ip · GP10495 · 2002-04-26 00:00:00 — Interpellation 2001/02:495 av () till miljöminister om naturvården i statens skogar lägger enligt uppgift sitt förslag . , Världsnaturfonden och övrig svensk miljörörelse liksom alla riksföreningar för botanik, ornitologi m.m. lämnade vid uppvaktning nedanstående skrivelse till och utredaren : "är den världsdel som har minst areal gammelskog kvar i förhållande till vad som tidigare funnits. I återstår endast av de gammelskogar som en gång växte här. Trots detta är det land i EU som förfogar över den största arealen gammelskog, och den svenska fjällskogen är det största sammanhängande området av gammelskog inom hela EU. har även ett stort ansvar för att hemiboreal skog i södra delarna av landet bevaras, då väldigt lite skog med höga naturvärden finns kvar i övriga EU-territoriet. Dessa exempel visar med all tydlighet vikten av att tar sitt internationella ansvar avseende bevarandet av den biologiska mångfalden i skogen. Trots att detta stora naturvårdsansvar borde respekteras ser den ideella naturvården ständigt och fortfarande hur oersättliga gammelskogar på statlig mark förstörs genom avverkningar. Vi ser även ett skogsbruk som inte är ekologiskt hållbart och som inte i tillräcklig omfattning värnar den biologiska mångfalden. Detta är något som har pågått och vi ser nu att har en unik möjlighet att i sista stund komma med en långsiktig lösning. Staten måste vara en föregångare i naturvårdssammanhang. Detta gäller både för skydd av skog och för det skogsbruk man bedriver i den del som lämpar sig för skogsbruk. Man måste även i fortsättningen skilja på förvaltningen av skog med höga naturvärden som skyddas, likt dagens system med en naturvårdsfond med reservat, och förvaltningen av den del som brukas. Med anledning av ovanstående föreslår vi att: all statlig skog med höga naturvärden ges ett långsiktigt skydd utan att belasta ordinarie medel för skydd av skog. Detta innefattar all skog ovanför naturvårdsgränsen (naturvårdsgräns i fjällnära skog), alla nyckelbiotoper (enligt en strikt klassning utan regional anpassning), natur- och urskogsartade skogar och stora obrutna skogsområden. Skogarna måste skyddas på ett landskapsekologiskt sätt med förstärknings- och skyddszoner och där vattenmiljöerna i skogslandskapet bevaras i en betydligt större utsträckning . Detta innebär kraftigt ökade skyddsnivåer jämfört med dagens situation. För att identifiera de skogar som kräver skydd behövs nya heltäckande inventeringar vilka kan ge ett samlat grepp över hela skogsinnehavet. dessa inventeringar görs får endast avverkningar ske i skogar med inga eller låga naturvärden. staten avsevärt underlättar för allmänningar och övriga markägare att få ersättningsmark vid reservatsbildning. Genom detta skulle man bl.a. kunna komma till rätta med det stora problemet med avverkningar av gammelskog på framför allt allmänningsmark i inland. Dessa skogsägare är i allmänhet inte certifierade och en stor del av dagens avverkningar sker i nyckelbiotoper eller andra skogar med höga naturvärden. staten blir ett föredöme i att utveckla ett ekologiskt och socialt hållbart skogsbruk, där ambitionsnivån vad gäller naturvård är betydligt högre än i det privata skogsbruket. I detta föredöme ingår utvecklandet av nya skötselmetoder som kan erbjuda ett alternativ till dagens kalhyggesbruk. Detta ska ske genom att befintliga skogsbruksmetoder vidareutvecklas och miljöanpassas som nya mer naturnära metoder utvecklas. För att nå dessa mål krävs att man använder sig av den naturvårdskompetens som finns utanför skogsnäringen, såsom hos Art-Databanken och . Statliga styrelseordförande citeras i : "Här i norr finns en hysteri i att allt fler marker ska avsättas till naturreservat, vilket betyder att inget får röras, inte avverkas, inte återplanteras. Frågan är om alla dessa stora arealer behövs för sådant ändamål. De små ägarna kommer i kläm alltför ofta i de sammanhangen och de borde därför kompenseras med andra markområden. Vi är beredda att sälja av företagets totalareal. Men vi har ingen ambition att avsätta ytterligare mark i reservat." "Vi såg att risk fanns att svenska skogar skulle hamna i utländska händer, därför köpte upp arealer. Vår ambition är att bedriva ett effektivt skogsbruk, som ger avkastning till ägaren/staten." Utanför fjällnära områden i är bara 0,av skogen avsatt i reservat. I vissa områden är siffran skandalöst låg. I t.ex. östra kalkrika "guckuskoparadis" var enligt rapport av 1997 enbart 0,av skogen i reservat. Uttalandet av styrelseordförande tyder på att staten inte kommer att bli något föredöme på naturvårdens område, snarare tvärtom. Enligt nya skogsvårdslagen som antog 1993 är produktions- och miljömålen i skogen numera jämställda. Mot denna bakgrund är miljöministerns ambition att sätta definitivt stopp för alla avverkningar av gammelskogar intressant och lovvärd. Enligt uppgift ger ministern i uppdrag att garantera att skogarna sparas. Mot bakgrund av ovanstående frågar jag miljöminister : Om ambitionen är att alla gammelskogar ska skyddas, avser i så fall ministern att verka för att det görs olagligt att avverka gammelskogarna och att garantera ekonomisk ersättning för alla? Avser ministern att verka för att pengar tillskjuts för att köpa in alla kvarvarande gammelskogar? Avser ministern att verka för att regler och riktlinjer ändras så att avverkningar av gammelskog upphör i statens egna bolag och verk?