frsrdg · GP04RB1 · 2002-01-01 00:00:00 — Till skillnad från företag kan hushåll dessutom aldrig försättas i konkurs, vilket innebär att kreditriskerna i hushållsutlåningen generellt är lägre än i företagskrediterna. Till det kom att finanspolitiska lättnader förväntades öka hushållens disponibla inkomster betydligt . Även företagen hade successivt ökat sin upplå- ning. Ett växande finansieringsbehov för investeringar tycktes ha drivit upp kreditefterfrågan . Trots att investeringarna avtog fortsatte företagen att öka sin upplåning . företagens skuldstockar bedömdes hota den finansiella stabiliteten. Bokslutsdata tydde på att företagens finansiella ställning var god när konjunkturavmattningen inleddes; räntekostnadernas andel av företagens rörelseresultat hade minskat . Även skuldernas andel av företagens totala finansiering hade minskat. Konjunkturavmattningen ledde dock till att antalet konkurser steg något , om än från en låg nivå. visade utvecklingen på de finansiella marknaderna att placerarna räknade med en svagare utveckling. Dels hade kreditriskpremierna ökat företagens finansieringskostnader på obligationsmarknaderna, dels var aktiekursutvecklingen ett tecken på att förväntningarna om framtida vinstmöjligheter hade minskat. Även om betalningsförmågan i de flesta företag föreföll god, fanns det skäl att anta att konkurserna skulle öka starkt i vissa branscher om konjunkturnedgången blev långvarig. Redan när aktiviteten dämpades stod det klart att IT- och telekomindustrin skulle komma att drabbas hårt. Efter terrorattacken försämrades också utsikterna för flygbolagen, turistbranschen och försäkringsbolagen. Rörelseresultaten för fastighetssektorn, en sektor som spelade en framträ- dande roll i bankkrisen och som 2000 svarade för av bankernas utlåning, fortsatte att förbättras . Visserligen bedömdes en utdragen konjunkturnedgång kunna försämra branschens lönsamhet om en minskad efterfrågan på kommersiella fastigheter skulle dämpa hyresnivåerna. En god finansiell ställning i utgångsläget, i kombination med att det inte fanns anledning att anta att priserna på de pantsatta fastigheterna var omotiverat höga, ledde dock till slutsatsen att fastighetssektorn inte utgjorde något hot mot bankernas stabilitet. Bankerna bättre rustade för konjunkturfall Utlåningsexpansionen i de svenska storbankerna fortsatte . En stark kreditexpansion föregår ofta bankkriser, men de svenska bankernas utlåningstillväxt bedömdes inte vara så anmärkningsvärd att den indikerade ett högre risktagande i bankerna. Konjunkturavmattningen hade ännu inte givit utslag i stigande kreditförluster. Vanligen stiger antalet konkurser och kreditförluster först efter en längre tids konjunkturnedgång. Bankernas utlåning till de branscher som riskerade att drabbas särskilt hårt av nedgången var dock förhållandevis liten. Lånen till telekomsektorn uppgick till något av hela lånestocken och lånen till flygbranschen, reseföretag och försäkringsföretag uppgick sammantaget till . Kreditförluster från dessa lån bedömdes bli allvarliga först om en mycket stor del av dessa företag skulle försättas i konkurs. Kvaliteten på bankernas kreditportföljer är dock generellt sett svår att be- döma utifrån aggregerad sektorsanalys, det vill säga analys av summan av samtliga hushåll, företag eller branscher. Ett mycket viktigt komplement i analysen är därför utvärderingen av de riskhanteringssystem som bankerna tillämpar. Enligt bedömning hade kreditriskhanteringen utveck- lats väsentligt . Den sammantagna bedömningen var att bankernas kreditportföljer hade högre kvalitet än . De förluster som ändå skulle drabba bankerna om en konjunkturförbättring skulle dröja länge bedömdes bankerna kunna täcka med sin intjäning. Bankernas kapitaltäckning ansågs också vara tillräcklig. Resultatutvecklingen hade visserligen mattats något , efter flera mycket starka år. Framför allt berodde detta på att provisionsnettot minskat till följd av fallande kurser och omsättning på aktiemarknaden. Jämfört med hade dock intjäningsbasen breddats vilket minskade bankernas sårbarhet vid konjunkturfall. Sammantaget bedömdes banksystemet vara klart bättre rustat att möta en djupare konjunkturnedgång än . Terrorattacken drabbade viktigaste finansiella cen- trum. Därmed uppstod stor osäkerhet om hur det amerikanska betalningsväsendet hade påverkats. På den amerikanska dagslånemarknaden ökade efterfrågan på likvida och säkra placeringar, vilket till exempel med- förde att många banker valde att placera sina likvida tillgångar i den ameri- kanska hellre än att låna ut överskott till andra banker. När det visade sig att två banker i hade fått IT-verksamheten utslagen och att clearing- och avvecklingsverksamheten inte fungerade ökade osäkerheten ytterligare. En av bankerna kunde få igång sina reservsystem, men den andra banken hade även reservsystemen belägna på . De pengar som redan hade skickats till dessa banker kunde därför inte skickas vidare. Bristen på likviditet ledde till att de kortaste marknadsräntorna steg kraftigt. När den amerikanska ställde obegränsat med likviditet till förfogande för bankerna minskade likviditetsproblemen. Eftersom de svenska bankerna genomför omfattande finansiella transaktioner på de internationella valuta- och värdepappersmarknaderna, fanns en risk att de svenska bankerna skulle drabbas av problemen på de amerikanska marknaderna. aktiverade därför snabbt den krisorganisation som ständigt hålls i beredskap. I krisorganisationen finns utarbetade arbetsrutiner och kanaler till övriga aktörer inom den finansiella sektorn i och omvärlden. För att snabbt kunna identifiera och åtgärda problem stod under hela den kritiska perioden i nära kontakt med bankerna, och , liksom med övriga centralbanker och tillsynsmyndigheter i och EU. Vad som framförallt skulle ha kunnat skapa problem i de svenska bankerna i kort perspektiv vore om stora lån i dollar måste omsättas och en bank inte skulle hitta finansiering. De svenska bankerna skulle också kunna få problem om en amerikansk motpart på grund av likviditetsproblem inte kunde betala tillbaka ett lån. För att minska risken för att likviditetsproblemen på den amerikanska marknaden skulle få spridning till de europeiska bankerna tillkännagav den europeiska och den amerikanska att de kommit överens om en så kallad svappfacilitet. Den innebar att , , kunde förse euroområdets banker med likviditet i amerikanska dollar. direktion beslutade vid ett extrainkallat möte att även skulle ställa maximalt till de svenska bankernas förfogande. Läget på den amerikanska dagslånemarknaden normaliserades . De svenska bankerna behövde därför inte utnyttja möjligheten att låna dollar av . introducerade nya 100- och 500-kronors- sedlar. Sedlarnas huvudmotiv och format ändrades inte, men säkerhetsstan- darden förbättrades så att sedlarna blir svårare att förfalska. Ett annat syfte var att underlätta för både allmänhet och professionella kontanthanterare att känna igen en äkta sedel. En omfattande informationssatsning, riktad till allmänhet och personer som i yrket hanterar pengar, föregick introduktionen. Förra gången sedlarna förändrades var . Den tekniska utvecklingen därefter har gjort att persondatorer och kopieringsmaskiner lätt- tare kan användas för att tillverka falska sedlar. Detta, i kombination med ökad användning av automater som hanterar sedlar, har ökat kraven på säkerheten. De nya 100- och 500-kronorssedlarna tillhör världens säkraste. För att skall nå verksamhetsmålen och uppfylla sina internatio- nella förpliktelser finns ett stort behov av internationellt samarbete. Medarbetare i deltar i drygt 100 mer eller mindre permanenta internationella grupper och kommittéer. Det internationella arbetet har till stor del rört krisförebyggande insatser. deltar i flera internationella organisationer där frågor med anknytning till prisstabilitet och finansiell stabilitet behandlas. Tyngdpunkten i arbetet i () ligger på åtgärder för att förebygga internatio- nella finansiella kriser. Inom EU är det främst Ekonomiska och finansiella kommittén (EFK), som ger råd i ekonomisk-politiska frågor till , samt arbetet inom Europeiska centralbankssystemet (ECBS) som står i fokus för insatser. Riks- bankschefen är ledamot av Europeiska , ECB:s, allmänna råd och är företrädd i drygt 50 kommittéer och arbetsgrupper inom ECBS. Eftersom inte deltar i valutaunionen medverkar dock inte i alla delar av arbetet i dessa kommittéer. medverkar vidare i det monetära och finansiella samarbetet mellan centralbankerna i (). Ett annat viktigt forum är G10 (Group of Ten), där , i vissa fall tillsammans med , representerar . har den finansiella krisen i och åter påmint om vikten av att fortsätta arbetet med att förstärka det internationella finansiella systemet och därigenom förbättra möjligheterna att förebygga finanskriser. Många internationella organisationer arbetar intensivt utifrån olika utgångspunkter för att försöka minska riskerna för framtida kri- ser. Detta gäller inte minst , . Det krisförebyggande arbetet har varit en av de dominerande frågorna , särskilt åtgärder för att främja tillämpningen av internationellt accepterade normer och standarder. Dessa har utarbetats av internationella organ inom olika områden, till exempel inom banktillsyn. Andra viktiga frågor inom IMF har varit bekämpning av penningtvätt och, sedan terrorattentaten , hur finansiering av terrorism skall bekämpas. IMF har, inom ramen för sin övervakning av det internationella finansiella systemet, fortsatt att utvärdera hur enskilda länder lever upp till dessa normer. påbörjade IMF en utvärdering av stabiliteten i det svenska finansiella systemet. Diskussioner i internationella fora om krishantering har bland annat rört balansen mellan kortsiktiga stabilitetsfrämjande åtgärder och långsiktigt verkande strukturåtgärder. Frågan om de privata långivarnas medverkan i krislösningar har också fått förnyad aktualitet, inte minst i samband med de mycket stora finansiella insatser som IMF gjort i och . IMF:s insatser för att stödja de fattigaste länderna genom lån till förmån- liga villkor och skuldlättnad finansieras via särskilda bidrag från de rikare medlemsstaterna. Syftet är att bekämpa fattigdomen. I likhet med ett antal andra centralbanker har finansierat en del av det svenska bidraget genom en deposition hos IMF. Merparten av det EU-samarbete som berört har gällt övervak- ningen av den ekonomiska politiken i medlemsländerna, bland annat på basis av framlagda stabilitets- och konvergensprogram. Genom sin representation i Ekonomiska och finansiella kommittén, EFK, har involverats i arbetet med EU:s allmänna riktlinjer och tillämpningen av stabilitets- och tillväxtpakten. Tillämpningen av i dessa delar utvecklas fortlöpande inom ramen för de grundläggande bestämmelserna i fördraget och annan EU-lagstiftning. Genom den så kallade Lissabon-strategin har EU intensifierat sin övervak- ning av reformarbetet i medlemsländerna vad gäller olika strukturpolitiska insatser för att stärka unionens långsiktiga konkurrenskraft. Exempelvis togs under den ordförandeskap i EU, , viktiga steg för att kunna anpassa lagstiftningen för värdepappersmark- naderna till nya förutsättningar. har frågor relaterade till EU:s kommande utvidgning också blivit allt viktigare på EFK:s dagordning. I allt fler internationella frågor, till exempel krishantering inom IMF:s ram, samordnar EU numera sina positioner. Samarbetet mellan de myndigheter som övervakar stabiliteten i olika delar av det finansiella systemet har också behandlats inom ramen för EU- samarbetet, både i EFK och i Europeiska centralbankssystemets, ECBS, kommitté för bankövervakning. Planeringen av den slutliga övergången till euro har naturligen främst berört länderna inom valutaunionen, men har kunnat följa arbetet genom sitt reguljära kommittédeltagande. Inom ECBS har Riksban- ken också involverats i samarbetet bland annat när det gäller det gemen- samma betalningssystemet Target, formerna för statistikrapportering och legala frågor. I ECB:s allmänna råd belyses återkommande penningpolitikens inriktning och viktigare ekonomiska utvecklingstendenser. Samarbetet inom G10 sker i flera olika former. Tillsammans med finans- departementen i de länder som ingår i gruppen diskuteras olika studier kring internationella finansiella strukturfrågor. har haft ett särskilt ansvar att samordna en studie som rör åtgärder för att minska risken för att utvecklingen i tillgångspriser skall få negativa effekter på den ekonomiska utvecklingen. Inom samarbetet i , , har centralbanker och banktillsynsmyndigheter vidareutvecklat nya förslag till kapitaltäckningsregler för banker, som beräknas träda i kraft . Handlingsfrihet inför eventuellt fullt EMU-deltagande När 1997 beslutade att inte skulle delta fullt ut i valutaunionen från starten beslutade också att största möjliga handlingsfrihet inför ett eventuellt framtida deltagande skulle upprätthållas genom att de tekniska och praktiska förberedelserna skulle fortsätta. Därför arbetar och den finansiella sektorn med förberedelser för att upprätthålla handlingsberedskapen inför ett eventuellt senare svenskt inträde. Dessa förberedelser samordnas i en samrådsgrupp med finansiella sektorn. Arbetet redovisas regelbundet via rapporter om de pågående förberedelserna i den finansiella sektorn. Den senaste rapporten, Euron i den finansiella sektorn sedlar och mynt lägesrapport 7, publicerades . I rapporten framgår att den finansiella sektorn, inklusive , sammantaget behöver för att förbereda ett inträde och därefter tar det ytterligare innan sedlar och mynt kan börja bytas ut. De interna förberedelserna i inriktas på åtgärder som måste vara klara vid inträdet och/eller tar att genomföra. interna förberedelsearbete rapporteras till direktionen halvårsvis. producerar finansmarknadsstatistik, betalningsbalansstatistik samt omsättningsstatistik på ränte- och valutamarknaderna. har fattat beslut som kommer att innebära en betydande effektivise- ring av verksamheten, bland annat genom att uppgifter överförs till Statis- tiska centralbyrån. Den statistik som producerar ger underlag för att analysera de fi- nansiella marknadernas utveckling. Det gäller bland annat penningpolitikens genomslag, stabiliteten i betalningssystemet samt den strukturella utveck- lingen på de finansiella marknaderna. Statistiken är också viktig för externa användare i och utlandet som följer och bedömer utvecklingen. Även , , använder statistik; betalningsbalansen är ett viktigt underlag för nationalräkenskaperna och finansmarknadsstatistiken används vid samman- ställningen av finansräkenskaperna. Uppgifter överförs till SCB har fattat beslut som kommer att innebära betydande förändringar i statistikverksamheten. Syftet är att renodla roll samt att förbättra och effektivisera produktionen. Inom finansmarknadsområdet kommer insamling, sammanställning och utveckling av statistiken att utföras av SCB, på uppdrag. behåller dock ansvaret för statistiken. Bankens verk- samhet inriktas på att delta i det internationella arbetet och att ange statistikens ambitionsnivå. Bakgrunden är att egen användning av denna statistik är begränsad, som andra användares krav, inte minst ECB:s, har ökat påtagligt. Inom betalningsbalansstatistiken kommer systemet med rapportering av utlandsbetalningar att läggas ned . Betalningsbalansstatistiken kommer från den tidpunkten i stället att baseras på urvalsundersökningar. Bakgrunden till denna omläggning är att betalningsrapporteringen ger ett alltmer osäkert underlag till betalningsbalansstatistiken. Delar av statistiken kommer att samlas in av SCB, främst när det gäller underlaget för bytesbalansen. behåller ansvaret för betalningsbalansen, sköter publicering och samlar även in uppgifter för den finansiella balansen. , , och internationella organisationer som , , är viktiga användare som ställer krav på den statistik som ansvarar för. IMF är dessutom främsta normgivare inom dessa statistikområden. De förändringar i statistikproduktionen som beslutats innebär att förberedelserna inför ett eventuellt svenskt fullt EMU-deltagande kommer att bedrivas både av och . IMF har fastställt en särskild statistikstandard, Dissemination Standard, SDDS. har, tillsammans med ett 50-tal andra länder, anslutit sig till denna standard och har därmed åtagit sig att producera den ekonomiska statistik som standarden föreskriver. samordnar arbetet inom och statistiken publiceras fortlöpande på bankens webbplats. bedriver forskning kring frågor som är relevanta för bankens verksamhet. Det gäller främst metoder som syftar till vidareutveckling av analysarbetet kring prisstabilitet och finansiell stabilitet. var värd för två internationella seminarier. Utbudet av konferenser och seminarier i forskningsvärlden ökar. Det beror delvis på att antalet forskare, och därmed forskningsvolymen, ökar. Ett annat skäl är sannolikt att människors behov av att mötas och samtala ökar i takt med ett växande utbud av information. deltar i denna dialog och har ett stort antal utländska gästforskare besökt banken och presenterat sin forskning. har också varit värd för två internationella seminarier. behandlades en möjlig konflikt mellan de två parallella målen om prisstabilitet och ett säkert och effektivt betalningsväsende. hölls en större sammankomst med internationellt erkända forskare i syfte att diskutera empirisk analys av inflation, i synnerhet hur penningpolitiken påverkar inflationen. Riksbankens prisstabilitetsmål är uttryckt som ett kvantitativt mål för den årliga inflationen. andra mål, ett säkert och effektivt betalnings- väsende, i dagligt tal ofta benämnt finansiell stabilitet, låter sig inte kvanti- fieras lika lätt och inbegriper ett antal angelägna frågeställningar. I syfte att belysa några av dessa bjöd in till en seminariedag med deltagare från europeiska centralbanker och bankregleringsmyndigheter. Se- minariet organiserades kring fyra diskussionsinledare: från amerikanska , från (), från och från i . De två sistnämnda är vetenskapliga rådgivare till . Vid detta seminarium diskuterades följande frågeställningar: Hur skall regelverket för banker se ut för att bäst förebygga kriser i betalningssystemet? Hur kan den makroekonomiska utvecklingen leda till ökade risker för finansiell instabilitet? Vilka medel har myndigheterna till sitt förfogande för att rätta till upp- komna obalanser på de finansiella marknaderna och när och hur bör dessa medel användas? Seminariedagen finns dokumenterad i och valutapolitik, nr 2 2001. arrangerade en internationell forskningskonferens med ett 50-tal deltagare från såväl centralbanker som den akademiska värl- den. Konferensen fokuserade på ett relativt snävt tema; användbarheten av så kallade VAR-modeller1 för empirisk analys av inflation, specifikt penning- politikens möjliga effekter. Följande frågor diskuterades: Hur tar det för en förändring av styrränta att ge maximal effekt på ekonomin? Hur stora effekter förväntas av en given räntejustering? 1 VAR står för Vector Auto Regressive och betecknar en modelltyp som bland annat kan användas för att förutsäga den samhällsekonomiska utvecklingen. Modellen är ett system av ekvationer där varje variabel har sin egen ekvation. Några av de vanligaste variablerna är BNP, arbetslöshet, räntor, energipriser och konsumentprisindex. Dessa frågor är fundamentala för utformningen av penningpolitiken. Även om slutsatsen från konferensen måste bli att forskningen varken kan ge slut- giltiga eller entydiga svar, framstår VAR-modeller som en fruktbar forsk- ningsinriktning för att öka kunskapen inom området. Sammanlagt presen- terades tolv uppsatser på konferensen. Dessa finns på webb- plats. tecknade avtal med det amerikanska företaget om försäljning av AB sedeltryckeri och pappers- bruk. Avtalet innebär att övertar ledning och drift . Försäljningen av aktierna kommer slutligt att regleras senast i enlighet med avtalets överenskommelse om ömsesidiga köp- och säljrättigheter mellan och . tecknade också avtal med myntverk om försäljning av en annan del av , i . Avtalet träder i kraft . Försäljningarna markerar slutet på en epok har varit helägt av och tillverkat sedelpapper sedan starten . Tillverkningen av sedlar och mynt har fått allt större inslag av modern processteknik. går genom försäljningarna vidare i arbetet med att koncentrera sin verksamhet på kärnuppgifterna, som bolagen kan vidareutveck- las med nya, industriellt orienterade ägare. är ett familjeföretag med säte i , . Bolaget har levererat sedelpapper till statsförvaltning. sedeltryckeri och pappersbruk byter namn till . behåller sitt namn. Det kulturhistoriskt intressanta bruksområdet i har avskilts från och kommer att bevaras. En donation av bruksområdet till förbereds. har för inneburit flera stora leveranser, bland annat produktion av nya svenska 100- och 500-kronorssedlar. Kvalitetskraven på dessa sedlar är väsentligt högre än tidigare och sedlarna är bland de säkraste i världen. Samtliga sedlar måste kontrolleras maskinellt innan de levereras. På tryckeriet har därför ett automatiskt kontrollsystem installerats, som inspekte- rar varje färdigtryckt sedel separat. Under årets första månader var orderingången när det gäller sedelpapper låg. Därefter förbättrades orderingången och sedelpapper levererades till ett tiotal länder. I pappersbruket har två stora investeringar tagits i bruk: en folierings- och screentryckningsanläggning samt en skär- och packlinje. uppdaterade en- och tiokronorna. Utseendemäs- sigt skiljer sig de nya mynten från de tidigare, bland annat genom ett nytt porträtt av kung . Mynten är präglade av i . har även producerat två minnesmynt: det ena med anledning av kungaparets silverbröllop och det andra med anledning av hundraårsjubileum. Som ett led i omstruktureringen och försäljningen av förvärvade två bolag. används enbart som ett led i försäljningen av . har till uppgift att överta kulturbyggnader, mark och inventarier i inför den planerade donationen. Huvuduppgiften för är att på uppdrag svara för distribution, lagerhållning och äkthetskontroll av sedlar och mynt. Därtill skall bolaget bidra till att skapa en effektiv infrastruktur för kontanthanteringen i . Verksamheten skall drivas på affärsmässiga grunder. Bolaget etablerades , varvid huvuddelen av den operativa hanteringen av sedlar och mynt överfördes från . är helägt av , men avsikten är att bolaget skall säljas . Verksamheten bedrivs via sju kontor och åtta servicepunkter/automathallar fördelade över . De sju kontoren bildar en infrastruktur för kontant- medelshanteringen. De arbetsuppgifter som utförs är i huvud- sak in- och utlämning av sedlar och mynt, äkthetskontroll, uppräkning av handelns kassamedel, tömning, avstämning och laddning av bankomat- och Minutenkassetter samt värdetransporter. Bolaget har mött ökad efterfrågan på sina tjänster. På samtliga kontor och servicepunkter har produktionsprocesserna setts över och produktionsutrustningen har moderniserats för att effektivisera verksamheten. För att förbättra logistiken har beslut fattats om att etablera en servicepunkt i , huvudsakligen för mynthantering, och om att öppna en servicepunkt i . Driftsstart beräknas ske . En uppräkningscentral startades i . Bolagets Stockholmsverksamhet flyttades till ett nytt kontor i norr om . Den nya lokalen erbjuder bättre logistik och är utrustad med nya maskiner för att hantera företagets expansion. För att kunna erbjuda kunderna helhetslösningar har Pengar i bildat ett eget bolag för transportverksamhet, Pengar i . Detta bolag har förvärvat och verksamheten inom . Efter förvärvet har Pengar i cirka 60 värdetransportfordon och cirka 80 anställda. används en ny modell för in- och utlämning av kontanter. Den nya modellen är framtagen för att göra kontanthanteringen effektivare och säkrare för alla inblandade parter. i ekonomisk vetenskap 2001 riksbanks pris i ekonomisk vetenskap till minne gick 2001 till . Akerlof, A. och . De fick priset för sin analys av marknader med asymmetrisk information.