ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
ip · GP10409 · 2002-04-24 00:00:00 — Interpellation 2001/02:409 av () till jordbruksminister om dubbelregistrering av älgjakten Den s.k. dubbelregistreringen av älgjakt, tillsammans med andra jaktfrågor, blev olyckligt nog inte behandlade i den rennäringspolitiska utredningen. Mot denna bakgrund verkar det som om en lösning på denna fråga är avlägsen. Dubbelregistrering av älgjakt förekommer på såväl statens som på den privata marken ovanför odlingsgränsen. Jag instämmer i regeringens uppfattning, att dubbelregistrering av älgjakt är en orsak till konflikter mellan befolkningsgrupper ovanför odlingsgränsen. Därmed finns det skäl att återkomma med förslag som kan eliminera den konflikten. I har länsrätten dömt till Tallma samebys fördel när det gäller tilldelning av älg på den privata marken. Länsrättens utslag ger samebyn rätten till halva älgtilldelningen på aktuell privat mark. Domen som är av viktig principiell natur, kommer, om den vinner laga kraft, att få långtgående konsekvenser över hela fjällkedjan. Det torde stå klart att en allmän dom, på samma sätt över hela den privata marken inom renbetesområdet, skulle möta mycket starka reaktioner från ortsbefolkningen. Mot bakgrund av det alltjämt pågående problemet med dubbelregistrering av älgjakt, vill jag ställa följande fråga till jordbruksministern: Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att dubbelregistreringen kan upphöra?
ip · GP10410 · 2002-04-24 00:00:00 — Interpellation 2001/02:410 av () till jordbruksminister om rennäringspolitiken När nya regler övervägs inom rennäringspolitiken är det viktigt att ta hänsyn till sådana faktorer som helhetssyn, ömsesidig respekt, avvägningar, gränsbestämningar av rättigheter, lokala lösningar samt ökade kunskaper. Det är nödvändigt att behandla renskötseln parallellt med övriga areella näringar i eftersom de griper in i och är beroende av varandra. Även om en översyn av markanvändningen initieras av ett behov av en ny rennäringspolitik kan man i politiken därför inte ensidigt utgå från rennäringens behov och önskemål. Staten har @ med respekt för markägarnas äganderätt och renägarnas bruksrätt @ ett ansvar för tillkomsten av ändamålsenliga avvägningar i lagstiftningen mellan rennäring och jord- och skogsbruk. Sådana avvägningar går dock inte att genomdriva om staten förskjuter gällande rätt. Markanvändningen i norra måste baseras på en väl avstämd politik. En sådan borde varit möjligt att uppnå med de direktiv som ursprungligen fick. Det ingick däremot inte i den tidigare uppdrag att söka avvägningar mellan olika markanvändningsintressen eller göra regionalpolitiska överväganden. När betänkande överlämnades till den rennäringspolitiska kommittén under pågående arbete innebar detta därför i sak att direktivet i detta avseende blev tudelat. Det är av flera skäl nödvändigt att nå enighet om renskötselområdets omfattning. Därför är det också välkommet att regeringen beslutat att tillsätta en med experter inom juridik, lantmäteri och rättshistoria. Enligt min uppfattning måste renskötselområdets omfattning klarläggas innan en ny svensk-norsk renbeteskonvention kan antas. Det är också en viktig fråga om uppdraget att utreda renskötselområdet kan hållas skild från frågan huruvida en ratificering av konvention nr 169 ska ske eller inte. Mot bakgrund av ovanstående vill jag ställa följande frågor till jordbruksministern: 1.Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att klargöra regeringens inställning till om den svensk-norska renbeteskonventionen kan antas innan avslutat sitt arbete? 2.Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta vad gäller förändringar av svensk lagstiftning inför en eventuell ratificering av ?
ip · GP10413 · 2002-04-24 00:00:00 — Interpellation 2001/02:413 av () till statsminister om kritik mot från för de mänskliga rättigheterna. I en rapport från för de mänskliga rättigheterna som presenterades konstateras att bryter mot de mänskliga rättigheterna som man förbundit sig att respektera. Av rapporten framgår att kommittén anser att bryter mot inte mindre än 13 artiklar i FN:s konvention om de medborgerliga och politiska rättigheterna. Detta är inget gott betyg och de rekommendationer som kommittén lägger fram bör givetvis följas. En rekommendation rör möjligheten att i domstol åberopa konventionen. är för de mänskliga rättigheterna svensk lag och kan således åberopas men FN:s konvention går i vissa frågor längre än den europeiska varför kommittén anser att även den förstnämnda ska uppnå samma status. En annan mycket viktig fråga gäller dödsfall i samband med att personer omhändertagits av polisen. Det gäller också det våld som användes i samband med Göteborgsdemonstrationerna. Kommittén rekommenderar i samband med frågan om våld från polisens sida att en översyn av polisens rätt att bära skarpladdade vapen i samband med demonstrationer görs, ett krav som också framförts av . Kommittén skriver i sin rapport att den metod att utreda anklagelser mot polisen som vi tillämpar i inte är tillfredsställande. Sådana anklagelser mot polisen ska skötas av en från rättsväsendet oberoende utredning med möjlighet till insyn och kontroll. Det pågår redan en utredning för att lösa denna problematik men med tanke på den kritik som framförs av för mänskliga rättigheter anser jag att denna utredning bör påskyndas. Slutligen kritiserar för mänskliga rättigheter det faktum att det förekommer oklarheter när det gäller rätten för en anklagad att få tillgång till advokat och tolk. Detta är en grundläggande mänsklig rättighet som också försäkras var och en genom den europeiska konventionen för mänskliga rättigheter och således svensk lag. Att kommittén finner anledning att kritisera den svenska lagstiftningen på denna punkt är således mycket allvarligt. Mina frågor till statsministern blir således: 1.Kommer statsministern att lämna förslag om att ge FN:s konvention om de medborgerliga och politiska rättigheterna lagform? 2.Kommer statsministern att initiera en översyn av polisens beväpning i enlighet med den kritik för de mänskliga rättigheterna presenterar? 3.Kommer statsministern att skynda på utredningen vad gäller polisens interna utredningar då denna skarpa kritik framförts från ? 4.Kommer statsministern att utreda kritiken när det gäller oklarheter i den svenska lagstiftningen angående rätten till biträde och tolk när det gäller personer som anklagas för brott?
ip · GP10415 · 2002-04-24 00:00:00 — Interpellation 2001/02:415 av () till statsminister om kritik mot från för de mänskliga rättigheterna lämnade för de mänskliga rättigheterna sin rapport angående tillståndet i vad gäller dessa frågor. Det kan konstateras att vi inte kommit så långt som vi vanligtvis vill göra gällande. På inte mindre än 13 punkter är kritiken skarp men detta till trots har rapporten inte lett till någon debatt. Ett område där kommittén är mycket oroad över tillståndet i är området rasism och främlingsfientlighet. Efter de katastrofala valen i och anser jag att det snabbt måste vidtas åtgärder för att möta den kritik som framkommer i rapporten. Inte minst för att skydda oss mot en ännu värre utveckling. Kommittén tar i sin rapport upp frågan om diskriminering av personer med utländsk bakgrund i arbetslivet. Man är också oroad över den information som kommit kommittén till handa avseende demonstrationer med främlingsfientliga förtecken. Kommittén konstaterar också att det finns en betydande diskriminering av personer med utländsk härkomst när det gäller tillgången till offentliga platser så som restauranger och nöjesställen. Kommittén är mycket oroad över den ökade nynazistiska verksamheten och då inte minst produktion och distribution av s.k. vitmaktmusik. Det är känt att är en av de största distributörerna när det gäller denna typ av rasistisk propaganda. Kommittén rekommenderar att vidta åtgärder och se över sin attityd och lagstiftning när det gäller nynazistisk propaganda och inte minst produktion och distribution av vitmaktmusik. Mina frågor till statsministern blir således följande: 1.Avser statsministern att vidta några åtgärder för att avskaffa diskriminering av personer med utländsk bakgrund på arbetsmarknaden? 2.Avser statsministern att vidta åtgärder för att avskaffa diskrimineringen av personer med utländsk bakgrund när det gäller tillträde till nöjesliv och övriga offentliga lokaler? 3.Avser statsministern att vidta åtgärder när det gäller produktion och distribution av s.k. vitmaktmusik? 4.Avser statsministern att vidta åtgärder när det gäller de framväxande nynazistiska och främlingsfientliga krafterna i ?
ip · GP10416 · 2002-04-24 00:00:00 — Interpellation 2001/02:416 av () till statsminister om kritik mot från för de mänskliga rättigheterna I rapporten från för mänskliga rättigheter vilken avlämnades framkommer stark kritik mot . Av rapporten framgår att bryter mot inte mindre än 13 artiklar i FN:s konvention om de medborgerliga och politiska rättigheterna. En del av kritiken gäller rättigheterna för minoritetsbefolkningar. Kommittén säger i rapporten att man är mycket oroad över Sameparlamentets begränsade inflytande i beslutsprocesser vad gäller landfrågor av traditionell karaktär och även ekonomiska frågor. Det gäller då t.ex. exploatering av land för vattenkraft, gruvbrytning och skogsindustri. Det gäller också privatisering av mark som traditionellt tillhört samebefolkningen. Att Sameparlamentet ställs utanför beslutsprocessen är inte bara oroande utan således också ett brott mot de rättigheter som föreskrivs i konventionen om de medborgerliga och politiska rättigheterna som undertecknat och därmed måste uppfylla. Det finns dessutom en ytterligare dimension på dessa frågor. Det är den befolkning som bor i det som traditionellt anses tillhöra samebefolkningen men som inte själva är samer. Bland ortsbefolkningen finns det ytterligare en erkänd nationell minoritet nämligen tornedalingar. De som har bott inom området i flera generationer har dessutom ofta rötter i de båda nämnda minoriteterna. Jag vill fråga statsministern: 1.Avser statsministern att ta något initiativ för att stärka Sameparlamentets inflytande i olika beslutsprocesser? 2.Avser statsministern att ta något initiativ i övrigt för att förbättra den samiska befolkningens och befolkningen i inflytande över frågor som rör naturresurser och ekonomiska frågor i deras närmiljö? 3.Avser statsministern att presentera någon strategi för att stärka den samiska befolkningens och befolkningen i position i det svenska samhället?
ip · GP10417 · 2002-04-25 00:00:00 — Interpellation 2001/02:417 av () till statsminister om kritik mot från för de mänskliga rättigheterna överlämnade för mänskliga rättigheter sin rapport angående situationen i för dessa rättigheter. Kritiken från kommittén är svidande. Kommittén konstaterar att bryter mot inte mindre än 13 artiklar i FN:s konvention om de medborgerliga och politiska rättigheterna vilka man förbundit sig att följa. Detta till trots har regeringen inte informerat om denna rapport och man har inte heller presenterat någon strategi för hur man avser att komma till rätta med dessa punkter som pekas på i rapporten. En viktig fråga för kommittén är hur staterna skyddar vissa utsatta grupper. En sådan samhällsgrupp är kvinnor. I rapporten pekar kommittén på det fortsatt utbredda problemet med misshandel av kvinnor i det egna hemmet. Man konstaterar att trots den nya lagstiftning som införts så fortsätter problemen i nästintill oförminskad styrka. Kommittén rekommenderar regeringen att vidta åtgärder för att förebygga våld och stödja kvinnor som utsatts för våld i hemmet. När det gäller kvinnor med utländsk bakgrund är kritiken ännu starkare. Det gäller könsstympning och inte minst gäller det åtgärder för att motverka s.k. hedersmord. Vi har sett exempel på att asylsökande kvinnor inte blivit trodda när det gäller risk för s.k. hedersmord. Detta anser vi är ett bevis på att man i inte tar utländska kvinnors mänskliga rättigheter på allvar ens när de befinner sig i . Kommittén lyfter också upp frågan om barnäktenskap vad gäller flickor med utländsk bakgrund och ålägger att vidta kraftfulla åtgärder för att bättre skydda minderåriga, bosatta i , från att giftas bort. Kommitténs krav på är att regeringen måste vidta kraftiga åtgärder för att komma till rätta med de problem som finns och att man ska se till att diskriminering av flickor och kvinnor med utländsk bakgrund upphör. Efter den kritik som riktats mot i rapporten från kommittén för de mänskliga rättigheterna kan ingen längre ifrågasätta det faktum att har lång väg att gå när det gäller att uppfylla kvinnors rättigheter som är mänskliga rättigheter. Jag vill fråga statsministern: 1.Avser statsministern att vidta några åtgärder för att komma till rätta med den utbredda kvinnomisshandeln? 2.Avser statsministern att presentera förslag till lagstiftning när det gäller asylsökande kvinnor med s.k. hedersskäl? 3.Kommer statsministern att vidta åtgärder när det gäller lagföringen av personer som utfört eller förmedlat kontakter när det gäller könsstympning av flickor? 4.Avser statsministern att skynda på hanteringen av frågan om unga kvinnor och flickor som blir bortgifta?
ip · GP10418 · 2002-04-25 00:00:00 — Interpellation 2001/02:418 av () till statsrådet om invandrares resurs som arbetskraft I är arbetslösheten , en siffra som regeringen döljer i olika arbetsmarknadspolitiska åtgärder. råder arbetskraftsbrist inom många branscher. Både näringslivet, kommun och landsting förutser stor framtida arbetskraftsbrist, vilket har lett till diskussioner om behov av arbetskraftsinvandring. I internationella undersökningar får tyvärr de sämsta resultaten när analyser görs om invandrares deltagande på arbetsmarknaden och den etniska segregationen. Trots att invandrare har bra utbildning, får språkundervisning i svenska och även vidareutbildning, har de svårt att ta sig in på arbetsmarknaden. Om invandrare hade samma arbetskrafts- och sysselsättningsgrad som för svenskfödda skulle antalet sysselsatta i vara ca 160000 fler än , vilket motsvarar av den befintliga arbetskraften. Tyvärr drabbas inte bara invandrare av arbetslöshet, utan också deras barn när de ska ut i arbetslivet. Med hänvisning till det anförda vill jag ställa följande frågor till statsrådet : Vilka åtgärder avser ministern att vidta för att ta till vara den arbetskraftsresurs som de invandrare som redan finns i landet utgör? Vilka åtgärder avser ministern att vidta för att skapa bättre förutsättningar för invandrares integration i det svenska samhället?
ip · GP10419 · 2002-04-26 00:00:00 — Interpellation 2001/02:419 av () till utrikesminister om uppfyllande av Köpenhamnskriterierna När antogs som kandidatland till EU krävde man att situationen när det gällde mänskliga rättigheter måste förbättras. Hur denna förbättring skulle se ut och i vilken takt den skulle ske fastställdes i de s.k. Köpenhamnskriterierna. I dessa kriterier fanns en tidtabell, enligt vilken kriterierna successivt skulle uppfyllas. Till skulle följande förverkligas: 1.Den turkiska strafflagen skulle anpassas till artikel 10 i Europeiska konventionen om mänskliga rättigheter. 2.Rätt att fritt bilda föreningar och rätt att organisera fredliga demonstrationer och möten skulle införas. 3.Regeringen och myndigheterna förband sig att motverka tortyr och anpassa sin lagstiftning till EU-lagstiftningen när det gällde frihetsberövanden och förbud mot tortyr. 4.Den turkiska säkerhetsdomstolens verksamhet skulle anpassas till EU-normer. 5.Alla hinder för TV- och radiosändningar på andra språk än turkiska skulle avskaffas. 6.Villkoren för medborgarna i sydöstra att utveckla sin sociala och kulturella situation skulle förbättras. Mycket lite av detta har förverkligats Detsamma har gällt en rad ekonomiska frågor såsom skattelagstiftningen, jordbruks- och fiskefrågorna, transportväsendet, miljöpolitiken, telekommunikationerna m.m. Det torde vara mycket enkelt att konstatera att inte uppfyllt mycket av det som utlovades i nationella programmet från . Under det år som gått sedan det nationella programmet lades fram till den tidpunkt då en del av villkoren i Köpenhamnskriterierna skulle vara uppfyllda har inga förbättringar av betydelse inträffat. Särskilt allvarligt är att situationen inte förbättrats när det gäller demokratifrågorna och respekten för de mänskliga rättigheterna. Det är fortfarande ingen rättighet för minoriteter såsom kurder, assyrier/syrianer och kaldéer att få undervisning i sitt modersmål. har man inte rätt att sända TV- och radioprogram på minoritetsspråken. Enligt största människorättsorganisation Rights in fortsätter kränkningarna av de mänskliga rättigheterna och uppges att har 160 mord begåtts där förövaren varit "okänd", 55 människor avlidit till följd av tortyr, 862 människor torterats (här torde finnas ett stort mörkertal) och 3473 människor åtalats för "otillåtet yttrande". Enbart brottsrubriceringen i det sistnämnda fallet är avslöjande. Just sitter 101 intellektuella fängslade av den sistnämnda orsaken. har för övrigt inte heller undertecknat konvention för skydd av minoriteter . Det vore rimligt att kräva att undertecknar och därefter efterlever denna konvention om landet avser att bli medlem av EU. Jag vill med utgångspunkt från ovanstående fråga utrikesministern: 1.Avser utrikesministern att ta några initiativ till att förmå att uppfylla de löften som anges i nationella program? 2.Kommer utrikesministern att ta några initiativ i EU i den situation som uppkommit till följd av att kandidatlandet inte följt den tidtabell som angavs för uppfyllandet av villkoren i Köpenhamnskriterierna? 3.Avser utrikesministern göra något för att förmå underteckna och efterleva konvention för skydd av minoriteter?
ip · GP10420 · 2002-04-26 00:00:00 — Interpellation 2001/02:420 av () till utbildningsminister om specialskolor och resurscenter Regeringen anförde tre skäl för att driva igenom stängningen av . Det första var en princip om att alla barn, med eller mot sin vilja, skulle gå integrerat i hemkommunernas skolor. Den nuvarande skolministern har backat från detta i en tidigare riksdagsdebatt. Det andra skälet var en hänvisning till lösningen med "visstidsbesök" för behövande barn. ska man, efter att stängningsbeslutet fattades, utreda vad man egentligen menade med löftet om "visstidsvistelser". Vi moderater har påtalat att "visstidsbesök" som begrepp var oklart och, sett till innehåll, otillräckligt. Det tredje skälet regeringen angav var att stödet från resurscentret till kommunerna skulle öka. Skolministern har själv medgett att så inte har skett och att det måste bli nästa steg. Därmed uppstår rimligen ett glapp eftersom specialskolor redan stängs. Men min huvudkritik av detta är att regeringen hävdar att det skulle vara nödvändigt att stänga för att kunna öka det specialpedagogiska stödet till kommunerna. Regeringen har aldrig klarat ut varför det skulle vara nödvändigt att stänga specialskolan för att stärka det kvarvarande resurscentret och stödet till kommunerna. Det är t.o.m. så att verksamheten på resurscentret förutsätter samverkan med specialskolan och den specialpedagogiska kunskap som utvecklas där. Principiellt är det dessutom fel, att ställa barnen på mot barnen som går i sina hemkommuner. En välfärdsstat borde klara både att ha specialskolor och att driva resurscenter. Det finns inga acceptabla motiv att försämra skolsituationen för några av landets mest behövande barn. I ett anständigt samhälle måste det vara så att vi börjar med att tillgodose de mest behövande barnens behov och anpassar de avsatta resurserna efter detta. Vad avser skolministern göra för att klargöra varför stängningen av specialskolan anses vara nödvändig för att stärka det kvarvarande reusurscentret och det specialpedagogiska stödet till kommunerna? Mot denna bakgrund vill jag ställa följande fråga till utbildningsministern: Vad avser skolministern göra för att stängningen av specialskolan inte ska innebära en försämring av skolsituationen för något barn med funktionshinder?
ip · GP10423 · 2002-04-26 00:00:00 — Interpellation 2001/02:423 av Per () till statsrådet om europeiska tullar Frihandel är ett eftersträvansvärt mål som delas av de flesta politiker i . Genom frihandel knyts länder och människor närmare varandra och konkurrensen i världsekonomin ökar. Frihandel är också en fredsfråga, "ty när varor inte längre får färdas fritt mellan länderna kommer arméer att göra det i stället", som sade. I tillämpar vi frihandel inom EU, men vi är sämre på att släppa på tullar och handelshinder mot resten av världen. Ett skäl till detta är den förlegade jordbrukspolitiken som kramas hårt av många europeiska regeringar. Det är avgörande för globaliseringens verkliga genombrott att EU öppnar upp sig för frihandel. Det är en utveckling som den aktivt borde driva på, eftersom den gärna talar i så positiva ordalag om frihandelns betydelse. Inte minst för de fattiga ländernas möjligheter att utveckla välstånd. För sedan införde ståltullar. Skälet var att försöka skydda inhemsk stålindustri och den amerikanska administrationen gömde sig bakom kriget mot terrorismen för att legitimera åtgärden, som i vanliga fall vore otänkbar från en så marknadsliberal regering. EU fördömde ståltullarna vilket var rätt, men införde i stället importkvoter på utländskt stål, som en reaktion på det amerikanska agerandet. Dessutom förbereds strafftullar specifikt riktade mot . EU:s egna ståltullar är naturligtvis lika förkastliga som . För det första är det inte rätt metod att bemöta protektionism med protektionism utan tvärtom med ökad frihandel. Om ett land begår misstaget att införa tullar så har vi allt att tjäna på att upprätthålla en ensidig frihandel, eftersom våra konsumenter då får tillgång till avservärt billigare produkter. Producenterna missgynnas, men frihandeln är som bekant så fördelaktig att konsumenternas välfärdsvinster alltid överväger prodcenternas förluster. Det är alltså alltid en bra affär att tillämpa frihandel. För det andra är EU:s ståltullar inte bara riktade mot utan mot hela världen. De fördyrar importen av stål från andra länder och försvårar handeln med fattigare delar av världen. Det är mycket märkligt att den inte med kraft tagit avstånd från detta. Vad som riskeras är en upptrappning av handelskriget som leder till att tidigare vunna avregleringar dras tillbaka, som tillväxten i såväl som länder utanför (som inte har något med vare sig amerikansk eller europeisk politik att göra) blir lidande. borde vara den ledande frihandelskraften i och driva utvecklingen mot öppnare gränser och stoppa den här typen av förslag. De globaliseringsmotståndare som demonstrerade och förstörde i firar nu triumfer bara för att regeringen inte förmår försvara den fria marknaden när det verkligen gäller. Det rimmar illa med socialdemokraternas fagra tal om världshandelns förtjänster. Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att tillse att den europeiska unionen omgående avskaffar alla handelshinder som tullar och kvoter?