ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
ip · GP10465 · 2002-04-26 00:00:00 — Interpellation 2001/02:465 av Per () till näringsminister om företagsklimatet , viktigaste företag, har problem. flyttar många företag utomlands och antalet sjukskrivna och förtidspensionerade är rekordhögt. Dessutom saknar var fjärde svensk i arbetsför ålder ett arbete. I ett läge som detta är nyföretagandet viktigare . Enligt det europeiska patentkontoret (EPO) är svenskarna bland de mest uppfinningsrika i , räknat efter antalet ansökningar om nya patent i relation till befolkningsstorleken. Idéer och patentansökningar leder ofta till att företag startas. I sker det dock i mindre utsträckning. I stället har relativt få företag och någon större ökning tycks inte vara aktuell. Tvärtom, såväl antalet nyregistrerade företag som antalet företagare minskar från en redan låg nivå. Det är nu 16000 färre företagare i än då Socialdemokraterna tog över makten . registrerades 48932 företag i , vilket är 16,färre än 2000. Siffrorna är de lägsta i mätningarnas historia. Samtliga svenska län visar på minskningar, och fallet är djupare än under förra lågkonjunkturen . Den mest kända internationella studien av nyföretagandet, Global Entrepreneurship Monitor (GEM), visar att kommer på en mindre hedrande 24:e plats av 29 undersökta länder vad avser andel av befolkningen som är engagerad i aktiviteter kring företagande. Övriga nordiska länder har långt bättre placeringar. Av 100 svenska invånare håller 6,7 personer på att starta eget eller har gjort det. Snittet i undersökningen är . Vidare visar en Temoundersökning som presenterades för en månad sedan, att tilltron till företagarklimatet blir sämre, både bland svenskar i allmänhet och bland egenföretagare. av medborgarna tycker att företagarklimatet är bra. Det är den lägsta siffran sedan mätningarna startade . Även bland egenföretagarna sjunker andelen som tycker att företagarklimatet är gynnsamt @ från till 2002. Allt detta tyder på att uppfinnarna och idéerna stöter på hinder någonstans på vägen. Idéerna finns, men de leder i alltför ringa utsträckning till att nya företag startas. Därmed går miste om det välstånd, de arbetstillfällen och de inkomster som fler företag skulle kunna skapa. Med anledning av ovanstående vill jag fråga näringsministern: Vad avser statsrådet att göra för att förbättra det svenska företagsklimatet?
ip · GP10467 · 2002-04-26 00:00:00 — Interpellation 2001/02:467 av () till näringsminister om miljöbelastande drivmedel I budgetpropositionen för (prop. 2001/02:1 finansplanen s. 201) redovisas att regeringen ser det som angeläget att stimulera fortsatt introduktion av alternativa drivmedel. Vidare presenterar regeringen en strategi för skattenedsättning i fråga om sådana drivmedel. Sedan inträdet i EU beskattas alternativa drivmedel i i enlighet med det s.k. mineraloljedirektivet (direktiv /81/EEG). Med dagens skattebestämmelser tas full energi- och koldioxidskatt ut även för alternativa drivmedel, såvida inte undantag avseende pilotprojekt kan tillämpas. Strategin innefattar att skattelättnader ges i form av dels en energi- och koldioxidskattebefrielse för pilotprojektdispenser i enskilda fall, dels en generell koldioxidskattebefrielse för koldioxidneutrala drivmedel med stöd av ett s.k. 8.4-beslut (se ytterligare information om harmonisering av strukturerna för punktskatter på mineraloljor i avsnittet om EU). En ekonomisk ram för skattestrategin har lagts fast. För pilotprojekt avsätts per kalenderår. Intäktsbortfallet för en generell koldioxidskattebefrielse för koldioxidneutrala drivmedel beräknas till ca . Strategin ska följas upp och utvärderas. På kort sikt kommer 750 miljoner för koldioxidskattebefrielse att vara mer än den summa som behövs. Det tar tid att komma i gång med nya fabriker och ny produktion. Däremot är 150 miljoner för pilotprojekt en otillräcklig summa som knappast medger några nya dispenser. Avser ministern att hantera ovan nämnda medel med flexibilitet så att nya pilotprojekt kan medges? Hur avser ministern att gå vidare med arbetet med att ändra reglerna för pilotprojektdispenser? Avser ministern se på energi och drivmedel i ett sammantaget perspektiv för att få bästa möjliga resursanvändning?
ip · GP10469 · 2002-04-26 00:00:00 — Interpellation 2001/02:469 av () till näringsminister om sociala arbetskooperativ Ett socialt arbetskooperativ är en viktig metod i en rehabiliteringsprocess. Medlemmarna i de sociala arbetskooperativen är oftast de som står längst ifrån arbetsmarknaden, som man inte intresserar sig för, eller som hamnar mellan stolarna hos olika offentliga aktörer. De hamnar i en rundgång eller får inte plats någonstans därför att de är gränsfall i förhållande till lagar och bestämmelser. är ofta inte heller något alternativ för dessa människor. Man anses inte stå till arbetsmarknadens förfogande och är därmed inte aktuell för AMI:s insatser eller anses t.o.m. inte vara rehabiliteringsbar. Någon exakt definition av vad ett sådant här arbetskooperativ är finns inte. Men det fungerar som en egen juridisk person, det är en demokratiskt styrd ekonomisk förening och det erhåller någon form av ekonomiskt stöd från offentlig sektor. Människor, som arbetar i kooperativet står utanför den ordinarie arbetsmarknaden, de måste vara i majoritet i föreningen och i mindre eller högre grad producera varor eller tjänster på en marknad. Vad ska då de här kooperatörerna leva på? Alla vill ju ha lön för det arbete man utför och den tid man lägger ned. Många av dessa människor kan inte arbeta heltid och när de arbetar är det med reducerad arbetskapacitet. Naturligt vore då att ersätta kooperativet med ett lönebidrag för arbetad tid. Men detta innebär problem. Ofta finns det inte pengar till lönebidrag, även när alla parter tycker att det är en lämplig åtgärd. kan tycka att personen inte står tillräckligt mycket till arbetsmarknadens förfogande, för att rekommenderas till en arbetsmarknadsåtgärd. Tillgång till lönebidragen varierar och den ersättningsnivån ska kontinuerligt sänkas till noll. Det som är viktigt är att kunna påbörja ett arbete, även om arbetsförmågan är liten i början. Sjukbidragen blir oftast då en försörjningskälla, men det är olämpligt att ha ersättning från socialförsäkringssystemet, när det handlar om arbete. Att kunna få lön för sitt arbete betyder mycket pedagogiskt och stärker självförtroendet. Ett statligt kooperatörsbidrag efter hur många som arbetar skulle kunna utgå, med hänsyn tagen till den tid man arbetar. Det kan vara kvarts-, halv- eller trekvartstid och heltid. Kooperatörsbidraget skulle kunna ligga på samma nivå som lönebidrag på heltid. Så länge som kooperatören arbetar i kooperativet ska bidraget ligga fast, och kunna ändras om arbetstiden ändras. I flera länder i finns positiv särlagsstiftning om sociala arbetskooperativ, vilket kan verka som förebild för . Sociala arbetskooperativ kan också fungera för andra grupper utanför den ordinarie arbetsmarknaden. Med hänvisning till det anförda vill jag ställa följande frågor till statsrådet: Avser statsrådet verka för att någon sorts kooperatörsbidrag för människor som står mycket långt från arbetsmarknaden tas fram? Kommer statsrådet på andra sätt att stödja de sociala arbetskooperativen, och i sådana fall, på vilket sätt?
ip · GP10470 · 2002-04-26 00:00:00 — Interpellation 2001/02:470 av () till näringsminister om arbetsmarknadspolitiken Tidningen räknade ut kostnaden för varje lyckad arbetsförmedling genom statliga arbetsförmedlingen. Den blev 526000kr. av de registrerade arbetslösa som fick jobb fick det genom arbetsförmedlingen. Slår man ut statens kostnader för arbetsmarknadspolitiken på dem blir summan per individ högre än de allra flesta löntagares årsinkomst, t.o.m. om man räknar med sociala avgifter. När staten ska fixa jobb blir det dyrare än hos något rekryteringsföretag. Inte ens de exklusivaste chefsrekryteringsföretagen brukar kunna komma upp i sådana summor. Men de skiljer sig från AMS genom att ta betalt bara för lyckade rekryteringar. Även i finns erfarenhet av att deras motsvarighet till AMS inte förmår att förmedla jobb. Tidningen skriver i sitt aprilnummer att myndigheten misstänks för att ha friserat sina siffror. Den tyska myndigheten förmedlar inte varannan arbetslös, som påstått utan bara var femte. Den förmedlingsprocent som orsakat skandal i är fortfarande högre än de som den svenska arbetsförmedlingen lyckas åstadkomma. Den socialdemokratiska regeringen i har mot bakgrund av förmedlingsmisslyckandena lämnat fältet fritt för privata arbetsförmedlingar. Arbetslösa förses med en check som berättigar till tjänster från privata arbetsförmedlare på (knappt 15000kr). lyckades de privata arbetsförmedlarna skaffa 130000 tyskar jobb, enligt tidningen . Regeringen i förmår således att ompröva sin arbetsmarknadspolitik mot bakgrund av att den traditionella socialdemokratiska politiken misslyckats. Med tanke på att situationen i , inte minst vad gäller arbetsförmedling, är än mer illavarslande, framstår behovet av en regering förmögen till nytänkande på detta område som önskvärt. Vad avser näringsministern att vidta för åtgärder för att förbättra arbetsförmedlingen och arbetsmarknadspolitiken?
ip · GP10472 · 2002-04-26 00:00:00 — Interpellation 2001/02:472 av () till näringsminister om regelkrångel Reglernas mängd och komplexitet @ samt myndigheternas sätt att tillämpa dem @ påverkar möjligheten att starta företag, utveckla produkter och reagera på marknadsförändringar. Det är därför viktigt med färre, enklare och stabilare regler. Regeringens låga prioritering av regelförenklingsarbetet visar sig på flera sätt. är två tredjedelar av förslagen i Småföretagsdelegationens slutbetänkande inte genomförda. Då omfattar ändå delegationens förslag en mycket liten del av den totala regelbördan. som den s.k. Simplexgruppen ständigt har motarbetats och nedprioriterats. En svensk företagare behöver hålla reda på ungefär 4000 olika regler, som tillsammans fyller omkring 20000 sidor. Lagarna och förordningarna har dessutom en tillväxttakt på 5@6% . Kostnaden att följa reglerna beräknas uppgå till av BNP. De små företagen drabbas hårdast av regelkrånglet. För företag med färre än 20 anställda uppgår kostnaderna för att administrera myndigheternas regelverk till 30000kr per anställd och år, enligt en OECD-studie. Den socialdemokratiska rapporten (s)måföretagspolitik visar att inte mycket gjorts inom regelförenklingsområdet under den nuvarande mandatperioden och att regeringens intresse för området är obefintligt. Rapporten visar att 17 av Småföretagsdelegationens förslag, dvs. , definieras av regeringen som "ej prioriterade". Detta är märkligt, inte minst med tanke på att förslagen prioriterades av företagarna i, och det socialdemokratiska kommunalråd som ledde, Småföretagsdelegationen. Med anledning av ovanstående vill jag fråga ministern: 1.Vad avser statsrådet att göra för att öka intresset för regelförenkling inom ? 2.Vad avser statsrådet att göra för att minska regelkrånglet och göra den svenska regelfloran mer småföretagarvänlig?
ip · GP10473 · 2002-04-26 00:00:00 — Interpellation 2001/02:473 av () till näringsminister om rättssäkerheten inom skatteområdet Inom skatteområdet finns en rad problem som skapar rättsosäkerhet för småföretagen. Småföretagarna upplever skattesystemet som krångligt och svårt att överblicka. Dessutom anser upp till hälften av småföretagarna att de inte blir likabehandlade och att det är svårt att få rättelse när man blivit felaktigt behandlad av en myndighet. Att skattemyndigheter och kommunala parkeringsbolag öppet deklarerar att man kalkylerar med straffavgifter som intäktskälla i sina budgetar förbättrar inte saken. Det krävs krafttag för att återställa rättssäkerheten. Småföretagare som anstränger sig att göra rätt för sig, som betalar skatt och följer reglerna, ska mötas av god service och en tillmötesgående attityd från myndigheterna. Fogdementalitet gentemot småföretagare hör inte hemma i ett samhälle som vill uppmuntra entreprenörskap och företagande. Inom skatteområdet finns en rad problem som skapar rättsosäkerhet för småföretagen. I dagens administrativa sanktionssystem med skattetillägg och sanktionsavgifter fungerar skattemyndigheten som beslutande instans. Då skattemyndigheten hittar oriktiga uppgifter påförs skattetillägg på företagaren förutom upptaxeringen och detta utan att skattemyndigheten behöver visa på något som helst uppsåt hos företagaren. Detta är helt orimligt. I stället bör lagen ändras så att myndigheten ska tvingas visa att företagaren visat oaktsamhet eller haft uppsåt att lämna felaktiga uppgifter för att man ska kunna utdöma ett skattetillägg och upptaxering. Om en företagare vill överklaga ett beslut om skattetillägg från skattemyndigheten till domstol, tvingas företagaren ändå betala in tillägget och den upptaxerade summan innan den rättsliga prövningen ägt rum. Också detta förhållande strider mot ett rimligt rättsmedvetande. Vi vill att om en företagare väljer att överklaga ett beslut från skattemyndigheten ska inte ett eventuellt skattetillägg och upptaxering betalas in förrän dom avkunnats i sista rättsinstans. Systemet med överklagande till läns-, kammar- och Regeringsrätten är så krävande att ta sig igenom att den företagare som finner sig felaktigt behandlad tvingas avstå ett överklagande på grund av resursbrist vad gäller tid och pengar för att driva skattemål. Detta ökar ytterligare känslan av rättsosäkerhet hos småföretagaren. Vi föreslår att staten lämnar en tidsgaranti till företagen som innebär att det maximalt får ta 24 månader från skattemyndighetens besked om skattetillägg tills dom avkunnats i sista instans vid överklagande. Med anledning av ovanstående vill jag fråga ministern: Vad avser ministern att göra för att öka rättssäkerheten inom skatteområdet och göra skattelagstiftningen mer småföretagarvänlig?
ip · GP10474 · 2002-04-26 00:00:00 — Interpellation 2001/02:474 av () till näringsminister om resegarantin Enligt resegarantilagen är alla företag som arrangerar eller säljer någon form av paketresor skyldiga att lämna en resegaranti. Varje företags garantibelopp är individuellt och avgörs månad för månad av Kammarkollegiet. Minimibeloppet är för researrangörer, men många småföretagare har fått dispens och ställer lägre garantibelopp än så. I ett nytt lagförslag tas minimibeloppet bort. Där föreslås också att resegarantin utökas med att gälla även separata transport- och inkvarteringstjänster som liknar paketresor. Vidare föreslås att en konsument under vissa förhållanden ska kunna få ersättning ur resegarantin när han eller hon själv avbeställt resan. Många småföretagare i turistbranschen tycker att det nuvarande resegarantisystemet hämmar nyföretagande och gör semestrande i onödigt dyrt för konsumenterna. De har därför föreslagit en annan modell. Men modellen finns inte med i det nya lagförslaget. Med anledning av ovanstående vill jag fråga ministern följande: Vad avser ministern att göra för att lösa resegarantifrågan på ett sätt som inte hämmar svenskt småföretagande eller drabbar konsumenterna?
ip · GP10475 · 2002-04-26 00:00:00 — Interpellation 2001/02:475 av () till näringsminister om företagares villkor Företagsamhet är i ordets mest grundläggande mening helt avgörande för ett samhälles fortlevnad. Förmågan att omsätta goda idéer i konkret och konstruktiv handling kan inte lovordas nog mycket. Företagsamheten springer ur människans önskan att utveckla och förändra den värld som omger oss. Företagande, i meningen att starta och driva näringsverksamhet, utgår från det personliga initiativet. Ett gott klimat där enskilda människors idéer och kreativitet får möjlighet att blomma ut är av största vikt. Ett gott småföretagarklimat är inte bara av värde för de eldsjälar som gör verklighet av sina drömmar. Frukten av deras arbete är att nya jobb skapas och att skattemedel genereras till den gemensamt finansierade välfärd som vi alla håller högt. Pengar som vi använder till skola och utbildning för de unga, till vård och omsorg för de behövande, till vägar och järnvägar som ger oss frihet att resa, bara för att nämna några områden. krävs ett samlat grepp när det gäller villkoren för landets företagare. Med omsorg om små företagares villkor vill jag ställa följande frågor till statsrådet : Avser näringsministern att vidta några åtgärder för att minska regelkrånglet för småföretagare samt deras skyldighet vad avser uppgiftslämnade till myndigheter? Avser näringsministern att vidta några åtgärder för att myndigheter ska fungera serviceinriktat och ha en tidslimit för svar? Avser näringsministern att vidta några åtgärder för att förändra regelverk och skatt för att förenkla för generationsskiften i fåmansbolag? Avser näringsministern att avskaffa dubbelbeskattningen på aktier som gynnar utländska köpare framför svenska? Avser näringsministern att vidta några åtgärder för att öka möjligheten till riskkapitalavdrag? Avser näringsministern att vidta några åtgärder för att ge utsträckt tidsdräkt för provanställning? Avser näringsministern att vidta några åtgärder för att sänka arbetsgivaravgiften? Avser näringsministern att vidta några åtgärder för att momsinbetalning ska registreras den dag betalning sker? Avser näringsministern att vidta några åtgärder för att beviskraven på skattemyndigheten vid skattetillägg och upptaxering skärps och att låta betalning ske först vid fällande dom i sista instans? Avser näringsministern att vidta några åtgärder för att miljösanktionsavgifter ska vara proportionella och ta hänsyn till uppsåt och graden av miljöfara? Avser näringsministern att vidta några åtgärder för att jämställa sent inkommen miljörapport med sent inkommen deklaration? Avser näringsministern att vidta åtgärder för förlängd sjuklöneperiod i linje med ?
ip · GP10476 · 2002-04-26 00:00:00 — Interpellation 2001/02:476 av () till statsrådet om mobbning på arbetsplatsen Mobbning på arbetsplatserna ökar. Mer än var tionde anställd har känt sig mobbad eller sexuellt trakasserad , visar aktuella siffror. Och kvinnliga anställda drabbas värre än andra, visar undersökningar. Mobbning eller kränkande särbehandling är enligt Arbetarskyddsstyrelsens föreskrifter förbjudet i lag. Förutom allt det mänskliga lidande som detta ger upphov till kostar mobbningen svenska samhället i sjukskrivningskostnader. Problemet är att det finns förbud bara mot diskriminering på grund av etnicitet och kön. Det borde också finnas ett allmänt lagförbud mot kränkande särbehandling. Det finns inte . Jag undrar om statsrådet avser att förändra gällande lagstiftning och dels skapa ett allmänt lagförbud mot kränkande särbehandling, och dels ge avkall på beviskraven? Det har diskuterats att det blivit allt mindre utrymme för att säga sin mening på arbetsplatser. Åsikter som är obekväma kan vara en av orsakerna till att mobbning och en utfrysningsprocess startar. Inte sällan leder det till att personen i fråga blir "utköpt". Finns det något som regeringen kan göra för att förhindra att mobbade sägs upp med hjälp av avgångsvederlag eller dylikt? anmäldes ca 16000 arbetssjukdomar, ca 680 arbetsskador på grund av mobbning eller trakasserier. Det är de som kommit till vår kännedom. Mörkertalen är mycket större. Det är också sannolikt att många anställda inte orkar anmäla eller ens påtala att en kränkande särbehandling föreligger. Det ligger i sakens natur. Mobbning kan alltså finnas med som en delorsak till ett stort antal sjukskrivningar. Vet statsrådet hur många personer det kan röra sig om som är sjukskrivna på grund av kränkande särbehandling? Vad avser statsrådet göra för att motverka dold mobbning som leder till sjukskrivningar? En fråga om ett resurscentrum för mobbade har aktualiserats vid ett antal tillfällen. Kommer statsrådet att arbeta för att ett resurscentrum för mobbade inrättas som en hjälp och ett stöd för dem som mobbats? Med hänvisning till det anförda vill jag ställa följande frågor till statrådet: 1.Avser statsrådet att verka för att förändra gällande lagstiftning och skapa ett allmänt lagförbud mot kränkande särbehandling? 2.Vad avser statsrådet ytterligare göra för att förhindra att mobbade sägs upp med hjälp av avgångsvederlag eller dylikt? 3.Vad avser statsrådet göra för att motverka dold mobbning som leder till sjukskrivningar? 4.Kommer statsrådet att arbeta för att ett resurscentrum för mobbade inrättas som en hjälp och ett stöd för dem som mobbats?
ip · GP10478 · 2002-04-26 00:00:00 — Interpellation 2001/02:478 av () till statsrådet om friårsreformen Kostnaderna för sjukskrivningarna ökar oroväckande och en rapport visar att landstingsanställda kan vara sjukskrivna så mycket som . Möjligheten att ta ett friår mitt i livet ger pressade människor möjligheten att få ett uppehåll och att komma igen till arbetslivet med förnyade krafter. Detta visar utvecklingen . Många inom offentlig sektor har ansökt om friår i kommunerna, flera som av olika anledningar är utmattade. Intresset, från människornas och kommunernas sida, är mycket stort, och det är endast en bråkdel av dem som får vara med. Tolv kommuner fick pengar till friårsreformen. På flera platser har pengarna tagit slut. Utredningen visar alltså på flera positiva sidor och även negativa, men de positiva överväger. För den arbetslöse, som går in på den lediga platsen, innebär friåret en ökad självkänsla och motivation, underhåll av sina kvalifikationer, ökad arbetslivserfarenhet och ökade kontakter på arbetsmarknaden och en chans att få in en fot på arbetsmarknaden. För företagen ger det möjligheter till en mer flexibel och anpassad personalförsörjning och möjligheter till rotation. Företagen får genom friåret ökade möjligheter att överbrygga produktionsnedgångar och genom att behålla anställningsförhållandena undvika framtida omkostnader för rekrytering. Det vore intressant att veta om regeringen tänker ge fler människor möjligheten att ta ett friår. Hur många har getts möjlighet att arbeta på friårstagarens arbetsplats? Kommer statsrådet arbeta för att fler kommuner, ja hela nationen, sedermera ges den här möjligheten? Ämnar statsrådet verka för att mer pengar skjuts till för att åtminstone ge dem i de tio kommuner som ingår i försöket möjligheten att vara med i friårsprojektet? Friåret används också av många löntagare som en möjlighet för att byta jobb, utveckla sig, kort sagt; ställa om i arbetslivet. Om fler människor gavs möjligheten att ta ett friår skulle rörligheten på arbetsmarknaden öka och många skulle dessutom ges möjligheten att byta arbetsplats. Andra skulle också ha råd att omskola sig eller pröva livet som företagare. Med hänvisning till statsrådets svar på förra frågan undrar jag varför statsrådet inte beviljat kommunerna mer resurser till reformen. Med hänvisning till det anförda vill jag ställa följande frågor till statsrådet: 1.Kommer statsrådet att verka för att fler kommuner, ja hela nationen, sedermera ges möjligheten att låta arbetslösa arbeta på friårstagarens arbetsplats? 2.Ämnar statsrådet att verka för att mer pengar skjuts till för att åtminstone ge dem i de tio kommuner som ingår i försöket möjligheten att vara med i friårsprojektet?