ip · GP10348 · 2002-04-04 00:00:00 — Interpellation 2001/02:348 av () till utrikesminister om övergrepp och krigföring mot det palestinska folket Den situation som råder i och inrymmer en kuslig logik som kan dra en outplånlig skam över den israeliska staten. Denna ockupation är illegal. Detta har fastslagits i FN. Likafullt fortsätter denna ockupation. har byggt bosättningar på ockuperad mark. Detta är liksom ockupationen ett folkrättsbrott. Ockupationen innebär diskriminering och förtryck av palestinierna. Palestinierna kämpar för sitt land, sin nationella identitet @ för sin existens som folk och nation, för sin överlevnad. Palestinierna kommer inte att underkasta sig den israeliska ockupationsmakten och självmant utplåna sig som nation. Man kräver i stället en palestinsk stat. Palestinierna kommer inte att ge sig. Det vet att de har folkrätten på sin sida. Om avser att fortsätta ockupationen och tvinga palestinierna till underkastelse innebär detta att man avser att lägga under sig landet, fortsätta att undertrycka eller fördriva palestinierna tills de är utplånade som nation. Den logiska följden av en sådan politik blir inte annat än ren erövringspolitik. Det är detta som är den kusliga logiken i politik @ en logik och dynamik som måste brytas @ och brytas . Krig, väpnad konflikt @ är det någon skillnad? Den situation som råder i de palestinska ockuperade områdena är krigsförhållanden. Man brukar göra en viss skillnad mellan krig och väpnad konflikt. Ofta definieras krig som väpnade strider mellan stater. När det handlar om väpnade strider mellan olika parter inom samma territorium talar man i stället om väpnade konflikter. Väpnade konflikter uppfattas inte sällan som något lindrigare än krig. I verkligheten innebär det ingen skillnad. Människor dör på samma sätt i lika stor omfattning i en väpnad konflikt som i ett krig. är det bättre att kalla en sak för dess rätta namn. för staten med en överlägsen militärmakt krig på ockuperat palestinskt område. En militärmakts cynism och ett folks desperation är en militär stormakt i . Palestinierna har praktiskt taget ingenting att sätta emot denna militärmakt. Vanmäktiga människor blir desperata. I all synnerhet som de provoceras genom husrivningar, ödeläggelse av deras hem, framväxten av ytterligare israeliska bosättningar på palestinskt område osv. Terror kan aldrig rättfärdigas. För de vanmäktiga ter sig emellertid inte sällan endast den väg som ett fåtal palestinier valt @ självmordsbombarnas. Vanmakten, desperation och i dess spår terrorn torde inte minska med den senaste tidens israeliska attacker i de palestinska områdena. Flera länder i västvärlden, främst , har sedan som en provokation besökte med allt större kraft uppmanat palestinierna att stoppa självmordsbombarnas verksamhet. Men palestinierna hyser , ockupation, inga som helst illusioner när det gäller dessa uppmaningar. För man tror inte på västvärlden @ den har alltför svikit dem med resultatet att ställning i förhållande till palestinierna stärkts ytterligare. med vid makten torde västvärlden kunna uppmana palestinierna hur mycket som helst till återhållsamhet och frambära vilka löften som helst. Västvärlden blir inte trodd. Det som krävs för att västvärlden ska uppnå någon trovärdighet hos palestinierna är konkreta åtgärder @ inte ord och tomma löften. ställer krav vars förverkligande man förhindrar befinner sig palestiniernas ledare, , isolerad i , utan några verktyg att kunna leda sitt folk. uppmanas han att stoppa självmordsbombarna. Hur ska han kunna göra det med den palestinska myndigheten lagd i grus och aska och själv omringad av israeliska tanksen in på knutarna. har förklarat att får lämna och men lova att inte komma tillbaka. Men den som har rätt att vistas i är just och inte . Bara det att tar sig för att förbjuda att vistas på sitt lands territorium visar att och den israeliska regeringen inte bryr sig ett dyft om folkrätten. utrikesminister har för förklarat att hon anser att behandling av är oacceptabel. Möjligen kan detta sticka lite i socialdemokratiska hjärta att höra detta från en partivän. Men med största sannolikhet rör det inte i ryggen. Det krävs för kännbara påtryckningar Den enda vägen att bryta den brutala logik och dynamik som ryms i den israelisk/palestinska konflikten är tydliga och för den israeliska staten kännbara ingripanden. är medlem av FN, dock icke av säkerhetsrådet. har dock i andra sammanhang både yttranderätt och förslagsrätt. är medlem av EU, där vårt lands företrädare har möjlighet att föra en politik, som kan tvinga till besinning. Men den svenska utrikesministern har sagt att hon inte tror på sanktioner. Men vilka andra åtgärder kan tänkas möjliga när den israeliska regeringen inte bryr sig om eller vägrar att lyssna till någon annan stat än som bara manar en isolerad till att upphöra med en terror som förhindrar honom från att stoppa? Om någon inte vill lyssna måste man höja rösten @ i det här fallet tillgripa för kännbara åtgärder. Dit hör sanktioner. Sådana kan se ut på olika sätt. En sak torde vara säker, de ska vara kännbara för den israeliska staten. En sådan åtgärd vore att associationsavtalet mellan och fryses. Den svenske statsministern har sagt att parterna måste tvingas till fred men tror inte heller på någon internationell fredsstyrka. Om inga sanktioner eller om ingen övervakningsstyrka kan komma till stånd med vilka medel tänker man då påverka situationen i och ? Tyst diplomati för en döv ? Med anledning av ovanstående vill jag fråga utrikesministern följande: 1.Avser utrikesministern att i fortsättningen rubricera konflikten mellan och som krig? 2.Avser utrikesministern att verka för en internationell fredsstyrka när det gäller konflikten mellan och ? 3.Vilka initiativ avser utrikesministern att ta i EU och FN och andra internationella organisationer för att få stopp på kriget i och ? 4.Vilka åtgärder avser utrikesministern att vidta för att tvinga att uppfylla folkrättens krav och lämna de av ockuperade palestinska områdena? 5.Avser utrikesministern att verka för att associationsavtalet mellan och fryses?