frsrdg · GP04JO1 · 2002-01-01 00:00:00 — Kommunen har enligt 3 kap. 13 § skollagen tillsyn över att skolplikten fullgörs. Av 4 kap. 1 § andra stycket skollagen följer att särskilt stöd skall ges till elever i som har svårigheter i skolarbetet. Närmare föreskrifter om formen för sådana insatser finns i 5 kap. grundskoleförordningen (1994:1194). Enligt 5 kap. 9 § denna förordning får särskild undervisning anordnas i elevens hem om elevens vårdnadshavare medger det. Av utredningen i ärendet framgår att J. helt uteblev från skolan under läsåret 1998-1999 samt att han under påföljande läsår endast besökte skolan tillsammans med sin fader som då framställde föräldrarnas önskemål om att J. skulle få studera hemma . Enligt det kompletterande remissvaret gjordes från skolledningens sida en rad försök att få kontakt med J:s hem . Det är förvånande att detta inte finns dokumenterat i J:s elevakt vid skolan. Inte minst det faktum att skolan hade fyra olika rektorer belyser vikten av att denna typ av åtgärder dokumenteras på lämpligt sätt. För underlåtenheten härvidlag kan skolledningen inte undgå kritik. Vidare ger utredningen vid handen att skolledningen inte bemötte J:s vårdnadshavares önskemål om att J. skulle få studera hemma. Detta är naturligtvis inte acceptabelt. Som anförs i remissvaret har J:s frånvaro från skolan föranletts av extraordinära omständigheter. Mot bakgrund av att dessa omständigheter inte i första hand legat inom skolans ansvarsområde finner jag inte tillräckliga skäl att vidare uppehålla mig vid skolledningens handläggning av frågan om J:s skolgång. Jag noterar därvid att stadsdelsnämnden själv i sitt remissvar har konstaterat att skolans ledning i detta avseende har brustit i sitt agerande. Vad så gäller frågan om anmälningsskyldigheten enligt 71 § SoL framgår av utredningen i ärendet att J. hade varit frånvarande från skolan i innan en anmälan till socialnämnden gjordes av en tjänsteman vid skolans s.k. ungdomsteam. I 71 § första stycket SoL stadgas att var och en som får kännedom om något som kan innebära att socialnämnden behöver ingripa till en underårigs skydd bör anmäla detta till nämnden. Av paragrafens andra stycke följer att myndigheter vars verksamhet berör barn och ungdom är skyldiga att genast till socialnämnden anmäla om de i sin verksamhet får kännedom om något som kan innebära att socialnämnden bör ingripa till en underårigs skydd. Detta gäller även dem som är anställda hos sådana myndigheter. Som följer av bestämmelsens ordalydelse förutsätter anmälningsplikten inte att det är klarlagt att socialnämnden behöver ingripa. Även uppgifter som är svårbedömda eller obestyrkta skall alltså anmälas, om de tyder på att ett barn kan vara i behov av stöd eller hjälp från socialnämndens sida. Det ankommer härefter på socialnämnden att undersöka vilken grund som kan finnas för uppgiften och utreda det eventuella behovet av åtgärder. J. uteblev från skolan från terminsstarten . Klassföreståndaren fick inte kontakt med hans föräldrar , trots att hon försökte nå dem såväl per telefon som per post. Dessa omständigheter borde enligt min mening ha föranlett skolan att redan då överväga en anmälan till socialnämnden enligt 71 § SoL. Klassföreståndaren fick kontakt med J:s moder. Hon fick då klart för sig att J. hölls hemma från skolan av sina föräldrar och de omständigheter som föranledde detta. Efter detta samtal kallade skolans dåvarande rektor J:s föräldrar till en elevvårdskonferens. Det som kom fram vid klassföreståndarens samtal med J:s moder borde dock ha ingett skolan sådana farhågor om J:s situation att det är förvånande att det inte också gjordes en anmälan till socialnämnden. Inte ens det förhållandet att föräldrarna uteblev från elevvårdskonferensen föranledde en anmälan till nämnden. Att ingen vid skolan gjorde en sådan anmälan före är anmärkningsvärt. Den omständigheten att skolan hade fyra olika rektorer föranleder ingen annan bedömning i detta avseende. Jag vill i sammanhanget understryka att anmälningsplikten enligt 71 § andra stycket SoL omfattar samtliga tjänstemän vid skolan. En av viktigaste uppgifter är att se till att barn och ungdomar som befinner sig i en utsatt situation får den vård eller det skydd som de behöver. Det är mot denna bakgrund självfallet av vikt att berörda myndigheter och tjänstemän fullgör den anmälningsplikt som åligger dem enligt 71 § andra stycket SoL. Jag förutsätter därför att stadsdelsnämnden tillser att skolledningen vid upprättar rutiner i detta avseende så att något liknande inte inträffar . Ärendet avslutas med den uttalade delvis allvarliga kritiken. Parkeringsövervakning är en förvaltningsuppgift som innefattar myndighetsutövning - meddelande av parkeringsanmärkning (påförande av felparkeringsavgift) - och i lag finns stöd för att överlämna den till personal hos bevakningsföretag (Dnr 880-2001) Med hänvisning till uppgifter om att hade beslutat, att parke--rings-övervakningen i vissa områden skulle skötas av bevakningsföretaget , begärde P.W. utredning om huruvida parkeringsvakter utövade myndighet, när de med-delade par-ke-rings-anmärkning. Han utgick från att myndighetsutövning var förbe-hål-len per-sonal hos myndigheter. I ett beslut anförde JO följande. I parkeringsövervakning ingår att meddela parkeringsanmärkningar. Detta sker genom en i viss form framförd uppmaning att betala en -avgift. Redan en sådan uppmaning ger upphov till ett "betalningsansvar" för fordonsägaren, en verkan som nor-malt kan upphävas bara genom att denne eller föraren påkallar prövning hos polismyndighet. (Se bl.a. 5-9 §§ lagen, 1976:206, om felparkeringsavgift.) Med hänsyn till det angivna innefattar parkeringsövervakning myndighetsutöv-ning. Enligt 11 kap. 6 § tredje stycket regeringsformen kan förvaltningsuppgift överlämnas till bl.a. bolag eller en enskild individ; innefattar uppgiften myndig-hetsutövning, skall det ske med stöd av lag. På det nu aktuella rättsområdet finns föreskrifter i detta hänseende i lagen (1987:24) om parkeringsövervakning m.m. Enligt 6 § andra stycket får sålun-da till parkeringsvakter förordnas arbetstagare hos, förutom kommunen, bl.a. så-da-na bevakningsföretag som omfattas av lagen (1974:191) om bevaknings-före-tag. är ett så-dant företag, såvitt framgår av ett av i meddelat beslut om auktorisation (dnr 41.0542-17-82). Beträffande lagstiftarens överväganden kan här återges följande av vad veder-böran-de statsråd anförde i propositionen till parkeringsövervakningslagen (prop. 1986/87:51 s. 7 f.). Parkeringsvakterna har visserligen i sin tjänsteutövning förvaltnings-uppgifter som innefattar myndig-hetsutövning. Parkeringsövervakning är emellertid en uppgift som är väl lämpad att utövas exempelvis av perso-nal hos bevakningsföretag. Så sker ju i be-tydan-de omfattning, när det gäller parkering på tomtmark. - - - Jag anser därför att man bör - - - öppna en möjlighet för kommuner-na att ut-öka parke-ringsövervakningen även med personal som är anställd hos enskilda företag. Med hänsyn till rättssäkerheten bör denna möjlighet dock begränsas till att gälla sådan personal som är anställd hos bevakningsföretag. Dessa företags verksamhet står enligt lagen (1974:191) om bevakningsföretag - - - under offentlig kontroll. Fråga om skyldighet för en byggnadsnämnd att följa upp ett lagakraftvunnet rivningsföreläggande (Dnr 734-2000) Axel och framförde i en anmälan kla-gomål mot /i kommun och upp-gav följande. Undertecknade är ägare till fastigheterna Solsidan 17:17 och 17:20. I brev 910813 besvärar vi oss till i Kommun angående den stödmur som grannfastigheten 17:18 uppfört utan bygglov, grovt sett parallellt med den gemensamma tomtgränsen men delvis placerad inne på vår fastighet. Därefter inträffar följande: 911211 beslutar enligt förslag, att förelägga ägaren till 17:18 att ha rivit muren och åter-ställt platsen i ursprungligt skick. 920422 avslår överklagandet av beslut om föreläggande att vidta rättelse. gör endast den ändringen i det överklagade beslutet i den delen, att tidpunkten före vilken den befint-liga muren skall ha rivits bestäms till . 921209 Kammarrätten meddelar sin dom. Kammarrätten, som delar läns-styrelsens bedömning, ändrar inte det överklagade beslutet på annat sätt än att tidpunkten före vilken den befintliga muren skall ha rivits bestäms till den 940418 Regeringsrätten beslutar att inte meddela prövningstillstånd med anledning av G.T:s överklagande av Kammarrättens i dom angående bygglov m m. Kammarrättens avgörande står där-för fast. 940822 Undertecknade tar telefonkontakt med Guld-brand Skjönberg, som konfirmerar att är skyldig att ge-nomdriva rivningen, om så erfordras genom ansökan om handräckning. Särskilt vill vi peka på att möjlighet till bygglov i efterhand för den byggda muren saknas, varför inte ens hade behövt invänta möjlighet för ägaren att söka sådant bygglov. Detta framgår av beslut 920422. har vi också frågat grannarna när de har för avsikt att riva muren. Svaren har varit entydiga och framförts med emfas: De avser över huvud taget inte att genomföra någon rivning. , då Regeringsrätten avslog ansökan om prövnings-tillstånd, har vi återkommande per telefon talat med Kommun, och försökt få dem att genomdriva rivningen i enlighet med kammarrättens dom. Den 27.3.1999 skickade vi brev till Kommunen . med besvär angående de uteblivna åtgärderna. talade vi i telefon med på Kommunen. Han sade sig tro att ärendet var under behand-ling, och lovade att ringa tillbaka . Dags dato har vi emellertid ännu inte blivit uppringda av eller någon av hans kolleger. Sedan anmälan remitterats uttalade områdesnämnden föl-jande. Ägarna till fastigheterna Solsidan 17:17 och 17:20 har till och till Ombudsmän, , anmält kommunens hantering av ett ärende som rör en olovligt uppförd mur på deras grannfastighet, Solsidan 17:18. Muren är delvis placerad även på anmälarnas fastighet. Orsaken till anmäl-ningarna är att kommunen inte vidtagit några åtgärder för att följa upp att ett lagakraftvunnet rivningsföreläggande verkställs. Ärendet startade med ett föreläggande i att muren skulle rivas. Dock sanktionerades inte beslutet med något vite. Överkla-ganden följde ändå upp i Regeringsrätten, som beslutade att inte meddela prövningstillstånd. Muren skulle rivas. Genom överklagandet till Regeringsrätten hade den av kammarrätten utsatta tids-fristen gått ut. uppmärksammades bygg-, kart- och lantmäterienheten med en skrivelse från anmälarna på att rivning av muren inte efterkommits. Med anledning av skrivelsen uppmanade enheten fastighetsägarna till Solsi-dan 17:18 skriftligt att utan dröjsmål riva muren. förbereddes inom enheten åt-gärder för vitesföreläggande. Bygg-, kart- och lantmäterienheten kan bara konstatera att det är en brist i ruti-nerna i det enskilda fallet som orsakat att föreläggandet inte har följts upp. Vardera handläggare är ansvarig för vart ärendes hantering men enhe-ten har även rutiner för att sprida beslut från överprövande instanser bland samtliga lovhandläggare. Enheten kommer att se över om rutinerna be-höver föränd-ras eller om åtgärder behöver vidtas för att säkerställa att ruti-nerna följs. Bygg-, kart- och lantmäterienheten förbereder nu på nytt för be-slut om vitesföreläg-gande. Avsikten är att kunna ta upp ärendet till beslut på nästkommande nämndsammanträde. Till remissvaret var fogat ett yttrande, daterat , av områdes-nämn-dens ordförande, , och nämnddirektören , i vilket anfördes följande. /kan i stort bekräfta den beskriv-ning av ärendet som har gjorts i anmälan. Tilläggas kan att kommunen skrev till familjen och framhöll att muren måste rivas inom en kor-tare tid om man ville undvika ytterligare rättsliga åtgärder. Normalt skall ett ärende där någon förelagts att vidta viss åtgärd följas upp se-dan de tidsfrister som angetts i föreläggandet gått ut. Har tidsfristen till följd av att ärendet överklagats gått ut innan föreläggandet vunnit laga kraft skall ny tidsfrist sättas ut och följas upp. Enligt de rutiner som Miljö & Stadsbyggnad, tjänstemannaorganisationen, har för uppföljning av ärenden har respektive tjänsteman fullt ansvar för sina ären-den, oavsett om det handlar om att följa ett överklagat beslut eller tidsfrister i ett föreläggande. Skrivelser och inkomna beslut från överprö-vande instans samlas i en central pärm, originalet läggs i akten och en kopia cirkulerar bland samtliga lovhandläggare för att alla skall veta vad som hän-der. De diskuteras också på lovhandläggare- och enhetsmöten. Det som inträffat i det aktuella ärendet är ytterst beklagligt och beror på brister i rutinerna i det enskilda fallet. med Miljö & Stadsbyggnad att se över rutinerna och vilka åtgärder som eventuellt bör vidtas för att säkerställa att fel som det som inträffat inte förekommer. Nämnden kommer också att granska om det föreligger eventuella brister i upp-följningen mellan Miljö & Stadsbyggnad och områ-desnämnden. Miljö & Stadsbyggnad arbetar nu med ett förslag till områdesnämnden om hur det aktuella ärendet skall hanteras i fortsättningen och nämnden kommer att inge kopia av kommande beslut i ärendet till Ombudsmän. Vid sammanträde , § 86, beslutade områdesnämnden med stöd av 10 kap. 14 och 18 §§ (1987:10) att förelägga ägarna till fastighe-ten Solsidan 17:18 att senast efter delgivning av beslutet ha rivit muren och återställt platsen i ursprungligt skick, vid påföljd att åtgärderna annars skulle komma att utföras genom nämndens försorg på fastighetsägarnas bekostnad. Beslu-tet, som skulle gälla , försågs med fullföljdshänvis-ning. Sedan Axel och fått del av remissvaret och övriga handlingar ifrågasatte de det riktiga i att nämndens föreläggande kunde överklagas, något som de menade skulle ytterligare kunna fördröja verkställigheten av det lagakraftvunna beslutet om rivning. akt beträffande fastigheten 17:18 var tillgänglig vid granskningen. Av handlingarna framgick att nämndens beslut om föreläg-gande sedan det delgetts ägarna till fastigheten 17:18 överklagats av dem hos . Vidare framgick att nämn-den vid sammanträde , § 136, beviljat bygglov för en mur på fas-tigheten Solsidan 17:18. Detta beslut hade överklagats av Axel . I beslut anförde JO följande. Enligt 10 kap. 1 § , PBL, skall en byggnadsnämnd ta upp frå-gan om påföljd och ingripande så snart det finns anledning att anta att någon överträdelse av bestämmelserna om byggande skett. När en åtgärd som kräver bygglov, rivningslov eller marklov har vidtagits utan lov, skall se till att det som har utförts blir undanröjt eller på annat sätt rättat, om inte lov till åtgärden meddelas i efterhand. I 10 kap. 12-20 §§ PBL finns närmare bestämmelser om sådana ingripanden för att åstadkomma rättelse som kan komma i fråga vid överträdelser. Enligt 14 § nämnda kapitel får förelägga ägaren av den fastighet, byggnad eller anläggning som frågan gäller att vidta rättelse. Följs inte före-läggandet, får begära handräckning genom kronofogdemyn-digheten. Ett föreläggande enligt 14 § får enligt 18 § förenas med vite eller med föreskrift att åtgärden, om föreläggandet inte följs, kan komma att utföras genom försorg på den försumliges bekostnad. Följs inte ett föreläg-gande som innebär att åtgärden kan utföras genom försorg, skall nämnden, om det inte finns skäl till annat, besluta att åtgärden skall utföras och hur det skall ske. I ett beslut om föreläggande får förordnas att beslutet skall gälla . Av 13 kap. 2 § jämförd med 1 § PBL framgår att en byggnads-nämnds beslut om föreläggande får överklagas hos . Det föreläggande som beslutade om vann laga kraft . /områdesnämnden vidtog inte någon åtgärd i saken förrän . har i remissvaret bara konsta-terat att det är en brist i rutinerna i det en-skilda fallet som orsakat att föreläggandet inte följts upp. Jag har svårt att se detta som den enda förklaringen till nämndens mångåriga passivitet i ärendet. Axel och har oemotsagt upp-gett att de alltsedan år 1994 åter-kommandet per telefon försökt få "kom-mun" att genomdriva rivningen. Dessa kontakter borde ha föranlett att ärendet följts upp än som kom att bli fallet. Det inträffade tyder enligt min mening på att ingen tagit ansvar för ärendet och att det inte heller före-kommit någon fortlöpande kontroll av de ej avslutade ärendena. Därtill kommer följande. Nämnden har i remissvaret vidgått att förvaltningen åtminstone genom Axel Siréns och skrivelse uppmärksammades på ären-det och att detta föranledde en skriftlig uppmaning till ägarna till Solsidan 17:18 att riva muren som åtgärder "förbereddes" för ett beslut om vitesföreläg-gande. Något sådant föreläggande kom dock uppenbarligen aldrig till stånd och någon förklaring till detta har områdesnämnden inte lämnat. Eftersom det första föreläggandet saknade sanktioner har det varit nödvändigt att utfärda ett nytt fö-reläggande med vite eller bestämmelse om tvångsutförande. Nämnden hade därför i vart fall när det genom skrivelsen stod klart att det första föreläg-gandet inte blivit uppfyllt bort besluta om ett nytt föreläggande. Den av förvaltningen då gjorda anmodan till ägarna av Solsidan 17:18 att riva muren har inte varit tillfyllest, i synnerhet som den inte synes ha följts upp på något sätt. Inte förrän Axel och hos JO och anmält områ-desnämnden aktualiserades ärendet på nytt. Handlägg-ningen ger enligt min mening intrycket av att det förelegat en ovilja från nämndens/förvaltningens sida att vidta några åtgärder för att åstadkomma rättelse i saken. Med anledning av områdesnämndens uttalande om att varje handläggare är ansva-rig för sina ären-den, vill jag tillägga följande. Även om nämnden delegerat till tjän-stemän att besluta i vissa ärendegrupper, har nämnden alltid det övergripande an-svaret för att samtliga ärenden handläggs och slutligt prövas inom rimlig tid. Detta förutsätter i sin tur att det finns enkla och säkra rutiner inom förvaltningen som möjliggör för nämnden att utöva tillsyn. har haft en ovillkorlig skyldighet enligt 10 kap. 1 § PBL att ingripa mot den utan lov uppförda muren. Jag ser mycket allvarligt på att nämn-den inte vidta-git några åtgärder i saken. Jag förutsätter att nämnden följer upp föreläggandet , om så inte redan har skett, samt att nämnden i övrigt mot bakgrunden av det skedda ser över rutinerna hos nämnd och förvaltning. Jag låter det stanna vid den uttalade kritiken. Vissa iakttagelser och uttalanden med anknytning till förmynderskapslagstiftningen Frågor som har anknytning till förmynderskapslagstiftningen kan få mycket ingripande verkningar för den enskilde. Det är därför ytterst angeläget att sådana ärenden handläggs korrekt och med om-sorg. Mot bakgrund härav har JO Pennlöv som denna berättelse omfattar, liksom tidigare, ägnat detta område särskild uppmärksamhet. Ett flertal klagomålsärenden har avgjorts och sex inspektioner har företagits, nämligen av Överförmyndarna i , och kommuner (dnr 2975-2000, 1885-2001 och 1913-2001) samt Överförmyndarnämnderna i Lunds, och kommuner (dnr 1277-2001, 1314-2001 och 1912-2001), Vid de företagna inspektionerna har - framförallt på och i - konstaterats allvarliga brister vad gäller myndigheternas registrering av allmänna handlingar. Såvitt avser föranledde detta JO att inom ramen för ett initiativärende (dnr 3712-2000) fortsätta granskningen. I det följande redovisas de uttalanden som JO gjort i beslutet i nämnda ärende. (JO:s ämbetsberättelse 2000/01 innehåller - s. 496 f. - en utförlig redogörelse för tidigare uttalanden i fråga om registrering av allmänna handlingar på det här aktuella området.) Vid inspektionerna har vidare noterats att bestämmelserna om gode mäns och förvaltares m.fl. redovisningsskyldighet inte alltid efterlevs och att det föreligger vissa brister i överförmyndarnas handläggning och kontroll av dessa frågor. Det är inte ovanligt att årsräkningar godkänts trots att de inte avgetts på "heder och samvete". Med anledning härav har JO framhållit att detta inte är förenligt med 14 kap. 15 § (FB) och anfört bl.a. följande. Förordnade förmyndare, gode män och förvaltare skall före i en årsräkning till överförmyndaren redogöra för förvaltningen under föregående år av egendom som stått under ställföreträdarens förvaltning. Årsräkningen skall avges på heder och samvete. Motsvarande gäller förteckningar enligt 14 kap. 1 § och 13 kap. 3 § FB. Kravet på heder och samvete är ovillkorligt och årsräkningar som saknar föreskriven påskrift får inte godkännas, eftersom handlingarna i det skicket inte kan anses utgöra några förteckningar eller årsräkningar i FB:s mening. Den som lämnar osanna uppgifter skall kunna träffas av straffansvar enligt 15 kap. 10 § (BrB). Saknas påteckningen "på heder och samvete" kan straffansvar inte utkrävas. Sådan påteckning har dessutom en viktig pedagogisk funktion genom att uppmärksamma uppgiftslämnaren på vikten av att lämna korrekta uppgifter. Vad gällde i framhöll JO bl.a. att de konstaterade bristerna var ovanligt många och dessutom av allvarlig karaktär. JO uppgav att han förutsatte att åtgärder vidtas för att komma till rätta med de brister som han påpekat och att en noggrann genomgång av samtliga ärenden kommer att göras. Ett på JO:s initiativ upptaget ärende angående handläggningen av vissa ansökningar om godmanskap m.m. (Dnr 3712-2000) I ett beslut anförde JO Pennlöv följande. Vid min inspektion av Överförmyndaren i den 5 och 7 sep-tember 2000 påträffades tio plastmappar innehållande diverse handlingar inkomna . Vid närmare granskning visade det sig att mapparna innehöll begäran om anordnande av godmanskap i nio fall och begäran om anordnande av förvaltarskap i ett fall. På förfrågan, och efter kontroll i överförmyndarens datasystem, uppgav handläggaren att ansökningarna inte i något fall hade registrerats som inkomna. Vid kontroll med framkom att överförmyndaren hade ansökt om god man i ett av nämnda nio fall och om anordnande av det aktuella förvaltarskapet. Mot denna bakgrund beslutade jag att inom ramen för ett initiativärende utreda saken närmare. I sammanhanget kan nämnas att inspektionen avslutades vid en fortsatt inspektion . Nedan lämnas en kortfattad redogörelse för innehållet i plastmapparna. Begäran om anordnande av godmanskap inkom från LSS-handläggaren . Överförmyndaren skrev till den föreslagne gode mannen och frågade om denne är villig att åta sig uppdraget. Ett intyg från distriktsläkaren , angående S.S:s behov av god man, inkom . Begäran om anordnande av godmanskap inkom från dottern . inkom en skrivelse från chefen för ett hemtjänstdistrikt, , som instämmer i dotterns begäran. Överförmyndaren skrev till ingivaren med begäran om komplettering av vissa uppgifter. skrev överförmyndaren till en tilltänkt god man, , med anledning av en ansökan om god man som är "på ingående". Samtycke från huvudmannen inkom . I en skrift daterad intygar kuratorn och överläkaren att B-M. är i behov av god man. skrev assistenten till en annan tilltänkt god man och frågade om denne var villig att åta sig uppdraget. A-L.S. I en skrift daterad begärde A-L. att god man skulle förordnas för henne. Läkarintyg och en skrift från en kurator bifogades. I en skrivelse daterad redogjorde handläggaren , överförmyndaren i , för A-L:s bostadssituation och upplyste överförmyndaren om att det är som skall förordna god man. Samtycke och åtagande inkom . skrev överförmyndaren till och upplyste henne om att åtagandet inkommit. I en skrift daterad begärde distriktsläkaren att E. skulle få god man. skrev överförmyndaren till en presumtiv god man och frågade om denne ville åta sig uppdraget. På plastmappen sitter en "gul lapp" där det står följande "" (gode mannen), "Vill ej ha god man". P.S. I en skrift som inkom till överförmyndaren begärde P. att god man skulle förordnas för honom. inkom en skrivelse från chefen för ett hemtjänstdistrikt, , som bekräftade behovet av god man. Samtycke och åtagande inkom . begärde överförmyndaren att tingsrätten skulle förordna god man för P. återkallades yrkandet och tingsrätten avskrev ärendet . På plastmappen sitter två "gula lappar" med följande text "avliden " och "avslut ".