frsrdg · GP04RR16 · 2002-01-01 00:00:00 — För nästa årgång, de som kom 1999, är siffrorna ännu osäkrare; tabellen visar ett intervall på . (Andelen bifall för dem som sökte asyl redovisas inte eftersom antalet öppna och överklagade ärenden är så stort att någon beräkning inte är meningsfull.) Andelen som fick stanna var således betydligt högre för de två första årgångarna än för de två . En viktig orsak till denna nedgång i andelen bifall kan vara , som trädde i kraft . Detta bekräftas också av statistiken i konsultrapporten som visar att antalet avvisningar med omedelbar verkställighet till tredje land ökade från för k för k 1998. Detta kan emellertid inte förklara hela den föränd ring av andelen bifall som redovisats ovan. Nedgången har inte heller analyserats av . Utöver finns några andra förändringar som, på olika vägar, kan tänkas påverka andelen bifall för olika årgångar av asylsökande. En faktor är asylinströmningen som sådan, dess omfattning och sammansättning. En annan är den ändring av utlänningslagen som infördes och som innebar att det blev svårare att få uppehållstillstånd på grund av anknytning. En tredje, organisatorisk förklaring har att göra med tillkomsten av den s.k. SAMSYN-gruppen, vars uppgift är att stärka myndigheternas samverkan och snabba upp handläggningen av s.k. signalärenden. Nedgången i andelen bifall kan alltså inte utan vidare ses som ett uttryck för att myndigheterna har blivit hårdare i sina bedömningar av de asylsökandes skäl för uppehållstillstånd. Nedgången kan också ha sin grund i att asylinströmningen har ändrat karaktär, att lagstiftningen har ändrats och att myndigheterna har effektiviserat sin handläggning. Det finns i själva verket inte någon klar bild av vad som skall uppfattas som en "normal" andel bifall. Det är inte självklart att den andel bifall som noterats för årgångarna 1996 och 1997 bör upp-fattas som normal. Varje år-gång av asylsökande har sina särdrag, både vad gäller antalet sökande från olika länder och det politiska läget i dessa länder. Till det kommer regelförändringar av typ som slår igenom . För att finna mer uttömmande förklaringar till varför andelen bifall förändras krävs att man beaktar en rad specifika förhållanden för varje årgång. Någon sådan analys har inte gjorts här. De kunskaper som behövs för att genomföra en sådan analys finns troligen inom men är av allt döma inte samlade inom organisationen. Av diagram 6.5 nedan framgår vilka skäl som ligger till grund för de uppehållstillstånd som har beviljats de asylsökande - flyktingskäl, skyddsbehov, humanitära skäl, anknytning till och tidsbegränsade tillstånd. Humanitära skäl är den vanligaste orsaken med över hälften av det totala antalet tillstånd. Denna andel har också ökat , från för den årgång asylsökande som kom för den årgång som kom 1999. Motsvarande uppgifter för den årgång av asylsökande som kom är enligt diagrammet ännu högre, men dessa uppgifter är mycket preliminära eftersom de flesta asylansökningarna det året ännu inte hade beslutats vid tillfället för datautsökningen. Flyktingskäl är ovanliga för samtliga årgångar. Efter en ökning till för kohort 1997 har andelen tillstånd av flyktingskäl minskat till för kohort 1999. Andelen skyddsbehövande visar en annan utveckling - den minskade mellan den första och den andra årgången men har sedan varit ganska stabil (). En möjlig anledning till förskjutningarna mellan flyktingar och skyddsbehövan-de kan vara den ändrade flyktingdefinition som infördes då utlännings-lagen ändrades . Tidsbegränsade uppehållstillstånd var vanligast för de årgångar av asylsökande som kom (). Denna typ av tillstånd har framför allt getts till asylsökande som är medborgare i och . Diagram 6.5 Skäl till uppehållstillstånd efter asylansökan Beviljade uppehållstillstånd fördelade efter skäl för tillstånd Källa: Statisticons beräkningar efter databas. Det finns stora skillnader mellan nationaliteterna när det gäller skäl för uppehållstillstånd. Uppehållstillstånd av flykting-skäl har i förhållandevis hög grad getts till asylsökande som är medborgare i , eller . Uppehållstillstånd på grund av skyddsbehov är särskilt vanligt för medborgare i och . Skälen till uppehållstillstånd - eller rättare sagt de beviljade tillståndens fördelning på olika skäl - är i stort sett desamma i första och andra instans. För dem som får bifall efter ny ansökan är de humanitära skälen en mera dominerande orsak, med mer än tre fjärdedelar av fallen. Nya ansökningar lämnas ofta En asylsökande som fått avslag av har möjlighet att inkomma till nämnden med en ny ansökan om uppehållstillstånd (NUT). Denna möjlighet medför en ytterligare förlängning av asylprocessen för den enskilde och innebär också att det är svårt att avgöra när asylprocessen, betraktad som helhet, egentligen är avslutad. I lagen finns inget som hind-rar att en person inkommer med flera nya ansökningar efter varandra. De uppgifter om beslut och tids-åtgång som redovisas i denna rapport avser den senaste nya ansökan - det är alltså bara ett beslut i "NUT-förfarandet" som noteras i våra data. I underlaget finns emellertid även uppgifter om antalet nya ansökningar per person. Dessa uppgifter återges i tabell 6.4. (Ta-bel-len kan läsas på följande vis: av de som sökte asyl var det 80 personer som lämnade in 4 nya ansökningar, 38 lämnade in 5 nya an-sök-ning-ar etc.) Tabell 6.4 Antal nya ansökningar per asylsökande Antal asylsökande fördelade efter antalet nya ansökningar per person per person k 1996 k 1997 k 1998 k 1999 1 302 367 424 281 2 331 409 274 144 3 189 161 122 17 4 68 80 34 13 5 35 38 23 3 6 6 11 13 1 7 4 1 1 8 3 3 9 1 10 1 1-10 940 1067 894 459 Siffrorna för årgångarna 1998 och 1999 kommer att ändras i takt med att fler asylsökande inkommer med upprepade nya ansökningar. Siffrorna bör vara mer stabila för de två tidigare årgångarna. För de årgångar asylsökande som kom 1996 och 1997 gäller att det totala antalet personer som lämnade in någon ny ansökan var omkring 1 000. Omkring en tredjedel av dessa lämnade endast en ny ansökan, och något fler lämnade in två nya ansökningar efter varandra. Ytterligare lämnade in tre nya ansökningar. Det var förhållandevis få personer som lämnade in fler än tre nya ansökningar. I årgången 1996 var det 118 personer och i årgången 1997 var det 130 personer. Men systemet med nya ansökningar innebär ändå att ett litet antal personer kan medföra en mycket stor administrativ belastning. Siffrorna för årgång 1996 innebär att 940 personer ur denna årgång gav upphov till totalt 2 082 nya ansökningar. Av dessa var det 118 personer som lämnade 4 nya ansökningar eller fler. Dessa 118 personer svarade tillsammans för 551 nya ansökningar. Tidsåtgången fram till beslut "Tidsåtgång" är den term som vanligen används i denna rapport för att beteckna den tid som förlöper från asylansökan till beslut. används även ordet "genomströmningstid" i samma betydelse. Den senare benämningen är den som huvudsakligen används i konsultrapporten. Den tidrymd som avses omfattar inte bara myndigheternas handläggningtid utan även tider för kommunikation med den sökandes ombud och med andra myndigheter samt Normalt är det endast en mindre del av tiden som används till aktiv handläggning. Tidsåtgången i olika skeden av asylprocessen varierar mycket mellan olika ärenden, och det är viktigt att beskriva spridningen i materialet. I denna analys har tidsåtgången framför allt beskrivits med hjälp av kvartilmått. Innebörden av kvartilbegreppet framgår av nedanstående ruta. av de asylsökande i respektive kohort har en tidsåtgång som är mindre än eller lika med variabelvärdet för första kvartilen. Medianen = 2:a kvartilen av de asylsökande i respektive kohort har en tidsåtgång som är mindre än eller lika med variabelvärdet för andra kvartilen. Median är den vanliga benämningen för andra kvartilen. av de asylsökande i respektive kohort har en tidsåtgång som är mindre än eller lika med variabelvärdet för tredje kvartilen. Detta betyder att av de asylsökande i respektive kohort har en tidsåtgång som överstiger variabelvärdet för tredje kvartilen. Kvartilmåtten möjliggör en beskrivning av genomströmningstider som är mera rättvisande och lättare att tolka än t.ex. medelvärden. Ett medelvärde är bl.a. känsligt för extremvärden som ofta förekommer i samband med ärendehandläggning. Ett medelvärde i vårt datamaterial skulle därför vara betydligt högre än motsvarande medianvärde. Hur många ärenden återstår att behandla? Ett sätt att överskådligt visa hur asylprocessen tar finns i följande två diagram. Varje kurva beskriver hur stor andel av asylansökningarna ett visst år som återstår att be-handla då tiden går (dvs. efter asylansökan). Det som visas är således andelen ej avgjorda ärenden x månader efter asylansökan. Antalet månader i diagram 6.6 speglar tidsåtgången efter asylansökan. Antalet månader i diagram 6.7 speglar tidsåtgången efter det att ett överklagat ärende inkommit till . Medianvärdet för en viss årgång kan avläsas som den punkt på kur-van vid vilken av ärendena återstår att behandla. Tids-åt--gången för tredje kvartilen kan på motsvarande sätt avläsas som den punkt vid vilken av ärendena återstår att behandla. Diagram 6.6 visar hur dessa kurvor ser ut för besluten i första in-stans. Varje kurva representerar en årgång av asylsökande. Formen på de olika kurvorna talar bl.a. om spridningen i tidsåtgången. Ju brantare kurva, desto mindre spridning. Man kan också se att kurvorna ligger längre till höger för de senare årgångarna än för de tidigare. Detta innebär att tidsåtgången har ökat. En förklaring kan möjligen vara en ökad arbetsbelastning inom asylprövningen i takt med ett ökande antal asylsökande . Detta skulle även kunna förklara det faktum att kurvorna för de två första årgångarna korsar varandra. Kurvan för kohorten k 1996 lutar inledningsvis brant för att sedan plana ut. Denna utplaning kan tänkas bero på att ett ökat antal asylsökande leder till att prövningen av tidigare års ärenden blir fördröjd. Kurvan för kohorten k 1999 ligger något innanför kurvan för kohort k 1998. Detta skulle delvis kunna bero på ett minskat antal asylsökande . Diagram 6.7 visar tidsåtgången för ärenden beslutade i andra instans. Tidsåtgången räknas här från den tidpunkt då ärendet överlämnades till och fram till beslut av nämnden. Kurvornas utseende tyder på att "avarbetningstakten" i varit ganska likartad för oli-ka årgångar av asylsökande. Det tyder på att genomströmnings-tiden i inte har påverkats av ökningen av antalet asylsökande , åtminstone inte i någon högre grad. Detta är också naturligt med hänsyn till att utvecklingen av antalet ärenden som överlämnas till är jämnare än inströmningen av nya ärenden till . Medianen för tidsåtgången i uppgår till mellan för alla de fyra årgångar som redovisas i diagrammet. Diagram 6.6 Tidsåtgång för asylärenden i första instans Andel ej beslutade ärenden, fördelade efter tid från asylansökan till beslut av / Källa: Statisticons beräkningar efter databas Diagram 6.7 Tidsåtgång för asylärenden i andra instans Andel ej beslutade ärenden, fördelade efter tid från det att ett överklagande inkommer till beslut av Källa: Statisticons beräkningar efter databas. "Den snabba processen" Handläggningen i första instans styrs delvis av regler som gör det möjligt att fatta mycket snabba avvisningsbeslut i vissa fall. Inom talar man ofta om "den snabba processen" som en sammanfattande benämning. Det gäller dels en del fall där den asylsökande kan återsändas till ett annat säkert asylland enbart med stöd av den inledande asylutredningen av resväg m.m., dels vissa andra fall som möjliggör avvisning med s.k. omedelbar verkställighet. En eller flera av följande situationer kan vara aktuella: Återsändande av en asylsökande med vändande färja kan ske till t.ex. , som anses vara ett säkert asylland. Tillämpningen av innebär att det är möjligt att avvisa en person till ett annat europeiskt land under förutsättning att myndigheterna i det landet åtar sig att pröva asyl-ansökan. Detta kan ibland möjliggöra en förhållandevis snabb han-te-ring i , men förfrågningar till andra länder kan ibland också medföra extra väntetider. Tillämpningen av avtal med och möjliggör en särskilt snabb hantering. Dessa avtal kan ses som bilaterala preciseringar av . Avtalet med har emellertid ändrats till följd av . Ett nytt avtal trädde i kraft . Den tidigare möjligheten att återsända asylsökande till har begränsats kraftigt. Den tremånadersgräns som gäller för avvisning med omedelbar verkställighet (8 kap. 8 § utlänningslagen) har också en styrande verkan. Regeln innebär att ett beslut om avvisning i vissa fall kan verkställas innan beslutet har vunnit laga kraft, dvs. innan fallet har hunnit prövas i andra instans. Detta kan ske "om det är uppenbart att det inte finns grund för asyl och att uppehållstillstånd inte heller skall beviljas på någon annan grund", under förutsättning att det sker från den sökandes asylansökan. Endast om det finns synnerliga skäl kan s.k. omedel-bar verkställighet förekomma senare än så. (Om det visar sig att den sökande har ljugit om sin resväg kan detta räknas som synnerliga skäl.) Dessa regler får till följd att i sin handläggning söker prioritera de troliga avvisningsfallen. Härmed uppstår en skillnad i tidsåtgång mellan de avvisningsfall som prioriteras och de som inte prioriteras. Detta framgår också av statistiken. Diagram 6.8 visar antalet beslut om beviljan och avslag i "normal" respektive "snabb" process. Begreppet "snabb" process har i databearbetningarna definierats med utgångspunkt från koden OH/OT, som betyder omedelbar verkställighet till hemlandet (OH) respektive till tredje land (OT). Siffran under varje stapel visar tids-åtgången till beslut i första instans (mediantid). Staplarna visar att antalet ärenden som hanterats i den snabba processen har ökat kraftigt. Av de avslagna asylansökningarna i årgången 1996 var det tre av tio som avslogs med omedelbar verkställighet. Av de avslagna asyl-an-sök-ningarna i årgången 1999 var det sju av tio som avslogs med omedelbar verkställighet. Ökningen av antalet avslag i den snabba processen har varit särskilt stark i de två senare årgångarna i diagrammet. Detta kan bero på tillkomsten av och avtalen med och . Ett ytterligare skäl kan vara medvetna satsning på gränsnära arbete. Denna satsning, som klargjordes i ett strategidokument , fick genomslag . Diagram 6.8 "Snabb" och "normal" asylprocess i första instans Staplarna betecknar antalet beslut i första instans. Siffrorna under staplarna betecknar tidsåtgången från asylansökan till beslut i första instans (mediantid ). Begreppet "snabb" process har i databearbetningarna definierats med utgångspunkt från koden OH/OT. Källa: Statisticons bearbetning efter databas Siffrorna under staplarna visar att bifallsbesluten i första instans har tagit läng-re tid än av-slags-besluten då tidsåtgången mäts med me-dian-tiden. Detta gäller för samtliga årgångar och gäller inte bara avslag i den snabba processen utan även andra avslagsbeslut. Det är dock en stor skillnad i tidsåtgång mellan den snabba och den normala processen. I den snabba pro-cessen uppgår me-dian-ti-den som mest . I den normala processen har me-diantiden för avslag ökat från 3,8 från årgången 1996 till årgången 1999. Det kan finnas ett samband mellan det ökade antalet ärenden i den snabba processen och den förlängda mediantiden i den normala processen. Detta beror på att de "snabba" ärendena i viss mån tränger undan andra ärenden på grund av begränsade resurser för asylprövning. Detta är en na-turlig följd av den typ av prioriteringar som har beskrivits ovan. Hur ofta tillämpas ? I samband med drygt var tionde asylansökan riktar en begäran om övertagande till ett annat EU-land inom ramen för Dublin-kon-ven-tionen. Denna andel har minskat mot slutet av perioden. I lika stor ut-sträck-ning riktar en begäran om övertagande till och Tysk-land. En begäran om övertagande inom ramen för Dub-lin-kon-ventionen accepteras av tredje land i åtta fall av tio. Begäran om övertagande inom ramen för särskilda avtal med och accepteras i nästan samtliga fall. Korrespondens före begäran om övertagande Förfarandet i s.k. Dublinärenden går i två steg - först riktas en förfrågan till ett eller flera andra länder om den asylsökande är känd där och därefter, om den första förfrågan besvaras jakande, riktas en begäran om övertagande till ett visst land. Denna korrespondens med andra länders myn-dig-he-ter kan ta en hel del tid i anspråk. Av de ärenden i vilka det före-kom--mit korrespondens med andra länders myndigheter inom ra-men för Dub-lin-kon-ven-tio-nen tar hälften minst två må-na-der än andra ären-den (dvs. skillnaden i mediantid är ca ). Detta gäller oavsett om ansökan beviljas eller avslås. I följande tre tabeller, en för varje beslutsinstans, redovisas inte endast mediantiden utan även 1:a och 3:e kvartilen. Avsikten är att få en klarare bild av variationen i tidsåtgången inom varje grupp. I dessa tabeller särredovisas också bifalls- och avslagsbeslut. Alla avslagsbeslut redovisas samlat, oavsett om de fattats efter "snabb" eller "normal" asylprocess. Tidsåtgången i alla tre tabellerna avser totaltiden räknat från asylansökan. Tiderna i de tre tabellerna kan därför inte adderas. Under varje tabell lämnas några kommentarer där vi i ord söker beskriva de viktigaste iakttagelserna. Särskilt kommenteras utvecklingen för den 3:e kvartilen. Tabell 6.5 Från asylansökan till beslut i första instans Antal ärenden och tidsåtgång i månader från asylansökan Årgång av asylsökande k 1996 k 1997 k 1998 k 1999 Bifall av /MV Antal ärenden 2 413 3 864 5 108 4 205 Tidsåtgång till bifall, mån. 1:a kvartil 2,7 5,3 8,0 5,8 Median 6,8 7,3 11,0 8,1 3:e kvartil 14,3 9,9 14,4 10,9 Avslag av /MV ----- ----- ------ ------ Antal ärenden 2 787 4 412 6 543 5 138 Tidsåtgång till avslag, mån. 1:a kvartil 0,6 1,1 1,0 0,2 Median 2,4 4,3 3,8 3,6 3:e kvartil 6,7 7,9 8,5 7,7 Not: av de asylsökande i respektive kohort har en tidsåtgång som är mindre än variabelvärdet för 1:a kvartilen, av samma grupp har en tids-åt-gång som understiger medianvärdet och har en tidsåtgång som är mind-re än värdet för 3:e kvartilen. (Det betyder att har en tidsåtgång som överstiger värdet för 3:e kvartilen.) Av tabell 6.5 framgår bl.a. följande: Av dem som får bifall i första instans får tre fjärdedelar vänta i mindre än på beslut (3:e kvartilen är ). En fjärdedel av gruppen fick dock vänta än så. De som får avslag i första instans får i tre fjärdedelar av fallen vänta i mindre än 9 månader på beslut (3:e kvartilen är 7-8,5 månader). Några entydiga förändringar för 3:e kvartilen finns inte, vare sig för bifall eller avslag i första instans. Det finns olikheter mellan årgångarna, men dessa går inte i samma riktning . Tabell 6.6 Från asylansökan till beslut i andra instans (UN) Antal ärenden och total tidsåtgång i månader räknat från asylansökan Årgång av asylsökande k 1996 k 1997 k 1998 k 1999 Bifall av UN Antal ärenden 624 1347 697 . Tidsåtgång till bifall, mån. 1:a kvartil 17,8 19,0 15,8 . Median 26,9 22,5 18,7 . 3:e kvartil 32,6 27,3 24,0 . Avslag av UN ----- Antal ärenden 1 279 1 541 1 805 . Tidsåtgång till avslag, mån. 1:a kvartil 5,3 8,1 6,0 . Median 12,8 15,1 12,1 . 3:e kvartil 21,2 22,3 20,5 . Not: Tidsåtgången avser totaltiden från asylansökan, dvs. summan av tids-åt-gång-en i första och andra instans. Uppgifter för k1999 redovisas inte eftersom en stor del av dessa ärenden ännu inte har behandlats. Tabell 6.6 visar tidsåtgången för de ärenden som har överklagats. Här framgår bl.a. följande: Av dem som får bifall i andra instans efter att ha överklagat får tre fjärdedelar vänta i mindre än , räknat från asylansökan. Tidsåtgången för den-na typ av beslut har, enligt våra data, minskat betydligt (värdet för 3:e kvar-ti-len minskade från 32 för de tre första årgångarna). De som får avslag i andra instans får i tre fjärdedelar av fallen vänta något , räknat från asylansökan (värdet för 3:e kvartilen varierar mellan 20 och 22 må-nader, utan tydlig förändring mellan årgångarna). En fjärdedel av gruppen fick vänta . Tabell 6.7 Från asylansökan till beslut efter ny ansökan Antal ärenden och total tidsåtgång i månader räknat från asylansökan Årgång av asylsökande k 1996 k 1997 k 1998 k 1999 Bifall efter NUT Antal ärenden 487 485 281 . Tidsåtgång till bifall, mån. 1:a kvartil 21,0 23,2 15,5 . Median 32,1 29,5 22,6 . 3:e kvartil 40,1 36,4 26,4 . Avslag efter senaste NUT ----- Antal ärenden 302 448 474 . Tidsåtgång till avslag, mån. 1:a kvartil 14,8 18,5 13,5 . Median 24,1 28,3 21,3 . 3:e kvartil 36,7 35,2 26,1 . Not 1: Tidsåtgången avser totaltiden från asylansökan, dvs. summan av tids-åt-gången i första instans, andra instans och ny ansökan. En del av tidsåtgången kan bero på att den asylsökande har avvikit och hållit sig gömd mellan avslag i andra instans och ny ansökan. Not 2: Uppgifter för k1999 redovisas inte eftersom få ärenden i denna årgång har nått så långt i processen att en ny ansökan kunnat bli ak-tu-ell. Inte heller för kohorten k1998 kan tidsåtgången betraktas som definitiv. Fler beslut om nya an-sök-ningar för denna årgång kan fortfarande komma att fattas och tidsåtgången kan därmed bli större än enligt tabellen. Tabell 6.7 visar den totala tidsåtgången fram till beslut efter senaste nya ansökan. Här framgår bl.a. följande: Tidsåtgången för bifall efter ny ansökan har minskat kraftigt (värdet för 3:e kvartilen minskade från 40 för de två första årgångarna). En ytterligare minskning redovisas för årgång 1998, men dessa data är preliminära eftersom en del personer inom årgången fortfarande kan lämna in nya ansökningar. Tidsåtgången för avslag efter ny ansökan förändras inte mellan de två första årgångarna (värdet för 3:e kvartilen är ). Tidsåtgången för årgång 1998 är mindre, men dessa data är preliminära av sam-ma skäl som nämndes ovan. Diagram 6.9 Tidsåtgång för bifall efter instans Samtliga tider beräknas från tidpunkt för asylansökan. NUT-tiderna för kohorten k 98 är ej definitiva. Källa: Statisticons beräkningar efter databas. Diagram 6.10 Tidsåtgång för avslag efter instans Samtliga tider beräknas från tidpunkt för asylansökan. NUT-tiderna för kohorten k 98 är ej definitiva. Källa: Statisticons beräkningar efter databas. Kvartiler och median för tidsåtgången i de olika instanserna illustreras också av ovanstående två diagram, det ena för bifallsbeslut, och det andra för beslut om avslag (inklusive avslag i den snabba processen). Det bör framhållas att antalet ärenden är högre i första instans än i andra instans respektive efter ny ansökan (jfr tabell 6.5-6.7). Samlade intryck av tidsåtgången Några allmänna iakttagelser är följande: Tidsåtgången är betydligt mindre för avslagsbeslut än för bifallsbeslut. Ju mer komplicerad asylprocessen är - dvs. ju fler instanser som gås igenom - desto längre blir tiden. Variationen är stor inom varje grupp, dvs. det är mycket stor skillnad i tidsåtgång mellan olika ärenden, även inom gruppen bifall eller avslag inom en viss beslutsinstans. Tidsåtgången från asylansökan till beslut skiljer sig mycket mel-lan olika fall. Varje påstående om tidsåtgången är därför beroende av hur man mäter. Våra data visar att det är en mycket stor skillnad i tidsåtgång för den fjärdedel av en viss grupp asyl-sökande som har de längsta tiderna (3:e kvartilen) och den fjärdedel som har de kortaste tiderna (1:a kvartilen). De flesta av de förändringar av tidsåtgången som framgår av våra data förefaller vara av tillfällig karaktär. Den enda förändring mellan årgångarna som ser ut att vara både entydig (dvs. går i samma riktning ) och säker (dvs. opåverkad av framtida beslut) gäller en minskad tid för bifall i andra instans. Antalet asylansökningar har ökat - från 5 1996 till ca 16 2000. Sammanlagt har ca 55 000 personer sökt asyl i . Två tredjedelar av dem som sökte asyl har fått permanent uppehållstillstånd i . För senare årgångar av asylsökande är andelen lägre.