ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
ip · GQ105 · 2002-10-07 00:00:00 — Interpellation 2002/03:5 av () till utrikesminister om fredsförhandlingarna i pågår fredsförhandlingar för att lösa den väpnade konflikten mellan New Peoples () och den filippinska regimens armé. I dessa förhandlingar deltar filippinska regeringsrepresentanter och representanter från (), i vilken bl.a. gerillan (NPA) och () ingår. En av förgrundsfigurerna inom NDF är , som lever i där han erhållit flyktingstatus. Den nederländska regeringen har, efter påtryckningar från , beslutat att uppföra CPP, NPA och Sison på sin lista över misstänkta terrorister. Detta utan att presentera direkta anklagelser eller bevis vare sig mot organisationen eller Sison på vilket sätt dessa skulle kunna misstänkas vara inblandade i internationell terrorism. har aviserat att man kommer att föreslå att CPP, NPA och Sison upptas på EU:s terroristlista. Om så sker innebär det att fredsförhandlingarna inte har någon framtid. För vem förhandlar med "terrorister"? I sin tur kommer detta att leda till intensifierat krig från bägge sidor med fruktansvärda konsekvenser. Dessutom riskerar en sådan utveckling att stärka militaristiska krafter inom både CPP respektive NPA och den filippinska regimen, en utveckling som kommer att drabba det filippinska folket mycket hårt. När det gäller Sison har redan beslutat att belägga Sison med sanktioner innebärande att han inte längre har tillgång till ekonomiska medel och bistånd. Han har dessutom vräkts från sin bostad. Förfarandet har stora likheter med fallet med de tre svenska medborgare som var utsatta för sanktioner. Sison är inte vare sig dömd eller misstänkt för någon brottslig verksamhet i . Det är mycket anmärkningsvärt att använder ett enskilt land i som hävstång för att föra upp organisationer och enskilda på terrorlistan. Flera enskilda personer, organisationer och parlamentariker har reagerat på förfarandet och de konsekvenser det riskerar att leda till. Mina frågor till utrikesministern är således: 1.Vilka initiativ kommer den ta för att förvissa sig om att sanktioner mot enskilda inte vidtas i strid med de mänskliga rättigheterna? 2.Kommer den att ta några initiativ och agera för att bevara fredsprocessen i genom att inte acceptera att CPP respektive NPA och Sison förs upp på EU:s terroristlista?
ip · GQ106 · 2002-10-08 00:00:00 — Interpellation 2002/03:6 av () till vice statsminister om försvarets ansvar för det gamla övningsområdet i Socialdemokraterna - med stöd av ett antal andra partier - valde att efter olika politiska uppgörelser med klar inriktning på regionalpolitik, lägga ned anrika Dalregementet i . rensades därmed på militära fredsförband och en stor, vit försvarsfläck kom till. Nedläggningen i gick snabbt, snabbare än vad som från början planerades. Men en fråga har inte gått snabbt: försvarets ansvar att "rensa" det övningsområde som ligger centralt i . Detta f.d. övningsområde, intill det f.d. regementet, ligger nu där som ett monument över vad som en gång varit. Det finns många planer för den aktuella marken. Men försvaret har, ganska nonchalant, agerat i frågan att efter nedläggningen av Dalregementet rensa det f.d. övningsområdet på ammunitionsrester och eventuell ej detonerad ammunition. Detta agerande - att vara passiv i delen att "göra rätt för sig efter en nedläggning" - skapar en negativ bild av det svenska försvaret och som varande försvarspolitiker skäms man en aning över försvarets agerande. Jag förutsätter att försvaret, i en nedläggning, också diskuterat med exempelvis de partier som ville lägga ned regementet, hur den totala avvecklingen skulle ske och hur försvaret skulle kunna överlåta mark som ej längre behövs till det civila samhället. Det finns för nämnda område planer på att bl.a. anlägga en golfbana. Marken ligger således mycket centralt i och måste anses som attraktiv. Försvarets agerande skapar alltså en negativ bild som inte är bra. Vad jag förstår finns liknande problem på andra platser där nedläggningar skett. Jag anser att ammunitionsröjning måste ske då försvaret lämnar en ort. Jag vill med anledning av ovanstående fråga vilka åtgärder försvarsministern tänker vidta?
ip · GQ107 · 2002-10-08 00:00:00 — Interpellation 2002/03:7 av () till utrikesminister om kvinnornas situation i Grova kränkningar av de mänskliga rättigheterna pågår kontinuerligt i . Därom råder inget som helst tvivel. Kvinnor är särskilt utsatta. och EU måste göra mer för att stödja kvinnor och en demokratisk utveckling i landet. Det behövs en mer aktiv utrikespolitik för demokrati och respekt för mänskliga rättigheter. Att se på men tiga vid kränkningar av de mänskliga rättigheterna oavsett omfattning eller var de sker är att ge sitt samtycke. Det politiska systemet i är underordnat landets religiösa ledning och ytterst landets s.k. andlige ledare, . Presidentkandidater, parlamentskandidater och parlamentsledamöter m.fl. måste godkännas av den religiösa makten innan de tillträder sina befattningar även om dessa redan är valda. Ingen kan heller ställa upp i val, utan att först ha godkänts av landets religiösa ledning. Radikala reformivrare, dvs. studenter, intellektuella och sympatisörer med demokrati- och frihetsrörelserna, som vill begränsa prästerskapets maktställning har kriminaliserats och försökts tystas ned av det iranska rättsväsendet. MR-organisationer såsom t.ex. samt FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna riktar kritik mot att de individuella rättigheterna liksom minoriteternas och då i synnerhet bahaiernas rättigheter förvägras under rättegångar under åberopande av nationella säkerhet och att dödsstraff och kroppslig stympning verkställs offentligt. fortsätter att verkställa dödsstraff offentligt genom hängning eller halshuggning, och det finns färska exempel på att kvinnor har stenats i domstolens regi. För inte så länge sedan kunde vi i medierna läsa om och se bildbevis på hur fem personer avrättades inför publik med hjälp av lyftkranar. Detta är fullkomligt oacceptabelt och kräver omvärldens fördömanden. Visserligen har vissa förbättringar skett för de iranska kvinnorna, såsom att fler har större möjligheter att studera vid universiteten. Men trots detta har i princip ingenting förändrats när det gäller den systematiska diskrimineringen av kvinnor, en omständighet som kan härledas inte så mycket till den iranska lagen som till hur denna tolkas av några manliga rättslärda på området. De reformlagar som parlamentet har antagit har senare tillbakavisats av Väktarnas råd. Som en följd av detta kan nämnas att flickor fortfarande kan bli gifta och inte vid 14 som parlamentet hade krävt. Jag vill ställa följande frågor till utrikesministern: Vilka åtgärder är utrikesministern beredd att vidta för att intensifiera arbetet med att stödja en demokratisk utveckling i ? Vilka åtgärder är utrikesministern beredd att vidta för att stödja och förbättra kvinnornas situation i ? Är utrikesministern beredd att verka för att en resolution tas fram i som fördömer den iranska regimens kränkningar av mänskliga rättigheter?
ip · GQ108 · 2002-10-10 00:00:00 — Interpellation 2002/03:8 av () till justitieminister om polisens interna personalansvar lärde sig 80 personer att den svenska rättsstaten knakar i fogarna. Vid stormningen av i tvingades så många människor, lättklädda och frusna, ligga på magen på asfalten utanför gymnasiet. Deras brott var att de rest till för att de tror på ett annat samhälle, global rättvisa och att makten inte ska centraliseras till EU-staten. Deras straff var att bli hotade med skarpladdade automatvapen, hånade med sexistiska och rasistiska tillrop och, i vissa fall, misshandlade. inleddes rättegången i anledning av de enda åtalen som kommit ut av händelserna vid . Fyra poliser är åtalade för tjänstefel på grund av "oaktsamt olaga frihetsberövande". Det finns anledning att kritisera det åtalet. Poliserna är inte åtalade för de allvarligare brott man utförde, misshandel och hets mot folkgrupp. De som verkligen är ansvariga, chefen för och dåvarande chefen för , är inte åtalade. Men allra märkligast i historien är det beslut som fattat. Oavsett utgången i rättegången är de fyra åtalade poliserna lovade att få behålla jobbet. Det är mot bakgrund av detta uppenbart att systemet med en intern polisiär personalansvarsnämnd inte fungerar. Om de fyra poliserna fälls har de förlorat det förtroende som krävs för att kunna fortsätta som innehavare av statens våldsmonopol. Om de fyra poliserna fälls men får fortsätta att arbeta naggas förtroendet för polisen ytterliggare, inte bara bland de 80 personer som blev utsatta för polisernas brott, utan i hela samhället. Det borde vara självklart att poliser som fälls för tjänstefel mot bakgrund av händelserna vid kan fortsätta som poliser. Med anledning av detta vill jag fråga justitieministern: Avser justitieministern att vidta några åtgärder vad avser för att komma till rätta med de missförhållanden som beskrivs ovan?
ip · GQ109 · 2002-10-10 00:00:00 — Interpellation 2002/03:9 av () till statsrådet om rättssäkerhet för asylsökande fattade beslut om bl.a. en förändrad ordning för överprövning av asylärenden. betänkande 2001/02:SfU2 beskrev då hur liknande initiativ tagits och hur en rad djupgående analyser och juridiska förberedelser redan lagt en stadig grund för den önskade reformen. Enligt utskottet var det mycket angeläget att beslut skulle fattas om de nya instanserna: "Utskottet utgår från att det omfattande beredningsarbete som har genomförts möjliggör att en proposition kan föreläggas för riksdagsbeslut ". har regeringen till slut aviserat att en proposition ska komma på bord . Det verkar dock finnas fortsatt osäkerhet kring när en reform av asylprocessen kommer att kunna genomföras i praktiken. Det har från regeringens sida kommit signaler om att ett verkställande av reformen måste skjutas på grund av budgetskäl. är och lär ännu vara den instans som överprövar asylärenden, inga praktiska åtgärder för övergången till de vanliga förvaltningsdomstolarna har kommit till stånd. Denna fördröjning är varken motiverad eller acceptabel. efter sin start visade att den inte kunde garantera kortare tider för handläggning av asylärenden. Ännu allvarligare är att rättssäkerheten för asylsökande under ett årtionde med denna nämnd upprepade gånger har brustit. Detta har lett till tragedier för många berörda och till allt större besvikelser för de grupper som praktiskt verkar för en humanitär asylpolitik. Kostnaderna för hantering av asylärenden har också blivit högre på grund av principiellt otydliga och långsamma arbete. Det är dessutom viktigt att erinra om att alla sju riksdagspartier var @ och är @ överens om nödvändigheten av en överföring av ansvaret för dessa ärenden till förvaltningsdomstolarna. Med bakgrund av det framförda vill jag fråga migrationsministern: På vilket sätt motiveras det långsamma verkställandet av beslut angående avskaffande av ? På vilket sätt avser statsrådet förbättra rättssäkerheten för asylsökanden då trots alla riksdagsbeslut fortsätter sin verksamhet? När kan ett praktiskt genomförande av reformen ske?
ip · GQ1022 · 2002-11-04 00:00:00 — Interpellation 2002/03:22 av () till statsrådet om barns situation i asylsökande familjer I utlänningslagens portalparagraf finns denna mening: "I fall som rör ett barn skall särskilt beaktas vad hänsynen till barnets hälsa och utveckling samt barnets bästa i övrigt kräver." har också ratificerat . I artikel 3.1 återfinns följande: "Vid alla åtgärder som rör barn, vare sig de vidtas av offentliga eller privata sociala välfärdsinstitutioner, domstolar, administrativa myndigheter eller lagstiftande organ, skall barnets bästa komma i främsta rummet." Att vara asylsökande innebär att man är utlämnad till andra människors beslut. Man kan påverka väldigt lite själv hur framtiden kommer att gestalta sig. och har avgörandet i sin hand. En asylsökande är en utsatt person. Att vara barn och vara asylsökande är ännu mer utsatt. Detta gäller de barn som kommer ensamma men även de barn som kommer med en eller två föräldrar som är asylsökande. De barn som kommer med anhöriga har till stor del glömts bort. Många barn som finns i asylsökande familjer har levt på flykt från sina hemländer. Bara det i sig är en besvärlig situation för ett barn. Många barn har också varit med om fruktansvärda upplevelser. Antingen har de själva utsatts för våld eller också har de sett någon anhörig utsättas för våld eller kanske till och med avrättats inför deras ögon. Det är upplevelser som sätter spår hos en vuxen och i ännu större utsträckning hos ett barn. I asylprocessen tas väldigt lite hänsyn till barns situation. Få barn får själva berätta om sina upplevelser. Det finns flera exempel på familjer som fått avvisningsbeslut där barnen mår väldigt dåligt. I dessa har inte hänsyn tagits till barnets bästa vid beslutsfattandet. Man har inte beaktat intyg från barnpsykiatriker där barnens psykiska hälsa beskrivs som mycket dålig. Det finns fall där barn reagerat på situationen med att bli tysta eller apatiska. Situationen med barnens hälsa har också i en del fall förvärrats när avvisningsbeslut försökt verkställas genom hämtning med ett antal poliser. Våldshändelser som hänt i hemlandet upplever då barnen på nytt. Mot bakgrund av det anförda vill jag fråga migrationsministern: Vilka åtgärder avser migrationsministern att vidta för att barns hälsoskäl ska beaktas i asylutredningar i större utsträckning än vad som är fallet så att befintlig lagstiftning och i verkligheten följs? Vilka åtgärder avser migrationsministern att vidta för att undvika uppskakande hämtningar med polis där barn är inblandade?
ip · GQ1024 · 2002-11-05 00:00:00 — Interpellation 2002/03:24 av Per () till kulturminister om avanmälan av TV-licens I sändes ett program @ Plus @ med starkt förorättade personer som fått räkningar från Radio & TV-tjänst i på 10 000@20 000 kr. Kraven hade uppkommit i samband med utlandsflytt för studier respektive arbete för . De som flyttat saknade varje form av bostad i . Fordran ansågs ha uppstått genom att avanmälan av TV-licens på grund av utlandsflytt inte bekräftats av Radio & TV-tjänst i . Vanlig flyttanmälan räckte ej. Därmed fortsatte kraven på licenspengar att växa med åtföljande betalningsanmärkningar m.m. Lagen ansågs förhindra Radio & TV-tjänst i att avskriva dessa uppenbart oskäliga krav med hänvisning till förarbetena till gällande lagstiftning och en länsrättsdom. Ett normalt privat företag skulle knappast driva motsvarande uppenbart oskäliga krav. I det aktuella fallet anser sig det statliga bolaget uppenbart bundet till händer och fötter av gällande lag. Med hänvisning till ovanstående önskar jag fråga statsrådet: 1.Är rådande förhållanden tillfredsställande? 2.Avser statsrådet att vidta några åtgärder med anledning av redovisade fall?
ip · GQ1026 · 2002-11-07 00:00:00 — Interpellation 2002/03:26 av () till socialminister om förhandsprövning av tandvårdsförmån För att tandvårdsersättning ska betalas ut måste vissa behandlingar förhandsprövas av innan de påbörjas. ska ta ställning till om behandlingen är nödvändig för att uppnå ett från odontologisk synpunkt funktionellt och utseendemässigt godtagbart resultat och om försäkringen därför ska ersätta en del av behandlingskostnaden. För patienter som fyller minst under det år behandlingen utförs förhandsprövas även vårdgivarens ersättningsanspråk. gör en skälighetsbedömning av den beräknade kostnaden för behandlingen. All tandvård för patienter handläggs av läns allmänna försäkringskassa. Av kassans hemsida framgår att de inte hinner med att handlägga förhandsprövningarna. Inflödet av inkomna ansökningar överstiger vida antalet avklarade förhandsprövningar. Mot bakgrund av ovanstående vill jag fråga vad statsrådet avser att vidta för åtgärder för att minska handläggningstiden för förhandsprövningar?
ip · GQ1028 · 2002-11-08 00:00:00 — Interpellation 2002/03:28 av Axel Darvik (fp) till utbildningsminister om avskaffandet av förkunskaper ställs krav på godkända betyg i engelska, matematik, svenska eller svenska som andraspråk för att komma in på ett nationellt program på gymnasiet. Förkunskapskraven är viktiga för att eleverna ska klara utbildningen. Ingen elev gynnas av att skickas vidare till nästa nivå utan att baskunskaperna inhämtats. I stället ska stöd sättas in, så att varje elev når målen. Ansvaret för stödet ska åläggas . Det är fel att som skicka eleverna till det så kallade individuella programmet på gymnasiet. Programmet har blivit ett stort misslyckande: av eleverna som börjar där får slutbetyg . Om görs ansvarig för stödinsatserna, uppmuntras de att sätta in stöd och stödet blir därmed mer verksamt. Regeringen har valt att gå motsatt väg. Man tänker nu släppa in alla elever på de nationella programmen. Utbildningsminister sa följande på en presskonferens , när förslaget presenterades: "Då bör det individuella programmet avskaffas i princip i sin nuvarande form. I stället så bör eleverna få vara i det nationella program som de är intresserade av och kopplas till detta. --- Inte vara utestängd från hundratals (sic!) program i gymnasieskolan bara för att man inte fått godkänt i något eller några ämnen man borde ha haft godkänt i från ." I senare uttalanden verkar utbildningsministern ha tagit ett halvt steg tillbaka. Han hävdar att förkunskapskraven ska vara kvar, men hans definition av förkunskapskrav verkar skilja sig från det vanliga språkbruket, eftersom elever uppenbarligen ska antas till gymnasieprogram utan godkända betyg. För att skapa klarhet vill jag därför ställa följande fråga till utbildningsministern: Avser utbildningsministern att vidta några åtgärder för att motverka att förkunskapskraven till de nationella programmen försvinner, när förslagen i regeringens utvecklingsplan förverkligas?
ip · GQ1030 · 2002-11-11 00:00:00 — Interpellation 2002/03:30 av () till statsrådet om stärkning av det kommunala självstyret Den kommunala självstyrelsen är en del av den svenska folkstyrelsen. Vi kan nu se tillbaka på ännu ett val med sjunkande valdeltagande och vi vet att antalet förtroendevalda på den lokala nivån fortsätter att minska. kunde vi ta del av hur några socialdemokratiska kommunstyrelseordförande såg på den kommunala självstyrelsens utveckling. De upplevde sig uppenbarligen alltmer maktlösa, alltmer kringskurna av centrala beslut vilka krymper utrymmet för lokalt förtroendevalda. De varnade för att den kommunala självstyrelsen utvecklas till en kuliss. Med tanke på uttalanden om en deliberativ demokratisyn och den betydelse som den kommunala självstyrelsen har för människors möjlighet att delta och påverka den nära vardagen, finns det all anledning att överväga åtgärder för att stärka självstyrelsen. Med hänvisning till ovanstående vill jag fråga statsrådet: 1.Vad avser statsrådet att vidta för åtgärder med anledning av den kritik som framförts om kommunernas möjlighet att besluta över sina egna verksamheter? 2.Vad avser statsrådet att vidta för åtgärder för att utveckla den kommunala självstyrelsen?
ip · GQ1033 · 2002-11-13 00:00:00 — Interpellation 2002/03:33 av () till statsrådet om uppgifter I rapporterades det att återigen gillrat en fälla för en asylsökande. lockades till under förevändning att en diskussion skulle ske. Väl där omhändertogs han av polis och fördes till flyktingförläggning. I det dokument där presenterar sitt arbetssätt står det att man ska "stödja den sökande att ta tillvara sin rätt", man ska också "respektera människors förutsättningar, gränser och okränkbarhet". Man kan ju fråga sig på vilket sätt detta skedde i det nu aktuella fallet. Faktum är att har en mycket kluven uppgift. Verket ska värna om de sökandes intressen och kunna vara den instans dit de sökande vänder sig med sina frågor. utför verket både en domstolsliknande verksamhet och tydligen också rent polisiära uppgifter. Vi är medvetna om att en förändring är på gång rörande handläggande av asylärenden, vilket vi välkomnar, men det går uppenbarligen inte fort nog och även efter en förändring har dubbla roller. hyllade i en interpellationsdebatt "helhetsperspektiv". Han sade då att "möjligheten att i praktiken tillämpa ett helhetsperspektiv har successivt stärkts genom att har givits ansvar för en större del av asylprocessen och för samverkan med andra myndigheter". Men att blanda ihop olika roller på det sätt som sker, eller att använda den rådgivande rollens trovärdighet för att utföra en polisiär roll, är inte att tillämpa ett helhetsperspektiv, det är att lura människor, att göra dem rädda, osäkra och misstänksamma. väckte tanken på att klyva för att säkerställa att de olika delarna kan arbeta med integritet och skapa ett förtroende hos sökande och allmänheten. Mot bakgrund av det ovan anförda vill jag fråga ministern: Hur tänker ministern arbeta för att förtroendet för inte skamfilas ytterligare genom fler affärer som denna? Hur ser ministern på möjligheterna att klyva för att undvika konflikter och förvirring runt verkets olika roller?
ip · GQ1034 · 2002-11-13 00:00:00 — Interpellation 2002/03:34 av () till statsrådet om åtgärder för att behålla och nyrekrytera personliga assistenter Assistansreformen infördes med i regeringsställning. Reformen innebär stöd och service till vissa funktionshindrade, utifrån den enskildes behov. Reformen har inneburit en ökad frihet och en större möjlighet till ett självständigt, tryggare liv för en funktionshindrad @ han eller hon har fått ökad makt över sitt liv. Livskvaliteten har därmed ökat på ett mycket positivt sätt. Efter mycket diskussion och utredande har lagstiftningen, till slut, ändrats så att personer får behålla sin assistans även efter 65-årsdagen. Assistansreformen har även inneburit ökad trygghet och avlastning för de anhöriga. Jag och värnar assistansreformen och har såväl tidigare som föreslagit utvidgningar av reformen. Arbetet som personlig assistent är svårt och utsatt. Det är hög omsättning och behovet av åtgärder för att behålla och nyrekrytera personliga assistenter är stort. Detta bekräftades återigen vid den debatt som Intressegruppen för Assistansberättigade (IfA) inbjöd till. Assistansersättningens storlek diskuterades och krav på höjning restes. Personliga assistenternas dåliga löne- och arbetsvillkor och behov av utbildning och kunskapsutveckling påtalades. Förslag om uppsägningslön i samband med brukares dödsfall framfördes. Likaså problemen med att det inte utgår någon ersättning för den tid som brukaren vårdas på institution, vilket skapar otrygghet hos såväl brukare som assistenter. En arbetsgrupp har, på regeringens uppdrag, arbetat och presenterat en lång rad förslag för att underlätta rekryteringen av personliga assistenter (2001:72). Förslagen överlämnades till regeringen . Även () har lämnat konkreta förslag på åtgärder för att förbättra situationen för personliga assistenter. RFV har även föreslagit en höjning av schablonersättningen. Jag kan inte av budgetpropositionen, eller på annat sätt, finna att några förslag är på gång, utifrån arbetsgruppens rapport. Det är i så fall mycket olyckligt. Bristen på personliga assistenter kan i praktiken bli ett direkt hot mot den viktiga assistansreformen. Jag vill ställa följande frågor till ansvarigt statsråd: 1.Hur avser statsrådet att ytterligare utveckla assistansreformen ? 2.Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att klara rekryteringsbehovet av personliga assistenter ?