frsrdg · GP04RR1 · 2002-01-01 00:00:00 — Granskningen inriktades på att kart-lägga förekomsten av sponsring, studera hur myndigheterna hanterar sam-arbetet med sponsorer samt vilka effekter sponsringen har för verksamheten. Granskningen visade att sponsring är begränsad till kultursektorn, utan även förekommer hos myndigheter med en myndighetsutövande funktion. Enligt revisorernas uppfattning är det av stor vikt att förtroendet för statliga myndigheters verksamhet upprätthålls och att myndigheterna iakttar opartiskhet i sin myndighetsroll. I den skrivelse som lämnades till föreslog revisorerna att regeringen tar ställning till vilka myndigheter eller vilka verksamheter som får finansieras med sponsring. Ett bemyndigande om sponsring bör komma till uttryck i myndighetens regleringsbrev eller i särskilt regeringsbeslut. Revisorerna betonade även vikten av öppenhet och insyn när det gäller myndigheters samarbete med sponsorer och föreslog vidare att ett bemyndigande om sponsring åtföljs av krav på återrapportering. Därutöver föreslog revisorerna att regeringen tar initiativ till att sponsring som finansieringsform ges en tydlig definition och även klargör hur lagen om offentlig upphandling ska tillämpas på sponsring i form av varor och tjänster. Att intäkter från sponsring hanteras på ett mer enhetligt sätt än vad som är fallet är enligt revisorernas uppfattning en förutsättning för att statsmakterna ska kunna få information om sponsringens omfattning. Revisorerna föreslog därför att ges i uppdrag att utarbeta riktlinjer för hur sponsring ska hanteras i redovisningen samt utreda hur sponsring ska kunna utläsas ur myndigheternas årsredovisning. Regeringen föreslogs också ställa krav på att de myndigheter som har fått tillstånd att samarbeta med sponsorer utformar övergripande riktlinjer för sin sponsringsverksamhet. Myndigheterna bör också utveckla rutiner för uppföljning för att kunna visa att sponsringen utgör ett effektivt resurstillskott. En motion har väckts med anledning av revisorernas förslag. Revisorernas förslag kommer att behandlas av . Förslag 2001/02:RR10 redovisade revisorer sin granskning av Lantmäteriet (rapport /01:10). Granskningen inriktades bl.a. mot att belysa effekterna av Lantmäteriets omorganisation och omstrukturering, vilken bl.a. innebar en långtgående uppdelning av statlig myndighetsutövning och uppdragsverk samhet inom lantmäteriområdet, samt att följa upp konsekvenserna av statlig och myndighetsutövning inom samma verksamhetsområde. Vidare belyste granskningen konsekvenserna av en förändrad arbetsprocess inom fastighetsbildningen. Rapporten har remissbehandlats. I budgetpropositionen framförde regeringen att man har för avsikt att genomföra flera av de åtgärder som revisorerna föreslog i rapporten. Som exempel angav regeringen att man tänker tillsätta en utredning i syfte att se över den statliga lantmäteriverksamheten. I det arbetet ingår bl.a. en uppföljning av Lantmäteriets omstrukturering. Vidare avser regeringen att överväga verkets roll inför beslut om avgifter som verket avser att ta ut. Direktiv till den aviserade utredningen är under utarbetande i . överlämnade revisorerna en skrivelse till med förslag om lantmäteriverksamheten. Med beaktande av regeringens aviserade utredning och remissinstansernas synpunkter föreslog revisorerna bl.a. att regeringen förbättrar sin återrapportering till om omorganisationens konsekvenser. Regeringen och Lantmäteriet bör vidare diskutera möjligheterna att förenkla myndighetens struktur och det sätt på vilket myndigheten redovisar sitt resultat. I syfte att tydliggöra Lantmäteriets olika roller ansåg revisorerna också att regeringen bör se över hur Lantmäteriets olika verksamheter kan hållas åtskilda på ett tydligare sätt. Regeringen bör också presentera sin syn på en eventuell bolagisering av Lantmäteriets uppdragsverksamhet (Metria) för . Revisorerna föreslog vidare att Lantmäteriets tillsynsverksamhet förstärks på flera punkter. Revisorerna ansåg också att regeringen bör överväga om anslagen till fastighetsregistreringen kan avvecklas och finansieringen i stället ske över förrättningstaxan. När det gäller kommunala lantmäterimyndigheter föreslog revisorerna bl.a. att regeringen ser över de regler som bestämmer om en eller statlig lantmäterimyndighet ska handlägga vissa ärenden. Vidare föreslog revisorerna att det ställs krav på ekonomisk särredovisning av de kommunala lantmäterimyndigheternas verksamhet. I anslutning till revisorernas förslag väcktes en motion. beräknas ta ställning till revisorernas förslag . Myndighetssamverkan mot ekonomisk brottslighet Förslag 2001/02:RR11 revisorer har på eget initiativ granskat statens insatser mot ekonomisk brottslighet med tyngdpunkt på samverkan mellan de myndigheter som har i uppdrag att bekämpa den ekonomiska brottsligheten. Oenighet mellan myndigheterna har lett till att kompetensutvecklingen av åklagare och poliser blivit eftersatt. Revisorerna konstaterade att detta inte är acceptabelt utan föreslog att regeringen tar ett initiativ för att lösa frågan och att den klarlägger vilken myndighet som har ansvaret för kompetensutvecklingen på ekobrottsområdet. I granskningen konstaterade revisorerna att regeringen borde ha varit mer aktiv i att stödja den nya och definiera dess roll mer tydligt. Revisorerna välkomnade dock att regeringen blivit mer aktiv i frågan . Revisorerna ansåg dock att regeringen bör vidta ytterligare åtgärder för att stödja och definiera dess uppgifter och roll. Revisorernas granskning visade hur viktigt det är att skattebrottsutredarna lättare än får tillgång till uppgifter ur det centrala skatteregistret. Revisorerna föreslog att regeringen låter se över frågan om vem som bör ha tillgång till uppgifter ur det centrala skatteregistret. Revisorerna ansåg också att regeringen bör verka för att skattemyndigheterna blir mer öppna för samlokalisering mellan skattebrottsenheterna samt polis och åklagare på de orter där de senare är öppna för detta. Revisorerna ansåg att samarbetsproblemen mellan och kring underrättelseverksamheten på ekobrottsområdet är mycket otillfredsställande. Revisorerna ansåg att regeringen måste se till att frågan blir löst. Revisorernas granskning, överväganden och förslag redovisades i rapporten /02:3, Myndighetssamverkan mot ekonomisk brottslighet. Rapporten har remissbehandlats. Rapporten har även diskuterats på ett seminarium hos revisorer . Vid seminariet deltog förutom representanter för revisorerna även företrädare för de berörda myndigheterna samt representanter för . har ännu inte behandlat revisorernas förslag. Statens ändamålsfastigheter - hyressättning och förvaltning Förslag 2001/02:RR12 I revisorers granskning av hyressättning och förvaltning av statliga ändamålsfastigheter framkommer att regeringen inte har styrt fastighetsförvaltarna helt i enlighet med intentioner. Förvaltarna har inte heller utformat hyressättning och förvaltning helt enligt riktlinjer. Bristerna gäller efterlevnad av följande riktlinjer. Utgångspunkten för hyressättning bör vara självkostnadshyra när hyresgästen har begränsade alternativ och är beroende av en statlig hyresvärd. Insynen i förvaltningen ska vara god och det förutsätter öppen redovisning av hyresdelar avseende drift, underhåll och olika kapitalkostnader. Förvaltningsplaner ska upprättas gemensamt av hyresgäst och fastighetsförvaltare. Revisorerna föreslog att regeringen skulle anpassa sin styrning bättre efter riktlinjer för hyressättning och förvaltning. Anslagssystemet har utformats på ett sätt som kan ha resulterat i att vissa myndigheter fått omotiverat hög eller låg kompensation för sina lokalkostnader. Revisorerna föreslog därför att regeringen i budgetprocessen beaktar möjligheter till effektiviseringar i myndigheters lokalutnyttjande. Med anledning av att hyresgäst och fastighetsförvaltare ibland är oeniga om huruvida kostnadshyra eller marknadshyra ska gälla föreslog revisorerna att ett samrådande expertorgan tillsätts inom eller i nära anslutning till Re Expertorganets roll föreslogs vara att yttra sig om vilken typ av hyra som bör gälla för en specifik fastighet, i de fall parterna inte kan komma överens om det genom förhandlingar. Revisorernas granskning, överväganden och förslag redovisas i rapporten /02:2 Statens ändamålsfastigheter - hyressättning och förvaltning. Rapporten har remissbehandlats. kommer att behandla förslagen . Ett par av förslagen har dock redan åtgärdats av regeringen. Det gäller förslaget om god insyn i förvaltningen och att det innebär tydlig redovisning av olika kostnader, samt förslaget om att underhållsplaner ska upprättas gemensamt av parterna. för avseende och är kompletterade i enlighet med revisorernas förslag på dessa två punkter. Förslag 2001/02:RR13 revisorer har på eget initiativ granskat hur försäkringskassornas arbete med efterkontroller av förtidspensioner fungerar. Granskningens syfte har varit att utröna om efterkontroller i sin nuvarande form är en effektiv åtgärd för att få förtidspensionerade tillbaka i arbete och för att uppdaga eventuellt fusk eller missbruk av förmånen. Granskningen visar att den typ av efterkontroller som görs oftast inte är effektiva. av efterkontrollerna leder till att kan dra in eller sätta ned en förtidspension. Variationen i resultat är dock stor mellan olika försäkringskassor. Vid vissa kassor leder av efterkontrollerna till åtgärder, medan det vid andra kontor är mer än hälften av efterkontrollerna som leder till åtgärd. Skillnader i arbetssätt är en av förklaringarna till att antalet indragningar och nedsättningar varierar mellan kontoren. Det rör sig bl.a. om hur systematisk kassan är i sina efterkontroller, hur pass prioriterad efterkontrollen är vid den enskilda kassan och vilket samarbete har med andra myndigheter. Efterkontroller görs vanligen av dem som handlägger förtidspensioner vid kassan. Detta medför bl.a. att efterkontrollerna nedprioriteras till förmån för andra ärenden. Handläggare upplever ofta att efterkontroller är svåra, tidskrävande och ibland obehagliga att utföra. Det kan vara en av förklaringarna till att efterkontrollerna genomförs slentrianmässigt. I många fall består efterkontrollen enbart av ett telefonsamtal med den försäkrade. Det finns en stor osäkerhet hos personal om hur och när efterkontroller ska genomföras. Regelverket kring förtidspensioner är också i vissa avseenden ett hinder för en framgångsrik efterkontroll. Kunskapen om efterkontroller och deras resultat är vidare påfallande liten hos och försäkringskassorna med tanke på att verksamheten med efterkontroller är relativt omfattande. Uppskattningsvis genomför försäkringskassorna omkring 9 000 efterkontroller av förtidspensioner. revisorer föreslår att regeringen vidtar åtgärder för att förbättra efterkontrollen av förtidspensioner. i uppdrag att utarbeta riktlinjer för efterkontroll. I samband med att riktlinjerna tas fram bör även rekommendera försäkringskassorna att centralisera arbetet med efterkontroller till särskilt utsedda handläggare samt lämna rekommendationer om hur informationen till den som beviljas förtidspension ska förbättras. Regeringen bör vidare uppdra åt att föreslå förändringar av reglerna när det gäller förtidspensionärernas möjlighet att uppbära inkomst av arbete. Regeringen bör även ta initiativ för att göra det möjligt för att lämna uppgifter om förtidspensionärernas deklarerade inkomster till . Revisorernas förslag om efterkontroll av förtidspensioner kommer att behandlas av socialförsäkringsutskottet . Regeringen har i regleringsbrevet till för givit verket i uppdrag att redovisa hur försäkringskassorna följer upp beviljade förtidspensioner/sjukbidrag och vilka resultat denna uppföljning ger. ska även redogöra för behovet av eventuella författningsändringar vad gäller försäkringskassornas uppföljning av förtidspensioner/sjukbidrag. Uppdraget ska redovisas i anslutning till årsredovisning . Revisorernas granskning har redovisats i rapport /02:1 Efterkontroll av förtidspensioner. revisorer genomförde på eget initiativ ett informationsbesök på Försvarsmaktens högkvarter. Syftet med besöket var att inhämta information om hur omstruktureringen inom Försvarsmakten fortlöpte med avseende på myndighetens personalförsörjning. Omstruktureringen av försvaret innebär att drygt 6 500 yrkesofficerare och ca 2 900 civilanställda måste lämna Försvarsmakten . ska Försvarsmakten locka till sig och behålla nödvändiga kompetenser. Enligt Försvarsmaktens egna riktlinjer inför omstruktureringen skulle Försvarsmakten genomföra avvecklingen av personal på ett sådant sätt att myndigheten hade tillräckligt med personal med rätt kompetens för att kunna lösa sina uppgifter. För-svarsmakten skulle bl.a. beakta myndighetens behov av yngre officerare. Revisorernas granskning visade att fel officerare lämnar försvaret. Tyngd-punkten bland spontanavgångarna låg hos yrkesofficerare i åldrarna . Enligt revisorerna var kompetensflykten från Försvars-makten oroande. Av granskningen framgår vidare bl.a. att Försvarsmakten saknade admi-nistrativa rutiner för att följa upp hur avvecklingen av personal fortlöpte. Det fanns även en rad faktorer som talade för att Försvarsmakten hade svårt att hävda myndighetens intressen gentemot officerarnas intressen. Granskningen avslutades som en skrivelse till regeringen . Regeringen har kommenterat revisorernas skrivelse budgetpropo-sition (prop. 2001/02:1). Regeringen konstaterar i likhet med revisorerna att omstruktureringen av försvaret har fått betydande konsekvenser för Försvars-maktens personalförsörjning och att alla problemområden inte har kunnat förutses. Enligt regeringen har dock Försvarsmakten åtgärdat mycket av det som uppmärksammats i revisorernas granskning. Merparten av problemområdena har också behandlats av (dir. 1999:84) som lämnade sitt slutbetänkande (SOU 2001:23). lämnade regeringen en rad förslag till som syftar till att förbättra Försvarsmaktens personalförsörjning (prop. 2001/02:10). kommer att behandla regeringens förslag . Revisorerna beslutade att genomföra ett informationsbesök rörande avseende i första hand roll. Informationsbesöket ägde rum och behandlade fem delfrågor: den statliga ägarstyrningen av , effekterna av bolagets lånefinansieringsverksamhet, agerande med anledningen av den s.k. Prosolviaaffären, förekomsten av jäv i samband med beslut om lånefinansiering och formerna för omorganisationen av . beslutade revisorerna om informationsrapporten . Efter samråd med näringsutskott översändes nedanstående förslag i en skrivelse till regeringen. Formerna för ALMI:s ägardirektiv bör ses över. Genom tydligare dokumenterade verksamhetsmål och återrapporteringskrav kan bättre förutsättningar för uppföljning, insyn och kontinuitet skapas. En tydligare reglering av hur långt ALMI:s och Industrifondens finansieringsinsatser får sträcka sig när det gäller att rädda befintliga engagemang i ett företag med finansiella problem bör ske. Revisorerna anser även att befintliga förordningar bör förtydligas för att undanröja tolkningsproblem rörande en bedömning ska göras om när ett företag vuxit sig för stort för att komma i fråga för beslut om statlig finansiering till små och medelstora företag. Regeringen har i budgetpropositionen för aviserat att man planerar att genomföra en översyn av ALMI:s regionala organisation under budgetåret (prop. 2001/02:01). beräknas också avrapportera ett regeringsuppdrag där man bl.a. utvärderat ALMI:s kapitalförsörjningsinsatser (prop. 2001/02:1). Regeringen har ännu inte tagit ställning till revisorernas skrivelse. Revisorerna genomför besök hos myndigheter m.fl. för att få information i aktuella frågor. Informationen redovisas i särskilda rapporter som beslutas av revisorerna i plenum. har följande informationsrapporter utarbetats: - gemensam och nationell fiskeripolitik Bakgrunden till revisorernas informationsbesök hos var ett förslag från miljö- och jordbruksutskott om att revisorerna skulle granska fiskekontrollen i . Revisorerna ansåg att undersökningen borde inriktas på hur arbetar inom ramen för EU-systemet. Synpunkter hade framförts på att är stort i förhållande till antalet yrkesfiskare och att EU medför att byråkratin växer. I rapporten redogjordes för den gemensamma fiskeripolitik som gäller då EG införde ett gemenskapssystem för bevarande och förvaltning av fiskeresurserna. En översyn pågår av den gemensamma fiskeripolitiken, och ett ställningstagande väntas . I rapporten ingick också en beskrivning av uppgifter och organisation. Den gemensamma fiskeripolitiken är mycket omfattande, och revisorerna påpekade att det är angeläget att försöker beskriva resursanvändningen för gemensam och nationell fiskeripolitik. En översiktlig och diskuterande beskrivning vore också värdefull för att belysa vad EU-medlemskapet innebär inom statsförvaltningen. bör också inom ramen för EU-systemet verka för förenklingar av nuvarande regelsystem. Den svenska fiskeriadministrationen utreddes efter EU-inträdet. Revisorerna ansåg att frågan hade genomlysts väl i och med den utredningen. Revisorerna avstod därför från att inleda en vidare granskning av detta ärende. Revisorerna har granskat informationsverksamhet. Frågan blev aktuell genom en skrivelse till revisorerna från riksdagsledamoten (). I skrivelsen begärdes att revisorerna på lämpligt sätt granskar regeringens och medverkan i en serie om sju annonsbilagor som var införda i i samband med . Revisorerna ansåg att denna skrivelse aktualiserade en rad principfrågor i anslutning till informationsverksamhet. Revisorerna genomförde därför ett informationsbesök. revisorer såg positivt på den utbyggnad som gjorts av informationsinsatserna och den tonvikt som därvid lagts på information till allmänheten. I det fortsatta arbetet med att utveckla informationspolicy - liksom i det praktiska informationsarbetet - bör enligt revisorerna särskild uppmärksamhet ägnas åt frågor som gäller gränsdragningen mellan politisk opinionsbildning och myndigheten information i sakfrågor. Även regeringens och medverkan i kommersiella annonskampanjer bör uppmärksammas i detta sammanhang. När det gäller inriktningen av den framtida EU-informationen konstaterade revisorerna att det finns förutsättningar att göra en samlad bedömning av frågan från riksdag och regering inför . Revisorerna ansåg slutligen att regeringen i lämpligt sammanhang till bör återkomma med en redovisning av pågående och planerade insatser inom ramen för sitt övergripande ansvar för politikområdet Samhällsinformation. Revisorernas informationsbesök redovisades i skrivelse till regeringen. Se vidare under rubrik Skrivelser till regeringen. Visum för besök i - regler, riktlinjer och praktisk hantering revisorer har genomfört ett informationsbesök hos för att inhämta information om regler och praxis rörande besöksviseringar. Besöket motiverades av ett önskemål från socialförsäkringsutskottet. Besöket genomfördes , några månader före inträde i . Visering innebär tillstånd att resa in i och vistas i under viss . Viseringspolitiken ska vara ett stöd för den reglerade invandringen och medge så stor frihet som möjligt för rörelser över gränserna. Antalet beviljade visumansökningar är ca 200 000 . Den helt övervägande delen av viseringarna beslutas av utlandsmyndigheterna. Hanteringen är utspridd på ca 100 beslutande instanser. Riktlinjer för viseringar utfärdas av . Prövningen av en visumansökan görs med hänsyn till risken för s.k. visumavhopp. En ansökan ska inte bifallas om det finns risk för att den sökande, på grund av personliga eller andra förhållanden, inte har för avsikt att återvända till hemlandet. Antalet visumavhopp är ca 1 000 . Mot bakgrund av den information som inhämtats anser revisorerna att regeringen bör ta ytterligare initiativ till att förbättra statistiken över viseringar och visumavhopp efter medborgarskap samt resultaten av avhoppen i form av erhållna uppehållstillstånd. Vidare anser revisorerna att sambandet mellan visering och uppehållstillstånd bör klargöras så att politiken blir konsistent. En tydligare vägledning från regeringens sida vad gäller riktlinjerna för visering vore också önskvärd. Regeringen har i sin skrivelse Migration och asylpolitik, som lämnades till , åter hänvisat till det pågående arbetet med att förbättra datorstödet vad gäller ansökningar om uppehållstillstånd och visering. Både och utlandsmyndigheterna ska få tillgång till ytterligare underlag vid sin prövning av viseringsansökningar (skr. 2001/02:5). Bistånd till krigförande länder i ? genomförde revisorer ett informationsbesök för att diskutera ett antal frågor som rörde vilka ställningstaganden avseende biståndet som görs av UD och Sida när ett biståndssamarbete ska inledas eller då situationen i ett mottagarland förändras. Bakgrunden till besöket var ett förslag från de moderata riksdagsledamöterna i utrikesutskottet. Revisorerna kunde konstatera att UD och Sida utarbetar s.k. landstrategier såväl inför ett biståndssamarbete som vid förlängning av ett samarbete. Strategierna innehåller uppgifter som används som underlag för beslut om bistånd ska lämnas eller inte. Biståndet omprövas också om den politiska situationen i mottagarlandet förändras. Även om varje land och varje situation bedöms för sig, är tillvägagångssättet ungefär detsamma när en biståndssatsning ifrågasätts. Man arbetar efter en tänkt modell i form av en trappa, där biståndet förändras efter hand mot mer kontroll, ifrågasättande av vissa mottagare och slutligen indragning av biståndet. Mot bakgrund av vad som framkom under informationsbesöket menade revisorerna att det inte fanns anledning att ytterligare granska hur svenskt biståndssamarbete inleds eller omprövas i de länder i som är indragna i konflikt. Revisorerna förutsatte också att de frågeställningar som behandlades i informationsrapporten skulle komma att tas upp i kommittén om politik för global utveckling. Rapporten överlämnades för kännedom till utrikesutskottet, , Sida samt kommittén om politik för global utveckling (komm.nr. UD 1999:04). Konsekvenser av avregleringen inom järnvägstrafiken En förstudie om avregleringen av den spårbundna trafiken har gjorts efter förslag från trafikutskott. I förstudien sammanfattas hur omregleringen av järnvägssektorn har utvecklats och vilka effekter som kan konstateras. Därutöver redovisas beslutade och föreslagna förändringar samt pågående och planerade utredningsinsatser. är ett av de länder som kommit längst i omregleringen/avregleringen av järnvägstrafiken med ökade inslag av konkurrens mellan olika operatörer. I förstudien konstateras att utvecklingen inom järnvägssektorn har präglats av olika förhållanden. Omregleringen har lett till en avreglering. Olika förändringar har genomförts av regelsystemet för att öppna marknaden för konkurrens och avskaffa monopol. Beslutsfattandet har decentraliserats. Omfattande organisations- och strukturförändringar har genomförts för att anpassa verksamheten till de nya förutsättningarna. Dessa förändringar har föregåtts av ett omfattande utredningsarbete inom kommittéväsendet, och vid myndigheter. Arbetet med organisations- och strukturförändringar pågår fortfarande. Detta gäller t.ex. bolagiseringen av SJ och ett flertal utredningsinsatser. Mot denna bakgrund beslutade revisorerna att inte nu göra någon djupare granskning av avregleringen inom järnvägssektorn. Revisorerna ansåg dock att det kan finnas skäl att återkomma i frågan när effekter kan identifieras av beslutade och föreslagna förändringar. Vid ett möte mellan arbetsmarknadsutskottet och revisorer föreslogs att revisorerna skulle granska personaluthyrning inom arbetsmarknadspolitiken. Med anledning av detta genomförde revisorerna en förstudie. Förstudien inriktades på hur konkurrenseffekterna beaktas i regelverken och vilka kriterier som används för att avgöra om konkurrensneutralitetsvillkoret kan anses uppfyllt.