ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
ip · GP10282 · 2002-02-28 00:00:00 — Interpellation 2001/02:282 av () till statsrådet om svampangrepp på tallskog har tallskogen i bl.a. drabbats av svampangrepp till följd av förra årets kalla och blöta sommar i kombination med en varm och blöt höst. Svampsjukdomen gremmeniella har slagit till på bred front. I har svampen fått fäste från till . Ett annat område som drabbats är norra delen av kommun och även betydande områden i . Stora ytor kan behöva avverkas . Enligt riksskogstaxeringen har ca skog skadats i landet. Forskare varnar att detta bara är en början. Främst är det träd i åldern 30@50 år som drabbas, vilket innebär att utbudet av massaved kommer att öka när dessa träd avverkas med låga priser som följd. I kombination med senaste tidens stormfällningar ökar utbudet ytterligare. Svampangreppen riskerar leda till stora ekonomiska förluster för enskilda skogsägare. Åtgärder behöver vidtas för att stödja de värst drabbade skogsägarna, bl.a. genom ersättning för kostnader för återbeskogning. Dessutom måste det finnas resurser hos för extraordinära åtgärder som behövs för att vidta åtgärder, såsom kartläggningsarbeten, rådgivning och anvisning, för att kort- och långsiktigt bekämpa gremmeniella-hotet. För att öka forskningen om svampen, vilket är nödvändigt för att förebygga kommande problem, krävs ytterligare resurser till SLU. Enligt uppgifter är ledande gremmeniella-forskare vid SLU i och i på väg att sägas upp på grund av att det inte finns pengar till forskningen. Är dessa uppgifter riktiga, måste åtgärder vidtas! Jag önskar svar av statsrådet , på följande frågor: Vilka åtgärder kommer att vidtas för att stödja enskilda skogsägare som drabbas ekonomiskt av gremmeniella-angreppen? Kommer att erhålla ekonomiska medel för extraordinära åtgärder som behövs för att bekämpa en befarad gremmeniella-epidemi? Vad avser statsrådet att göra för att säkra befintlig forskning och därutöver intensifiera forskningen om svampangrepp i skogen?
ip · GP10283 · 2002-02-28 00:00:00 — Interpellation 2001/02:283 av () till utbildningsminister om skolans befogenheter att bekämpa skolk Grundskoleelever som är frånvarande utan giltig orsak försvårar undervisningen, inte bara för sig själva utan för alla elever. Det finns också en risk att elever som skolkar, och därmed kan dra sig undan från lärarnas uppmärksamhet, ägnar sig åt mobbning och skadegörelse. Vi i tycker att skolan ska visa sitt engagemang för eleverna dels genom att erbjuda en stimulerande miljö och dels genom att våga ställa krav. Därför är det viktigt att stävja skolket. Ett sätt att åstadkomma detta är att låta en elev som skolkat stanna i skolan efter skoldagens slut under lärares tillsyn. Det är en disciplinär åtgärd, som omnämns i 6 kap. 9 § grundskoleförordningen. Men åtgärden är inte bara disciplinär utan innebär också, inte minst viktigt, att eleven som varit frånvarande får möjlighet att ta igen moment han eller hon gått miste om. har dock oklarheter uppstått om denna åtgärd får användas för elever som skolkar. har i ett tillsynsbeslut gjort bedömningen att kommun inte får tvinga elever som varit frånvarande att stanna kvar i skolan. Det är oklart huruvida bedömningen även gäller elever med ogiltig frånvaro. Enligt skollagen har de skolansvariga rätt att hota föräldrar med böter om de inte tar sitt ansvar för att deras barn kommer till skolan. När ett sådant fall blev aktuellt i , gick generaldirektör till attack och menade att det var olämpligt att bötfälla föräldrarna. Sammanfattningsvis råder stor oklarhet om vilka regler som egentligen gäller. Kanske är det mot denna bakgrund som i stället bestämt sig för att locka skolkande elever till skolan med en månadslön på . Jag anser ett sådant beslut vara kränkande för de elever som frivilligt kommer till skolan. Det är mycket angeläget att minska osäkerheten i skolor om vilka befogenheter man egentligen har att ingripa mot skolk. Jag vill ställa följande frågor till utbildningsministern: Avser utbildningsministern att vidta några åtgärder för att skapa klarhet i nu gällande lagstiftning? Avser utbildningsministern att vidta några åtgärder för att stärka skolans befogenheter att agera vid brott mot skolans regler?
ip · GP10285 · 2002-03-01 00:00:00 — Interpellation 2001/02:285 av () till statsrådet om stöd till kommunala bostadsbolag Regeringen lade fram propositionen (prop. 2001/02:58). Regeringens proposition har väckt mycket kritik. Kritiken har bl.a. bestått i att regeringen med sin tillståndsplikt vid försäljning av allmännyttan gör inskränkningar i den kommunala självstyrelsen. Dessutom har kritik riktats mot förslaget, med anledning av att konsekvenserna av förslagen inte är utredda tillräckligt. Ett av förslagen som kritiserats är att fortsatta statliga stöd ska ges till omstrukturering av kommunala bostadsbolag. Ekonomiska stöd till vissa parter snedvrider konkurrensen. Dessutom är det enligt EG-rätten förbjudet med statliga stöd som snedvrider, eller hotar att snedvrida, konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion. Det är orimligt att vissa bostadsbolag på en ort ska få riktade bidrag, enbart för att kommunen är ägare. Andra bostadsföretag på samma ort har exakt samma yttre förhållanden. De får inte några bidrag, trots en kanske vikande marknad och många tomma lägenheter. Att ge riktade stöd till de kommunala bostadsbolagen snedvrider förutsättningarna på marknaden på ett sätt som torde strida mot EG-rätten. har med anledning av kritiken inbjudit till ett möte "i syfte att klargöra de eventuella effekter förslagen kan komma att få för övriga aktörer och parter på bostadsmarknaden, inte minst för mindre företag". Onekligen kan man tycka att det är sent att börja utreda och klargöra eventuella effekter , efter det att propositionen lagts fram. Mot denna bakgrund frågar jag statsrådet följande: 1.Vilka initiativ togs för att utreda konsekvenserna av riktade stöd till kommunala bolag, innan propositionen lades fram? 2.Vad avser statsrådet göra för att förhindra snedvriden konkurrens? 3.Vad avser statsrådet göra för att utreda hur dessa stöd är förenliga med ?
ip · GP10286 · 2002-03-06 00:00:00 — Interpellation 2001/02:286 av () till statsrådet om sjukfrånvaro har den utbredda sjukfrånvaron varit föremål för flera utredningar. Regeringen ansluter sig till dem som förklarar sjukfrånvaron med brister i arbetsmiljön och bristande drivkrafter för arbetsgivare att motverka ohälsa hos arbetstagarna. Både regeringen och utredare har föreslagit att sjuklöneperioden ska utökas för att på så sätt öka drivkrafterna för arbetsgivare att motverka ohälsa i arbetslivet. Det finns dock undersökningar som visar att explosionen i sjukskrivningar beror på andra faktorer än arbetsmiljön. T.ex. har arbetsmiljöenheten vid län efter intervjuer av långtidssjukskrivna landstingsanställda konstaterat att "en tredjedel av de långtidssjukskrivna är helt övertygade om att det inte finns några samband mellan sjukskrivning och arbetsorsaker". Det finns således anledning att misstänka att det inte enbart är arbetsgivare som har ansvar för att motverka ohälsa. När det gäller ohälsa som inte arbetsgivaren råder över finns all anledning för den enskilde arbetstagaren att vidta åtgärder för att motverka ohälsa. Om regeringen har aviserat att det behövs drivkrafter för arbetsgivare att motverka sjukfrånvaro infinner sig frågan vilka drivkrafter som behövs för att öka drivkrafterna för den enskilde arbetstagaren att motverka ohälsa. Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att öka drivkrafterna för enskilda arbetstagare att motverka ohälsa och sjukfrånvaro?
ip · GP10287 · 2002-03-06 00:00:00 — Interpellation 2001/02:287 av () till statsrådet om underskott i sjukförsäkringen () prognostiserar att sjukförsäkringen kommer överskrida anslaget med . Därtill kommer underskottet för sjukpenningen från om nära . RFV:s prognos innebär således att underskottet för sjukförsäkringen kommer att bli för . Vanligtvis brukar RFV:s prognoser stämma bättre överens med utfallet än regeringens prognoser. För att täcka ett underskott om måste regeringen antingen höja utgiftstaket eller reducera några andra utgifter. Mot bakgrund av ovanstående vill jag fråga vilka åtgärder statsrådet avser att vidta för att täcka det prognostiserade underskottet i sjukförsäkringen.
ip · GP10288 · 2002-03-06 00:00:00 — Interpellation 2001/02:288 av () till socialminister om reklamförbud och tryckfriheten Det finns flera principiella skäl att rikta invändningar mot det svenska förbudet mot alkoholreklam. Det första, och allvarligaste, är att förbudet är en inskränkning av den grundlagsfästa yttrande- och tryckfriheten. Budskap tystas både direkt, genom att företag som tillverkar och säljer alkohol inte tillåts upplysa om sina produkter, och indirekt genom att medierna förlorar annonsintäkter och därmed kan exempelvis färre tidningar bära sig på marknaden. Tystandet av information kring alkoholprodukter från olika leverantörer är också en inskränkning av den fria konkurrensen. Konsumenterna får genom reklamförbudet sämre kännedom om nya produkter, vad som skiljer de olika varumärkena och vilket utbud som är tillgängligt. Det försvårar inte minst för nya eller utländska aktörer att utmana traditionella köpmönster. Invändningarna har vunnit laga kraft genom en dom i tingsrätten. Detta då förbudet bedöms strida mot för fri rörlighet för varor och tjänster. De av regeringen framförda folkhälsoskälen har inte bedömts vara av tillräcklig vikt för att tillåta inskränkningar i de medborgerliga rättigheterna till handel över gränserna. Tingsrätten menar i sin dom att reklamförbudet bör hävas för alla tryckta tidskrifter, inte bara för den åtalade tidningen , och kan därmed sägas ha beaktat den principiella vikten av tryckfriheten i detta mål. Till dessa principiella invändningar kan fogas att reklamförbudet med tiden blivit alltmer verkningslöst. Därmed minskar dess eventuella betydelse för folkhälsan ytterligare. Ett exempel är de av tingsrätten anförda skälen att alltfler tidningar skriver alltmer om vin, sprit och öl på nyhetsplats. Det gör ett förbud mot alkoholreklam än mer inkonsekvent. Ett annat exempel är den tillåtna reklamen för lättöl, reklam vars budget överstiger bryggeriernas intäkter från lättölsförsäljningen. Något bevisat samband mellan alkoholreklamen och ökad konsumtion finns inte. I allt väsentligt har reklamen som funktion att hjälpa konsumenter välja sort och varumärke. Det ger konsumenterna möjlighet att välja även mindre skadliga alternativ eller alternativ som producerats på det sätt eller i det land som konsumenten föredrar. Legitimiteten i ett förbud som sätter sig över grundläggande medborgerliga rättigheter har därmed eroderats. Det medför även risker gällande legitimiteten rörande lagar i allmänhet. Vad avser socialministern att vidta för åtgärder för att tillse att alkohollagstiftningen fortsättningsvis anpassas i enlighet med lagstadgade fri- och rättigheter som yttrande- och tryckfrihet, samt fri rörlighet för varor och tjänster?
ip · GP10289 · 2002-03-06 00:00:00 — Interpellation 2001/02:289 av (c) till socialminister om livskvalitet i äldreomsorgen Gruppen av äldre människor växer sig allt större i vårt samhälle. Detta borde inte komma som en nyhet om befolkningsstatistiken följts hur fördelningen ser ut inom de olika åldersgrupperna. genomfördes ädelreformen och den följdes av psykädel. Redan då diskuterades de kommande stora "pucklarna" av äldre och äldre-äldre. Trots detta befinner vi oss i ett trängt läge när vi står inför situationen med köer till åldringsvården och vi har stora svårigheter att få personal med rätt kompetens. Vid psykädelreformens genomförande splittrades den geriatriska kompetensen upp mellan landsting och kommuner. I kommunerna har kompetensen inte fyllts på och inom landstingen har det inte varit status att satsa på geriatrik och geropsykiatri. står vi här dåligt förberedda med geropsykiatriker med hög medelålder, spridda, en här en där, ensamma i sin arbetssituation, utslitna och med en allt ökande kö av människor som är beroende av deras kompetens för att kunna få en diagnos. Dessutom är de som står i kö beroende av att få en diagnos snabbt för att kunna ha en glädje av de bromsmediciner som forskats fram och som måste sättas in i ett tidigt skede för att få effekt. Diagnosen är också viktig för att kunna sätta in rätt behandling. Det är väntetid för att få diagnos ställd. Mina frågor till socialministern: 1.Vilka åtgärder avser ministern att vidta för att möta den allt större andelen äldres behov av diagnos för att kunna få rätt vård? 2.Vilka åtgärder avser ministern att vidta för att tillgodose behovet av geriatriker och geropsykiatriker?
ip · GP10298 · 2002-03-08 00:00:00 — Interpellation 2001/02:298 av () till utbildningsminister om medicinsk forskning ur ett könsperspektiv Det finns ingen svensk lagstiftning vad gäller könsspecifika kliniska prövningar av läkemedel. Vid kliniska prövningar i förpliktigas däremot att utfärda riktlinjer för att kvinnor deltar i den kliniska forskningen. Det gäller såväl den rent biomedicinska som den mer beteendevetenskapligt inriktade forskningen. I kan man däremot i läsa artiklar som "Könsperspektivet i klinisk forskning försummas @ ofta till nackdel för kvinnorna", "Därför uteslöt forskarna kvinnor ur sina studiepopulationer" osv. Paradoxalt är äldre kvinnor inte med i kliniska prövningar trots att de är de största läkemedelsanvändarna. fördelar till genusforskning, varav en tredjedel går till nya projekt och två tredjedelar till pågående projekt. fördelar för nya forskningsprojekt inom området medicin/hälsa/vård i ett genusperspektiv. Inom genusforskningen på medicinområdet studeras hur andra förhållanden än de rent biologiska påverkar hälsan. Studier av reproduktion, könsspecifika sjukdomar eller olikheter i läkemedels effekter är inte genusforskning. Vad biologiska skillnader mellan könen betyder fysiologiskt, kliniskt och prognostiskt är en typ av forskning som t.ex. det inrättade vid kommer att bedriva. Med hänvisning till det anförda vill jag ställa följande frågor till utbildningsminister : På vilket sätt avser utbildningsministern genom lagstiftning främja kvinnors deltagande i kliniska läkemedelsprövningar? Vilka åtgärder avser ministern att vidta för att följa upp resursfördelningen till genusmedicin?
ip · GP10300 · 2002-03-08 00:00:00 — Interpellation 2001/02:300 av () till finansminister om skatteväxling i minskade miljöskatterna som andel av BNP , medan skatterna på arbete ökade . I alla EU-länder, utom och , har miljöskatterna som andel av BNP ökat . Det visar en sammanställning som Miljöräkenskaperna vid SCB gjort. Det här strider helt mot talet om grön skatteväxling och en ökad miljörelatering av skattesystemet som regeringen och dess stödpartier, och , gärna talar om. Eftersom hela syftet med skatteväxling från arbete till miljöbelastande utsläpp är att förändra relativpriserna i ekonomin så att det blir relativt sett dyrare att släppa ut exempelvis koldioxid och relativt billigare att anställa människor är siffrorna från SCB ett kvitto på en fullständigt misslyckad politik. Är förklaringen till denna utveckling i att energiförbrukningen och miljöbelastande utsläpp gått ned och sysselsättningen stigit kraftigt? Förbrukningen av fossila bränslen ökade och ökade förbrukningen av el och fjärrvärme , så den förklaringen håller inte. Inte heller förklaras utvecklingen av stigande sysselsättning. Vid en jämförelse av skatt på arbete per sysselsatt eller per arbetad timme som andel av BNP framgår att skatt på arbete ökat med . Jämfört med andra EU-länder så har en låg andel miljöskatter. En förklaring till detta är det generellt höga skattetrycket i som gör det svårt att höja andelen miljöskatter i ekonomin, men också av det skälet svårt att få till stånd tydliga relativprisförändringar i ekonomin mellan arbete och miljöbelastande utsläpp. Syftet med att använda ekonomiska styrmedel i miljöpolitiken är att skapa ekonomiska incitament att agera miljövänligt. konkurrerar på en världsmarknad. Det viktiga blir då att agera så att en ökad miljörelatering av skattesystemet genomförs utan att svenska företag slås ut på ett sådant sätt att produktionen flyttar till andra länder med lägre miljöambitioner. För att klara denna balansgång måste vi i både sänka det totala skattetrycket och öka miljöskatternas andel av ekonomin. Vad regeringen åstadkommit är vackert tal om skatteväxling men ett stort misslyckande i praktiken. Min fråga till finansminister är: Vilka åtgärder är finansministern beredd att vidta för att, som andel av BNP, minska skatterna på arbete och öka skatterna på miljöbelastande utsläpp?
ip · GP10302 · 2002-03-08 00:00:00 — Interpellation 2001/02:302 av () till statsrådet om i Det har snart gått om hållbar utveckling hölls. Vi inom följer nu det viktiga planeringsarbetet inför nästa års världstoppsmöte om miljöfrågorna och med anledning av detta vill jag härmed ställa en fråga rörande de officiella yttrandena från ministrarna på det regionala förberedelsemötet som hölls i den 24@26 september inför om hållbar utveckling . I deklarationen från och i , står det bl.a. i kap. 24 om "Global Action for Women Towards Sustainable and Equitable Development". På flertalet platser i deklarationen hänvisar man till kvinnornas viktiga roll i arbetet för en hållbar utveckling. Man nämner att det är extra viktigt att arbeta vidare med kvinnors roll i miljöledningsfrågor, miljöutveckling och möjligheten för kvinnor att få fullt medinflytande så att man kan påverka en hållbar utveckling tillsammans med männen. På vilket sätt vill statsrådet få i gång ett brett samarbete kring hållbar utveckling bland kvinnor? Hur avser statsrådet att verka för att stärka kvinnors inflytande i den internationella miljö- och utvecklingspolitiken?
ip · GP10303 · 2002-03-08 00:00:00 — Interpellation 2001/02:303 av () till socialminister om våld mot funktionshindrade kvinnor och flickor Våld mot kvinnor och barn är det yttersta uttrycket för kvinnors underordning. Problemet existerar överallt. Det är ett våld som ständigt pågår, både i det offentliga och i det privata rummet. Det råder en stor tystnad kring våld och sexuella övergrepp mot funktionshindrade kvinnor, och frågan är i det närmaste tabubelagd. Att ha ett funktionshinder innebär ofta att man i olika situationer blir beroende av andra människor. Detta beroende kan leda till kränkningar. Både män, barn och kvinnor kan råka ut för våld när de är i en sådan beroendesituation, men det specifika för flickor och kvinnor är att våldet ofta är sexualiserat. Vissa funktionshinder gör kvinnor och flickor särskilt utsatta. En synskadad eller rörelsehindrad kvinna kan ha svårt, eller helt sakna möjlighet, att skydda sin kropp, fly eller på annat sätt avvärja faror. Vi kan konstatera att det genomförts en rad insatser för att stödja kvinnor och flickor som utsatts för våld och sexuella övergrepp genom t.ex. kvinnojourer. Men dessa har ofta inte den kompetens som krävs för att kunna möta funktionshindrade flickors och kvinnors särskilda behov. Det gäller både kunskap och tillgänglighet. De studier som gjort är enligt vår mening i lång ifrån tillräckliga. Mina frågor till ministern är därför: 1.Kommer ministern att ta några initiativ till en fördjupad studie av våld och sexuella trakasserier mot funktionshindrade flickor och kvinnor? 2.Kommer ministern att ta några initiativ för att öka kunskapen och kompetensen hos polis, kvinnojourer m.fl. om dessa kvinnors särskilda utsatthet?
ip · GP10304 · 2002-03-08 00:00:00 — Interpellation 2001/02:304 av de () till socialminister om våld mot funktionshindrade kvinnor Med anledning av vill jag uppmärksamma kvinnomisshandel som drabbar funktionshindrade kvinnor. Detta är det tysta våldet som många skyggar inför då förövaren ofta är en person som kvinnan är beroende av, en anhörig eller personal. Enligt Nationella rådet för Kvinnofrid som beskriver våld mot funktionshindrade kvinnor på följande sätt: ..."sker till våldet i hemmet och av någon nära anhörig som kvinnan är beroende av. I egna boenden förekommer även att våld begås av personal. Ju mer beroende kvinnan är av omgivningen, desto mer sårbar är hon. Det är få kvinnor som polisanmäler misshandeln och av dessa är det många som lägger ner sin anmälan, då de ofta är rädda för att inte bli trodda. En kvinna med funktionshinder är dessutom ofta mer isolerad från början än vad andra kvinnor är och ofta mer beroende av mannen både i sin vardag och rent ekonomiskt. Med vissa funktionshinder följer även problem med minnet, vilket kan föranleda problem vid polisanmälan. Dubbel skuldbeläggning av sig själv @ dels vad gäller misshandeln och dels vad gäller funktionshindret @ är vanligt hos kvinnorna". Många av dessa kvinnor har problem med att kommunicera vilket gör det mycket svårt för dem i sin kontakt med olika myndigheter, hälso- och sjukvården eller frivilligorganisationer. Funktionshindrade kvinnor är särskilt utsatta och det är lätt att bryta ner en funktionshindrad kvinnas självkänsla, då hon kanske redan innan misshandeln har betraktats som mindre värd. Forskning har visat att det finns ett stort mörkertal inom detta område. Enligt undersökningar i så är det tre faktorer som bidrar till att funktionshindrade kvinnor inte anmäler övergrepp i lika hög grad som icke funktionehindrade. Känsla av skam. Kvinnan är rädd att bli bestraffad av förövaren. Beroendeförhållande till förövaren. Våldsproblematiken vad gäller en funktionshindrad kvinna är mycket komplex. Kunskapen om, förståelsen för och åtgärder mot brott mot funktionshindrade kvinnor har behandlats mycket styvmoderligt. Kvinnor utsatta för sexuellt våld söker oftare hälso- och sjukvården än andra. Enligt en studie från Rikskvinnocentrum i så är kompetensen inom hälso- och sjukvård bristande generellt vad gäller omhändertagandet av kvinnor som utsatts för våld och enligt studien så brister också ofta samverkan med andra vårdgivare och organisationer. Mina frågor till socialministern blir därför: Vilka åtgärder avser socialministern att vidta för att kunskapen om våldsbrott mot funktionshindrade kvinnor ska öka hos hälso- och sjukvårdspersonal? Vilka åtgärder avser socialministern att vidta för att öka kompetensen hos hälso- och sjukvårdspersonalen vad gäller omhändertagande av funktionshindrade kvinnor som utsatts för våld? Vilka åtgärder avser socialministern att vidta för att samverkan mellan hälso- och sjukvården, sociala myndigheter och frivilligorganisationer såsom kvinnojourer ska öka?
ip · GP10306 · 2002-03-08 00:00:00 — Interpellation 2001/02:306 av () till socialminister om funktionshindrade kvinnors situation sätter fokus på att de mänskliga rättigheterna ska gälla oavsett kön. Det är vårt gemensamma ansvar att människor får jämlika levnadsförhållanden och rätt till medbestämmande och delaktighet. Svensk lagstiftning reglerar att vissa grupper inte ska diskrimineras. Vi är många som funnit det otillräckligt att lagen mot diskriminering bygger på att vissa grupper identifieras. På grund av beslut utreds nu en generell lag mot diskriminering. Till grund för detta beslut låg bl.a. en motion från medlemmarna i Handikappforum. Trots att den synliga misshandelsbrottsligheten är stor är den bara toppen på ett . anmäldes 57382 misshandelsbrott till polisen, varav nästan 20000 gällde våld mot kvinnor. Ca 20 kvinnor dödas av en man som de har eller har haft nära relation till. Hur många av de våldsutsatta kvinnorna, som har funktionshinder, finns ingen uppgift om. Troligen är mörkertalet dessutom större bland funktionshindrade kvinnor. Ju mer omfattande funktionshinder kvinnan har, desto större blir hennes beroende. Och desto mer sårbar blir hon i en hotfull eller öppet våldsam situation. Av den statistik som skulle kunna vara relevant i sammanhanget (data från polis, sjukvård, socialtjänst) framkommer inte om hjälpsökande kvinnor har funktionshinder. Kvinnojourer och brottsofferjourer noterar heller inte funktionshinder. Sådan statistik är av särskilt värde om man misstänker att funktionshinder ökar utsattheten för misshandel och för att få underlag för åtgärder. Fråga till socialministern: Avser socialministern att ta initiativ till att det tas fram bättre statistik inom sjukvård och socialtjänst över förekomst av misshandel av funktionshindrade? Vad kan staten göra för att förbättra de funktionshindrade kvinnornas situation?