ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
ip · GQ1036 · 2002-11-14 00:00:00 — Interpellation 2002/03:36 av () till statsrådet om rutiner har hjälpt polisen att gripa en asylsökande som fått nej på sin begäran att stanna i . gäller det en 23-årig man från som hade kallats till en träff med en tjänsteman på i . 23-åringen borde ha informerats om att polis väntade vid besöket. Men så skedde inte. Ej heller hade ett förvarsbelut fattats för den asylsökande. uttalade sig , generaldirektör för , i ett pressmeddelande att "den gränslinje som finns mellan polisen och måste bli tydligare". Riktlinjer har utarbetats för handläggarna om att verket har rätt att begära polishjälp @ men först när beslutet väl är fattat. Enligt grundprinciper för återvändandearbetet "ska handräckning från polisen inte begäras förrän förvarsbeslutet har fattats, det vill säga polisen ska inte kallas in i förväg för att finnas på plats om ett delgivningssamtal skulle sluta i ett förvarsbeslut". I uppdrag ingår att arbeta med självmant återvändande. En förutsättning för detta är öppenhet och förtroende i relationerna mellan och den asylsökande. Asylsökande måste kunna försäkra sig om att de utan risk kan besöka . Det kan bli problem om verket inte uppfattas som trovärdigt av de asylsökande. Många sökande undrar om de utan risk kan komma till möten med verkets tjänsteman. Det är otillständigt att en person som söker asyl inte kan lita på om han eller hon kommer att bli gripen eller ej vid ett besök hos myndigheten. Det finns brister i rutiner för hur asylärenden handläggs. För utlovade verket att se över sina rutiner. Händelsen visar med all tydlighet att inget har hänt. beklagar återigen att en incident har hänt. 1.Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att förhindra liknande händelser? 2.Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att förtroende inte permanent ska ta skada av det inträffade?
ip · GQ1038 · 2002-11-15 00:00:00 — Interpellation 2002/03:38 av () till statsrådet om barnens rätt Barn och familjeministern förklarar på frågestund i att hon är barnens röst. ställer sig något undrande till huruvida hon är alla barns röst? Trots portalparagraf om barnets bästa och artikeln om skydd mot diskriminering, det vill säga alla barn i har samma rättigheter och lika värde, så anser att vissa barn @ flyktingbarn, barn som lever i ekonomiskt utsatta familjer, hemlösa med flera @ diskrimineras, att deras skydd är sämre. På frågestunden sade barn- och familjeministern att flyktingbarn får den vård de behöver enligt de överenskommelser som finns angående sjuk- och hälsovård och att hon reagerade starkt mot den beskrivning som då gjordes från min sida. Ändå kunde vi dagarna efter den debatten läsa om barn som uppenbart är svårt sjuka men ändå får avvisningsbesked trots att de inte kommer att kunna få den vård de behöver i sitt hemland eller att de har blivit "sjuka" av själva flyktingskapet. Flyktingungdomar försöker ta livet av sig och får ett mycket litet stöd, om något alls. 58 ungdomar har avvikit från flyktingförläggningar och endast nio har återkommit @ vad har hänt med resten och vem ansvarar för eftersökningarna på dessa? Efter att BO granskat regeringens redovisning till menar barnombudsman att inte lever upp till kraven i . Men de påpekar att barn, i ett internationellt perspektiv i , har det generellt sett bra. Men det finns stora problem som inte uppmärksammas. Till exempel har klassklyftorna ökat och skillnaderna mellan fattig och rik har blivit större, alltför många barn lever under svåra ekonomiska förhållanden, ett okänt antal barn är mer eller mindre hemlösa. Även de barn som hålls gömda i för att undgå utvisning ur landet ska ha tillgång till de rättigheter som finns i . Med tanke på ovanstående vill jag veta hur ministern tänker sig att arbeta vidare med att vara barnens röst och se till att alla barn får samma rättigheter och lika värde?
ip · GQ1039 · 2002-11-15 00:00:00 — Interpellation 2002/03:39 av () till finansminister om station i Tullstationen i är den enda stationen utefter gränsen mot med bemanning dygnet runt. Trots det har beslutat att kraftigt begränsa stationens öppettider. föreslår en neddragning från dygnetruntbemanning till bemanning enbart på kontorstid, kl. , måndag@fredag. Ändringen föreslås träda i kraft . Begränsningen i öppethållande är besvärande för näringslivet. Bland annat på grund av förlängda väntetider. Konsekvenserna för exempelvis en fisketransport från , som måste vänta till innan varor kan förtullas och lossas, behöver knappast förklaras. har åtaganden gentemot jordbruksverket. har hitintills förskonats från smitta såsom rabies och mul- och klövsjuka. Det är känt att rabies finns i men också i . Tullens uppgift är att kontrollera att veterinärintyg finns och att karantänsreglementet följs. Stor risk finns att djur av olika slag illegalt förs in i landet om tullens möjligheter att bedriva en acceptabel verksamhet begränsas. har också åtaganden åt polismyndigheten. Detta gäller bland annat vapeninförsel. Det kan med skäl antas att begränsningar i öppethållandet av tullstationer kan få till följd att illegala vapen förs in i , likaväl som narkotika och alkohol. Ökad kvinnohandel från och via kan också bli följden av neddragningar i tullens verksamhet och bevakning. i har uttryckt sin förvåning över svenska beslut och deklarerat att de inte kommer att åta sig uppgifter som åvilar svenska tullens ansvar. Den finska tullen har dygnetruntbemanning i vid gränsövergången till . Givet ovan vill jag fråga finansministern vilka åtgärder denne avser att vidta för att säkerställa dygnetruntbemanning vid tullstationen i ?
ip · GQ1040 · 2002-11-15 00:00:00 — Interpellation 2002/03:40 av () till statsrådet om den kommunala självstyrelsen Den kommunala självstyrelsen har en stark ställning i grundlagen. Redan i regeringsformens portalparagraf (RF 1:1) omnämns det lokala självstyret som ett av den svenska demokratins centrala fundament. Och inget politiskt högtidstal kan hållas utan att den kommunala självbestämmanderätten hyllas. Den politiska verkligheten ser annorlunda ut. Inte minst har kommunernas rätt att bestämma över sina angelägenheter kraftigt beskurits. Tendensen är att allt fler statsbidrag från stat till kommun öronmärks för olika ändamål; allt fler lagar införs som kringskär kommunernas eller landstingens befogenheter. Som exempel kan nämnas de regler som inskränker kommunernas möjligheter att sälja hela eller delar av sitt bostadsbestånd eller de bestämmelser som har förhindrat för de landsting som så önskar det att sälja ut sina akutsjukhus. Enligt min mening finns det tre särskilt viktiga skäl till att det är viktigt att värna den kommunala självstyrelsen. För det första: den ger människor makt att påverka viktiga politiska frågor som berör deras vardag. För det andra: den gör det möjligt att pröva olika lösningar på samhälleliga problem. Kommuner kan söka inspiration hos varandra när det gäller att hitta modeller för att till exempel skapa en god äldrevård eller barnomsorg. För det tredje: den förankrar det demokratiska systemet i sin helhet bättre hos medborgarna. Den ger fler människor chansen att delta i den demokratiska processen och den bidrar till att minska avståndet mellan folkvalda och medborgare. I en artikel i riktar sju tunga socialdemokratiska kommunpolitiker skarp kritik mot hur självstyret inte minst har inskränkts. Artikelförfattarna menar att "är den kommunala självstyrelsen på väg att förvandlas till en kuliss". Det är ord som förtjänar att tas på största allvar. Med anledning av ovanstående vill jag ställa följande frågor till statsrådet: Delar statsrådet den oro för den kommunala självstyrelsens ställning som de sju socialdemokratiska kommunpolitikerna ger uttryck för? Om ja@ vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att stärka den kommunala självstyrelsen i praktiken? Om nej @ på vilka grunder gör statsrådet en annan bedömning?
ip · GQ1042 · 2002-11-18 00:00:00 — Interpellation 2002/03:42 av () till justitieminister om barn som brottsoffer Undertecknad har interpellerat med socialtjänstministern i denna fråga och uppmanades vid det tillfället att även ställa frågan till justitieministern, eftersom en del frågeställningar i interpellationen hamnar på justitieministerns bord. Jag har tagit del av de satsningar som gjorts vad gäller uppdrag att stödja . Jag har också tagit del av remissförslaget till Lagrådet om besöksförbud. Båda dessa satsningar är mycket bra. Socialtjänstministern informerade mig också om den proposition som regeringen ämnar lägga vilket jag ser fram emot. Vad jag dessutom ser fram emot att ta del av är justitieministerns syn vad gäller samhällets möjligheter att hjälpa, stödja och ge upprättelse till barn som bevittnat våld i sin närmiljö. Man beräknar att 200000 svenska barn lever i familjer där våld eller hot om våld förekommer. Enligt Kommittén mot barnmisshandel har vart tionde barn upplevt våld i hemmet. Frågan om huruvida barn som bevittnar våldshandlingar i sin närmiljö ska betraktas som målsägande, har uppmärksammats i slutbetänkandet av Kommittén mot barnmisshandel, SOU 2001:71. Slutbetänkandets definition av misshandel är vidare än definitionen i 3kap. Trots att dessa barn oftast får svåra psykiska skador är de enligt nuvarande lagstiftning inte utsatta för brott! Därmed har de ingen rätt till målsägarbiträde, skadestånd eller kränkningsersättning. Det krävs sålunda en lagändring för att bättre skydda dem. Det krävs dessutom utökade kunskaper om hur barn reagerar på våld i nära relationer, av personal inom förskola och skola, socialtjänst, polis och domstol. Min fråga till justitieministern blir därför: Vilka åtgärder avser regeringen att vidta för att barn som bevittnat våld och övergrepp ska räknas som brottsoffer rent juridiskt? Är justitieministern beredd att verka för att en lagändring kommer till stånd?
ip · GQ1043 · 2002-11-19 00:00:00 — Interpellation 2002/03:43 av () till socialminister om handläggningen av arbetsskadeärenden har en utredning, beställd av regeringen, föreslagit en koncentration av ärendehandläggningen av arbetsskadeärenden till endast tre platser i landet (SOU 2002:80). Enligt regeringens direktiv skulle utredaren föreslå maximalt fem orter för den framtida handläggningen av arbetsskadeärenden. handläggs arbetsskadeärenden vid landets samtliga 21 försäkringskassor. har den lokala förankringen för arbetsskadeförsäkringen framhållits ha stor betydelse. Närheten mellan beslutsfattare och den enskilde försäkrade har ansetts vara viktig, men så resonerar man uppenbarligen inte längre i . Detta trots att såväl , , som avstyrkt en koncentration av handläggningen. Genom att regeringen och utredaren ställt upp specifika kriterier för den framtida handläggningen av arbetsskadeärenden återstår enbart några få orter som möjliga för handläggningen, närmare bestämt sju. Med en sådan argumentation stärks koncentrationen och det är inte svårt att se de långsiktiga konsekvenserna av ett sådant centralistiskt tänkande. Avståndet mellan den berörde medborgaren och beslutsfattaren ökar och sysselsättningen koncentreras. ordförande understryker i ett pressmeddelande under rubriken vikten av att arbetsskadeförsäkringen finns tillsammans med övrig socialförsäkring. Åtgärder har vidtagits för att komma till rätta med de problem som funnits vid en del försäkringskassor och det är ett förbättringsarbete som fortsätter. Det är lätt att få intrycket att det nu aktuella förslaget är tänkt som ett steg mot att minska antalet försäkringskassor eller till att förstatliga hela verksamheten. Dessutom har regeringen förutskickat att man tänker tillsätta en kommitté med uppdrag att utreda hela administrationen av socialförsäkringen (försäkringskassorna och ). Då kan man @ med @ i högsta grad ifrågasätta om det är försvarbart att nu genomföra en dyrbar förändring som bara omfattar en del av socialförsäkringen. Med anledning av detta vill jag fråga socialministern: Avser ministern att verka för att planerna på att koncentrera handläggningen av arbetsskadeärenden till några få orter fullföljs? Vilka åtgärder avser ministern att vidta för att bibehålla en decentraliserad organisation av försäkringskassorna i länen?
ip · GQ1044 · 2002-11-20 00:00:00 — Interpellation 2002/03:44 av () till näringsminister om regionalpolitisk hänsyn hos statliga bolag Förutsättningarna för att leva och arbeta i skiljer sig mycket mellan landets olika delar. I områden med minskande befolkning ställs stora krav på kommuner och landsting för att de ska kunna erbjuda medborgarna likvärdig service som i tillväxtområden. För att vända den negativa spiralen och ge alla landets delar rejäla möjligheter till utveckling krävs många olika åtgärder. Det handlar bland annat om stark ekonomi, utbildning, goda kommunikationer och väl utbyggd infrastruktur. Regeringens proposition En politik för tillväxt och livskraft i hela landet antogs av . I den gör regeringen bedömningen att det behövs flera offensiva strategier i kombination med riktade åtgärder för att stärka en hållbar utveckling och livskraft i alla delar av landet. Regeringen konstaterar också att den och statsförvaltningen fattar många beslut som direkt påverkar regionernas möjligheter att utvecklas. Därför ställer regeringen krav på att regional hänsyn tas i all statlig verksamhet. Både statliga myndigheter och av staten ägda bolag ska inom sina verksamhetsområden verka för att målet för regional utveckling nås. Regeringen lovar i ovannämnda proposition att återkomma till angående nya direktiv till de statliga bolagens bolagsordningar. Så har ännu inte skett. Genomläsning av verksamhetsberättelsen 2001 för statliga företag och verkligheten visar också att utvecklingen går i motsatt riktning än vad som beslutats av . genomgår många myndigheter strukturförändringar, vilket innebär koncentration av verksamheten till ett ställe i ett län eller i en större region. Det sker ingen samordning mellan olika samhällssektorer och ingen regional hänsyn tas till var verksamheten lokaliseras. För del innebär det flyttning till några få kustkommuner medan inlandet töms på statliga myndigheter. På så sätt tappar orter inte bara arbetstillfällen, utan också viktig kompetens och därmed utvecklingskraft. Med hänvisning till ovanstående vill jag fråga näringsministern: På vilket sätt avser ministern att verka för att kravet på att regional hänsyn tas i all statlig verksamhet fullföljs?
ip · GQ1045 · 2002-11-20 00:00:00 — Interpellation 2002/03:45 av () till socialminister om hälsoriskerna med piercing och tatuering Piercing och tatuering har blivit allt vanligare, främst bland ungdomar. är det till exempel trendigt bland unga att tatuera sig i ryggslutet. Läkare varnar nu för att tatueringen kan vara farlig när kvinnorna ska föda barn. Vid en ryggmärgsbedövning, som är vanligt vid förlossning, finns det risk att tatueringsfärgen kan orsaka en allergisk reaktion som leder till inflammation, ryggsmärtor och i extrema fall förlamning. Då sådan kroppssmyckning som tatuering gäller för resten av livet bör mycket unga personer inte tillåtas tatuera sig utan vårdnadshavarens godkännande. En annan trend som ökar kraftigt är piercing i alla tänkbara kroppsdelar @ även i tungan. Vid själva ingreppet är risken att infekteras som störst. Vi har kunnat läsa flera artiklar som beskriver öron som deformerats kraftigt, hur tungor ruttnat bort och om tänder som skadats. Vid en eventuell operation är det viktigt att berätta att man är piercad, då de operationsinstrument man använder sig utav får all metall i kroppen att "brinna". Vad gäller piercing som kroppssmyckning är det ett ingrepp med hög risk för allergiska reaktioner och infektioner varför inte heller håltagning på minderåriga bör tillåtas utan vårdnadshavarens godkännande. Den senaste trenden inom kroppssmyckning är så kallad bodymodification. Med hjälp av skalpell skärs ett snitt i huden där plast eller metallföremål placeras. Efter det att huden sytts samman framträder smycket som kontur i huden. Ett annat mode på frammarsch är att repa huden och låta ärrbildningen bilda mönster. tatuerare, SPT, förordar en åldersgräns för den som vill tatueras. Alla tatuerare är dock inte med i SPT och bland dem som är det efterlevs inte alltid åldersgränsen. I allmänna råd 1995:3 anges att piercing eller tatuering av minderåriga inte bör ske utan föräldrars medgivande. Det finns dock ingen lagstadgad skyldighet att följa rådet. Den tillsyn som finns föreskriven vad gäller tatuering och piercingverksamhet är att har tillsynsansvaret vad gäller utrustning bland annat för smittspridning och hygien i samband med behandling. har tillsyn över lokalerna och övriga hygienfrågor. Det finns i övrigt inga lagstadgade regler om utbildning eller krav på särskild kompetens eller lämplighet för att utföra tatuering, bodymodication eller piercing. Oseriösa piercare och tatuerare åker snålskjuts på trenden. Utrustning kan köpas mycket enkelt på postorder vilket också sker i stor utsträckning. SPT räknar med att det finns ett stort antal "hemmatatuerare" i landet, inte minst i . Enligt vår mening bör det inte minst av hälsoskäl vara otillåtet att utföra kroppshåltagning, så kallad piercing, bodymodification eller tatuering på minderårig utan att godkännande lämnats av dennes vårdnadshavare. Med bakgrund av detta vill jag fråga ministern: Avser ministern att vidta några åtgärder i syfte att skärpa kraven för att få utföra piercing och tatuering på minderåriga?
ip · GQ1046 · 2002-11-21 00:00:00 — Interpellation 2002/03:46 av () till utrikesminister om svenska medborgare med viss utländsk bakgrund Kanadensiska myndigheter har rekommenderat att kanadensiska medborgare, vilka ursprungligen kommer från , några eller muslimska länder, bör undvika att resa till grannlandet . De kanadensiska myndigheterna anser att det finns stor risk för att de i kan komma att misstänkas för terroristbrott och bli internerade eller @ som myndigheter förklarat @ "så länge kriget mot terrorismen pågår". Få länders myndigheter torde ha mer kunskap om förhållandena i än grannlandet . Det torde därför finnas all anledning att ta de kanadensiska myndigheternas varningar till sina medborgare av utländsk härkomst på allvar. Även och EU har en betydande minoritet av invandrare och flyktingar från , arabländerna och länder där islam är den dominerande religionen @ en minoritet som i och proportionellt sett sannolikt är större än motsvarande minoritet i . Jag vill därför fråga utrikesminister : Avser ministern att utifrån det kanadensiska exemplet utfärda en likartad varning för svenska medborgare med ovannämnda utländska bakgrund? Avser ministern att utifrån det kanadensiska exemplet verka för att EU utfärdar likartade varningar till EU-medborgare med ovannämnda utländska bakgrund?
ip · GQ1047 · 2002-11-22 00:00:00 — Interpellation 2002/03:47 av () till statsrådet om utrikesfödda och folkhälsan redovisade en rapport om folkhälsoläget för utrikesfödda svenskar. Syftet var att ge en bild av invandringen till från och att beskriva hälsan hos några av de berörda invandrargrupperna. Rapporten visar att flera stora invandrargrupper i visar betydande överrisker för insjuknande i hjärt- och kärlsjukdomar, kranskärlssjukdomar och psykisk ohälsa jämfört med svenskfödda. Sambanden mellan etnicitet och ohälsa är komplexa men gemensamt uppvisas ändå en tydlig bild av att utsatthet och social tillhörighet i kombination med etnicitet påverkar hälsan. Allvarligt är att stora grupper av de utrikesfödda inte är sysselsatta i studier eller arbete. Det är ytterligare en faktor som ökar risken för ohälsa. Bland invandrargrupperna dominerade de finska invandrarna när det gällde psykisk ohälsa; finska invandrare är dessutom den största gruppen utrikesfödda i . Min uppfattning är att detta är särskilt allvarligt då vi ofta negligerar de finska invandrarna som grupp på grund av att vi anser att de kommer från ett grannland med likartad kultur och bakgrund. Det finns därför inte en naturlig beredskap i vården och i samhället för dessa invandrares speciella situation. Min fråga till statsrådet är: 1.Avser statsrådet att vidta några åtgärder för att förbättra folkhälsan bland de utrikesfödda svenskarna? 2.Avser ministern att vidta några särskilda åtgärder för att förbättra den sverigefinska minoritetens hälsa?
ip · GQ1048 · 2002-11-22 00:00:00 — Interpellation 2002/03:48 av () till kulturminister om public service-företagens ansvar för finskspråkiga program Minoritetsspråkens ställning i är fortfarande hotad, trots de insatser som statsmakterna vidtagit. riksdag beslutade om en samlad minoritetspolitik till skydd för de nationella minoriteterna i . Genom det beslutet har samhället ett tydligt åtagande där bland annat utbudet i public service ingår. Enligt sändningstillstånden för perioden 2002@2005 ska public service-bolagen beakta språkliga och etniska minoriteters intressen. Jämfört med 2001 ska dessa insatser dessutom öka och minoritetsspråken ska inta en särställning. Jag kan nu konstatera med oro att dessa mål inte kommer att infrias när det gäller finska språket. Ett av de finskspråkiga TV-programmen, EKG, kommer att läggas ned @ ett program med kvalitet och hög grad av aktualitet. Enligt programdirektör är nedläggningen av EKG volymmässigt liten men det har visat sig att SVT i det fallet haft felaktiga siffror och att den egentliga minskningen är mycket större. Programdirektören har vidare hänvisat till ett nytt program, Det nya , samt att det samiska utbudet ökar. I båda dessa fall motsvarar det inte på något sätt den finskspråkiga gruppens behov. Enligt min mening stämmer inte förslag om programmets nedläggning med de intentioner som fastslagit för public services utbud för den sverigefinska minoritetsgruppen. Sverigefinnarna är i de allra flesta fall långt ifrån nyanlända till , vilket i hög utsträckning också gäller för de övriga minoritetsspråken. Därför blir det absurt enligt min mening att hänföra finskspråkiga program till rubriken . Det andra argumentet som programdirektören försvarar nedläggningen av EKG med är hänvisningen till att den samiska produktionen ökar, vilket jag anser är direkt kränkande då det ställer minoritetsspråk mot minoritetsspråk. Jag vill fråga kulturministern: 1.Avser ministern att vidta några åtgärder med anledning av den nu föreslagna omstruktureringen av de finskspråkiga programmen och nedläggningen av det finskspråkiga EKG? 2.Avser ministern att vidta några åtgärder för att säkerställa och förstärka finska språkets ställning avseende utbudet i public service?
ip · GQ1049 · 2002-11-22 00:00:00 — Interpellation 2002/03:49 av () till näringsminister om Akallatunneln har det hänt igen att ett stort elavbrott skett i den så kallade Akallatunneln. 19000 abonnenter blev utan ström . Det har hänt , varav i samband med stora kabelbränder då elen varit ur bruk . Vid det förra stora avbrottet drabbades närmare 100000 människor direkt eller indirekt av avbrottet. Ägaren till nätet är det finska bolaget som uppenbarligen tar lätt på dessa avbrott. pågår diskussioner om deras ansvar vad gäller tidigare elavbrott. Konsekvenserna för dessa avbrott är inte bara att det blir ett obekvämt liv eller ibland dygn för de drabbade. Det handlar om att kollektivtrafiken, vatten, posten och inte minst hissar inte fungerar. Detta kan ses som en lyx i vissa fall. Men det drabbar människor som har funktionshinder och är beroende av just hissen för att kunna klara sina dagliga behov. Den enda ersättning som abonnenterna kan erhålla är något slags avbrottsersättning och eventuellt ersättning för till exempel mat som blir förstörd. För butiker som inte får varor förstörda kan det innebära oerhört stora inkomstbortfall. Enligt nuvarande lagstiftning finns mycket lite att stödja sig på för att sätta press på de ansvariga elleverantörerna, i detta fall Fortum. Några lagliga regler för att garantera leverans av el finns inte. Vilka åtgärder avser näringsministern att vidta för att undvika att sådana här situationer uppstår ?