frsrdg · GP04RR21 · 2002-01-01 00:00:00 — Framför allt berodde problemen på att pensionsavtalet låste premieberäkningen till s.k. engångspremier. Detta diskuteras vidare i kapitel 4. beslutade att använda premierabatten i ett försök att statbilisera premierna. Några mer övergripande förändringar av premieberäkningen och de försäkringstekniska riktlinjerna gjordes inte. Enligt nämnden var det inte möjligt att vidare ändra de försäkringstekniska riktlinjerna utan att omförhandla pensionsavtalet. Vad innebär det nya pensionsavtalet? Det nya pensionsavtalet består av både en avgifts- och en förmånsbaserad del. Den avgiftsbaserade delen är individuell, vilket innebär att arbetsgivaren avsätter en avgift, men att arbetstagaren själv väljer hur denna avgift ska placeras. förutsätter att uppgiften som valcentral, dvs. länken mellan arbetstagare och fondförvaltare, tilldelas verket. SPV påpekar att man har erfarenhet av detta från motsvarande hantering på det kommunala området. och de fackliga organisationerna har för avsikt att bilda ett ömsesidigt livbolag som ska erbjuda placering i fonder och mer traditionell pensionsförsäkring för de arbetstagare som inte aktivt väljer placering. Vad gäller administrationen av den förmånsbaserade delen kommer ingen förändring att ske från nuvarande system. Enligt det nya avtalet ska arbetsgivare finansiera pensionen "försäkringsmässigt genom att betala avgifter till den försäkringsadministratör som skall anlitas av statliga arbetsgivare". Jämförelse --- privat och tjänstepension Det finns fyra stora avtalsområden på den svenska arbetsmarknaden. Förutom det statliga avtalsområdet som diskuterats ovan finns kollektiva avtalsförsäkringar för de privatanställda tjänstemännen, för privat kollektivanställda arbetstagare och för arbetstagare i kommun och landsting. Framför allt tjänstepensionsavtalet för de privatanställda tjänstemännen uppvisar tydliga likheter med det statliga tjänstepensionsavtalet PA-91. Tjänstepensionen för de privatanställda tjänstemännen enligt ITP (Industrins och handelns tilläggspension) bygger på ett avtal mellan Föreningen (före detta SAF) och (). Tjänstepensionen enligt ITP är förmånsbaserad och grundar sig på den slutlön som arbetstagaren uppnått. Tjänstepensionen enligt ITP är i många avseenden mycket lik den statliga tjänstepensionen enligt det äldre avtalet PA-91. Förmånerna är lika stora som för den statliga tjänstepensionen (se tabell 1 i avsnitt 2.2) och premieberäkningen i det statliga systemet är i stora delar inspirerad av beräkningen av ITP-premien. Även på ITP-området håller parterna på att omförhandla avtalet. , som företräder arbetsgivaren, vill ha ett rent premiebaserat system, liknande det system som avtalats med LO. PTK motsätter sig detta. Förhandlingarna har /02 saktat av, men parternas förhoppning är att ett nytt avtal ska kunna beslutas . Tjänstepensionen enligt avtalet om ITP administreras av försäkringsbolaget som ägs av och gemensamt. Försäkringsbolaget beräknar storleken på de som arbetsgivaren ska betala in och sköter sedan utbetalningen av förmånerna. Enligt avtalet finns också en tilläggspension, ITPK, för vilken arbetstagarna själva kan välja hur pengarna ska förvaltas. Tjänstepensionen som avtalats mellan LO och är ett rent avgiftsbaserat system. Arbetsgivaren betalar in en premie på av arbetstagarens lön. Arbetstagaren får sedan själv välja hur dessa pengar ska förvaltas, liknande den allmänna premiepensionen. Tjänstepensionen som avtalats mellan LO och administreras av FORA försäkringscentral AB. Den kommunala tjänstepensionen bygger på avtalet PFA-98. Avtalet är avgiftsbaserat upp till 7,5 förhöjda prisbasbelopp och förmånsbaserat för de delar av pensionen som ligger över 7,5 förhöjda prisbasbelopp. Avtalet för den kommunala tjänstepensionen ger ingen enskild aktör ansvaret för administrationen av tjänstepensionen. Arbetsgivarna kan själva välja hur tjänstepensionen ska tryggas i detta avseende. Den största administratören är KPA pension AB, men även fungerar som administratör för vissa kommuners tjänstepension. har en marknadsandel på för den kommunala tjänstepensionen, medan KPA har en marknadsandel på . Försäkringslösning inom respektive utanför staten En jämförelse med andra avtalsområden visar att det finns minst två olika system för att trygga en förmånsbaserad pension. För privatanställda tjänstemän och för statligt anställda har en aktör givits monopol på administrationen. På det kommunala området kan däremot varje arbetsgivare själv upphandla försäkringen för sina arbetstagare. I utredningen som föregick införandet av den statliga försäkringsmodellen (SOU 1995:9) menade utredaren att det finns motiv för att ordna försäkringslösningar inom staten. Staten är ett tillräckligt stort kollektiv för att en intern försäkringslösning ska bli kostnadseffektiv. Genom interna lösningar inom staten undviker man att externa försäkringsgivare försäkrar gynnsamma risker, medan mer kostsamma risker förblir oförsäkrade och då ändå måste försäkras internt. Även har uttalat sig i frågan. konstaterade 1997 att det inte var förenligt med det statliga pensionsavtalet att myndigheterna själva skulle upphandla administrationen av pensionsförmåner (bet. 1997/98:FiU7). Statskontoret konstaterar visserligen i sin rapport (2001:19) att administrationen av de statliga tjänstepensionerna inte kan ses som en statlig kärnverksamhet. Pensionsadministrationen utgör ingen myndighetsverksamhet riktad till det allmänna. Verksamheten bedrivs utan tillämpning av förvaltningsregler och utan krav på offentlighet och tillsyn. Statskontoret konstaterar att motsvarande verksamhet förekommer inom andra avtalsområden utan statlig reglering. Däremot menar att staten i sin roll som arbetsgivare har ett ansvar för att det finns en effektiv pensionsadministration som klarar alla gamla och nya regler och system. I rapporten skriver man att den statliga pensionsadministrationen i princip skulle kunna bedrivas av en annan aktör än staten, men att det kan finnas motiv för att verksamheten bedrivs i statlig regi om det inte kan skapas tillräckliga förutsättningar för andra aktörer. De kollektivavtalade förmånerna på det statliga avtalsområdet finansieras genom att arbetsgivaren betalar in försäkringsmässiga till (). I detta kapitel diskuteras hur denna beräkning går till och vilken inverkan olika faktorer har på myndigheternas kostnader för avtalsförsäkringarna och framför allt för den statliga tjänstepensionen. Avtalspremierna beräknas individuellt för varje arbetstagare och läggs sedan samman till en total premie som myndigheten betalar in till . I det första steget beräknar verket preliminära som ligger till grund för en inbetalning från myndigheten . Underlaget för den preliminära totala premien är myndighetens personalsammansättning vid utgången av det förrförra året (år 1 i figuren nedan). hämtar verket in uppgifter om de anställda vid de statliga myndigheterna. Uppgifterna omfattar arbetstagarnas lön, ålder och tjänstetid och lagras i verkets databas . När alla uppgifter har kommit in till beräknas de totala premierna för det föregående året. Det framkommer då att de slutliga premierna skiljer sig från vad myndigheten har betalat in som preliminära . ska då reglera eventuella över- eller underskott. Figur 1: Tidsplan för beräkningen av preliminär och slutlig premie Sparpremien är den premie som finansierar den statliga tjänstepensionen. Beräkningen av sparpremiens storlek bygger på den utbetalning av tjänstepension som parterna kommit överens om i tjänstepensionsavtalet. Beskrivningen i detta kapitel gäller för tjänstepensionen i avtalet PA-91. Sparpremien baseras på den höjning av pensionsunderlaget som tillskrivs arbetstagaren sedan det föregående året. I tjänstepensionsavtalet PA-91 definieras pensionsunderlaget som medeltalet av den pensionsgrundande lönen för de fem kalenderåren närmast före avgångsåret. lönen räknas om till nivån för före beräkningstillfället med hjälp av prisbasbeloppet. Arbetstagaren garanteras en förmån vars storlek bestäms av pensionsavtalet. Arbetsgivaren ska sedan i princip betala in tillräckligt stora för att täcka den framtida utbetalningen av förmånen vilket innebär att värdet av den intjänade pensionsrätten omvandlas till månatliga . Premiernas storlek påverkas framför allt av arbetstagarens lön, ålder, pensionsålder och de försäkringstekniska riktlinjerna. Sparpremien påverkas av de försäkringstekniska riktlinjer som beslutats av (). Dessa riktlinjer rör framför allt antaganden om dödlighet, omkostnader, grundränta och tjänstetid. Premierna beräknas med ett antagande om hur länge arbetstagaren ska leva och kvittera ut sin pension. Om man antar att personer lever måste premierna höjas för att täcka utbetalningen under hela arbetstagarens liv. Det faktum att kvinnor statistiskt sett lever än män resulterar dock inte i högre för kvinnor. De administrativa omkostnaderna för premieberäkningen är inräknade i premiekostnaden enligt de försäkringstekniska riktlinjerna. Den försäkringstekniska avsättningen, som diskuterades i avsnitt 3.2.3 ovan, räknas upp med ett antagande om grundränta. I och med det nya statliga pensionsavtalet, PA-03, kommer en delvis annorlunda metod att användas för premieberäkningen. Detta system baseras på löpande och diskuteras i avsnitt 4.6.2 nedan. I och med detta kommer nya försäkringstekniska riktlinjer att beslutas. Samordning av tjänstetid inom annat avtalsområde Arbetstagaren tjänar under sitt yrkesverksamma liv i staten in en pensionsrätt som växer i takt med arbetstagarens tjänstetid. För att få full pensionsrätt krävs att man har uppnått en tjänstetid . Arbetstid inom ITP eller enligt annan pensionsplan som är likvärdig det statliga avtalet kan också räknas som pensionsgrundande tjänstetid. Vid beräkningen av sparpremien räknar man alltid som om arbetstagaren tjänat in pensionsrätt i staten från den första tidpunkt som avtalet föreskriver. För PA-91 och den förmånsbaserade delen av det nya pensionsavtalet PA-03 är detta . En arbetstagare som arbetat in pensionsrätt inom ett annat avtalsområde får således ingen högre premie än en person som varit hela sitt yrkesverksamma liv i statlig tjänst. I praktiken har vissa arbetstagare alltså tjänat in sin pensionsrätt inom andra avtalsområden. Arbetstagaren har då med sig ett fribrev från detta avtalsområde, motsvarande värdet på den pensionsrätt som tjänats in. behöver inte finansieras via sparpremien och för att kompensera detta har beslutat om en schablonmässig sänkning av premierna . Enligt det statliga pensionsavtalet PA-91 har arbetstagaren inte kunnat ta ut sin pensionsförmån i form av ett fribrev. När en arbetstagare i statlig tjänst börjar arbeta inom ITP-området (avtalsområdet för de privatanställda tjänstemännen) har och försäkringsbolaget samordnat utbetalningen av pensionsförmånen. Den del av pensionsrätten som tjänats in i statlig tjänst betalas ut av SPV, medan den återstående delen betalas av . I och med det nya statliga pensionsavtalet, PA-03, kommer arbetstagaren kunna ta ut sin pensionsförmån i form av ett värdesäkrat fribrev som kan överföras till ett annat avtalsområde. Reglerna för premieinbetalning vid tjänstledighet ändrades av efter kritik från myndigheterna. De nya reglerna kommer att gälla från och med beräkningen av slutliga . Myndigheterna belastades tidigare med premieinbetalningar för anställda som var tjänstlediga för att arbeta hos en annan statlig myndighet, trots att den ursprunglige arbetsgivaren inte hade någon möjlighet att påverka den tjänstlediges löneökning på den nya arbetsplatsen och således inte heller på dennes sparpremie. Ändringen i de försäkringstekniska riktlinjerna innebär att den myndighet som betalar arbetstagarens lön också ska bekosta arbetstagarens sparpremie. Om arbetstagaren däremot är tjänstledig för att arbeta utanför det statliga avtalsområdet belastas den ursprungliga arbetsgivaren med hela kostnaden för arbetstagarens sparpremie, eftersom arbetstagaren fortfarande har kvar sin pensionsrätt. I och med de nya reglerna för beräkningen av slutliga gäller dock att när ledigheten varat behöver arbetsgivaren inte betala in någon sparpremie. Enligt avtalet PA-91 räknas ledighet utan lön inte som pensionsgrundande tjänstetid (PA-91, 11 §). Denna regel kvarstår i det nya pensionsavtalet som ska gälla . fanns däremot gränsen inte med i premieberäkningen. Gränsen infördes först efter kritik från myndigheterna. Pensionsrätten växer i takt med arbetstagarens tjänstetid. Värdet på den intjänade pensionsrätten beror däremot på arbetstagarens lön. Om arbetstagaren inte får någon löneökning under sin tjänstetid kommer värdet på pensionsrätten att vara oförändrat, med undantag för den värdeökning som ökningen av prisbasbeloppet innebär. I praktiken får dock arbetstagaren löneökningar med jämna mellanrum, vilket innebär att den intjänade pensionsrätten ökar i värde. Detta innebär att premien måste höjas vid en löneökning. Lönenivån kan också, om arbetstagarens årslön ligger över taket på 7,5 förhöjda prisbasbelopp, kraftigt påverka sparpremiens storlek. Detta beror på utformningen av tjänstepensionsavtalet. Hur mycket av pensionsunderlaget som betalas ut i årlig pension beror på pensionsunderlagets storlek, räknat i förhöjda prisbasbelopp. Av det statliga tjänstepensionsavtalet som diskuterades ovan, framgår att de delar av pensionsunderlaget som ligger över taket 7,5 förhöjda prisbasbelopp genererar en högre pension än de delar som ligger under detta tak. Avtalet skulle vid införandet garantera att arbetstagaren grovt räknat skulle få av sin lön i pension. Den allmänna pensionen garanterade före reformeringen 1999 en pensionsnivå på av pensionsunderlaget för de delar av pensionsunderlaget som låg under 7,5 förhöjda prisbasbelopp. Den nya allmänna pensionen som gäller är avgiftsbaserad och kan således inte garantera en viss pensionsnivå för arbetstagaren. Den övre gränsen för allmän pension var, och är fortfarande, 7,5 förhöjda prisbasbelopp. För delar av pensionsunderlaget över detta tak betalas ingen allmän pension ut och därför utgör tjänstepensionen av pensionsunderlaget för de delar av pensionsunderlaget som ligger mellan 7,5 och 20 förhöjda prisbasbelopp. Över 20 förhöjda prisbasbelopp halveras utbetalningen och för de delar av pensionsunderlaget som ligger över 30 förhöjda prisbasbelopp betalas ingen pension ut alls. Detta förhållande illustreras i figuren nedan. Figur 2: Utbetalning av pension uttryckt i procent av pensionsunderlaget (PU) De delar av pensionsunderlaget som ligger över taket på 7,5 förhöjda prisbasbelopp kostar arbetsgivaren betydligt mer i pensionspremier än de delar av pensionsunderlaget som ligger under taket. Försäkringstekniskt är sparpremien en engångspremie vilket innebär att den ska täcka hela kostnaden för den värdeökning av pensionsrätten som löneökningen innebär. En löneökning resulterar därför direkt i en högre sparpremie, eftersom denna löneökning måste finansieras med en enda premieinbetalning. Ju längre tjänstetid som arbetstagaren har bakom sig, desto större belopp måste tas ut i sparpremien för att täcka det ökade värdet på pensionsrätten. Löneökningar för äldre arbetstagare kan på så vis resultera i en kraftigt höjd sparpremie. Hög ålder i samband med löneökningar ovanför taket på 7,5 förhöjda prisbasbelopp kan således kraftigt höja sparpremiens storlek. Även pensionsåldern påverkar premiens storlek. Om pensionsåldern är lägre än ska premien också bekosta pensionen före vilket gör att premien blir högre. Exempel på premiens ålders- och lönekänslighet Som exempel på hur ålder och lön kan påverka premiekostnaden har följande beräkningar gjorts med hjälp av det Excel-kalkylark som distribuerar via sin webbplats. Premiekostnaden påverkas framför allt av sparpremien som beräknas med utgångspunkt från arbetstagarens pensionsunderlag (PU). Detta pensionsunderlag definieras som medeltalet av arbetstagarens årslön de som föregår beräkningstillfället. Årslönerna räknas om till att gälla för det sista årets prisnivå med hjälp av prisbasbeloppet. Det som avgör sparpremiens storlek är sedan den höjning i pensionsunderlaget som arbetstagaren erhållit sedan föregående år. Denna höjning av pensionsunderlaget, och därmed av värdet på den förmån som arbetstagaren får vid pensionering, ska finansieras med . Även det faktum att arbetstagaren tjänat in ytterligare ett tjänsteår och därmed fått en ökad pensionsrätt ska finansieras med sparpremien. Beräkningsunderlaget till de två exempel som presenteras finns i bilaga 2 till denna rapport. Ålderns och lönenivåns inverkan I detta exempel har sparpremien för två fiktiva arbetstagare vid en statlig myndighet beräknats. Den ene arbetstagaren () har ett pensionsunderlag under taket på 7,5 förhöjda basbelopp (motsvarande en årslön på ) medan den andre (B) har ett pensionsunderlag som ligger över detta tak. Arbetstagare har vid beräkningstillfället en månadslön på medan arbetstagare har en månadslön på . Vi beräknar sedan premiekostnaden för dessa arbetstagare vid antagandet att de är 30, 40, . För att se hur premiekostnaden varierar över och under taket på 7,5 förhöjda prisbasbelopp uttrycks kostnaden också som ett index, där basen (100) är premiekostnaden för de olika personerna när vi antar att de är . Premiekostnaden redovisas i tabellen nedan. Tabell 3: Premiekostnaden för arbetstagarna i exemplet, vid antagande om olika åldrar Ålder A: PU ligger under taket (Månadsön 2001: ) B: PU ligger över taket (Månadslön 2001: ) Premiekostnad (kr) Index Premiekostnad (kr) Index 30 9 755 100 21 157 100 40 11 795 121 46 918 222 50 14 585 150 83 305 394 60 18 670 191 134 873 637 Av tabellen ovan framgår att premiekostnaden ökar när arbetstagaren blir äldre. Det framgår också att arbetstagarens ålder påverkar kostnaden i högre utsträckning om arbetstagarens lön delvis ligger över taket på 7,5 förhöjda basbelopp. Premiekostnaden för en 40-åring är högre än för en 30-åring om lönen ligger under taket på 7,5 förhöjda prisbasbelopp (arbetstagare ). Om årslönen ligger över detta tak (arbetstagare ) är 40-åringens premiekostnad högre än den motsvarande 30-åringens kostnad. Förhållandet framgår även när vi för in index från ovanstående tabell i nedanstående diagram. Figur 3: Exempel på ålderns och lönenivåns påverkan på premiekostnaden Slutsatsen av detta exempel blir att arbetstagarens ålder, i samverkan med arbetstagarens lönenivå, kraftigt påverkar premiekostnaden. Detta förhållande kan påverka arbetsgivaren vid en nyanställning. I tabellen nedan redovisas hur mycket arbetstagarna i exemplet kostar arbetsgivaren vid en nyanställning med avseende på årslön och årlig kostnad för avtalsförsäkringarna. Tabell 4: Sammanlagda löne- och avtalskostnader för arbetstagarna i exemplet (kr) Ålder A: PU ligger under taket B: PU ligger över taket 30 289 585 361 820 40 291 625 387 581 50 294 415 423 968 60 298 500 475 536 I tabellen ovan framgår att den årliga kostnaden för att anställa en arbetstagare med en lön precis över taket på 7,5 förhöjda prisbasbelopp i exemplet är högre, dvs. en skillnad på , om arbetstagaren är än om arbetstagaren är . Ålderns och löneökningens inverkan Detta exempel ska visa kostnaden för en arbetsgivare vid olika löneökningar för en arbetstagare. I exemplet beräknar vi premiekostnaden för arbetstagare som är 30, 40, . Alla arbetstagarna har haft en identisk lön () och löneökningstakt () . I exemplet antar vi att arbetstagarna får en löneökning på antingen , eller . Vi beräknar sedan premiekostnaden för de olika löneökningar och åldrarna hos arbetstagarna och jämför detta med om arbetstagaren inte fått någon löneökning alls. Premiekostnaden för dessa olika fall visas i tabellen nedan. Tabell 5: Premiekostnaden vid olika löneökningar (kr) Premiekostnad vid olika åldrar Löneökning 30 40 50 60 Ingen löneökning 25 749 46 737 75 974 117 058 A: + /mån 27 080 53 688 90 992 143 641 B: + /mån 28 411 60 638 106 010 170 224 C: + /mån 29 742 67 589 121 027 196 807 Av tabellen framgår, inte helt överraskande, att premiekostnaden ökar ju högre löneökning arbetstagaren erhåller. Det framgår också att premiekostnadens ökning på grund av löneökningen blir större ju äldre arbetstagaren är. Ett sätt att illustrera ålderns inverkan är att jämföra premiekostnaden vid en löneökning med (dvs. ) för en arbetstagare som är 30 respektive . Premiekostnaden blir då 27 100 respektive fem gånger större för den äldre arbetstagaren. I tabellen nedan visas ökningen i premiekostnad vid olika löneökningar. Tabell 6: Ökningen i årlig premiekostnad 2001 för arbetstagarna i exemplet vid olika löneökningar och ålder (kr) Ökning i premiekostnad vid olika åldrar Löneökning 30 40 50 60 A: + /mån + 1 331 + 6 951 + 15 018 + 26 583 B: + /mån + 2 662 + 13 901 + 30 036 + 53 166 C: + /mån + 3 993 + 20 852 + 45 053 + 79 749 En löneökning med (dvs. ) för en person som är medför ökade premiekostnader med . För en person som är blir de ökade premiekostnaderna hela , dvs. 20 gånger högre. Detta framgår också av nedanstående diagram. Figur 4: Ökningen av årlig premiekostnad 2001 för arbetstagarna i exemplet vid olika ålder och löneökning Kostnaden för arbetsgivaren att ge arbetstagaren en lönehöjning ökar alltså ju äldre arbetstagaren är. Beräkningen av den preliminära premien betalade myndigheterna in totalt i preliminära . De slutliga premierna beräknas . Prognosen för de slutliga premierna är totalt , vilket innebär att de statliga myndigheterna kommer att krävas på ytterligare i för . Detta visas i tabellen nedan. Tabell 7: Den totala premiens preliminära och slutliga storlek 1998-2002 (tkr) Preliminär premie Slutlig premie Skillnad 2000 7 892 525 8 450 264 + 2001 7 163 864 7 491 237 (a) + 2002 7 079 199 - - Not: a) Slutlig premie är en prognos. I tabellen ovan framgår att den preliminära premien under försäkringsmodellens historia varit för lågt beräknad. För enskilda myndigheter är variationen i vissa fall betydligt kraftigare än vad som framgår av tabellen ovan. Som exempel kan nämnas att myndigheten revisorer för fått en ökning av den slutliga premien jämfört med den preliminära på 30 respektive . Myndigheterna betalar in som en procent av deras bruttolönesumma. För de slutliga premierna var den totala premien i genomsnitt av myndighetens bruttolönesumma. För de enskilda myndigheterna kan den totala premien bli av myndighetens bruttolönesumma. Vid beräkningen av den preliminära premien för en myndighet finns det några okända faktorer som kan innebära att den preliminära premien skiljer sig från den slutliga. Dessa faktorer är löneutvecklingen, personalrörligheten och utvecklingen av det förhöjda prisbasbeloppet. I beräkningen av de preliminära premierna använder sig av ett pensionsunderlag för den enskilde individen som baseras på lönen de fyra föregående åren samt den uppskattade lönen för det femte året. Verket hämtar in uppgifter om förväntad löneutveckling från och kan på så sätt uppskatta hur stor arbetstagarens löneökning, och därmed hur mycket större pensionsunderlaget, kommer att vara . När löneutvecklingen blir större eller mindre än uppskattningen påverkar detta den slutliga premien. Personalrörligheten är en okänd faktor i beräkningen av de preliminära premierna som, enligt SPV, främst kan påverka skillnaden mellan preliminär och slutlig sparpremie för mindre myndigheter. För myndigheter i allmänhet är löneutvecklingen en mer osäker faktor. En prognos av myndigheternas personalrörlighet ingår i beräkningen av den preliminära premien. Sparpremien påverkas dessutom av höjningar av de två olika prisbasbeloppen: det vanliga, lägre, prisbasbeloppet och det förhöjda prisbasbeloppet. är prisbasbeloppet satt till och det förhöjda prisbasbeloppet till . Det förhöjda prisbasbeloppet påverkar premiens storlek eftersom det bestämmer taket på 7,5 förhöjda prisbasbelopp. Det lägre prisbasbeloppet ligger till grund för omräkningen av den pensionsgrundande lönen till fast penningvärde.