ip · GP10442 · 2002-04-26 00:00:00 — Interpellation 2001/02:442 av () till utrikesminister om De fem centralasiatiska staterna , , , och , efterföljarstater till det forna , brottas alla med en rad komplexa problem, som i många fall är gemensamma för hela regionen. Det handlar om politiska, samhällsekonomiska och sociala problem som är hänförbara till övergången från det sovjetiska systemet till någonting nytt. I samtliga länder sköts den politiska och samhällsekonomiska utvecklingen av mer eller mindre uttalat auktoritära politiska ledare med inget eller mycket begränsat intresse för demokrati, men också för mänskliga rättigheter. De demokratiska strukturerna och processerna i hela regionen är svaga. Trots att regionen är rik på olika former av råvaror i form av olja och gas samt olika typer av metaller, har de relativa välståndsökningarna på bred front uteblivit. Detta kan förklaras med bristande samhällsstrukturer, inklusive effektiva myndigheter och företag samt bristande förståelse för och kunskap om hur ett marknadsekonomiskt system fungerar. Svårigheterna när det gäller olje- och gasutvinningen kan också i hög utsträckning kopplas till segdragna diskussioner när det gäller sträckningarna för ett antal nya pipelineprojekt. Slutligen kan nämnas den sociala situationen i området när det gäller den mycket tydliga kopplingen mellan den sovjetiska rovdriften på naturen, inte minst när det gäller de ineffektiva bevattningssystem som har rubbat ekosystemet kring och dess båda tillflöden, och ett katastrofalt folkhälsoläge. Bevattningssystemen, byggda för att vattenförsörja ett storslaget och vattenkrävande sovjetiskt bomullsodlingsprojekt, har varit otäta och resulterat i ett betydande saltläckage, som har bidragit till att förstöra god odlingsbar jord. Bl.a. detta har i sin tur resulterat i mycket omfattande folkhälsoproblem i hela regionen, bl.a. i form av världens högsta tal när det gäller spädbarnsdödlighet, vissa cancerformer (bl.a. leukemi) samt i olika typer av inälvssjukdomar. Antalet barn som föds med fysiska defekter är också mycket stort. Trots många biståndsorganisationers insatser och goda vilja präglas arbetet av dålig samordning inom och mellan de olika aktörerna i regionen, vilket i sin tur leder till att insatta resurser inte ger optimal utdelning. Som en konsekvens av händelserna har regionen @ på gott och på ont @ kommit att hamna i det internationella nyhetsflödets sökarljus. Detta kan därför vara ett bra tillfälle att strama upp de många insatserna för att stärka demokrati och respekten för mänskliga rättigheter, för att genomföra övergången till en mer marknadsorienterad ekonomi och @ inte minst @ för att genomföra miljö- och folkhälsorelaterade projekt i regionen. Detta som ett tillfälle ges att informera omvärlden om den politiska, samhällsekonomiska och sociala situationen i regionen. Jag har följande frågor till utrikesministern: Hur arbetar , och hur avser arbeta , för att stärka samarbetet mellan den centralasiatiska regionens stater och de olika internationella fora, bl.a. FN, EU och , där är en viktig och aktiv part? Vilka är de konkreta resultaten av det svenska engagemanget när det gäller att stärka samarbetet mellan den centralasiatiska regionens stater och olika internationella fora? Finns det utarbetat en konkret strategi för det svenska engagemanget i den centralasiatiska regionen och för arbetet med regionens många strukturella problem?