ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
ip · GP10191 · 2002-01-22 00:00:00 — Interpellation 2001/02:191 av () till miljöminister om samordnad utbyggnad av mobilmaster Regeringen gav fyra operatörer tillstånd att bygga tredje generationens mobiltelefoninät. Tillstånden är gratis men kräver i gengäld att nätet ska täcka mer än 99,av befolkningen inom högst . Däremot har vikten av samordning och miljökonsekvenser, både vad gäller landskapsbild och kulturmiljö, inte poängterats vid fördelningen av licenser. De nya näten kan komma att kräva ca 60000 nya antenner/basstationer för att uppnå full täckning. Om operatörerna däremot samordnar sina insatser kan antalet , enligt , minskas till 10000 i hela landet. Det är dock tveksamt om någon sådan vilja finns hos operatörerna. Möjligheten att från statens sida kräva samordning gick synbarligen om intet genom de begränsade villkor som uppställdes vid upphandlingen av licenserna. Utan andra krav än på täckningsgrad och byggtid står också kommunerna svaga att i samband med bygglovsprövningen kräva samordning och hänsynstagande till natur- och kulturvärden. Operatörerna kan i en eventuell prövning av beslut i byggnadsnämnd, med hänvisning till de åtaganden som gjorts vad gäller täckningsgrad och utbyggnadstakt, hävda att reduktionen av antalet är av underordnad betydelse. Inte bara natur- och kulturvärden hotas av en mycket kraftig utbyggnad av mobilmaster. Vi vet ännu för lite om konsekvenserna på människors hälsa av strålningen från mobiltelefonimaster. Forskningen på området är ung och det är därför av vikt att antenner och placeras så att de boendes oro för strålning begränsas. På regeringens uppdrag har belyst den inverkan en utbyggnad kan få för främst natur- och kulturvärden. Det centrala budskapet i är att operatörerna så långt som möjligt bör samordna sin radioplanering och samnyttja telemasterna. svarade miljöministern på min fråga i om mobilmasternas miljöpåverkan genom att påpeka att ytterligare åtgärder med anledning av skulle övervägas. En sådan samverkan som efterlyser har vi dock i praktiken sett mycket lite av. Förutsättningar för kommuner och för att vara pådrivande i samordningen saknas . Miljöministern påpekade vidare i sitt frågesvar att regeringen övervägde att se över Post- och ansvar avseende den elektromagnetiska strålningen från trådlös kommunikation. Det finns , efter ett drygt halvår, skäl att följa upp miljöministerns svar. Vad avser miljöministern göra för att understödja och påskynda en samordning av operatörernas utbyggnad av tredje generationens mobilmaster? Vad avser ministern göra för att stärka statens ansvar genom för frågor avseende elektromagnetisk strålning som har sitt ursprung i trådlös kommunikation?
ip · GP10192 · 2002-01-22 00:00:00 — Interpellation 2001/02:192 av Per () till näringsminister om tågtrafiken mellan och pendlar tusentals personer mellan och . Enligt SJ:s egna beräkningar trafikeras sträckan av över 10000 resenärer och en försening i morgontrafiken drabbar mer än 3000 personer. Vi som pendlar är beroende av det statliga järnvägsföretaget . Under jul och nyår i det närmaste lamslogs tågtrafiken, såväl mellan och som i hela landet, av ofantliga förseningar och inställda avgångar. Enligt SJ rådde normalläge i tågtrafiken fram till . Därefter inträffade det "tågkaos" som rådde närmast oavbrutet fram till . Under den tiden drabbades tiotusentals pendlare och andra resenärer. Klagomålen var många. T.ex. upplevde pendlarna att det var mycket svårt att få information från SJ, både via deras hemsida och telefon, om vilka tåg som var inställda och försenade. Inställda tågavgångar meddelades ofta mycket sent och efter att passagerarna fått vänta , ibland timtals, på tåget. De tåg som avgick var fullpackade. Med anledning av tågkaoset har det framkommit att näringsministern samlat berörda parter till ett samtal och att SJ ska återkomma med förslag till förbättringar. Bl.a. har en resegaranti som lovar pengarna tillbaka vid inställd eller försenad avgång diskuterats, något som tillämpas av det privata . Frågan är om det här räcker. Med tanke på vårt lands nordliga breddgrader är det inte helt osannolikt att liknande väderförhållanden uppträder igen. Finns det då någon egentlig beredskap från SJ:s sida, eller är det som många resenärer känner att det stora, statliga bolaget struntar i sina passagerare, behagligt befriade från konkurrens som de är? Vilka konkreta åtgärder avser näringsministern vidta för att tillse att ett dylikt tågkaos inte framgent kommer att drabba tågresenärerna mellan och ?
ip · GP10194 · 2002-01-23 00:00:00 — Interpellation 2001/02:194 av () till statsrådet om strandskydd och regional utveckling I finns stränder vid sjöar, vattendrag, kust och runt öar. Strandremsorna är emellertid ojämnt fördelade per invånare inom olika delar av landet. Medan innevånarna i endast har några få meter strand per invånare tillgänglig från landsidan, har invånarna i kommun strand var. Dagens strandskydd som innebär ett generellt byggförbud inåt land och lika långt ut i vattnet, med möjlighet för att utöka förbudet , är en begränsande faktor för målet att uppnå en hållbar regional utveckling. Det är inte heller rimligt att orter med lågt bebyggelsetryck och många, långa sträckor av obebyggda stränder ska ha samma restriktioner som redan tättbebyggda regioner. Det är därför inte bra med ett generellt byggförbud för lokala verksamheter och åretruntbostäder i strandnära lägen. Boendemiljön är en viktig faktor för inflyttning till glesbygdskommunerna. En utveckling av turismen gynnas också av att strandnära lägen och vattenområden kan tas i anspråk. Strandskyddet måste därför nyanseras. Regeringen har gett i uppdrag att utreda strandskyddsbestämmelserna och föreslå lättnader på vissa håll. Det är viktigt att eventuella förändringar i lagstiftningen inte enbart utgår från hänsyn till bevarande av orörd natur, utan även tar hänsyn till regional utveckling. Eftersom strandskyddet allmänt anses vara ett hinder för regional utveckling är det dessutom viktigt att förändringar snabbt kan genomföras. På vilket sätt avser statsrådet arbeta för att förändrade strandskyddsbestämmelser säkerställer att de regionala utvecklingsmöjligheterna tas till vara?
ip · GP10195 · 2002-01-23 00:00:00 — Interpellation 2001/02:195 av () till statsminister om skolans långsiktiga finansiering Under en följd av år har vi kunnat följa hur regeringen på olika sätt försökt trygga skolans långsiktiga finansiering. Det har skett genom öronmärkta statsbidrag till kommunerna de s.k. Perssonpengarna som med förbehållet att de skulle reserveras för insatser inom vård, skola och omsorg. Därefter följde förslaget om de Wärnerssonpengarna som går till kommunerna med förbehållet att de ska användas för fler vuxna i skolan. Finansminister utlovade dessutom sänkta arbetsgivaravgifter till kommuner och landsting vid den socialdemokratiska partikongressen 2002. Att de ekonomiska förutsättningarna varierar mellan kommunerna är uppenbart. Det är också uppenbart att kommunerna i sina budgetar behandlar skolan på olika sätt beroende på ekonomisk situation, politisk prioritering och förmåga. Talet om likvärdiga villkor för att bedriva undervisning framstår alltmer som en chimär. Uppenbarligen är regeringen medveten om förhållandena eftersom de konstruerat förslagen så att det inte ska ge utrymme för kommunerna att göra andra bedömningar. Det är enligt min mening nödvändigt med genomgripande förändringar när det gäller att trygga skolans långsiktiga finansiering. har under en följd av år drivit frågan att staten ska överta finansieringen av skolan från kommunerna. I förslaget om en nationell skolpeng poängteras att skolan är av strategisk betydelse för vår utveckling både som individer och som nation. På grund av skolans betydelse och att det är som sätter mål och fastställer regler, med allt vad det inneburit av detaljstyrning, är det enligt vår mening nödvändigt att staten tar ansvaret för finansieringen. Med anledning av att det inte finns någon skolminister som svarar på interpellationer ställer jag den därför till statsministern. Avser statsministern ta något initiativ när det gäller översyn av skolans långsiktiga finansiering och när kan ett sådant förslag föreläggas ?
ip · GP10196 · 2002-01-23 00:00:00 — Interpellation 2001/02:196 av () till statsminister om fler betygssteg Alla elever har förutsättningar för en positiv kunskapsutveckling över grundskolenivå. Denna övertygelse, liksom bestämda mål för utbildningen, måste vara grunden för förändringsarbetet för en bättre gymnasieskola. Vi förväntar oss att gymnasiet ska ställa höga, men också individanpassade kunskapskrav på eleverna. En gymnasieskola som bygger på väldefinierade förkunskapskrav, och höga ambitioner om målen, kan utveckla verksamheten så att var och en ges förutsättningar för framgångsrika studier. Betyg är ett utmärkt, om än inte tillräckligt, medel för att uppnå en tydlig koppling mellan gjorda insatser och uppnådda resultat. Däremot är det många elever som är rörande överens om att antal betygssteg måste utökas. De fyra steg som används är otillräckliga för att spegla elevernas kunskaper och resultat på ett tillfredsställande sätt. Dessutom måste betygskriterierna förbättras och förtydligas. Den kommitté som har regeringens uppdrag att se över gymnasieskolan ska också se över betygssystemet. Då de ska göra det med "bibehållande av antal betygssteg", kan jag inte se att de ska försöka finna en lösning om fler steg på betygen @ som så många efterfrågar. har den sittande gymnasiekommittén fått ett förlängt förordnande, och skulle kunna se över betygssystemet även när det gäller antal steg. Mot bakgrund av ovanstående vill jag fråga statsministern följande: Är statsministern beredd att verka för att införa fler steg i betygssystemet?
ip · GP10197 · 2002-01-24 00:00:00 — Interpellation 2001/02:197 av () till statsminister om skriftliga omdömen Skolan är en viktig del av det livslånga lärandet. Nyfikenheten och lusten att lära finns i stort sett hos varje elev som börjar i skolan. Engagemanget för det egna barnet, och viljan att hon eller han ska lyckas är stor hos föräldrarna. Alla vill vi att delaktigheten mellan skola, elev och förälder ska bibehållas hela skoltiden ut. Betyg ges först till elever i åttonde klass. Barnen har då kvar i . Även om betyget inte ensamt är det som meddelas hur eleverna tillgodogjort sig kunskaper eller gjorda arbetsinsatser, så är det en viktig del. När så många elever lämnar utan fullständiga betyg, kommer det önskemål och krav på att få betyg mycket tidigare än . På sina håll får elever, redan från första början ett skriftligt omdöme. Detta är något som alla föräldrar kan be om, men det görs inte medvetet från skolorna. T.o.m. kommuner som infört skriftliga omdömen, har tidigare motverkats av såväl skolministern som . Efter ett domstolsutslag kan nu dessa ges. Många föräldrar har uppskattat att ha denna information, som i skriftlig form blir mer tydlig för varje enskild elev. Likaså har elever och lärare kunnat arbeta målinriktat och individuellt, t.o.m. att skriftliga omdömen har underlättat tydligheten, målinriktningen relaterat till målen. Skolministern har, vad jag förstått, en uppfattning att det är viktigt att få information . Mot bakgrund av ovanstående vill jag fråga statsministern följande: Kommer statsministern att ta initiativ till att alla grundskoleelever får skriftliga omdömen tidigt i skolgången, och om det enligt statsministern är viktigt med information , hur ska de se ut?
ip · GP10198 · 2002-01-24 00:00:00 — Interpellation 2001/02:198 av () till statsminister om viktningar av betyg I min vision om framtidens gymnasieskola ges den enskilde eleven större ansvar och inflytande över sina studier. Möjlighet att påverka sin egen utbildning, arbetets uppläggning och takten är viktig för motivationen och en förberedelse för vuxenlivet. I den tydliga koppling som betygen ger mellan uppnådda resultat och gjorda insatser ligger också förståelsen för att enskilda elever under gymnasietidens gång har olika faser av intresse och engagemang för skolans arbete. Det finns en diskussion om betygen ska vara kursbetyg eller ämnesbetyg. För att den enskilde eleven är det viktigt att kunna belönas när ansträngning sker, i synnerhet om en period av mindre läslust övergått till ett nytt försök att "ta igen". Inte minst viktigt kan detta vara om intresse för att studera vidare infinnes, men betygen kan vara för låga för det. är det möjligt att tentera upp sina betyg, om man erhållit IG, men inte om man erhållit betget G eller högre under pågående gymnasiestudier. Det finns en tendens att gymnasieelever väljer bort ämnen som språk, exempelvis tyska A@B-kurser, och i stället läser filmkunskap. Elever väljer alltså bort ett ämne som kräver mer, för att få ett högre betyg @ som kan behövas till vidare antagning till högskola eller universitet. Dessutom har olika ämnen olika kunskapsförberedande betydelser i vidarestudier. Däremot räknas betyget i alla ämnen lika. Behovet av en viktning av betyg finns. Likaså är det alltför många som efter avslutade gymnasieprogram läser upp betygen på komvux. Det är bra att kunna läsa i kapp i ett senare tillfälle i livet, men för dessa elever är det en försening av en möjlighet som borde ha givits redan under pågående gymnasietid. Mot bakgrund av ovanstående vill jag fråga statsministern följande: 1.Avser statsministern medverka till att alla elever, som vill, ska ges möjlighet att kunna tentera upp sina betyg de går på gymnasiet? 2.Är statsministern beredd att föreslå införandet av viktade betyg och att högskolor och universitet i högre utsträckning själva ska ges rätten att avgöra på vilka kriterier en student ska antas?
ip · GP10199 · 2002-01-24 00:00:00 — Interpellation 2001/02:199 av () till justitieminister om ersättning till i ställde jag en skriftlig fråga till justitieministern angående ekonomisk kompensation till i för de merkostnader som uppstod i samband med regeringens i . Regeringen var värd för detta möte och jag finner det logiskt att regeringen därmed är betalningsansvarig för alla uppkomna kostnader i samband med ovan nämnda möte. I svaret på frågan framgår dock inte om justitieministern instämmer i denna åsikt, och jag skulle vilja ha svar på den frågan. Det kan väl inte vara så att kostnader för så stora möten som detta ska ensamt bäras av invånarna på den aktuella orten. i gavs av regeringen i uppdrag att garantera säkerhet och trygghet kring regeringskonferensen som hölls i . När uppdraget till myndigheten gavs måste väl regeringen därmed också förpliktat sig att också stå för de kostnader som antogs uppkomma i samband med fullgörandet av uppgiften. Enligt uppgift kan inte besked om kompensation meddelas förrän . Detta är inte acceptabelt. Oavsett vilket besked som kommer, påverkar det polismyndighetens verksamhet . Den onödiga ovisshet som regeringen försätter myndigheten i, medför att viktiga polisiära åtaganden riskeras. Redan med de anslag polismyndigheten blivit tilldelad klarar den inte av att leva upp till de krav som invånarna har rätt att ställa på trygghet och säkerhet i vardagen. Trots en mycket snäv budget har man redan i verksamhetsplanerna för året lyckats omfördela så att angelägna satsningar kan göras. Man vill öka den synliga polisiära närvaron ute på gator och torg, man vill satsa på snabbare lagföring än vad som är möjligt och man vill förbättra bemötandet av brottsoffren. Förutom dessa viktiga prioriteringar är man i färd med att ta krafttag mot det grasserande missbruket av knark bland unga. Ett problem som tyvärr nu är etablerat i alla delar av . Utan kompensation kommer stora delar av dessa viktiga satsningar att utebli. Anledningen är att är mycket pengar för i . Det motsvarar av deras budget. Om regeringen har för avsikt att kompensera polismyndigheten är det viktigt med ett besked om detta möjligt. Annars riskerar satsningarna att försenas rejält, eller i värsta fall omintetgöras. Mot bakgrund av ovanstående vill jag fråga statsrådet följande: Avser statsrådet tillse att i ersätts för de kostnader som uppstod i samband med i ?
ip · GP10200 · 2002-01-24 00:00:00 — Interpellation 2001/02:200 av () till statsrådet om hedersmord Återigen har vi upplevt hur ett s.k. "hedersmord" med anknytning till vårt land har drabbat en ung kvinna. Händelsen är i sig förfärande, men kanske än mera skrämmande är att se hur unga män sitter framför TV-kameran och i princip försvarar det som skett. I samband med den avskyvärda massvåldtäkten i en Stockholmsförort kunde vi också se hur unga män i en TV-intervju förklarade "De gjorde inget fel. Hon fick vad hon förtjänade." De orden ringer ännu i mina öron. Av det nu framförda framgår att detta inte bara rör sig om en generationsfråga utan att denna kvinnonegativa inställning lever och utvecklas i den yngre generation av invandrare från vissa delar av världen som bor i vårt land. Jag har tidigare frågat två invandrarministrar om informationen till dem som kommer till om vad som väntar dem här, vilka lagar som gäller etc. De har båda ansett att informationen varit tillräcklig, trots att mycket visar att den är otillfredsställande, för att inte säga obefintlig i många fall. Med anledning av ovanstående vill jag ställa följande fråga till integrationsministern: Vilka åtgärder är statsrådet beredd att vidta med avseende på information, attitydinlärning m.m. för att såväl förhindra mord som andra kränkningar av kvinnor i ?
ip · GP10202 · 2002-01-24 00:00:00 — Interpellation 2001/02:202 av () till statsminister om forskningsbaserade åtgärdsprogram mot mobbning För många barn var jullovet en andhämtningspaus från utsatthet och mobbning. Stressade och oroliga går tusentals barn till skolan med vetskapen om att händer inget , så händer det . Utsattheten leder till en ensamhet som inte kan förstås av omgivningen. är en mardröm som man bara vill ska ta slut. Mobbningsfrågan handlar om barns grundläggande rättigheter. Rätten att få vara sig själv. Rätten att få respekt för sin person och sina känslor. Det handlar om individens rätt att välja sin väg i livet, sitt sätt att vara och sitt sätt att tänka. Det är fråga om barns rätt att vara i fred. Mobbning handlar inte om att barn ibland gruffar eller retar varandra. Det rör sig om att barn regelbundet får lära sig att de inte duger, inte hör hemma i gemenskapen och att de saknar värde. Det handlar om kränkningar, om att barn löpande misshandlas fysiskt eller psykiskt. Tusentals barn lider i onödan, eftersom forskningen visar att det går att förebygga och hindra mobbning. Vetskapen om att det finns vägar att halvera mobbningen @ men som inte används @ gör politiken delansvarig när barn far illa. En lärdom av forskningen är att insatser måste ske på både skol- och individnivå. Med andra ord är både skolans klimat och individers beteende viktiga och möjliga att påverka genom strukturerat arbete. Skolan borde arbeta med forskningsbaserade, systematiska åtgärdsprogram, som ger bevisad effekt mot mobbningen. Det mest kända forskningsbaserade åtgärdsprogrammet har tagits fram av professor . En minskning av mobbningen med hälften är genom detta program möjlig . Det skulle innebära att 75000 barn @ om både offer för och förövare av mobbning inräknas @ skulle kunna befrias från mobbning. I ska skolorna ges kunskap om detta forskningsbaserade åtgärdsprogram mot mobbning. Liknande initiativ från den har dock saknats. Regeringen bör inleda arbetet för att se till att kunskapen om och användningen av forskningsbaserade åtgärdsprogram sprids också till alla skolor. bör ges i uppgift att forskningsmässigt låta utvärdera och kvalitetscertifiera arbetsmetoder mot mobbning. På så sätt skapas en dynamisk utveckling av arbetsmetoder och skolan får flera program att välja mellan. Föräldrar borde dock kunna kräva att alla skolor arbetar med ett bevisat effektivt forskningsbaserat åtgärdsprogram. Eftersom landet saknar skolminister som svarar på interpellationer ställer jag den därför till statsministern: Är statsministern beredd att låta genomföra en massiv utbildningssatsning så att kunskapen om forskningsbaserade åtgärdsprogram mot mobbning sprids till landets alla skolor? Är statsminister beredd att ge i uppdrag att forskningsmässigt låta utvärdera och kvalitetscertifiera åtgärdsprogram mot mobbning?
ip · GP10203 · 2002-01-24 00:00:00 — Interpellation 2001/02:203 av () till statsminister om finns , ens till namnet. heter det Resurscenter Syn, . antogs de sista eleverna till specialskolan . Hädanefter kommer behövande blinda och synskadade barn med multifunktionshinder att vara hänvisade till sina hemkommuner, också om alla alternativ där redan prövats. Ingenting tyder på att kommunerna sedan beslutet att stänga fattades har blivit bättre på att erbjuda undervisning för barn med svåra multifunktionshinder och att behovet av specialskolor därmed skulle ha bortfallit. De flesta kommuner kommer få problem att bygga upp en erforderlig kompetensnivå och svårt att bära kostnadsansvaret för barn med multifunktionshinder, vars behov kan kosta . Häpnadsväckande nog gjordes ingen ekonomisk analys @ vare sig i , i propositionen eller av utbildningsutskottet @ av kommunernas möjligheter att ge blinda eller synskadade barn med multifunktionshinder en fullgod utbildning, innan beslutet att stänga fattades. Varje kommun kan knappast förväntas nå den nivå på specialpedagogik som en nationell specialskola, med fokuserade resurser kan. Det är därtill brist på lärare med den specialkunskap som krävs för de barn som går på . I nedläggningsdebatten menade skolministern att söktrycket till var lågt. bidrog debatten till att göra känd och till att dramatiskt många fler elever har sökt sig till . De får dock fortsättningsvis inte komma in. Skolministern har stängt dörren till specialskolan. Elever ska bara få komma till det kvarvarande resurscentrumet för besök på @ som det heter @ "visstid". Vad detta med "visstid" innebär råder det alltjämt oklarhet om. Det har inte klarats ut hur ska klara ekonomin när nu intagningen av elever till specialskolan stoppats, men verksamheten ska drivas vidare för kvarvarande elever i takt med vikande elevantal. Inga löften har getts. Beslutet att avveckla specialskolan fasta skoldel måste rivas upp. Ju förr desto bättre. Eftersom landet saknar skolminister som svarar på interpellationer ställer jag den därför till statsministern. Avser statsministern förändra regeringens politik så att barn med funktionshinder ska ha rätt att välja skola? Är statsministern beredd att riva upp beslutet att stänga på grund av det ökade söktrycket? Avser statsministern ändra regeringens politik som innebär att barn med funktionshinder inte bara har en rätt att gå integrerade i den kommunala skolan, utan också har en skyldighet att mot sin vilja göra det? Vilka initiativ ämnar statsministern vidta för att samtliga kommuner i landet ska nå samma högtstående kompetens i undervisning av blinda barn med multifunktionshinder som ? När avser statsministern klara ut vad begreppet "visstid" innebär för barns vistelse vid resurscentret i ? Hur avser statsministern tillse att ska klara ekonomin när elevantalet successivt minskar på grund av det påtvingade intagningsstoppet? Vilka bedömningar har statsministern gjort vad gäller kommunernas förmåga att finansiera skolan för barnen med de mest komplicerade funktionshindren?