ip · GP10333 · 2002-03-21 00:00:00 — Interpellation 2001/02:333 av () till jordbruksminister om jämställdhet och mänskliga rättigheter I ett påhittat exempel skriver jämställdhetsminister i ett flertal tidningar följande "plötsligt känner hon en hand på hennes ena bröst. Det är platschefen som klämmer henne hårt som han leende säger att hon inte behöver se så ledsen ut och att hennes lön kanske kan bli bättre om hon är snäll mot honom" detta "skulle kunna inträffa om de förslag som lämnat till blev verklighet" skriver statsrådet. Man kan fråga sig om statsrådet blundar för verkligheten. Följande tidningsrubriker är ett axplock ur den svenska pressen. Detta händer i vårt samhälle nu dvs. under en socialdemokratisk regering. Praoelev sextrakasserad @ Bohuslänningen Sexmobbare knäckte tjej @ Butiksanställd stämmer företag för sextrakasserier @ Sextrakasserier mot kvinnliga läkarstuderande @ Jämställdhetsminister anförde i en debatt i att vill "upphäva jämställdhetslagen" och därigenom skulle kvinnors skydd mot sexuella trakasserier försvinna. Detta inlägg är ytterligare ett angrep på moderat jämställdhetspolitik som kommer från jämställdhetsministern. Jämställdhet är mycket mer än sexuella trakasserier @ jämställdhet är en mänsklig rättighet och den bör behandlas som sådan. För att förhindra att en människa diskrimineras på grund av kön eller andra orsaker bör dagens lapptäcke av olika diskrimineringslagar ersättas av en särskild lagstiftning om mänskliga rättigheter. Detta är det förslag som jämställdhetsministern anser vara att avskaffa jämställdhetslagen. Förslaget innebär tvärtom en förstärkning av kvinnors och mäns rättigheter. Jämställdhetspolitik är en mänsklig rättighet och förutsätter att kvinnor och män är självständiga och oberoende. Detta oberoende innebär också att man ska kunna leva på sin lön. Utan ekonomiskt oberoende kan vi inte uppnå ett jämställt samhälle. Med ekonomiskt oberoende menar jag oberoende från stat, make/maka eller andra yttre förhållanden. I dagens är kvinnors arbetsmarknad reglerad av staten i betydligt större utsträckning än mäns. De flesta kvinnor som arbetar i vården, undervisningen och omsorgen lyder under offentliga monopol där de är hänvisade till stat eller kommunerna som arbetsgivare. Jämställdhetslagen har inte minskat lönegapet mellan kvinnor och män. Detta kan tydligt illustreras med fakta från . Särskilt anmärkningsvärt är att bland vissa yrkeskategorier inom departementen är löneskillnaderna mellan män och kvinnor ca /månad. Detta enligt uppgifter från i samverkan med . Stat och kommun är en stor syndare när det gäller att bryta mot jämställdhetslagen. Var fjärde anmälan om brott rör den offentliga sektorn. T.ex. när det gäller lönesättningen för generaldirektörer så finns det endast en kvinna med bland de tio bäst betalda generaldirektörerna. Hon delar tiondeplatsen med två män! De manliga generaldirektörerna tjänar i snitt 6,mer. I har kvinnorna ungefär tre fjärdedelar av den medelinkomst männen har. Detta är en stor löneskillnad men speglar i första hand inte att kvinnor får lägre lön i samma yrke bara därför de är kvinnor. Den främsta förklaringen till detta är att vi har en starkt könssegregerad arbetsmarknad. En viktig anledning till löneskillnader mellan kvinnor och män är, enligt , kvinnors yrkesval. av kvinnorna och av männen finns i offentlig sektor. Enligt EU:s riktlinjer om jämställdhet så når regeringen långt ifrån målen. En utvärdering från Statskontoret visar att regeringen inte följer om att driva en politik som minskar klyftorna mellan könen på arbetsmarknaden. År har EU ställt krav på att regeringen ska ta initiativ för att verka för att obalansen mellan kvinnor och män ska minska inom såväl olika yrkesområden som inom arbetsmarknadens sektorer. får alltså kritik år . med en socialdemokratisk regering har vi ännu inte sett några större resultat av regeringens jämställdhetspolitik. Med den politik som regeringen har fört berövas människor och framför allt kvinnor den frihet de har rätt till. Inlåsningen i en offentlig sektor där privatiseringar motarbetas innebär att många kvinnor enbart blir hänvisade till en yrkesverksamhet i en sektor där de blir utan inflytande. Jämställdhetsministern tog också i debatten upp att jämställdhet "är ett samhällsproblem". Trots att regeringen har haft nära på sig att åtgärda detta samhällsproblem så har man inte kommit särskilt långt. Ett exempel på detta är de två kvinnliga kommunpolitikerna i som ansåg sig vara tvungna att hoppa av politiken på grund av grabbigheten i kommunledningen. Detta jämställdhetsproblem är inte fabulerat utan har faktiskt inträffat i rikets näst största stad, med socialdemokratiskt styre! Ytterligare exempel på jämställdhetsproblemen finner vi inom vård och omsorg. En rapport från visar att läkemedelskostnaderna är högre för män än för kvinnor och orsaken är bl.a. att män får nyare och dyrare preparat. Långtidssjukskrivningarna bland kvinnor ökar och det är framför allt äldre kvinnor i offentlig sektor som är sjuka. Kvinnor som ska genomgå yrkesinriktad rehabilitering diskrimineras enligt en studie som forsknings- och utvecklingsenhet gjort. Kvinnor får genomgående vänta på rehabilitering än männen och när de väl beviljats rehabilitering är den kortare och kostar mindre än en tredjedel av männens. Exemplen kunde göras många för att visa på regeringens misslyckade jämställdhetspolitik. Mina frågor till jämställhetsministern blir därför: 1.Vilka åtgärder avser ministern att vidta för att kvinnor får en bredare arbetsmarknad? 2.Vilka åtgärder avser ministern att vidta för att ska uppfylla EU:s riktlinjer om jämställdhet? 3.Vilka åtgärder avser ministern att vidta för att minska löneskillnaderna i det egna fögderiet, dvs. departementen och myndigheterna? 4.Vilka åtgärder avser ministern vidta för att långtidssjukskrivningar bland kvinnor ska minska? 5.Vilka åtgärder avser ministern vidta för att kvinnor inte ska diskrimineras vid yrkesinriktad rehabilitering?