller andra närstående. Få människor är så direkt utsatta för konsekvenserna av narkotikan liksom alkoholen som de missbrukandes anhöriga. Följderna för de anhöriga av ohejdat missbruk är ett av de starka skälen inte bara för den restriktiva narkotika- och alkoholpolitiken som sådan, utan även för åtgärder mot den nedmontering som skett av missbrukarvården. Ofta är det så att alla andra drar sig undan, och att socialtjänst och andra myndigheter är passiva, medan de anhöriga står helt ensamma, utan att kunna dra sig ur förrän det gått mycket långt. Anhöriga har ofta blivit svikna, och de har orättvist skuldbelagts när de har stått där med följderna av vad de som har ekonomisk av berusningsmedel har ställt till med. Ideella föreningar har här haft stor betydelse, och sådan verksamhet är värd stöd. Men anhöriga behöver också stöd i sina kontakter med myndigheter och vårdapparat. För detta bör finnas en ombudsmannafunktion, befattningshavare som har till uppgift att hjälpa de anhöriga att få vård och behandling för barn eller andra närstående, så att inte de kortsiktiga budgetskälens passivitet låter missbruket fortsätta utan åtgärd. Den narkotikasamordnare som finns på statlig nivå bör få uppdrag att överlägga med om hur sådana anhörigombudsmän kan införas på lokal och regional nivå. Detta bör ges regeringen till känna. Många av de intagna på landets fängelser är narkotikamissbrukare. Det är viktigt att fängelsetiden inte är en period av fortsatt knarkande utan kan användas för att vara borta från missbruket och helst uppnå varaktig befrielse från missbruket. Det är ett mycket rimligt krav att den intagne som vill bli fri från narkotika kan tillförsäkras vistelse på en narkotikafri anstalt. Det är också ett mycket rimligt samhällskrav att de intagna som vill fortsätta att missbruka alkohol eller narkotika inte skall ha möjlighet till det när de är intagna i fängelse. Narkotikasmugglingen in i fängelserna är ett utbrett problem, och det som har gjorts för att hålla fängelser narkotikafria har inte varit tillräckligt. Såväl besökande som personal ska kunna kroppsvisiteras vid inpassering på en anstalt. Vidare bör narkotikahundar finnas på varje anstalt. Reglerna för permission och besök måste också ses över. Det som här anförts om narkotikafria fängelser bör ges regeringen till känna. En framgångsrik kamp mot narkotikan är liksom den restriktiva alkohol- och narkotikapolitiken i stort ett centralt inslag i kampen mot en betydande del av den förekommande kriminaliteten, i form av särskilt inbrott och andra stölder, men även misshandel och trafikdöd liksom mot att människor drivs in i prostitution. Men inom polisen, liksom i en del andra verksamheter gick sparkniven fram radikalt . En del av det som då gjordes verkar ha byggt på tron att narkotikaproblemet var på väg att gå åt rätt håll. I själva verket fanns flera faktorer, bland annat internationella, som förvärrade narkotikasituationen . Avvecklingen av narkotikaenheter och annan specialkompetens hos polisen runt om i landet kan dessutom ha medverkat till att utvecklingen vände åt fel håll. Den tidigare nedrustningen av sådana polisresurser som har särskild betydelse i kampen mot narkotikalangning hör i vart fall till det som förvärrar läget. Det hör då också till bilden att både för internationell organiserad brottslighet och för andra personer som försörjer sig på brott kan smuggling av tobaksvaror, alkohol och narkotika vara grenar av samma kriminalitet och försvagade polisinsatser underlättar alla slag av sådan olaglig verksamhet. Det är hög tid att se till att polisens resurser prioriteras och organiseras så att de blir mer effektiva mot detta slags brottslighet och därmed får större verkan i inte minst kampen mot narkotikan och den illegala alkoholhanteringen. Till en sådan bättre prioritering hör att särskilda polisenheter bildas över hela landet i detta syfte för att tillförsäkra resurser och kompetens till insatserna mot langning och annan illegal droghantering Detta bör ges regeringen till känna. Det har visat sig att de som langar främst heroin ofta förvarar kapslar i munnen för att vid risk för upptäckt lätt kunna svälja dessa. Det är rimligt att myndigheterna efter åklagarbeslut skall kunna använda sig av kräkmedel för att få misstänkta langare att kräkas upp svalda narkotikakapslar. var också inne på denna linje och föreslog att en sådan åtgärd, då den beslutats, ska utföras av läkare. Regeringen bör återkomma med lagförslag om detta. 10 Skolan och det förebyggande arbetet Varje elev har rätt att gå i en skola som är fri från knark. Dessutom har skolan en viktig roll i att förmedla kunskap och värderingar som gör att unga människor själva både kan undvika missbruk och skapa de attityder som gör att missbruket inte fäller allt fler av deras jämnåriga. Skolans roll är här svår om inte vuxna genom att vara goda förebilder i handling och i värderingar ger skolan stöd. Det fordras föräldrainsatser och samarbete mellan föreningsliv och myndigheter för att begränsa tillgången på alkohol och narkotika bland ungdomar. Som framhålls i partimotion Grundskola med kvalitet måste informationen om alkohol, narkotika och tobak göras mer effektiv. Skolans betydelse har ökat när både rök- och alkoholdebut sker allt längre ner i åldrarna, och när den negativa attityden mot narkotika dessutom luckrats upp hos en del ungdomar. Alla elever skall tidigt i få förebyggande alkohol- och narkotikainformation. Alla skolor bör dessutom åläggas att införa en drogpolicy i syfte att upptäcka och åtgärda missbruk. Det ska ske i samarbete med föräldrar, socialtjänst och polis, och det kan dessutom ha stor betydelse att ungdomar själva engagerar sig i information och opinionsbildning kring alkohol, narkotika och tobak. I den nämnda partimotionen efterlyses en nationell handlingsplan för hur kampen mot ungas missbruk av alkohol, narkotika och tobak skall intensifieras. Det bör ges regeringen till känna att den bör låta utarbeta en sådan handlingsplan. Därvid bör den rapport om insatser för att stärka den alkoholskadeförebyggande verksamheten i skolan, som har lämnat på regeringens uppdrag, i samråd med , vara till stor nytta. I proposition 2001/02:91 ställde sig regeringen avvisande till att det skulle bli tillåtet att drogtesta barn . Mot bakgrund av att narkotikamissbruket ökar och går allt lägre ned i åldrarna är den uppfattningen inte hållbar. Inte minst skolan måste kunna reagera på misstänkt missbruk och då få hjälp av andra myndigheter så att narkotikaanvändningen inte kan fortsätta. När stark misstanke föreligger om narkotikamissbruk bland barn , bör det vara tillåtet att, med målsmans tillstånd, genomföra ett drogtest på det barnet. 11 Handeln med alkoholprodukter För att minska alkoholskadorna räcker det inte med åtgärder som enbart är inriktade mot det öppna alkoholmissbruket. Den totala alkoholkonsumtionen måste minska om de sociala och medicinska skadeverkningarna skall kunna trängas tillbaka. Det finns övertygande belägg för att en politik som begränsar tillgängligheten av alkohol också minskar alkoholkonsumtion och alkoholskador. Huvuddragen i den svenska alkoholpolitiken bör därför ligga fast. Detaljhandel med alkoholdrycker skall, bortsett från de allra svagaste dryckerna, inte ske i företag som har affärsintresse av ökad försäljning och ökat alkoholdrickande. Systembolaget skall ha sina nuvarande uppgifter, I dessa ingår också som att med ett brett sortiment ge god service. En socialt inriktad politik för att begränsa alkoholskadorna skall inte minst skydda barn och ungdomar mot både eget missbruk och följder av föräldrars och andra närståendes missbruk. En sådan socialt inriktad politik förutsätter fortsatta restriktioner för kommersiella företags verksamhet då det gäller alkohol. Dessa restriktioner skall som vara neutrala mellan företag och produkter från olika länder och vara inriktade på att hålla tillbaka totalkonsumtionen av alkohol, oavsett vilket dess tillverkningsland är. Alkohol i vanlig detaljhandel skulle däremot kunna öka alkoholskadorna betydligt. Detaljhandelns ofta bristfälliga upprätthållande av åldersgränsen vad gäller folköl tyder också på att den skulle ha stora svårigheter att ta ansvar för åldersgränserna för starkare drycker.