ip · GP10256 · 2002-02-12 00:00:00 — Interpellation 2001/02:256 av () till miljöminister om mål för förnybar energi Omställning av energisystemet till förnybar energiproduktion utgör ett av de viktigaste leden i klimatpolitiken. har mycket goda förutsättningar för att genomföra en kraftig utbyggnad av såväl vindkraft, solenergi som bioenergi . En offensiv satsning på förnybara energikällor skulle dessutom skapa möjligheter för svensk industri att bli världsledande inom miljöteknologi, vilket skulle skapa arbetstillfällen och exportinkomster. Miljö och ekonomi går i detta fall hand i hand. Regeringen angav i propositionen (prop. 2001/02:55) att målet för energipolitiken bör vara att "med utgångspunkt energipolitiska beslut, bidra till att delmålet för perioden 2008@2012 uppnås och att en god grund läggs för att det långsiktiga klimatmålet kan uppnås samt möjliggöra att detta kan ske parallellt med den fortsatta omställningen av energisystemet." För att detta ska kunna förverkligas krävs emellertid att regeringen också ställer upp konkreta och ambitiösa mål för omställningen till förnybar energi, och att man skapar politiska och ekonomiska förutsättningar för att den förnybara energin ska kunna växa. Det som fattas är inte de tekniska förutsättningarna för att byta ut nedsmutsande fossilbränsle och osäker kärnkraft mot förnybar energi. Det är politiska beslut som gör att investerarna vågar satsa på vind-, sol- eller bioenergi. EU antog ett direktiv, (2001/77/EG) för utbyggnad av förnybar energi i medlemsländerna. Enligt detta direktiv ska EU öka andelen förnybar el från 1997 till . Enligt direktivet ska medlemsländerna, såsom regeringen påpekar i sin proposition, inkomma med nationella vägledande mål för utbyggnaden av förnybar energi. Dessa mål ska granskas och bedömas av för att säkerställa att de är förenliga med det övergripande målet för EU som helhet. I direktivet anges emellertid även riktvärden för varje medlemsland, vilka medlemsländerna har att ta hänsyn till när de nationella vägledande målen bestäms. För del innebär riktvärdet en ökning från 2001. Detta nämns inte i regeringens proposition 2001/02:55 Det finns dock anledning att känna för regeringens ambitioner att nå upp till målsättningarna i direktivet. I en fotnot anger den att "en mer realistisk sifferuppgift @ @ @ " är . Liknande fotnoter har tillfogats av andra länder. Om ambitionerna i direktivet ska ha någon möjlighet att realiseras kan inte enskilda medlemsländer på nationell nivå skruva ned ambitionerna för det egna landet. I underlaget till den energiproposition som förbereds på utgår man från mål som ligger långt under nivån i EG-direktivet. Omräknat till TWh innebär en ökning från till för del att drygt /år ny förnybar el måste tillföras systemet . I den presenterade utredningen om gröna certifikat som regeringen hänvisar till i sin proposition, arbetar man i stället utifrån målet /år . Jag menar att det vore ytterst olyckligt och anmärkningsvärt om , som vill betraktas som ett föregångsland i miljöpolitiken, skulle anta nationella mål som ligger väsentligt under de mål som förhandlats fram inom EU, i synnerhet som förhandlingarna genomfördes under ordförandeskap. Det svenska vägledande målet bör inte vara styrande för utformningen av energipolitiken. Regeringens signaler hindrar fortsatt utveckling. EU har beslutat att offentligt stöd till förnybar energi inte strider mot . I direktivet 2001/77/EG, punkt 12, slås till exempel fast att "behovet av offentligt stöd till förnybara energikällor erkänns i gemenskapens riktlinjer om statligt stöd till förnybara energikällor vilka, bl.a. alternativ, beaktar behovet av att internalisera externa kostnader för elproduktion". När det gäller hur stödet i ska utformas hänvisade regeringen i sin proposition 2001/02:55, i skälen för sin bedömning, till den energiproposition som är under utarbetande. Med hänvisning till den utredning om handel med elcertifikat som presenterades , som utgör underlag för energipropositionen, slår regeringen fast att "Den fortsatta utbyggnaden av vindkraften kan främjas inom ramen för det nya stödsystemet med certifikat". Den utredning regeringen här hänvisar till har utsatts för mycket hård kritik. Såväl den samlade vindkraftsindustrin som ledande miljöorganisationer, t.ex. , gör bedömningen att gröna certifikat, i den form som utredningen föreslår är otillräckliga och kommer inte att räcka till för en utbyggnad av vindkraften. Resultatet blir förmodligen att enbart bränslebyten i befintliga kraftverk kommer att utföras fram . Vindkraftsleverantörer anför i sitt remissvar på följande: "Om förslaget genomförs blir den omedelbara följden ett stopp för all nybyggnad av vindkraft och annan förnybar elproduktion. Det är därför nödvändigt att skapa övergångsregler, som utan att belasta statsbudgeten ger rimliga förhållanden för vindkraften. Utbyggnadsmålet bör anpassas till det mål som accepterat i EU-direktivet för förnybar elproduktion. Väsentliga ändringar måste göras för att certifikatsystemet tekniskt ska fungera på avsett sätt". Att byta ut fossilbränslen i befintliga anläggningar är visserligen ett mycket viktigt led i att minska utsläpp av växthusgaser, men otillräckligt. För att klara miljömålen måste också ny produktion av förnybar el tillföras systemet om vi ska klara den beslutade avvecklingen av kärnkraften. Stödet till den förnybara energin borde, enligt min mening, utformas så utbyggnad av nya anläggningar för såväl vindkraft som sol- och bioenergi kan ske parallellt med bränslebyten i befintliga anläggningar. Att bygga vidare på den hårt kritiserade i dess nuvarande form är inte hållbart och leder inte heller till en hållbar energipolitik. Mina frågor till statsrådet är följande: På vilket sätt avser statsrådet att agera för att ska leva upp till det mål man förhandlat fram i EU-direktivet om förnybar energi? Är regeringen beredd att ompröva sin utformning av stödet till utveckling av förnybar energi?