frsrdg · GP04RR10 · 2002-01-01 00:00:00 — i kommun framhåller att det är i högsta grad angeläget med åtgärder som syftar till att eliminera den inställning till konkurrens som finns hos Lantmäteriet. Detta kan exempelvis ske genom en klar åtskillnad mellan Lantmäteriets kommersiella uppgifter och dess myndighetsutövning. () anser inte att det i en och samma organisation går att förena en obunden och opartisk förrättningsverksamhet med en alltmer dominerande och utpräglad affärsverksamhet. LRF menar därför att förrättningsverksamheten och Lantmäteriets övriga verksamhet bör gå skilda vägar. Förrättningsverksamheten bör dessutom - på samma sätt som gäller för domstolsverksamhet - finansieras med skatter i stället för genom avgifter. menar att konkurrenssituationen inte har förbättrats sedan Lantmäteriets omorganisation utan snarare ytterligare snedvridits. Så länge detta förhållande fortgår kommer det, enligt , alltid att finnas tvivel om myndighetens opartiskhet och misstankar om subventionering av uppdragsverksamheten. för landskapsinformation och stöder revisorernas förslag att genomföra en analys kring förhållandet mellan myndighetsuppgifter och uppdragsverksamhet. i delar revisorernas uppfattning att uppdelningen mellan myndighetsutövning och uppdragsverksamhet ska tydliggöras och åtskiljas. Cartesia menar att Lantmäteriet genom att integrera sina verksamheter förutom lägre kostnader för marknadsföring och paketering av lösningar med data också får marknadsfördelar gentemot privata aktörer inom konkurrensutsatt verksamhet. Cartesia framhåller vikten av att konkurrens sker på lika villkor. () framhåller att det är svårt att renodla Lantmäteriets roller organisatoriskt eller att det blir orimligt dyrt att särskilja samverkande delar. T-kartor framhåller att Lantmäteriets interna samarbete ger en oacceptabel fördel för all affärsverksamhet som fyrklövern [det samlade statliga Lantmäteriet] ägnar sig åt. ST-lantmäteri menar att det är viktigt med en gemensam marknadsplan och försäljningsorganisation samt ett gemensamt kundperspektiv för att hålla ihop all uppdragsverksamhet och avgiftsfinansierad verksamhet då det bedrivs omfattande uppdragsverksamhet inom divisionen för landskaps- och fastighetsdata. anser att Lantmäteriet sätter konkurrensen ur spel inom området GIS-programvaror och därtill hörande tjänster och produkter i anslutning till kartprodukter. Den del av revisorernas rapport som behandlar Lantmäteriets förmåga att tydligt skilja på myndighetsuppgifter och uppdragsverksamhet har väckt stort intresse bland remissinstanserna. En betydande majoritet av dessa anser att Lantmäteriet inte på ett tillfredsställande sätt klarar av att skilja på dessa verksamheter. Tydligast kommer detta i uttryck i svaren från remissinstanser som betraktar frågan ur ett konkurrensperspektiv. Det gäller exempelvis de företag som konkurrerar med Lantmäteriet men också . anför flera remissinstanser att det är svårt att göra en tillfredsställande uppdelning. Enligt revisorernas uppfattning talar remissinstansernas inställning för att revisorernas förslag i rapporten är motiverade. beslut om att uppdelningen av Lantmäteriets verksamheter ska vara tydlig stärker denna övertygelse. Att en uppdelning kan vara svår att göra motsäger enligt revisorernas uppfattning inte den principiella hållningen i frågan. att regeringen fullföljer sina utfästelser om ett uppdrag till ESV om att analysera hur krav på särredovisning av konkurrensutsatt kommersiell verksamhet kan utformas, att regeringen tar initiativ till en utredning av förekomsten av lokal myndighetsservice inom Lantmäteriet med den inriktning som anges i revisorernas rapport, att regeringen tar initiativ till att närmare utreda riskerna med att samverkanslösningar inom Lantmäteriet motverkar en tydlig organisatorisk uppdelning samt föreslår åtgärder för att minimera riskerna. Bör Metria bolagiseras? Regeringen och har tagit ställning till frågan om en bolagisering av hela eller delar av Lantmäteriets uppdragsverksamhet (Metria). senaste uttalande innebär att delar av Lantmäteriets uppdragsverksamhet ska bolagiseras. Lantmäteriets uppfattning är emellertid att någon bolagisering är aktuell. En liknande uppfattning har framförts av representanter för . I rapporten framhöll revisorerna därför att regeringen bör redovisa sin syn på en bolagisering av hela eller delar av Metria. bör sedan på nytt ta ställning till om en bolagisering ska genomföras. En bolagisering av hela eller delar av Metria kan försvåras av att verksamheten har redovisat negativa resultat. Trots detta har Lantmäteriet inte på ett samlat sätt redovisat för regeringen hur man har för avsikt att hantera Metrias problem. Regeringen har heller inte närmare beskrivit för vilka dessa problem är eller hur Lantmäteriet avser att agera för att komma till rätta med problemen. I regleringsbrevet ställer regering en dock krav på en tydligare redovisning från Lantmäteriets sida i såväl delårs- som årsredovisningen. Revisorerna ansåg i rapporten att regeringen bör redovisa för hur man har för avsikt att hantera den ekonomiska situationen inom Lantmäteriets uppdragsdivision Metria. Lantmäteriet är genom Metria en viktig aktör på marknaden för geografisk information. Revisorerna konstaterade dock att Metrias position och agerande på denna marknad uppfattas mycket olika av exempelvis Statskontoret och Lantmäteriet. Det gäller bl.a. uppfattningen om huruvida Metria åtnjuter otillbörliga konkurrensfördelar genom sin nära relation till det övriga Lantmäteriet. Revisorerna ansåg att det som grund för en bedömning av Lantmäteriets framtida organisation bör genomföras en genomgripande objektiv analys av Metrias agerande och position på marknaden för geografisk information. Lantmäteriet menar att frågan om en begränsad bolagisering av Metria är aktuell och framhåller i stället det stora värde som ligger i att hålla samman myndighetens olika verksamheter. Lantmäteriet konstaterar vidare att Metrias ekonomiska resultat under gångna år har varit otillfredsställande men menar att den negativa utvecklingen har vänts. Statskontoret anser att Metria och uppdragsverksamheten inom de regionala lantmäterimyndigheterna bör bolagiseras. bör dock uppdelningen mellan myndighetsuppgifter och uppdragsverksamhet förtydligas i enlighet med revisorernas rapport. har inga synpunkter på förslagen om bolagisering av Metria. menar att Lantmäteriets blandning av myndighetsuppgifter, service och uppdragsverksamhet inte är lätt att hantera med nu gällande syn på hur statliga företag ska konkurrera, särskilt inte när huvuduppgiften har varit att nå ekonomisk balans. instämmer i att på nytt bör ta ställning i frågan om en bolagisering av Metria och att en analys av Metrias agerande och position på marknaden för geografisk information bör vara en viktig del av beslutsunderlaget. betonar vikten av att Metria bolagiseras. Verket anser att myndighetsuppgifterna bör avskiljas organisatoriskt och redovisningsmäs-sigt från den konkurrensutsatta verksamheten i de fall myndigheter bedriver närings-verksamhet. Vidare betonar vikten av att det inte kvar-står sådana kopplingar mellan myndighetens och det föreslagna bolagets olika verk-samheter som kan medföra andra konkurrensförutsättningar för bolaget än för övriga aktörer på marknaden. , Cartesia och T-kartor välkomnar en bolagisering av Metria. och T-kartor kan även tänka sig en privatisering. ST-lantmäteri anser att en bolagisering av Lantmäteriet som helhet eller i delar inte kan komma i fråga förrän ett helhetsgrepp har tagits beträffande all lantmäteriverksamhet, både statlig och . Metrias framtid har tydliga kopplingar till den ovan redovisade synen på hur väl Lantmäteriet håller isär myndighetsuppgifter och uppdragsverksamhet. Den dominerande synen från Metrias konkurrenter är att Metria gynnas på ett otillbörligt sätt genom sin nära integration med det övriga Lantmäteriet. Denna syn bekräftas också av bl.a. Statskontoret och . Lantmäteriet anser inte att Metrias roll är problematisk och framhåller därutöver Metrias förbättrade resultat . Revisorerna finner inget i remissinstansernas uttalande som på ett övertygande sätt talar emot de förslag som framfördes i rapporten. att regeringen redovisar sin syn på en bolagisering av hela eller delar av Metria för . bör sedan på nytt ta ställning till om en bolagisering ska genomföras, att regeringen redovisar för hur man har för avsikt att hantera den ekonomiska situationen inom Metria, att regeringen, som grund för en bedömning av Lantmäteriets framtida organisation, genomför en genomgripande objektiv analys av Metrias agerande och position på marknaden för geografisk information. Analysera målen för den nya arbetsprocessen Införandet av en ny arbetsprocess i fastighetsbildningen innebar flera stora förändringar. En övergång skulle ske från en funktionsbaserad till en ärendebaserad organisation. I stället för att flera olika handläggare skulle ansvara för olika moment innefattade den nya arbetsprocessen det man betecknade ett enhandläggarmål. Detta innebar ett arbete präglat av en helhetssyn där en och samma handläggare skulle svara för hela kedjan av arbetsmoment, från diarieföring till arkivering, inklusive bl.a. mätning, förrättningsbeslut, fastighetsregistrering samt fakturering. Fastighetsregistreringen skulle bl.a. inte-greras med fastighetsbildningen. De anställda skulle gå från att vara specialister till att bli generalister. Ambitionen var i princip att integrera tre olika befattningar (mätningsansvarig, förrättningslantmätare och fastighetsregistrerare) i en. Införandet av en ny arbetsprocess inom fastighetsbildningen mötte flera problem. En följd av detta var att Lantmäteriet hade svårt att nå de mål för sänkta handläggningstider och kostnader som sattes upp av regeringen. Lantmäteriets svårigheter att nå målen kan bl.a. ha berott på att målen redan från början var för högt satta. En väl fungerande resultatdialog hade kunnat leda till att målen på ett tidigare stadium hade kunnat anpassas till mer realistiska nivåer. En inte oväsentlig del av skulden för bristande måluppfyllelse ligger på Lantmäteriet. Myndigheten kommunicerade inte på ett tillräckligt tydligt sätt de gällande målen till de regionala lantmäterimyndigheterna och reagerade inte på de signaler man fick om att målen uppfattades som orealistiska. Revisorerna ansåg i rapporten att tillkomsten av målen för den nya arbetsprocessen borde analyseras närmare, liksom hur de reviderades och följdes upp . Lantmäteriet anser inte att det är särskilt anmärkningsvärt att målen inte uppfattades som realistiska av berörd personal vid lantmäterimyndigheterna, då projektet drevs för att åstadkomma en väsentligt ökad rationalitet i verksamheten. Ett stort antal medarbetare skulle tvingas lämna organisationen till följd av projektet. Detta resulterade i en betydande tveksamhet till den planerade förändringen och realismen i de beräkningar som redovisades. Vidare kan konstateras att det ur intern styrningssynpunkt ofta kan finnas anledning att sätta målen något högre än vad som kan uppnås. Lantmäteriet menar att problematiken kring de mål för den nya arbetsprocessen som regeringen har ställt upp rör hur detaljerade verksamhetsmål regeringen bör ställa. Med de begränsade resurser som finns inom bör målen kanske göras färre och mer övergripande än vad som har gällt för Lantmäteriet. anser att det är särskilt angeläget att analysera målen för den nya arbetsprocessen. Det bör klargöras att de grundläggande målen för den nya arbetsprocessen var orealistiska, att enhandläggarsystemet har drivits för långt och att den centrala styrningen också i flera andra avseenden har misslyckats. Den lokala organisationen behöver därför ges ett ökat utrymme. har inget att invända mot att målen med den nya arbetsprocessen analyseras och eventuellt revideras. i delar revisorernas uppfattning att målen för den nya arbetsprocessen saknade förankring hos de regionala lantmäterimyndigheterna och att det starkt bidrog till den dåliga måluppfyllelsen. En annan faktor som alltjämt bidrar till att målen ej nås är att registerkartan vad avser såväl fastighetsrättslig som geometrisk kvalitet ej uppfyller de krav som förutsattes i den nya arbetsprocessen. menar att en analys av den nya arbetsprocessens mål kan ha ett visst värde för återföring till andra verksamheter. Det viktiga för de kommunala lantmäterimyndigheterna och kommunerna som sakägare är dock att se framåt och analysera vad som krävs för att nå de mål som ställdes upp för den nya arbetsprocessen. ST-lantmäteri saknar en analys av de negativa konsekvenser som uppkom då den nya arbetsprocessen infördes med omorganisationen. Personalnedskärningar innebar, enligt ST-lantmäteri, förlust av kompetens, produktionskapacitet och erfarenhet. Flera remissinstanser bekräftar revisorernas iakttagelser kring målen för den nya arbetsprocessen. Revisorerna vidhåller vikten av att de mål som sätts bör uppfattas som realistiska. Revisorerna har begränsad förståelse för Lantmäteriets resonemang om att det ur inre styrningssynpunkt kan vara motiverat att sätta mål som är högre än vad som är rimligt att uppnå. Om målen betraktas som orealistiska har de, enligt revisorernas uppfattning, inte någon reell styrningseffekt. Revisorerna anser inte heller att den nya arbetsprocessens rationaliseringseffekter, bl.a. i form av förväntade personalminskningar, hade någon avgörande inverkan på hur målen uppfattades av dem som arbetade med fastighetsbildningsfrågor inom Lantmäteriet. Lantmäteriets synpunkter på detaljeringsgraden i regeringens mål för myndighetens verksamhet talar, liksom revisorerna har framfört ovan, för att dialogen mellan Lantmäteriet och regeringen bör förstärkas. Det understryker även behovet av en närmare analys av målen för den nya arbetsprocessen. Liksom några remissinstanser framhåller får en sådan analys emellertid inte enbart bli tillbakablickande. Revisorerna utgår dock ifrån att den kunskap som analysen genererar kommer till användning i det fortsatta arbetet med att utveckla den nya arbetsprocessen och målen för densamma. att regeringen tar initiativ till en analys av målen för den nya arbetsprocessen samt hur de reviderades och följdes upp . Lantmäteriet har inlett ett arbete med att se över och förbättra kvaliteten inom fastighetsbildningsprocessen. Ett framgångsrikt kvalitetsarbete med rättssäkerhetsanknytning bör dock grundas på en mer systematisk analys av de aktuella problemen. Regeringen betonade dessutom i den förvaltningspolitiska propositionen att det är viktigt att utvärderingar i ökad utsträckning genomförs av andra än de direkt berörda myndigheterna. Revisorerna ansåg i rapporten att en oberoende granskning bör genomföras av kvaliteten i fastighetsbildningsprocessen och dess utfall. Genomgången kan förslagsvis genomföras som ett forskningsprojekt vid någon av de högskolor som utbildar lantmätare. har inget att invända mot att kvaliteten i fastighetsbildningsprocessen granskas. anser att kompetenskraven på förrättningslantmätarna bör höjas. Domstolen har sett många exempel på till synes enkla förrättningar som fått en bristande hantering hos lantmäterimyndigheten därför att det i ärendet funnits rättsliga problem som handläggaren inte har uppfattat. Eftersom det krävs kunskap i många skilda lagkomplex samt social och teknisk kompetens i handläggningen, krävs det en specialisering för att höja kvaliteten och rättssäkerheten i arbetet. Det framstår som orealistiskt att tro att en enda handläggare ska kunna klara alla roller och uppgifter i förrättningsverksamheten. anser att det är av yttersta vikt att förrättningsverksamheten handhas av en myndighet med hög rättslig och fastighetsekonomisk kompetens. Tingsrätten har kunnat märka en försämrad förrättningskvalite. Detta torde med största sannolikhet ha att göra med problem vid införande av den nya arbetsprocessen och de omorganisationer som Lantmäteriet har genomgått . Förrättningslantmätarnas kompetens inom fastighetsrättens och fastighetsekonomins område måste hållas på en tillräckligt hög nivå. En förhållandevis vanlig förrättning kan, enligt tingsrätten, vid första ögonkastet tyckas vara okomplicerad för att i nästa stund innehålla såväl rättsliga som andra problem. Det är, enligt , viktigt att den som har att handlägga förrättningen i vart fall har sådana kunskaper att han blir varse problemen och även helst kan hantera dem. Tekniska högskolan (KTH) nämner i sitt remissvar flera metoder som kan användas för att upprätthålla kompetens. KTH menar vidare att inträngande revisioner/tillsyn av verksamheten måste göras, och då kanske även på individnivå, eftersom inga formella krav finns på förrättningsmännen. KTH framhåller också att förrättningslagstiftningen är så avancerad och ger förrättningsmännen ett sådant ansvar att man måste vara helt säker på att dessa klarar av att hantera den med råge. Kompetensfrågan måste således behandlas mer seriöst än vad den gjort. Förhållandet gäller både statliga och kommunala myndigheter. () tillstyrker revisorernas förslag. Enligt LTH är svårigheten att be-stämma vad som är kvalitet i dessa sammanhang. Det är lätt att mäta saker som tidsåtgång, kostnader och kundernas uppskattning av arbetet, men kvalitet i besluten är något annat. Metoden för en kvalitets-granskning bör utgå från studier av för-rättningshandlingar och från att dessa ska vara väldokumenterade och juridiskt korrekta samt be-grip-liga även för den som inte varit inblandad i förrättningen. i anser att då fastighetsregistret utgör grunden för fastighetsbildningsprocessen är kvalitetssäkringen av detta särskilt viktig, inte minst då registreringen, som tidigare utfördes av specialister, numera delvis ingår i förrättningshandläggningen och sköts av den enskilde förrättningslantmätaren. i kommun framhåller att en stor del av de statliga förrättningslantmätarna är karttekniker eller mätningsingenjörer. Genom den nya arbetsprocessen har handläggningen blivit mekaniserad och handläggarens koncentration fokuseras på hjälpmedlet. Erfarna förrättningslantmätare med högskoleutbildning vet att det inte förekommer några s.k. normalförrättningar. Varje ärende är unikt och kan inrymma problem som är svåra att se för den som inte har tillräcklig kompetens. Fastighetsindelningen kräver både kunskaper om gammal och ny fastighetsrättslig lagstiftning samt allmänna civilrättsliga kunskaper. De utbildningar som Lantmäteriet erbjuder kan inte på långa vägar likställas med en högskoleutbildning. Det finns ingen anledning att ifrågasätta kompetensen hos personalen vid de kommunala lantmäterimyndigheterna, tvärtom kan man ifrågasätta om det finns tillräcklig kompetens inom alla de statliga lantmäterimyndigheterna. Ett lovvärt initiativ har emellertid tagits av och Lantmäteriet att genomföra ett kvalitetsprojekt. Resultatet av detta bör avvaktas innan man över huvud taget ägnar tid åt att analysera kompetensnivån vid lantmäterimyndigheterna. i konstaterar att det i revisorernas rapport finns flera förslag som kan stärka förtroendet för lantmäteriförrättningar. anser att det är av stor vikt att dessa förslag genomförs. Vidare framhåller myndigheten flera fördelar med förrättningsinstrumentet som gör att förfarandet bl.a. ur ett rättsekonomiskt perspektiv bör utvecklas och stärkas. En nödvändig förutsättning är att förfarandet har ett starkt förtroende hos statsmakterna, fastighetsägarna och hos fastighetsmarknadens aktörer. ST-lantmäteri anser att en högskoledriven granskning inte blir oberoende. Man befarar att högskolorna inte vågar kritisera Lantmäteriet och att annan kompetens nedvärderas. Lantmäteriets stora inflytande på lantmäteriutbildningens innehåll och omfattning kan innebära en risk för att högskolorna inte vill uppfattas som alltför kritiska mot Lantmäteriet. Som framgår av remissyttrandena väcker kvalitets- och kompetensfrågor ett stort intresse. Såväl de tillfrågade tingsrätterna som de lärosäten som utbildar civilingenjörer med lantmäteriinriktning betonar vikten av att dessa frågor ges större uppmärksamhet. Även de tillfrågade statliga lantmäterimyndigheterna berör frågan om förrättningslantmätarnas kompetens, men lyfter även fram betydelsen av ett aktuellt fastighetsregisterunderlag för att kvaliteten i fastighetsbildningen ska kunna bibehållas. i kommun nämner också det kvalitetsarbete som har initierats av Lantmäteriet och som även refereras i revisorernas rapport. Remissinstansernas synpunkter stärker revisorerna i övertygelsen om att det är angeläget att genomföra en analys av kvaliteten i fastighetsbildningsprocessen och dess utfall. Det kvalitetsarbete som har initierats av Lantmäteriet i samarbete med är vällovligt, men enligt revisorernas uppfattning inte tillräckligt. En mer oberoende analys vore dessutom att föredra. I rapporten föreslog revisorerna att exempelvis någon av de högskolor som utbildar lantmätare får uppdraget. Remissinstansernas betoning av betydelsen av de enskilda förrättningslantmätarnas kompetens bör vidare resultera i att den av regeringen aviserade utredningen särskilt beaktar dessa frågor. Den långsiktiga kompetensförsörjningen på området bör därvid särskilt uppmärksammas. Revisorerna föreslår mot denna bakgrund att regeringen tar initiativ till en oberoende granskning av kvaliteten i fastighetsbildningsprocessen och dess utfall. Klargör finansieringsprinciperna inom fastighetsbildningen Den nya arbetsprocessen har inneburit att den avgiftsfinansierade förrättningsverksamheten och den anslagsfinansierade fastighetsregistreringen har integrerats. Med det integrerade förfarandet kan det vara svårt att dra en tydlig gräns mellan dessa båda finansieringsformer. Regeringen har tidigare meddelat att det när integreringen har genomförts kan finnas skäl att ta upp frågan om kostnaderna för fastighetsregistreringen ska utgöra en del av förrättningstaxan. revisorer ansåg i rapporten att regeringen bör se över och klargöra finansieringsprinciperna inom fastighetsbildningen efter införandet av den nya arbetsprocessen. Regeringen bör även analysera om anslagen till fastighetsregistreringen kan avvecklas och finansieringen i stället ske över förrättningstaxan. menar att man med det nuvarande finansieringssystemet övervältrar en del av förrättningskostnaderna på sakägarna. Om sakägarna också ska bära kostnaderna för fastighetsregister m.m. ökar risken för kvalitetsförsämring. Tingsrätten föreslår i stället att man bör överväga lämpligheten i att finansiera fastighetsbildning och fastighetsregistrering genom en nyttobaserad fördelning mellan sakägarna och det allmänna. tingsrätts erfarenheter tyder på att förrättningsförfarandet är kostnadseffektivt ur ett systemekonomiskt perspektiv. Att belasta förrättningarna med ytterligare kostnader för registreringen framstår som oskäligt. Mot bakgrund av den rättsvårdande karaktär som förrättningen i sig har, talar mycket för att staten borde vara med och betala även delar av de förrättningskostnader som sakägarkollektivet i sin helhet nu får betala. har inget att invända mot förslagen och () tillstyrker förslaget om en översyn av finansierings-principerna. LTH menar att det vore rimligt att även inkludera expeditionsavgifterna hos inskrivningsmyndigheterna i översynen och undersöka om det vore möjligt att låta en andel av dessa direkt finansiera Lantmäteriet. Lantmäterimyndigheterna i , och kommun anser att fastighetsregistreringen ska finansieras via förrättningsavgifter. i kommun framhåller att de kommunala lantmäterimyndigheterna, till skillnad från de statliga, inte erhåller statliga anslag för finansiering av fastighetsregistreringen. En likabehandling är önskvärd. befarar att planregistrets kvalitet vad gäller skyddad natur riskerar att försämras ytterligare om anslaget till fastighetsregistrering helt försvinner. Lantmäterimyndigheterna i , och framför likartade synpunkter på konsekvenserna av bristande kvalitet i fastighetsregistret.