frsrdg · GP04JO1 · 2002-01-01 00:00:00 — Vid en genomgång av handlingarna i "plastmapparna" framgår vidare att de tjänsteåtgärder som uppger sig ha vidtagit med anledning av respektive ansökan inte i något fall har dokumenterats. Detta innebär, såvida inte mycket omfattande utredningsåtgärder vidtas, att det inte är möjligt att i efterhand kontrollera handläggningen och därmed utreda om någon av de berörda har lidit någon rättsförlust. Jag har förståelse för att det ibland kan förekomma vissa "informella" kontakter vid handläggningen av ansökningar om godmanskap/förvaltarskap. Det får emellertid inte förekomma att avgörande information över huvud taget inte dokumenteras eller att akterna, när ett ärende väl är avslutat, inte hanteras på ett korrekt sätt med arkivering som sista åtgärd. När det gäller de aktuella ansökningarna kan - sammantaget - konstateras att inte har följt gällande regelverk vid handläggningen. Som framgår av de exempel som redovisats ovan är bristerna av mycket allvarlig beskaffenhet. av bl.a. min inspektion av överförmyndaren har åtgärder redan vidtagits för att komma till rätta med nämnda brister. Med hänsyn härtill avslutar jag ärendet med den mycket allvarliga kritik som ligger i det sagda. Formerna för rättelse av uppgifter i protokoll från ett kommunalt utskotts sammanträde (Dnr 2571-1999) I en anmälan begärde att JO skulle granska personalutskottet inom kommunstyrelsen i med anledning av protokollföringen från utskottets sammanträde . uppgav bl.a. följande. Genom en skrivelse till länsrätten överklagade han personalutskottets beslut § 91 om semester-ersättning till utskottets ordförande , eftersom det av protokollet från sammanträdet framgick att hade deltagit i beslutet. Det uppmärk-sammades senare att protokollet var felaktigt i denna del. hade inte deltagit i beslutet. När felaktigheten upptäcktes bytte utskottet ut beslutet och första sidan i protokollet, vari anges vilka som närvarit vid sammanträdet, till nya versioner som anger att inte deltog vid behandlingen av ärendet. Till anmälan fogades kopior av handlingar, bl.a. de i anmälan omnämnda olika versionerna av vissa sidor i protokollet från sammanträdet . Efter remiss anförde Kommunstyrelsen i i ett beslutat yttrande följande. Vid sammanträde §91 fattade utskottet beslut om att kompensera utskottets ledamot för förlorad semesterersättning. Eftersom jäv förelåg lämnade sammanträdesrummet då ärendet skulle handläggas och ordförandeskapet övertogs av vice ordföranden . Protokollföraren har då protokollet upprättades inte tagit med att lämnade lokalen pga jäv och att ordförandeskapet övertogs av vice ordföranden. Misstaget uppmärksammades inte vid justeringen. Först då protokollet skickats ut har ledamöterna observe-rat att paragrafen blivit felaktigt återgiven. Då aktuell paragraf uppenbarligen blivit oriktigt återgiven har paragra-fen rättats enligt Förvaltningslagen § 26. Till den rättning som gjordes noterades dock inte att det var en rättning. Kommunen är medveten om att detta var ett felaktigt sätt att hand-lägga rättningen. kommenterade remissvaret och anförde bl.a. att personalutskottet vid sammanträde § 94 ytterligare en gång fattat beslut om semesterersättningen till . begärde också att JO skulle komplettera utredningen. beslut § 94 inhämtades. JO anförde i ett beslut följande. Vid sammanträden i kommunfullmäktige och kommunala nämnder skall protokoll föras på ordförandens ansvar (se 5 kap. 57 § och 6 kap. 30 § kommunallagen, 1991:900). Kommu-nal-lagen innehåller inte några bestämmelser om skyldighet att föra protokoll vid utskotts sammanträden. I den mån protokoll förs vid utskottssammanträden skall dessa givetvis korrekt återge vad som har förekommit vid sammanträdet. Justeringen av protokollet måste föregås av en undersökning huruvida protokollet är riktigt, varvid eventuella felaktigheter skall rättas. I förevarande fall har det ursprungliga justerade sammanträdesprotokollet innehållit felaktiga uppgifter av vilka kunde dras slutsatsen att hade deltagit vid behandlingen av ärendet om hans semester-ersättning. Av utredningen framgår att utskottet i syfte att ändra de felaktiga uppgifterna upprättade en ny version av berörda delar av protokollet, vari angavs att inte hade deltagit vid behandlingen av det aktuella ärendet. Kommun-styrel--sen har i remissyttrandet framfört att rättelsen skedde med stöd av bestäm-melsen i 26 § förvaltningslagen (1986:223) om rättelse av beslut. Denna bestämmelse är emellertid inte tillämplig i fråga om beslut av förevarande slag, eftersom beslutet kunnat överklagas enligt 10 kap. kommunallagen (se 31 § förvaltningslagen). Utskottet borde i stället vid ett senare sammanträde ha tagit upp frågan om rättelse av protokollet och - med hänvisning till att de som deltagit i beslutet hade angetts felaktigt i det tidigare protokollet - rättat protokollet och bekräftat det tidigare beslutet (jfr m.fl., Kommunallagen, s. 226). Jag har tagit del av personal-utskottets fattade beslut i frågan om semesterersättning. Av beslutet framgår inte att det har utgjort en rättelse av protokollet från sammanträdet . Med den kritik som ligger i det ovan anförda avslutas ärendet. Kritik mot en den avslutat ett skadeståndsärende hos kommunen utan att ge besked om kommunens inställning till skadeståndsyrkandet (Dnr 3645-1999) I en skrivelse till JO anmälde och hans dotter von i kommun med anledning av handlägg-ningen av ett skadeståndsärende. De uppgav bl.a. följande. I beslut (ärende dnr 4367-1997) uttalade JO kritik mot i kommun för handläggningen av ett ärende rörande beslut om arvode till en dåvarande medförmyndare för . JO yttrade bl.a. att nämnden inte kunde anses ha varit behörig att fatta beslut om arvode till medförmyndaren. På grund av de kostnader m.m. som överförmyndarnämndens felaktiga handlägg-ning av ärendet orsakade begärde skadestånd genom en skrivelse till kommunen. Kommunen överlämnade ärendet till sitt försäkrings-bolag, , som avvisade skade-stånds-anspråket. Kommunen hade inte själv tagit ställning till skadestånds-yrkandet och meddelat något beslut i saken, vilket ålegat kommunen. Vid telefonsamtal med stadsjuristen i kommun, , upplystes bl.a. att försäkringsbolaget lämnade besked med anledning av skadeståndsyrkande och att överförmyndarnämndens ärende om detta sedan avslutades. I inhämtat protokoll från överförmyndarnämndens sammanträde angavs bl.a. följande. Ärendet har varit föremål för granskning av försäkringsbolaget . Eftersom det inte är styrkt att någon skada uppstått avvisar försäkringsbolaget ersättningsanspråk för stads räkning. lägger ärendet till handlingarna. Anmälan remitterades därefter till överförmyndarnämnden. Till remissen fogades en kopia av ett beslut av JO (ärende dnr 1361-1997) angående kommuners skyldighet att ge besked om sin egen inställning till skadestånds-yrkanden. I yttrande anförde överförmyndarnämnden bl.a. följande. besked i ärendet daterat inkom till och kommunen, varvid för kommuns räkning avvisade skadeståndsanspråket eftersom man inte fann det styrkt att någon skada uppstått. informerades om bedömning. begärde överprövning av beslutet hos oberoende kundombudsman, som efter granskning av bedömning meddelade och kommunen att han inte rekommenderade någon ändring av beslutet. I likhet med JO:s ställningstagande i ärende dnr 1361-1997 konstaterar överförmyndarnämnden att eget beslut skall avges även om bedömningen av skadeståndsanspråket inte skiljer sig från försäkringsgivarens. Nämnden kommer naturligtvis att verka för att en sådan rutin efterlevs. Vidare kan meddelas att nämnden tidigare denna dag fattat sådant beslut i skadeståndsfrågan. JO anförde i ett beslut bl.a. följande. JO har i det ovan nämnda beslutet (ärende dnr 1361-1997) uttalat att det givetvis står en kommun fritt att lämna över ett anspråk på skadestånd till sitt försäkringsbolag. Om detta avböjer att utge ersättning måste det emellertid anses ankomma på kommunen att lämna den som har begärt skade-stånd ett besked om kommunens egen inställning i frågan. Det faktum att ersättning inte bedöms kunna utges enligt en viss försäk ring som kommunen har innefattar ju inte ett fullständigt besvarande av framställningen. Jag instämmer i dessa uttalanden. har således brustit i handläggningen genom att i beslutet avsluta ärendet utan att ge besked om sin egen inställning till skadeståndsyrkandet. Av remissyttrandet framgår att överförmyndarnämnden numera är medveten om den nämnda skyldigheten och att nämnden sedermera fattat beslut i skade-ståndsfrågan. Jag finner därför inte anledning att gå vidare i saken. Vidarebefordran av en skrivelse från en enskild till ledamöter i kommunala nämnder på deras hemadresser har inte ansetts omfattas av serviceskyldigheten enligt förvaltningslagen (Dnr 2903-1999) I en skrivelse till JO anmälde kommuns sätt att hantera en skrivelse från honom. Han uppgav bl.a. följande. Han ville skicka en skrivelse till ledamöterna i brand- och räddningsnämnden, kommun-styrelsen och kommunfullmäktige i . Han översände därför ett erforderligt antal exemplar av skrivelsen till kommun-kansliet för vidarebeford-ran till ledamöterna. Av en tjänsteman vid kommunkansliet fick han sedan beskedet att kommunen inte kunde stå till tjänst med detta och att han själv skulle skicka skrivelsen till leda-möter-nas hemadresser. Hans avsikt var att skrivelsen skulle nå politikerna och registreras som en till kommunen inkommen handling. I anmälan ifrågasatte bl.a. om inte kommunkansliet varit skyldigt att vidarebefordra skrivelsen till ledamöterna. Anmälan remitterades till Kommunstyrelsen i för utredning och yttrande. I yttrandet anförde kommunstyrelsen följande (bilagor här uteslutna). inkom till kommunfullmäktiges och kommun-styrelsens kansli i (kansliet) från en skrivelse med bilaga (bilaga 1). Bilagan lämnades in i 100 exemplar. Skrivelsen har registrerats som en inkommen handling. kontaktades av kansliet som meddelade att det inte ingick i deras serviceskyldighet att vidarebe-fordra dessa skrivelser till enskilda ledamöter och ersättare men att kunde få namn- och adress-uppgifter avseende samtliga 204 ledamöter och ersättare. Kansliet uppgav vidare för att skrivelser till de le-damöter och ersättare som har tjänsterum i kunde sorteras ut och att vidarebefordran därigenom kunde ske till dessa som en ren service-åtgärd. upplystes även om att skrivelser som ställs till kommun-styrelsen eller kommunfullmäktige normalt läggs upp som ett ärende och överlämnas för beredning. Politikerna kan således inte nås direkt från enskilda genom kansliets försorg utan kan i sådana fall endast nås på respektive ledamots eller ersättares hemadress. återsändes de av insända handlingarna med uppgift om namn och adress på samtliga leda-möter och ersättare i kommunfullmäktige, kommunstyrelsen och brand- och räddnings-nämnden. Kansliet lyder under kommunstyrelsen och är ett serviceorgan till kommun-styrelsen och kommunfullmäktige, se Instruktion för kommun-fullmäkti-ges/kommunstyrelsens kansli (bilaga 2). Frågan är huruvida skyldighet förelåg för kansliet att vidarebefordra dessa inkomna skrivelser direkt till respektive ledamot och ersättare i kommun-fullmäktige, kommunstyrelsen och brand- och räddnings-nämnden. I 4 § förvaltningslagen (1986:223), FL, finns föreskrifter om serviceskyl-digheten för förvaltningsmyndigheter. 4 § 1 st och 2 st FL tar sikte på servicen inom myndighetens eget verksam-hetsområde medan 4 § 3 st FL reglerar hjälp i sådana ange-lägenheter som hör till andra myndigheters områden. Enligt 4 § 1 st FL skall varje myndighet lämna upplysningar, vägled-ning, råd och annan sådan hjälp till enskilda i frågor som rör myndig-hetens verk-samhetsområde. Hjälpen skall lämnas i den utsträckning som är lämplig med hänsyn till frågans art, den enskildes behov av hjälp och myndighetens verksamhet. Denna regel innebär att myndig-heterna skall hjälpa enskilda att ta tillvara sin rätt i förvalt-nings-ären-den. Exempelvis upplysningar om hur man gör en ansökan, råd om vilka handlingar som bör bifogas och hjälp med att fylla i blanketter. Även personer som inte intar ställning av part i ett ärende skall komma i åtnjutande av den service som paragrafen föreskriver. Myndig-heten skall t.ex. lämna upplysningar om gällande bestämmelser och myndighetens praxis på ett visst område. Enligt 4 § 2 st FL skall frågor från enskilda besvaras . Enligt 4 § 3 st FL bör en myndighet hjälpa en enskild som av misstag vän-der sig till fel myndighet till rätta. Möjligheten att få hjälp avser endast de fall när den enskilde "av misstag" vänder sig till fel myndighet. Både kommunstyrelsen och brand- och räddningsnämnden är förvalt-ningsmyndigheter varvid 4 § FL är tillämplig på deras verksamhet. Det var uppenbarligen avsikt att handlingarna skulle ges in till kansliet för att de skulle vidarebefordra skrifterna till leda-möterna och er-sättarna i kommunfullmäktige, kommunstyrelsen och brand- och rädd-ningsnämnden. Handlingarna ingavs således inte till fel myndighet av misstag, varför någon skyldighet enligt 4 § 3 st FL att vidarebefordra skri-velserna på denna grund inte förelåg. 4 § 1 och 2 st FL reglerar serviceskyldigheten inom den egna myndig-heten. skrivelser var inte ställda till brand- och räddnings-nämnden, kommunstyrelsen eller kommunfullmäktige utan skulle vidarebefordras di-rekt till de enskilda politikerna. En skrivelse som ställs till kommunstyrelsen eller kommunfullmäktige läggs normalt upp som ett ärende och överlämnas till beredning. Såvitt framgår av hans skrivelse var det dock önskan att skrivelserna skulle överlämnas direkt till ledamöterna och ersät-tarna. Flertalet av leda-möterna och ersättarna har inte tjänsterum i utan kan således endast nås direkt genom hemadressen. Serviceskyldigheten i 4 § 1 och 2 st FL kan inte anses inbegripa att, på be-gäran från enskild, till ledamöter och ersättare på deras hem-adress skicka ut skrivelser som inkommit från enskild och som ställts direkt till ledamöterna och deras ersättare. Det har således inte förelegat någon skyldighet för kansliet att vidare-be-fordra dessa skrivelser till ledamöterna och deras ersättare i kommun--full-mäktige, kommunstyrelsen eller brand- och räddnings-nämnden. Kansliet har upplyst om detta, erbjudit honom vidarebefordran av skrivel-sen till de i tillgängliga leda-möterna samt lämnat namn- och hem-adressuppgifter till samtliga ledamöter och ersättare. kommenterade remissyttrandet och anförde bl.a. följande. Innan han skickade skrivelsen tog han kontakt med kommunen och fick beskedet att den skulle skickas till kommunstyrelsens kansli. Hans avsikt var att skrivelsen skulle behandlas i nämnderna. Den avsåg ett ärende som skulle beredas och behandlas i dessa organ . JO anförde i ett beslut följande. Enligt 4 § första stycket förvaltningslagen (1986:223) skall varje myndighet lämna upplysningar, vägledning, råd och annan sådan hjälp till enskilda i frågor som rör myndighetens verksamhetsområde. Hjälpen skall lämnas i den utsträck-ning som är lämplig med hänsyn till frågans art, den enskildes behov av hjälp och myndighetens verksamhet. Av 1 § förvaltningslagen följer att dessa bestäm-melser i princip skall tillämpas i all verksamhet hos förvaltnings-myndig-heterna. Av utredningen framgår att skrivelse var ställd direkt till ordinarie ledamöter och ersättare i nämnder och i kommunfullmäktige. Skrivelsen åtföljdes av ett skriftligt medde-lan-de om att önskade att kansliet skulle ombe-sörja att skrivelsen kom dessa politiker till handa. Enligt min mening kan service-skyldig-heten enligt förvalt-nings-lagen inte sträcka sig så långt att kommunkansliet skulle vara förpliktigat att vidarebefordra skrivelsen till de ifrågavarande leda-möterna och ersättarna på deras hem-adresser. har i sin kommentar till remissvaret anfört att hans avsikt var att skrivelsen skulle behandlas av de aktuella nämnderna. Detta framgår inte av skrivelsen. Det hade enligt min mening i och för sig varit lämpligt att kommunkansliet när man tog kontakt med frågade honom om skrivelsen var avsedd för leda-möterna och ersättar-na personligen eller för nämnderna. Om han hade begärt att den i allt fall skulle skickas till nämnderna hade ju hans önskemål lätt kunnat bifallas inom ramen för kansliets service-skyldighet. Kansliets handläggning ger dock inte anled-ning till någon kritik från min sida. Om särskilda protokoll förs vid sammanträden i kommunala utskott bör kommunallagens föreskrifter om protokollföring vid nämndsammanträden tillämpas. Även fråga bl.a. om ett fattat beslut hade redovisats på ett korrekt sätt (Dnr 4024-1999) I en anmälan begärde Socialdemokraterna i genom ordföranden att JO skulle granska om kommun, kommunstyrelsen och arbetsutskott, hade brustit i ansvar. I anmälan anfördes bl.a. följande. Vid arbetsutskottets sammanträde behandlades ett förslag till skol-plan. Ärendet hade aktualiserats av ett beslut i kommunens barn- och utbildnings-nämnd. Under sammanträdet yrkades att det av skolplanen skulle framgå att elevernas arbetsmiljö var av stor betydelse. När justeringsmannen skulle justera protokollet fanns ingen anteckning om yrkandet. vara att grund-dokumentet från barn- och utbildningsnämnden hade bytts ut mot ett nytt dokument, som inte hade behandlats av barn- och utbildningsnämnden. Som beslut angavs dock "enligt barn- och utbildnings-nämndens förslag". Justeringsmannen gjorde en handnotering på protokolls-handlingen där han förklarade att han ansåg att protokollets utformning inte stämde med arbetsutskottets beslut. I konsekvens med detta justerade han inte den aktuella protokollsparagrafen. Vid kommun-styrelsens sammanträde behandlades förslaget till skolplan. Ärendehandlingarna bestod av det omskrivna skolplaneförslaget och en för-slags-paragraf från arbetsutskottets sammanträde. Dokumentet från arbetsut-skottet var inte det originalprotokoll som justeringsmannen hade sett och gjort en notering på, utan ett nytt dokument med ett förslag till beslut "enligt barn- och utbildnings-nämndens förslag". Det nya dokumentet var justerat enbart av ord-föran-den. Någon information om att ett nytt dokument tagits fram hade inte getts till justeringsmannen. På fråga i kommunstyrelsen om varför inte original-proto-kollet förelades styrelsen förklarades detta av ordföranden med att "han inte kunde tillåta något kludd i protokollen". Anmälan remitterades till Kommunstyrelsen i kommun för utredning och yttrande avseende arbetsutskottets handläggning. I ett av kommunstyrelsen (majoriteten) beslutat yttrande anfördes följande. I socialdemokraternas skrivelse framgår att det under arbetsutskottets över-läggningar "yrkades" att det av skolplanen skulle framgå att elevernas ar-betsmiljö var av stor betydelse. Detta uppfattades av kommunsekreteraren och övriga närvarande endast som ett inlägg i pågående diskussion (diskussionsprotokoll förs ej). Efter-som arbetsutskottet var helt enigt om att denna ändring skulle göras och skol-chefen fanns på plats gjordes denna ändring i direkt anslutning till samman-trädet. När sedan protokollet skulle justeras av socialdemokraternas representant i arbetsutskottet påpekades att "yrkandet" skulle tas in i proto-kollet. Detta godkändes dock inte av ordföranden och justeraren gjorde ett påpekande di-rekt i originalprotokollet men justerade inte paragrafen. Kommunsekreteraren upprättade ett nytt original av paragrafen som återigen justerades av ordföranden. Därefter återkommer socialdemokraternas repre-sentant för justering av paragrafen och gör samma påpekande i originalpro-tokollet utan att justera paragrafen som fort-farande inte är justerad av justeringsmannen. Dessa olika turer avseende justeringen av protokollet skapade naturligtvis en viss förvirring och när så handlingarna till kommunstyrelsen sändes ut blev det mycket riktigt en kopia av paragrafen utan juste-ra-rens protokollsanteck-ning som skickades. Med hänvisning till vad som anförts ovan hemställer kommun om att ärendet lämnas utan åtgärd. Till remissyttrandet fogades kopior av protokollshandlingar. Mot den av kommunstyrelsen beslutade utformningen av remissyttrandet reserverade sig fem ledamöter i kommunstyrelsen (den socialdemokratiska I en skriftlig reservation anförde de bl.a. följande. Det är inte korrekt att det nya originalet av protokollet från arbetsutskottets sammanträde förelades justeringsmannen. Denna handling förekommer första gången i kommunstyrelsens handlingar. Det första originalprotokollet med justeringsmannens notering återkommer första gången i samband med remiss-yttrandet till JO. Socialdemokraterna i genom kommenterade remissyttrandet och vidhöll vad man tidigare framfört samt instämde i vad reservanterna i kommunstyrelsen yttrat till JO. I beslut anförde JO bl.a. följande. Vid sammanträden i kommunala nämnder skall protokoll föras på ordföran-dens ansvar (6 kap. 30 § och 5 kap. 57 § kommunallagen, 1991:900). Protokollet skall för varje ärende redovisa bl.a. vilka förslag och yrkanden som har lagts fram och inte tagits tillbaka och vilka beslut som har fattats (5 kap. 59 § kommunal-lagen). Ett protokoll skall justeras senast efter samman-trädet (5 kap. 61 § kommunallagen). Kommu-nal-lagen innehåller inte några bestämmelser om skyldig-het att föra protokoll vid utskotts sammanträden. Om särskilda protokoll förs vid sådana sammanträden är det dock enligt min mening naturligt att tillämpa föreskrifterna om protokollföring vid nämndsammanträden. Justeringen av ett protokoll är en förutsättning för att de beslut som tagits upp i protokollet skall få verkställas. Justeringens funktion är att bekräfta att protokollet rätt återger vad som har hänt under sammanträdet. Det vanliga är att två ledamöter väljs att justera proto-kollet tillsammans med ordföranden. Det finns i och för sig inget krav på att ordföranden skall justera protokollet. Detta får dock anses vara självklart (se prop. 1990/91:117 s. 193). Uppstår det delade meningar mellan justerarna om proto-kollets riktiga lydelse får de olika meningarna antecknas i protokollet. Frågan om protokollet i sådana fall skall anses justerat beror på anmärkningarnas beskaffen-het. Om en anmärkning från någon av justerarna är av väsentlig betydelse bör detta föranleda att justeringen hänskjuts till det beslutande organet (se m.fl., Kommunallagen, s. 225 f.). Vid kommuns arbetsutskotts sammanträde behandlades ett från barn- och utbildningsnämnden genom beslut (§ 97) överlämnat förslag till skolplan för åren 1999--2002, vilket ärende senare skulle behandlas i kommunfullmäktige. I anmälan har framförts att ett yrkande vid sammanträdet om att det av skolplanen skulle framgå att elevernas arbetsmiljö var av stor betydelse inte har redovisats i protokollet. Av kommunstyrelsens remiss-yttrande framgår att arbets-utskottet inte betraktade den föreslagna ändringen som ett yrkande och att ord-föran-den i utskottet inte godkände att förslaget togs till protokollet som ett yrkande. Utskottet var enigt om ändringen och som jag har upp-fattat saken gjordes den direkt i besluts-under-laget från barn- och utbildnings-nämn-den. Utskottets beslut i den ifråga-varande paragrafen (Au § 108) formule-rades på följande sätt. "föreslår kommunstyrelsen föreslå kommun----fullmäktige besluta: God- känna skol-plan enligt barn- och utbildningsnämndens för-slag." Utskottet har uppenbarligen gjort ett tillägg till barn- och utbildnings-nämndens beslutade förslag till skolplan. Det var därför enligt min mening inte korrekt av utskottet att formulera beslutsmeningen på angivna sätt. I stället skulle utskottets upp-fatt-ning om elever-nas arbetsmiljö ha kommit till uttryck i protokollet med utskottets beslut. Vidare skulle det yrkande som framställts i saken ha behand-lats som ett yrkande i kommunal-lagens mening och redovisats i protokollet. I fråga om den övriga handläggningen av protokollet från utskottssammanträdet råder delade meningar om huruvida den justeringsman som ville göra anmärkning i protokollet fick tillfälle att göra detta i det andra "original" av protokollet som togs fram.