frsrdg · GP04JO1 · 2002-01-01 00:00:00 — Kartan är datorlagrad och redovisar, förutom viss fastighetsrättslig information, även pågående markanvändning i sån utsträckning att det framgår vad som hävdas som åker, skog, öppen mark mm. Med hjälp av denna karta kan myndigheten framställa kundanpassade kartor i färg (se bilaga 2) eller i svartvitt (se bilaga 3) där den efterfrågade fastigheten ligger placerad centralt i kartbilden. Eftersom tjänsten är under utveckling har inget pris fastställts . Vi tar för en A4-karta i färg och för en A4 i svartvitt. Om vi skall skicka kartan per post blir totalkostnaden plus moms. Man kan hävda att myndighetens diskussion med tagit en olycklig vändning. Jag vill därför betona att situationen är unik och jag har inte upplevt den tidigare. har kanske negativa erfarenheter av myndighetskontakter i andra sammanhang och fann det säkrast att gå på "anmälningslinjen" direkt. Hade hon i stället sagt att hon ville ha en karta över sin egen fastighet och hon stod i begrepp att dela upp fastigheten hade vi som vanligt förmedlat sedvanliga råd i fastighetsbildningsfrågor och skickat karta och ansökningshandlingar utan kostnad. En bra inledning på ett fastighetsbildningsärende underlättar nämligen både för myndigheten och den blivande sakägaren. Dessutom brukar en smidig handläggning medföra lägre förrättningskostnader i slutändan. I bilaga 6 till beslutet , vilken berörde avgifter för kopiering av allmänna handlingar, anfördes bl.a. följande. Kopiering som sker för att utlämna offentliga handlingar skall ske på enklaste sätt och ersättning tas ut enligt avgiftsförordning, LMVFS 1996:8, 1996:9, 1996:10 och därefter beslutade ändringar. I 5 § avgiftsförordningen (1992:191) säges: "Om inget annat ekonomiskt mål för verksamheten beslutats, skall avgifter beräknas så att full kostnads-täckning uppnås." Myndigheten beslutar med stöd av 16 § tredje stycket avgiftsförordningen att 1:a och 2:a styckena i nämnda paragraf inte skall tillämpas. I stället skall avgift för kopiering i format A4 och A3 uttagas med stöd av 18§ i LMVFS 1996:10. Förlaga i format A4 kopieras på A4-papper. Förlaga i format Folio och A3 kopieras på A3-papper. Större förlaga än A3 skall, för att minimera slitage, alltid kopieras på rullkopiator. Registerkarta må dock på kunds begäran kopieras i vanlig kontors-kopiator om kunden är beredd att betala slitageersättning enligt nedan (kartan måste nyritas efter 15-20 "manglingar" i kopiatorn). Ovan angiven taxa för kopiering av handlingar och registerkartor mm bygger på förhållandet att servicen tillhandahålles på plats i myndighetens lokaler eller att kunden själv avhämtar (och betalar kontant) beställt material. Om beställt material levereras per post, mail eller per fax skall alltid tidsdebitering tillämpas enligt nedan angiven rådgivningstaxa. Kostnader för kopiering, porto och emballage m m skall tas ut om denna kostnad överstiger ½ av den påförda tidsdebiteringen. Minsta tid som debiteras är ¼ timme. "Rådgivning i fastighetsrättsliga frågor" föreligger alltid då kunden begär mer service än vad som följer av bestämmelserna [i] tryckfrihetsförordningen. Tryckfrihetsförordningen gäller endast tillhandahållande av en angiven handling genom hänvisning till akt eller dagboksnummer. Tillgång till fastighetsdatasystem för att t.ex. söka efter aktnummer på förrättningshandling är gratis. Alla frågor om innebörden av beslut eller fastighetsrättsliga skäl skall handläggas som myndighetsservice. Skall service ske enligt tryckfrihetsförordningen får man inte ställa frågor om varför vissa handlingar efterfrågas. Om kunden har ett problem som han beskriver så är det som regel ett uppdrag. Till exempel är frågan om en viss fastighet belastas av servitut att anse som myndighetsservice. Anmälan jämte lantmäterimyndighetens remissvar remitterades till för yttrande. I remissvar anförde , generaldirektören , följande. LMV har upprättat en databas, , för olika slag av fastighets- och geografisk information. Varje lantmäterimyndighet har tillgång till den information som finns i GDB-Alfa och som avser det egna länet. Efter genomförd fastighetsbildning uppdaterar myndigheten informationen i databasen. Enligt LMVs bedömning är det digitala kartverket i GDB-Alfa en allmän handling i TFs mening. Genom en programvara - AutoKa-Vy - hade lantmäterimyndigheten (LM) möjlighet att på ett enkelt sätt dels ta fram en skärmbild för en eller flera fastigheter i länet, dels göra en utskrift av informationen. begäran avsåg en kopia av en karta över fastigheten 3:1 i . Informationen om fastigheten, som fanns i GDB-Alfa, var tillgänglig för LM. LMV anser därför att LM var skyldig att tillmötesgå begäran. Regler om avgifter för kopior av allmänna handlingar finns för det statliga lantmäteriet i avgiftsförordningen (1992:191). LMV har i regeringens regleringsbrev bemyndigats att utfärda föreskrifter (LMVFS) som komplement till avgiftsförordningen. Lantmäterimyndigheteerna bedriver även - enligt 19 § instruktionen (1995:1418) för det statliga lantmäteriet - viss uppdragsverksamhet, s.k. myndighetsservice. Avgifterna för denna verksamhet beslutas av LMV i särskilda föreskrifter och av lantmäterimyndigheten. LMV har inte meddelat några föreskrifter om avgifter för utskrifter från GDB-Alfa. Enligt LMVs uppfattning bör därför avgiften för en utskrift i förevarande situation bestämmas enligt reglerna i avgiftsförordningen. Den av begärda handlingen borde sålunda ha lämnats ut utan avgift. En sådan handling som begärdes av kan ingå i ett uppdrag och, i enlighet med vad LMV anfört ovan, även omfattas av särskilda föreskrifter. LMV anser därför att lantmäterimyndighetens beslut att ta ut avgift av närmast är att betrakta som ett olycksfall i arbetet. I beslut anförde JO föjande. Av lantmäterimyndighetens remissvar framgår att vad som enligt myndighetens bedömning bäst uppfyllde de kriterier på den efterfrågade handlingen som uppställt var en på datamedium lagrad kartprodukt, framtagen med programvaran AutoKa-Vy. Myndigheten har uppgett att denna tjänst var under utveckling och att inget pris hade fastställts, men att man för en utskrift i A4-format begärde för en karta i färg och för en karta i svartvitt, exklusive moms. Hur dessa priser räknats fram har inte närmare kommenterats i remissvaret. För statliga myndigheter gäller avgiftsförordningen (1992:191). Denna skall enligt 2 § tillämpas om inte något annat följer av en annan förordning eller av ett särskilt beslut av regeringen. Såvitt avser kopior av allmänna handlingar och utskrifter av ADB-upptagningar gäller för lantmäterimyndigheterna 15 § avgiftsförordningen (se regleringsbrev för avseende , regeringsbeslut , s. 9). Av denna bestämmelse framgår att en myndighet skall ta ut avgift enligt bestämmelserna i 16-22 §§ för att den efter särskild begäran lämnar ut (såvitt nu är i fråga) utskrift av upptagning för automatisk databehandling. Av 16 § första- andra stycket framgår följande. Om en beställning omfattar tio sidor eller mer skall avgift tas ut för kopior av allmänna handlingar och för utskrifter av upptagningar för automatisk databehandling enligt 15 § 1 och 2. Avgiften för en beställning av tio sidor är . För varje sida därutöver är avgiften . Av tredje stycket framgår att myndigheten får besluta om undantag från första och andra styckena om det finns särskilda skäl. Jag konstaterar liksom att det inte funnits någon grund i avgiftsförordningen eller någon annan författning för den avgift som lantmä terimyndigheten beslutat att ta ut av . Utskriften skulle således ha lämnats ut utan avgift. Begäran att få ett beslut Av 23 § avgiftsförordningen framgår att den som anser att den avgift som en myndighet tagit ut av honom enligt 15 § är oriktig, har möjlighet att efter den dag då avgiften betalades begära ett särskilt skriftligt beslut om avgiften hos myndigheten. Ett sådant beslut kan enligt 24 § överklagas hos . begärde enligt remissvaret ett skriftligt beslut på att myndigheten avsåg att ta betalt för såväl kartan som postdistributionen. Myndigheten skickade då en kopia av det generella beslutet om avgifter för myndighetsservice. Enligt min mening borde myndigheten med anledning av begäran ha klargjort för henne möjligheten att överklaga myndighetens beslut angående avgiften. Att så ej skedde får tillskrivas myndighetens uppfattning att avgiften inte grundat sig på 15 § avgiftsförordningen. Jag går inte vidare i denna del. Kostnad för postbefordran m.m. Av 15 § andra stycket avgiftsförordningen framgår att myndigheten när avgift tas ut för kopior m.m. skall ta ut ersättning för portokostnad om försändelsen väger samt för eventuell postförskottsavgift eller annan särskild kostnad för att med post, bud eller liknande förmedling sända den begärda handlingen eller kopian till mottagaren. I myndighetens beslut , bilaga 6, föreskrivs att om beställt material levereras per post, mail eller per fax tidsdebitering alltid skall tillämpas enligt en angiven rådgivningstaxa och att kostnader för kopiering, porto och emballage m.m. skall tas ut om denna kostnad överstiger halva den påförda tidsdebiteringen. Det anges också att minsta tid som debiteras är en fjärdedels timme, exklusive moms. Jag kan inte tolka detta på annat sätt än att myndigheten tar betalt för framtagandet av allmänna handlingar enligt en "rådgivningstaxa" i de fall handlingarna skall sändas per post. Ett sådant förfarande är inte tillåtet, lika lite som att ta betalt för att ta fram en handling som skall läsas i myndighetens lokaler. Eftersom den begärda kopian hämtades hos myndigheten kom någon avgift för postbefordran aldrig att påföras. Jag lämnar därför frågan med det gjorda påpekandet. Handläggningen av en begäran att få ut ett mycket stort antal allmänna handlingar (Dnr 3646-2000) () riktade i en anmälan kritik mot Lotteriinspektionen och uppgav bl.a. följande. SVAR begärde i skrivelser till Lotteriinspektionen att få ta del av allmänna handlingar. Framställan upprepades därefter vid flera tillfäl-len muntligt. Trots detta, och att det inte för inspektionen kunde råda tvivel om att SVAR ville ta del av handlingarna löpande vartefter de sekretessprövats, hade ännu vid tiden för anmälan inte någon handling lämnats ut. Inte heller hade in-spektionen lämnat något besked om när ett utlämnande tidigast skulle komma att ske fastän SVAR uttryckligen begärt detta. Efter remiss uttalade Lotteriinspektionen, generaldirektören , bl.a. följande. Inledningsvis kan följande nämnas om SVAR:s hemställan om utfående av all-männa handlingar. SVAR hemställde i skrivelse till Lotteriinspektionen om ut-fående av kopior på alla inkommande, utgående, upprättade samt i öv-rigt före-kommande handlingar hos Lotteriinspektionen avseende juni, . Därtill önskades kopior av varje dagboksblad som hör till var ärendeakt, samt även kopior av ev. anteckningar som gjorts i eller på ärendekonvoluten, och därtill kopior av ev. inkomna (eller upprättade) men ej diarieförda handlingar; dvs. av handlingar som - utan att vara diarieförda - på annat sätt hålls ordnade inom myndigheten, avseende den aktuella tids-perioden. Slutligen påminde SVAR om vikten av att handlingarna kan ut-lämnas skyndsamt, och bad inspektionen att om-gående meddela kopiorna var klara. I samma skrivelse begärdes också upplysningar om huruvida polisanmälningar som Lotteriinspektionen ingett, lett till åtal och fäl-lande dom. I skrivelse till SVAR lämnade Lotteriinspektio-nen svar i den sistnämnda frågan. I ny skrivelse erinrade SVAR om att kopior av hand-lingarna skall översändas löpande. Vid besök hos Lotteriinspektionen begärde SVAR ut all-männa handlingar även för perioden . Ärendet har hos Lotteriinspektionen handlagts av chefsjuristen . ringde upp ordföranden i SVAR, , för att få klarhet i hur framställan skulle förstås, varvid uppgav att SVAR ville ha ut samtliga handlingar hos myndigheten för perio-den juni, . Om det dock skulle visa sig vara fler än 10 000 sidor önskade att Lotte-riinspektionen skulle kontakta honom. Några propåer har därefter inte av SVAR riktats till om att ut-lämna handlingar löpande. Inte heller har några muntliga påstötningar om utlämnande av handlingar gjorts hos enhetschefen , vilket SVAR gör gällande i sin anmälan. Vid sammanträde i mellan Lotteriinspek-tionen och SVAR lämnade Lotteriinspektionen en utförlig redogörelse för ärendets handlägg-ning. Inledningsvis kan således konstateras att SVAR begärt ut samtliga allmänna hand-lingar som förvaras hos Lotteriinspektionen för perioden juni- samt även alla diarieförda handlingar . Vidare kan konstateras att Lotteriinspektionen löpande haft kontakter med SVAR i ärendet. Den mycket omfattande framställning om utlämnande av allmänna hand-lingar som SVAR ingett till Lotteriinspektionen berör således hela myndig-hetens verksam-hetsområde. Mot bakgrund härav får följande redogörelse lämnas om Lotteriin-spektionens ansvarsområde, organisation och verksam-het. I sin myndighetsroll som tillståndsmyndighet har Lotteriinspektionen att ta del av en omfattande mängd företagshemligheter. I ansökningshandlingarna för bl.a. kasi-nospel och automatspel skall enligt lotterilagen bifogas hand-lingar som omfattas av sekretess enligt 8 kap. 6 § sekretesslagen (1980:100). Det skall särskilt nämnas att restauranger som har kasinospel ofta också har automatspel, vilket innebär att samma kund kan ha flera pågående ärenden om tillstånd och tillsyn hos Lotteriin-spektionen. Angående SVAR:s kritik av att handlingar inte lämnas ut löpande får då följande anföras. SVAR har således begärt ut en mycket omfattande mängd handlingar från Lotteri-inspektionen. De sekretessbedömningar som måste göras är av kvali-ficerad art. Många av dessa handlingar omfattas av sekretess då det bl.a. rör de sökande före-tagens verksamhet och då samma företagare ofta har flera olika ärenden om till-stånd pågående . Vidare berörs hela Lotteriin-spektionens inspektions- och tillsynsverksamhet. Vad bl.a. gäller den ano-nyma inspektionsdelen är det av avgö-rande vikt för myndighetens funktion att planläggningen av denna inte kommer till allmänhetens kännedom. För att kunna pröva utlämnandet måste därför Lotteriinspektionen ha en helhetsbild av hela materialet, vilket föreligger först när hela materialet är framtaget. Ett så omfattande utlämnande kan möjliggöra pusselläggning och därmed kartläggning av myndighetens hela kontrollverksamhet. Prövningen i denna del måste därför göras (se RÅ 1989:111). Vad gäller ansökningar och tillstånd föreligger som sagts ovan att samma sökande ofta förekommer i flera ärenden varför pröv-ningen måste ske . Slutligen kan nämnas att alla de polisanmälningar som myndigheten gör givetvis oftast har sin bakgrund i den anonyma delen av myndighetens kon-troll-verksamhet. SVAR har redan i telefonsamtalet särskilt begärt att få be-sked från Lotteriinspektionen om antal begärda sidor överstiger 10 000. Någon oklarhet om att handlingar inte skulle lämnas ut löpande kan därför inte ha förele-gat hos SVAR. har vidare Lotteri-inspektionen haft sammanträde med SVAR där bl.a. en redogörelse lämnats över ärendets hantering. Avslutningsvis får Lotteriinspektionen anföra att handläggningen av ärendet har medfört ett mycket stort arbete hos myndigheten och föranlett mycket övertidsar-bete för personalen. Lotteriinspektionen ämnar fatta beslut i SVAR:s ärende . SVAR kommenterade remissvaret. Lotteriinspektionen meddelade beslut i ärendet . I beslut anförde JO följande. Som framgått var det material som SVAR önskade få ut synnerligen omfattande, eller ca 10 000 sidor. Materialet bestod till stor del av handlingar med uppgifter för vilka sekretess gäller. Jag anser därför inte att det finns skäl att kritisera Lotte-riinspektionen för den tid det tog innan slutlig prövning skedde. När det sedan gäller frågan om SVAR fortlöpande bort ha fått besked om Lotteri-inspektionens sekretessprövning, har inspektionen åberopat ett avgörande av Re-geringsrätten (RÅ 1989 ref. 111). I det avgörandet uttalades bl.a. att, med hänsyn till omfattningen av utlämnandeyr-kandet i det fallet, skadebedömningen måste ske med utgångspunkt i att information kunde utvinnas genom "pusselläggning" och att det fanns risk för att ett utlämnande av ett stort antal uppgifter om likartade förhållanden sammantaget kunde medföra skada även om uppgifterna var för sig var harmlösa. Jag ifrågasätter inte att ett liknande synsätt varit motiverat i detta fall. Det finns därför inte någon grund för kritik mot Lotteriinspektionen i detta hänseende. Med dessa besked avslutar jag ärendet. JO:s tillsyn över efter bolagise-ring av huvuddelen av dess verksamhet. Frågor huruvida tågmästares och väktares agerande mot en resenär innebär myndighetsutövning (Dnr 4478-2000) Med anledning av händelser på ett tåg begärde P.L. att JO skulle utreda en tågmästares handlande samt Statens järnvägars (SJ) behandling av reklamationer och dess instruktioner till anställda i ett visst avseende. Han ifråga-satte bl.a. om inte något brott hade begåtts vid tillfället. Dessutom ställde han frågor om vissa hand-lingar som han förutsatte ha upprättats. Enligt den redogörelse som P.L. hänvisade till hade tågmästaren, i samband med biljett-granskning och sedan P.L. frågat efter hans namn, yttrat bl.a.: "Om du inte passar dig kastar jag av dig", vilket P.L. be-teck-nade som olaga hot. gjorde i övrigt gällande bl.a. att tågmästaren förolämpat honom och för-anlett att personal (väktare) från ett bevakningsföretag ofredade honom. Av redogörelsen framgick också att P.L. inte hade betalat för resan på det sätt han brukade, att tågmästaren inte gick med på hans förslag att göra det på annat sätt och att P.L. sedan köpte en biljett. I ett beslut anförde JO följande. Uppgifter i Er redogörelse kan tyda på att det var ett privat företag () som drev reseverksamheten på den aktuella sträckan, varför det synes oklart huru-vida SJ träffas av Er anmälan. Med hänsyn till mina överväganden i övrigt finner jag det dock inte nödvändigt att klarlägga detta utan utgår från att det var SJ och dess personal som hade ansvaret. Under JO:s tillsyn står, väsentligen, statliga och kommunala myndigheter, tjänste-män och andra befattningshavare vid dessa myndigheter samt annan som innehar tjänst eller uppdrag, varmed följer myndighetsutövning, såvitt avser denna hans verksam-het. I myndigheten uppgifter ingår inte längre att driva järnvägstrafik. Denna verk-samhet har överförts till ett aktiebolag (; jfr bl.a. 1 § förordningen [2000:1367] med instruktion för och prop. 1999/2000:78 s. 7 f.), dvs. en bildning av ett slag som inte står under JO:s tillsyn. Detta innebär att verk-samheten i allmänhet numera inte kan utredas av JO, inte ens vad som ligger före överföringen. Med nedan angivet undan-tag prövar jag därför inte de förhållanden som avses med Er mot SJ riktade anmälan. I 26 § första stycket och 27 § järnvägssäkerhetslagen (1990:1157) föreskrivs följan-de. En befattningshavare i säkerhets- eller ordningstjänst vid järnväg får från järnvägens område och dess färdmedel avlägsna den som överträder förbudet i 25 § [mot tillträde till visst område], den som uppträder berusad eller stör ordningen och den som genom sitt uppträdande äventyrar säker-heten i järnvägsdriften. Om det är absolut nödvändigt, får han omhänderta en sådan person. Om så sker, skall polisen underrättas. Den omhändertagne får hållas kvar till dess att han har överlämnats till en polisman eller det inte längre finns skäl till omhändertagande, dock längst . För att verkställa en sådan åtgärd får befattningshavaren inte använda strängare medel än för-hål-landena kräver. Han bör i första hand försöka tala personen till rätta genom upplysningar och anmaningar. Våld får tillgripas endast när andra medel inte hjälper. Om våld tillgrips, skall den lindrigaste form användas som kan förväntas leda till det avsedda resultatet. Våld får inte brukas längre än som är absolut nödvändigt. De sålunda angivna befogenheterna innebär myndighetsutövning (jfr prop. 1992/93:210, Ny ordningslag m.m., s. 213). Så måste anses vara fallet även med det förstadium som det kan ha varit fråga om när tågmästaren, enligt Er redo-görel-se, i ett av sina yttranden till Er synes ha anspelat på sin rättsliga möjlig-het att av-lägsna personer från tåget. Yttrandet kan inordnas under föreskriften om upplys-ning-ar m.m. som primär åtgärd inför ett avlägsnande. Tågmästarens agerande - i fråga om innehållet i detta yttrande samt i övrigt, så-som ordvalet och upp-trädan-det över huvud taget vid tillfället - är emellertid att bedöma även med hänsyn till vissa andra regler om befattningshavares befogen-heter i samband med trafik och resan-de. Dessa befogenheter kan likna den berörda men innebär inte myndig-hets-utövning. Sålunda är den befogenhet för en tjänsteman som utför avgiftskontroll, att enligt 5 § lagen (1977:67) om tilläggs-avgift i kollektiv persontrafik från färd-medlet avvisa resande som vägrar att lösa biljett eller erlägga tilläggsavgift, inte att anse som myndig-hets-utövning (jfr över-vägandena i förarbetena till ordnings-lagen, 1993:1617, a. prop. s. 211). Uppenbar-ligen skötte tågmästaren i detta fall avgifts-kontrollen också. Att en "befattnings-havare som handhar säkerhets- eller ordnings-tjänst" vid t.ex. en järnvägsanlägg-ning inte i allo utövar myndighet fram-går över huvud taget, motsatsvis, av första punkten lagen (1975:688) om skydd för viss tjänsteutövning jämförd med 17 kap. 1-2 och 4-5 §§ . Mot den rättsliga bakgrund som sålunda föreligger finner jag i de uppgifter om omständigheterna som Ni lämnat inte tillräcklig anledning till en utredning genom JO:s försorg. Jag beaktar härvid att det inte föreligger någon redovisning av vad en granskning inom rese-företaget kun-nat medföra. De väktare som Ni hade att göra med vid tillfället utövade inte myn-dig-het i den ovan berörda, för JO:s tillsyn avgörande meningen. I vad Er begäran om utredning avser dem, kan den alltså inte leda till prövning hos JO. Vad Ni genom ett par frågor antyder om svårigheter att få tillgång till handlingar i saken ger inte tillräckligt underlag för en utredning - närmast huruvida de i 15 kap. 6 § sek-re-tess-la-gen (1980:100) angivna skyldigheterna (för myndigheter eller andra som därvid skall jämställas) avseende prövning och överprövning i fråga om utlämnande av handlingar har åsidosatts. Lag (1986:765) med instruktion för ombudsmän utfärdad , ändrad genom SFS 2000:424. Enligt beslut föreskrivs följande. 1 § ombudsmän är enligt 8 kap. 10 § riksdagsordningen fyra, en chefsjustitieombudsman och tre justitieombudsmän. Härutöver kan finnas en eller flera ställföreträdande ombudsmän. och justitieombudsmännen har i den omfattning som anges i 2 § tillsyn över att de som utövar offentlig verksamhet efterlever lagar och andra författningar samt i övrigt fullgör sina åligganden. 2 § Under ombudsmännens tillsyn står statliga och kommunala myndigheter, tjänstemän och andra befattningshavare vid dessa myndigheter, annan som innehar tjänst eller uppdrag, varmed följer myndighetsutövning, såvitt avser denna hans verksamhet, tjänstemän och uppdragstagare i statliga affärsverk, när de för verkens räkning fullgör uppdrag i sådana aktiebolag där staten genom verken utövar ett bestämmande inflytande. I fråga om befattningshavare vid försvarsmakten omfattar tillsynen dock endast befäl av lägst fänriks grad och dem som innehar motsvarande tjänsteställning. Ombudsmännens tillsyn omfattar ej 1. ledamöter, 2. riksdagsstyrelsen, valprövningsnämnd, besvärs-nämnd eller kammarsekreteraren, 3. riksbanksfullmäktige samt ledamöter av direktionen i , utom såvitt avser deltagande i utövning av beslutanderätt enligt lagen (1992:1602) om valuta- och kreditreglering, 4. regeringen eller statsråd, 5. justitiekanslern samt 6. ledamöter av beslutande kommunala församlingar. Ombudsmännen står ej under tillsyn av varandra. Med befattningshavare förstås i denna lag, om inte annat framgår av sammanhanget, person som står under ombudsmännens tillsyn.