ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
ip · GP10252 · 2002-02-12 00:00:00 — Interpellation 2001/02:252 av de () till finansminister om alkoholskatterna De höga svenska alkoholskatterna medverkar till att en större och större andel av ölet, vinet och spriten som konsumeras i de svenska hemmen inte är inköpt på Systembolaget. Systembolaget är utsatt för en hård konkurrens från smuggling, hembränning och en ökande privatinförsel. De skattefria införselkvoterna av alkohol från andra EU-länder ökar stegvis . När det t.ex. gäller spritdrycker ökar kvoten från en till . , som har betydligt lägre alkoholskatter än , kommer med största sannolikhet att sänka sina alkoholskatter för att kunna matcha de i sin tur ännu lägre alkoholskatterna i . Den tycks, i varje fall om man ska ta budgetpropositionen på allvar, inse att de svenska alkoholskatteintäkterna kommer att minska betydligt . Det är svårt att få ett grepp på om den minskning av skatteintäkterna som regeringen förutspår beror på sänkta alkoholskatter eller ytterligare minskad försäljning på Systembolaget. Det är enligt min uppfattning alltid bättre att ha en egen genomtänkt och överlagd strategi än att under galgen och i panik anse sig tvingad att vidta åtgärder. Sänkningen av vinskatten är ett bra exempel på att regeringen inte hade en egen hållbar strategi. Under galgen och inför hot att hamna inför tvingades regeringen att föreslå sänkta vinskatter. Mot bakgrund att detta vill jag fråga finansministern: 1.Vilka åtgärder beträffande priser eller skatter avser regeringen att vidta för att minska andelen illegalt anskaffad alkohol som förtärs i ? 2.Föranleder eventuella fortsatta sänkningar av alkoholskatterna i finansministern att föreslå sänkningar av de svenska alkoholskatterna? 3.Avser finansministern,att med god framförhållning och i ordnade former, föreslå att beslutar om en plan för successiva sänkningar av de svenska alkoholskatterna?
ip · GP10254 · 2002-02-12 00:00:00 — Interpellation 2001/02:254 av de () till näringsminister om nyföretagandet i Nyföretagandet i minskar. Trots detta faktum väljer näringsministern att syssla med ordlekar. Han tycks vilja ha en debatt om begreppet "genuint nystartade företagnyregistrerade företag". Det för bekymmersamma läget är, ordlekar och bortförklaringar till trots, att antalet nystartade företag minskar. När näringsministern i ord försöker beskriva vad regeringen har gjort för att öka nyföretagandet är det många som funderar över den bild av verkligheten som regeringen har. Det är naturligtvis möjligt att plocka debattpoäng på en hög svansföring kring statistik om hur företagandets olika former definieras och utvecklas. Man kan komma en bit med att orera vitt och brett kring de delar av regeringens näringspolitiska syn som man anser handlar om hur jobb tillkommer och utvecklas. Det finns många sätt att beskriva regeringens insatser på näringslivsområdet. Ett av dem skulle kunna inbegripa vilka bedömningar som låg bakom det ivriga frotterandet med IT-bubblans dåvarande galjonsfigurer. Ett annat skulle kunna sätta högst värdeladdade ord på effekterna för många människor och hushåll av regeringens hantering av och dess aktier. Ett tredje skulle kunna handla om hur relationen ser ut mellan antalet utredningssidor, pressmeddelanden och promemorior om företagandets och företagarnas villkor å ena sidan och å andra sidan det faktiska antalet tillkommande nya företag i . Det finns dock skäl att skärpa ansatsen och fokusera på den huvudfråga som kommer att visa sig avgörande för det långsiktiga utvecklingsperspektivet. Det är nämligen alltid enskilda människor och familjer som i förlängningen får lida och ta de ekonomiska konsekvenserna när samhällsekonomin sviktar och prognoserna slår fel. Då blir de ordvitsar och nonchalanta löften som tidigare rosat marknaden ganska patetiska. Människor och familjer blir fattigare. Ilska och oro breder ut sig. Framtida välfärd är i hög grad beroende av att det etableras nya företag. Dessa företag baseras i sin tur på att enskilda människor har idéer och bedriver utvecklingsarbete. Dessa människor måste våga satsa tid, kraft och pengar på sina idéer och sitt kunnande. På så sätt måste det finnas ett mycket klart samband mellan den politik som förs för företagen och den politik som förs för företagarna. Mot bakgrund av detta vill jag fråga näringsministern: 1.Avser ministern att på ett generellt plan föreslå ytterligare åtgärder för att långsiktigt stärka företags- och företagarklimatet i ? 2.Avser ministern att föreslå eller vidta åtgärder som gynnar ett ökat nyföretagande? 3.Avser ministern att vidta åtgärder för att undvika att den statistik regeringen använder när det gäller utvecklingen på nyföretagarområdet inte kommer förrän halva året har gått?
ip · GP10255 · 2002-02-12 00:00:00 — Interpellation 2001/02:255 av de () till försvarsminister om Muskövarvet Muskövarvets framtid är under utredning. I debatten förekommer det enligt uppgift ett förslag om att flytta hela eller delar av den militära verksamheten vid till . Eftersom ett sådant förslag av många skäl förefaller orimligt är det angeläget att efterhöra om regeringens direktiv till den statlige utredaren också innefattar att pröva ett sådant förslag. Vid finns fartygsförband (ubåtsflottilj, ytattackflottilj och minröjningsflottilj), helikopterbataljon, marinledningen samt örlogsskolorna. Tillsammans handlar det om ca 1 000 anställda (exklusive de värnpliktiga). har stora investeringar gjorts, framför allt för helikopterbataljonens verksamhet. En flytt skulle kosta och inte vara till gagn för verksamheten. Frågan blir då i förlängningen om regeringen är beredd att ytterligare försvaga försvaret av huvudstad. Mot bakgrund av detta vill jag fråga försvarsministern: 1.Innefattar direktiven för den statlige utredaren beträffande Muskövarvets framtid att överväga ytterligare omflyttningar av militära förband och enheter? 2.Avser försvarsministern att framlägga förslag om att flytta hela eller delar av den militära verksamheten vid till ? 3.Hur och när avser försvarsministern att ta ställning till Muskövarvets framtid?
ip · GP10259 · 2002-02-13 00:00:00 — Interpellation 2001/02:259 av () till statsrådet om kartellbildningar inom byggbranschen Det råder inga delade meningar i om det övergripande målet för bostadspolitiken "att skapa goda förutsättningar för alla att leva i goda bostäder till rimliga kostnader." Det bekymmersamma är dock att medborgarna i , främst i tillväxtregionerna, inte märker av denna enighet. Många upplever en frustration över att boendekostnaderna i stället ökar och ligger på en nivå långt över målet om rimliga boendekostnader. Det finns dessutom inte något alternativ till det dyra boendet eftersom bostadsbyggandet ligger på en alltför låg nivå. Det som byggs är till största delen bostadsrätter, tillgängliga för den del av befolkningen som har råd att köpa dessa lägenheter. För flertalet barnfamiljer och ungdomar är detta inte något alternativ. Det finns ett tudelat ansvar för att bostadspolitiken ska fungera i enlighet med de mål som satts upp. Staten ska svara för legala och finansiella instrument. Kommunerna har det övergripande ansvaret för att bostadspolitiken verkställs på lokal nivå. Varför kommer inte byggandet i gång? Det finns en tydlig marknad om man kan lita på prognosmakare. redovisar att det behövs ett ökat boende på ca 10 000 lägenheter i . Även i andra s.k. tillväxtregioner ser läget likadant ut. En viktig orsak till att det byggs för lite är höga byggkostnader och bristande konkurrens inom byggbranschen. I detta sammanhang finns det anledning att rikta uppmärksamheten på de kartellbildningar som kommit inom byggbranschen. slår även larm och säger i ett pressmeddelande: "måste de öppna böckerna och rensa i grabbkulturen". Det är skarpa beskyllningar som görs och det finns anledning att diskutera problemet. Kan det vara så att det förekommer kartellbildningar även inom andra områden, t.ex. vid fördelning av mark? Är kartellbildningar och fusk bidragande orsaker till att bostadskostnaderna stiger och att en snedvriden konkurrens förhindrar att det byggs bostäder? Det är en fråga som behöver belysas. Min fråga till bostadsministern: Vilka åtgärder ämnar ministern att vidta för att motverka kartellbildningar inom byggbranschen i som förhindrar att människor får tillgång till bra bostäder till rimliga kostnader?
ip · GP10260 · 2002-02-13 00:00:00 — Interpellation 2001/02:260 av () till finansminister om idrottskonto I skrivande stund har de startat och en stor del av svenska folket ser fram emot högtidsstunder framför TV-apparaterna. Vi förväntar oss svenska framgångar och vi gläds och förtvivlar med våra svenska representanter beroende på om det blir medaljer eller misslyckanden. Det finns starka skäl att utnyttja intresset för till att ta upp en ordentlig debatt om hur skattelagstiftningen drabbar elitidrottare som tjänar mycket pengar under några få aktiva år. Idrottsrörelsen har genom sitt arbete fått fram många duktiga elitidrottare som har haft och har stora framgångar både nationellt och internationellt - till stolthet för hela landet! Idrotten är också i allra högsta grad en underhållning - både på plats vid idrottsarenorna och hemma i TV-soffan. Inför årets i har vi stora förhoppningar på bra resultat av våra duktiga elitidrottare. Våra elitidrottare visar att vi har en framgångsrik idrottsrörelse i landet, när det gäller att få fram duktiga idrottsutövare inom olika grenar. Och staten bidrar med många miljoner för att stödja idrottsrörelsen framför allt till ungdomsidrott. Så långt är allt gott och väl. Men vad händer när vi fått fram duktiga elitidrottare som tjänar pengar på sin sport? Jo, då är våra skatteregler så utformade att de mest framgångsrika idrottarna ser sig nödsakade att flytta till länder som har en rimligare beskattning. tycker därför att det är dags att reformera skattelagstiftningen och underlätta för elitidrottare att stanna i . Det är motiverat med en speciallösning i skattelagstiftningen på liknande sätt som finns för andra grupper, t.ex. skogskonto för skogsägare och upphovsmannakonto för författare. Gemensamt för dessa är att de kan få en stor inkomst och att de genom vissa specialregler kan fördela inkomsterna . tycker att ett idrottskonto som utformats på liknande sätt bör införas. Det ska kunna fungera som ett personligt investeringskonto, från vilket idrottsutövaren kan ta ut pengar för att finansiera sin utbildning och yrkesetablering efter idrottskarriären. Pengarna beskattas när de tas ut och inte direkt när de intjänas under de få år som elitidrottaren är aktiv. Det innebär också att vi får behålla skatteintäkter i landet . Mina frågor till finansministern är följande: Vad avser finansministern att göra för att underlätta skattemässigt för elitidrottare att bo kvar i ? Är finansministern beredd att ta initiativ till att se över skattelagstiftningen för att skapa en möjlighet att införa ett idrottskonto för elitidrottare?
ip · GP10261 · 2002-02-15 00:00:00 — Interpellation 2001/02:261 av () till statsrådet om miljöaspekter av fossila bränslen När den energipolitiska överenskommelsen mellan Socialdemokraterna, presenterades 1997 sade den då ansvarige ministern: "möjligen kommer det att krävas en och annan droppe olja". Detta var inte sant. I stället har det behövts berg av stenkol, för förbränning i . Partierna bakom uppgörelsen måste även varit fullt medvetna om att stängningen av skulle innebära ett behov av ökad import och därmed negativ inverkan på hälsan, miljön och klimatet, genom det ökade behovet av att förbränna fossila bränslen. Produktionen i ett block i motsvarar förbränning av stenkol , vilket ger utsläpp som motsvarar utsläppen från 1 000 000 personbilar. En fråga som diskuteras är huruvida klimatet påverkas av ökade utsläpp från förbränning av fossila bränslen. Sannolikt kan alla vara överens om att denna påverkan inte förändras beroende på i vilket land förbränningen sker. När vi importerar elenergi från , framställd genom förbränning av kol, så har vår import bidragit till ökade utsläpp. Lösningen på denna fråga är att vi inte importerar elenergi från , eller , utan det bästa vi kan göra för att minska utsläppen för vår del är att producera elenergi utan att förbränna fossila bränslen. Detta gäller oavsett om det är "en och annan droppe olja" eller berg av kol. Beslutet att stänga var i grunden felaktigt, och beslutet har inneburit att vårt beroende av import ökat till betydande kostnader för landet. , och lika mycket. Det är vidare uppenbart att beslutet att stänga inneburit ett dramatiskt ökat hot mot miljön genom den stora kvantitet utsläpp, som blivit följden genom nödvändigheten att ersätta bortfallet med förbränning av kol. Detta gäller oaktat att utsläppen inte skett i vårt land. Regeringen har konstaterat att tidigare beslut att stänga inte varit möjligt, eftersom uppsatta förutsättningar inte varit uppfyllda. Vidare konstateras i regeringsskrivelsen att dessa förutsättningar inte kommer förändras , varför den aviserade prövningen 2003 förefaller vara helt meningslös. Av något märkligt skäl finns i vår lagstiftning (lagen om kärnteknisk verksamhet [1984:3] § 6) ett förbud mot att genomföra forskning och utveckling inom kärnteknikområdet. Det måste väl ändå anses orimligt att det i vår lagstiftning finns inslag som förbjuder teknikutveckling? Mot bakgrund av ovanstående vill jag ställa följande frågor till biträdande miljöministern: 1.Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att klargöra regeringens inställning i frågan om ökade miljöstörande utsläpp på grund av förbränning av fossila bränslen? 2.Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att minska de utsläpp som uppkommer på grund av import till av stenkolsframställd elenergi? 3.Avser statsrådet agera för att upphäva lagen som förbjuder forskning och utveckling inom kärnteknikområdet?
ip · GP10262 · 2002-02-15 00:00:00 — Interpellation 2001/02:262 av () till socialminister om afasi Språket är unikt för människan. Det friska språket finns kvar i båda hjärnhalvorna, men personer som drabbats av afasi har svårigheter att komma åt det. Om skadorna hamnat längre bak i hjärnan letar personen efter ord. Om däremot skadan hamnat längre fram i hjärnan förväxlar personen orden och om skadan hamnat längst fram handlar svårigheten om att koppla ord till meningar. Personer som drabbas av afasi behöver logopedstöd för att klara en framgångsrik rehabilitering. Vid ett möte mellan afasidrabbade personer och experter i , framkom särskilt bristen på logopeder. Den individuella tal- och språkterapin är en förutsättning för att kunna träna upp sig efter en hjärnskada. I och finns goda exempel på hur verksamheten kan utvecklas. Det stora problemet är att det finns alltför få specialinriktade logopeder. De logopeder som arbetar med afasi har för stora grupper, vilket försämrar möjligheten för de afasidrabbade att rehabiliteras. Det är också viktigt att övrig personal i vårdkedjan får ökad kunskap om och förståelse för personer med afasi för att kunna bemöta dessa patienter på rätt sätt. Med hänvisning till det anförda vill jag ställa följande frågor till socialminister : Vilka åtgärder avser socialministern att vidta för att tillgodose behovet av logopeder? Vilka åtgärder avser socialministern att vidta för att öka vårdsektorns kunskaper om och förståelsen för personer med afasi?
ip · GP10263 · 2002-02-15 00:00:00 — Interpellation 2001/02:263 av () till utbildningsminister om medicinsk forskning ur ett könsperspektiv Det finns ingen svensk lagstiftning vad gäller könsspecifika kliniska prövningar av läkemedel. Vid kliniska prövningar i förpliktigas däremot att utfärda riktlinjer för att kvinnor deltar i den kliniska forskningen. Det gäller såväl den rent biomedicinska som den mer beteendevetenskapligt inriktade forskningen. I kan man däremot i läsa artiklar som "Könsperspektivet i klinisk forskning försummas @ ofta till nackdel för kvinnorna", "Därför uteslöt forskarna kvinnor ur sina studiepopulationer" osv. Paradoxalt är äldre kvinnor inte med i kliniska prövningar trots att de är de största läkemedelsanvändarna. fördelar ca till genusforskning, varav en tredjedel går till nya projekt och två tredjedelar till pågående projekt. fördelar för nya forskningsprojekt inom området medicin/hälsa/vård i ett genusperspektiv. Inom genusforskningen på medicinområdet studeras hur andra förhållanden än de rent biologiska påverkar hälsan. Studier av reproduktion, könsspecifika sjukdomar eller olikheter i läkemedels effekter är inte genusforskning. Vad biologiska skillnader mellan könen betyder fysiologiskt, kliniskt och prognostiskt är en typ av forskning som t.ex. det inrättade vid kommer att bedriva. Med hänvisning till det anförda vill jag ställa följande frågor till utbildningsminister : På vilket sätt avser utbildningsministern genom lagstiftning främja kvinnors deltagande i kliniska läkemedelsprövningar? Vilka åtgärder avser ministern att vidta för att följa upp resursfördelningen till genusmedicin?
ip · GP10264 · 2002-02-15 00:00:00 — Interpellation 2001/02:264 av () till utbildningsminister om maxtaxan Hela vårt samhälle lider av tidsbrist. Vi har varken tid för varandra eller oss själva. I en sådan situation måste staten göra allt den kan för att underlätta människors vardag. Vi måste skapa mer tid åt alla människor framför allt åt barnen. Regeringens maxtaxereform går i motsatt riktning. Alla rapporter visar att resultatet av maxtaxan är att föräldrar arbetar mer och att barn tillbringar allt längre dagar i förskolan. Som en följd av detta har barngrupperna blivit större och eftersom det inte finns några resurser för att utöka antalet anställda blir personalens tid med varje barn allt kortare. När på förskolan blir längre leder det även till att barnens tid med sina föräldrar minskar. Maxtaxan innebär alltså att barnens kontakter med vuxna minskar såväl i förskolan som i hemmet. Undersökningar från visar att svenska barn lider av dåliga kontakter med vuxna. Så mycket som en fjärdedel av alla barn anser att de inte har någon vuxen att prata med. Barn måste få mer tid med vuxna och då framför allt med sina föräldrar. Familjer måste helt enkelt få mer tid med varandra. Flera rapporter visar alltså att barns tid med vuxna minskar på grund av maxtaxan. Vad avser statsrådet göra för att åtgärda denna negativa utveckling?
ip · GP10265 · 2002-02-15 00:00:00 — Interpellation 2001/02:265 av () till utbildningsminister om Verksamheten vid , eller som det numera heter Resurscenter Syn, , är i kris. Den fasta skoldelen, specialskolan, är under avveckling. Regeringen hade lovat att alla barn som behövde, skulle få skrivas in på specialskolan innan intagningsstoppet trädde i kraft . Så blev det dock inte. Bara hälften av de som sökte fick komma in. De övriga sveks. Regeringen lovade att resurscenterdelen på skulle stärkas. Det var ett av motiven till stängningen av den fasta skoldelen. Kommunerna skulle därigenom kunna få mer stöd i sin kunskapsuppbyggnad och därmed bättre kunna undervisa barn med multifunktionshinder. Varför stängning av specialskolan skulle vara ett villkor för att säkra resurscenterverksamheten var och är dock obegripligt. Skolminister skrev vidare följande om : "Alla elever som går på kommer att få slutföra sin skolgång där. Det resurscentrum som finns på kommer att utökas och därigenom komma många fler funktionshindrade elever till godo. Elever från hela landet kommer att tas emot på för en visstidsplacering. 'Viss tid' kan betyda allt till veckor och kanske år." visar det sig att regeringen inte levt upp till något av löftena om : Alla barn som behövde fick inte skrivas in på fasta skola innan intagningen stängdes. kommer inte att klara att ta emot "visstidsbesök" över huvud taget. Stödet till kommunerna kommer enligt skolan tvärtom att försämras, t.o.m. jämfört med . Resurscenterverksamheten kräver ett lika snabbt som betydande resurstillskott för att inte haverera. Beslutet att stänga specialskolan måste rivas upp. Med anledning av detta vill jag fråga: Vad avser skolministern göra för att leva upp till löftena som regeringen gav om ? Är skolministern beredd att i ljuset av de nya uppgifterna upphäva beslutet att avveckla den fasta skoldelen på ?
ip · GP10266 · 2002-02-19 00:00:00 — Interpellation 2001/02:266 av () till försvarsminister om minröjningskapacitet och SWEDEC har en omfattande minröjningskompetens, som borde kunna utnyttjas bättre. Det finns både behov av en samlad svensk satsning och att enskilda aktörer uppmuntras att vidareutveckla sin kompetens och att komma ut och leda minröjningsinsatser i drabbade stater. Regeringen har tidigare annonserat att det skulle presenteras en svensk minpolicy, men någon sådan har ännu inte sett dagens ljus. Detta är allvarligt, inte minst mot bakgrund av behovet att får ett tydligt mandat att inte bara bistå FN:s i olika stater utan också att leda insatser i de drabbade länderna. Också SWEDEC förespråkar att blir humanitärt inriktade minröjningsaktör. Men det krävs en tydlig intention från regeringen och samverkan med flera myndigheter, däribland Sida, för att ska kunna bli en betydelsefull aktör inom detta område. Ett problem i sammanhanget är att SWEDEC, som ska vara totalförsvarets kompetenscenter för ammunitions- och minröjning, är så dominerat av Försvarsmaktens behov, kopplat till militär minröjning. Den humanitära minröjningen särskiljer sig markant från den militära, i och med att det främst handlar om att leda och utbilda lokalbefolkningen, så att denna själv kan genomföra @ och ta över @ hela minröjningsarbetet. Arbetet måste också genomföras i enlighet med och i samverkan med Sidas och andra biståndsorganisationers samlade utvecklingsarbete i landet. Regeringen bör enligt min mening överväga att göra SWEDEC till en mer självständig enhet. Det kan ske genom att verksamheten finansieras med anslag direkt från Försvarsdepartementet och genom att det upprättas ett styrande råd för SWEDEC, bestående av representanter från olika myndigheter (Försvarsmakten, och ) och organisationer (såsom , Röda korset och Svenska Freds). Detta råd skulle exempelvis kunna anpassa SWEDEC:s utbildningsprogram så att det bättre svarar mot behoven inom humanitär minröjning. Och med tanke på SWEDEC:S nuvarande starka koppling till Försvarsmakten och att satsar omfattande medel på humanitär minröjning, vore det definitivt en fördel om chefen för blir en civil befattningshavare. Jag vill fråga: Avser försvarsministern att vidta någon åtgärd för att den svenska minpolicyn ska kunna gå ut på remiss och därefter antas av regeringen? Avser försvarsministern att vidta någon åtgärd för att SWEDEC i ökad utsträckning ska vägledas av den humanitära minröjningens behov och styras av ett råd med representanter från olika myndigheter och organisationer?