frsrdg · GP04RR1 · 2002-01-01 00:00:00 — I s.k. lokala arbetscentra kan personer med lång arbetslöshetstid kombinera utbildning eller praktik - eller både och - med tillfälliga arbeten som finns på den lokala arbetsmarknaden. Lokala arbetscenter som metod har fått kritik för att de snedvrider konkurrensen. Kritik har också riktats mot att de arbetssökande fått aktivitetsstöd när de inte varit uthyrda. Detta har medfört att konkurrensen med bemanningsföretagen inte ägt rum på lika villkor. Enligt information från AMS håller verksamheten med lokala arbetscenter på att avvecklas. AMS uppmuntrar inte till start av nya lokala arbetscenter inom ramen för aktivitetsgarantin, utan hänvisar till samarbete med bemanningsföretag. Revisorerna bedömde att om i stället verksamheten med lokala arbetscenter varit en expanderande verksamhet hade det varit nödvändigt för AMS att allvarligt överväga hur man skulle hantera konkurrensfrågorna i förhållande till bemanningsföretagen. Med anledning av verksamhetens ringa omfattning fann revisorerna inte anledning att vidare granska verksamheten. I förstudien beskrivs också aktivitetsgarantin som i likhet med lokala arbetscenter i första hand är till för personer med lång arbetslöshetstid. Aktivitetsgarantin har från olika håll kritiserats för bl.a. dålig kvalitet. Det kan bli aktuellt för revisorerna att återkomma till frågan om en granskning av aktivitetsgarantin. revisorer har genomfört en förstudie om hur försvaret sköter avvecklingen av materiel. Den pågående omstruktureringen av försvaret skapar ett stort behov av att avveckla övertalig materiel. Den övervägande delen av den övertaliga materielen skickas till uppsamlingsplatser för försälj Försvarsmakten har gjort bedömningen att försäljning i stora partier är det mest kostnadseffektiva tillvägagångssättet för att göra sig av med den stora massan av övertalig materiel. () sköter försäljningen åt Försvarsmakten. FMV säljer på fullmakt och Försvarsmakten är ägarföreträdare. Det företag som köper materiel som är klar för försäljning kan åläggas restriktioner vad gäller exempelvis vidareförsäljning. Försäljningarna gäller mycket stora partier och kommer att äga rum en eller . Vinsten av avvecklingen består framför allt av intäkter från försäljning, minskade kostnader för förrådsyta och underhåll och minskade personalkostnader. De frågor som revisorer bedömer kan vara av intresse att granska rör framför allt konkurrenssituationen vid försäljningen samt hur uppföljningen av försäljningen kommer att göras. I förstudien framförde revisorerna att Försvarsmakten förtjänar kritik för att inte tillräckligt ha prioriterat avveckling av materiel trots att både försvarsbeslutet och 1996 medfört sådana behov. Revisorerna bedömde att det inte fanns anledning att göra någon granskning eftersom den storskaliga avvecklingen inte hade påbörjats. Revisorerna ansåg dock att det är viktigt att följa avvecklingsprocessen och avsåg att återkomma i frågan. Ärendet fördes därför upp på revisorernas bevakningslista. Som ett led i bevakningen av ärendet gjordes ett besök av revisorers kansli på ett av Försvarsmaktens försäljningsställen. revisorer följer frågan och kommer att ta del av den uppföljning som görs av Försvarsmakten och . En eventuell granskning kan komma att aktualiseras . Förstudien av prissättningen på läkemedel initierades av revisorer. Bakgrunden var bl.a. att kostnaderna för läkemedel ökat kraftigt och att en stor del av dessa finansieras av staten. Läkemedelsmarknaden är dessutom föremål för en omfattande offentlig reglering och kontroll. Regleringarna avser inte bara godkännande och kontroll av läkemedel, utan också frågor om distribution, försäljning, prissättning och användning av läkemedel. I förstudien redovisas läkemedelskostnadernas utveckling och faktorer som påverkar kostnadsutvecklingen. Det sker vidare en analys av läkemedelsmarknaden och läkemedlens finansiering samt av läkemedelspriser och priskontroll. Revisorerna konstaterar emellertid att läkemedelsområdet till vissa delar är föremål för en översyn. Det gäller bl.a. viktiga delar som organisationen och eventuellt kriterierna för prissättningen på läkemedel. Mot denna bakgrund ansåg revisorerna att det inte var aktuellt att granska prissättningen på läkemedel. På förslag av kansliet har revisorerna genomfört en granskning om den sjätte verksamhet. Motivet var att skiljer sig från övriga AP-fonder i flera avseenden. Den kan arbeta som en aktiv ägare i små och medelstora företag. Detta gäller såväl företag som är noterade på börsen som onoterade företag. Den får även äga större andelar av enskilda företag än övriga AP-fonder och den behöver inte placera en viss andel av sitt kapital i räntebärande tillgångar. Fonden kan dessutom ta större risker i sina enskilda placeringar än övriga AP-fonder. Den har arbetat under . Inga av de utvärderingar som har gjorts av fondens verksamhet har tytt på att fonden tar för höga risker eller förvaltar sitt kapital på ett bristfälligt sätt. Revisorerna beslutade därför att avsluta granskningen med förstudien. Förstudien om patientskadelagen gjordes på förslag från lagutskottet och inriktades på hur patientskadelagen fungerar. När patientskadelagen infördes var avsikt att lagen skulle fungera som den frivilliga patientförsäkringen hade gjort. Förstudien visar att så inte alltid är fallet men att skillnaderna är små. kommer att utvärdera patientskadelagen . Därför beslutade revisorerna att inte gå vidare med granskningen. 1996 presenterade regeringen ett program för att stärka det man kallade kontrollfunktionen i staten. En total ram om sammanlagt för förstärkning av kontrollfunktionen i staten föreslogs. Beloppet skulle fördelas med , och . I förstudien prövades frågan om extraresurserna, som i genomsnitt är jämförbara med kostnaderna för RRV:s årliga revision, inte använts för verksamhet som ska bedrivas inom ordinarie verksamhet. Regeringen gav Statskontoret i uppdrag att utvärdera den verksamhet som finansieras med anslaget Kontrollfunktionen i staten. Uppdraget ska avrapporteras . Mot den bakgrunden beslöt revisorerna att det inte fanns motiv för en fortsatt granskning. föreslog att revisorerna skulle granska vissa aspekter av skattekontosystemet som infördes . Syftet med skattekontosystemet var att åstadkomma administrativa förenklingar och att öka överblickbarheten för de skattskyldiga. Utskottets förslag gällde granskning av om syftet uppnåtts samt av effekter av att skattekontot även används för annat än vad som ursprungligen var avsett. I förstudien framkom att systemet inneburit en effektivisering av skatteuppbörden genom administrativa förenklingar. Revisorerna konstaterade att avslutat en utvärdering av skattekontoreformen. Enligt den utvärderingen fungerar systemet relativt bra. En rad problem identifierades dock, och har därför börjat förbättra systemet. Verket ska bl.a. göra kontoutdragen enklare och tydligare, ränteberäkningen enklare och informationen bättre. Revisorerna ansåg att det inte fanns skäl för granskning vid tillfället. Resultatet av åtgärder bör beaktas innan en eventuell granskning av skattekontot genomförs, menade revisorerna. Angående effekter av att skattekontot används för utbetalning av stöd gjorde revisorerna bedömningen att omfattningen av detta hade varit för liten för att det skulle motivera granskning. Vägunderhållet - prioriteringar, styrning och uppföljning Förstudien angående vägunderhållet initierades av revisorer. Bakgrunden var att vägunderhållet under en följd av år kritiserats för att vara eftersatt och att anslaget till underhållet omfattar stora belopp på statsbudgeten. Förstudien behandlar planeringsprocessen för drift och underhåll av vägar samt uppföljningen och återredovisningen av verksamheten till bl.a. . Revisorerna framhöll i förstudien att det är olyckligt att det inte har gått att ta fram ett tillförlitligt underlag för bedömningen av ett rimligt vägunderhåll. Vikten av att finna nya metoder för att mäta vägarnas tillstånd samt följa upp genomförda insatser betonas. Även beslutsunderlaget behöver förbättras på alla nivåer. Revisorerna går i förstudien igenom de olika insatser som aviserats från olika håll, bl.a. regeringen, för att komma till rätta med problemen. Det omfattande utvecklingsarbete som pågår eller kommer att påbörjas för att förbättra planeringen och uppföljningen av -vägunderhållet borde enligt revisorerna avvaktas innan en granskning genomförs. Därför föreslogs ingen vidare granskning men revisorerna angav att de noga kommer att följa det pågående utvecklingsarbetet. På förslag från kulturutskottet har revisorerna studerat frågan om ökningar av de statliga bidragen till kulturinstitutioner - sett under - givit en ökning och breddning av publiken. Utskottet föreslog också att revisorerna i sin granskning skulle ta upp frågan om det statligt stödda kulturutbudet motsvarar det publiken efterfrågar. I förstudien beskrivs kulturbidragens utveckling och de senaste 20 årens publikutveckling vid de statligt stödda kulturinstitutionerna (teater-, dans- och musikinstitutioner samt museer). Vidare redogörs för publikens sammansättning och de statliga kulturbidragens regionala spridning. En diskussion förs också om det statliga kulturutbudet motsvarar det publiken efterfrågar. Revisorerna konstaterade bl.a. att det med nuvarande statistiska underlag är svårt att få en bild av den regionala spridningen av statens kulturbidrag och att publikens sammansättning, på övergripande nivå, inte genomgått några större förändringar . Det saknas i stor utsträckning forskning om hur den statliga kulturpolitiken bidrar till att uppfylla de kulturpolitiska målen liksom forskning om vad publiken efterfrågar och hur det statligt stödda kulturutbudet motsvarar denna efterfrågan. Revisorerna ansåg att frågor om publikens sociala sammansättning, kulturbidragens regionala spridning och vad publiken efterfrågar delvis är av forskningsmässig karaktär. Dessutom arbetar och med att utveckla uppföljningen och utvärderingen av statens kulturpolitik. Mot denna bakgrund ansåg revisorerna att det inte fanns motiv för en fortsatt granskning. - En myndighet, tio departement eller hundra enheter? Rapport 2001/02:4 revisorer har på eget initiativ granskat sammanslagningen 1997 av till en myndighet. Målet för sammanslagningen var att skapa möjligheter för ett gemensamt agerande och för ett effektivare utnyttjande av myndighetens samlade resurser. Sedan sammanslagningen har ett förändrings- och förnyelsearbete bedrivits i under ledning av Statsrådsberedningen och . I rapporten beskrivs bakgrunden till sammanslagningen, hur man arbetar i samt hur utvecklingsarbetet bedrivits . Underlaget till granskningen bygger på intervjuer med företrädare för departement och enheter samt de fackliga företrädarna i . Vidare bygger underlaget på offentliga utredningar som behandlat samt dokumentation av egna översyner och utredningar. för studier av den offentliga sektorn (Score) har på revisorernas uppdrag genomfört en studie av hur fungerar och arbetar. I rapporten pekar revisorerna på att står under regeringens direkta kontroll och är helt avgörande för att regeringens arbete kan bedrivas på bästa sätt. är en stor myndighet med över 4 000 anställda. verkar i en komplex miljö med ett mycket stort antal sakområden. ska kunna reagera snabbt på politiska frågor som uppstått med kort förvarning. Detta är dock, enligt rapporten, inget som hindrar en mer utvecklad resultatanalys och redovisning av verksamhet. ska kunna ställa krav på regeringens styrning av på samma sätt som man ställer krav på regeringens styrning av övriga myndigheter. Enligt rapporten är det viktigt att kraven på att redovisa sin verksamhet fortsätter att ställas. Revisorerna menar i rapporten att den årliga redovisningsrevisionen av bör kompletteras med fortsatta återkommande insatser av förvaltningsrevisionell karaktär. Vad gäller sammanslagningens betydelse för verksamheten i konstaterades att det arbete som bedrivs av de minsta operativa enheterna i , sakenheterna, i allmänhet fungerar väl. konstaterades att utvecklingsarbetets påverkan på verksamheten är låg. Kärnverksamheten i står opåverkad av sammanslagningen av departementen. Enligt rapporten finns det två huvudsakliga skäl till detta. För det första har förvaltningsavdelningen satsat på att skapa departe-mentsövergripande styrsystem, men dessa har haft en svag koppling till de behov som finns på departementens enheter. visar forskning att det är mycket viktigt med ett starkt engagemang från de enskilda medarbetarna för att en sammanslagning ska bli framgångsrik. Förvaltningsavdelningen har lagt stor vikt vid utvecklingsinsatser riktade mot statssekreterare och chefer. I stället, menar revisorerna i rapporten, borde man ha gett personalen på enheterna ett mycket stort utrymme för aktiviteter i syfte att uppnå en hög grad av gemensam organisationskultur. För det andra har man i utvecklingsarbetet försökt att lösa frågan om politisk samordning med komplicerade administrativa styrsystem. Genom att formulera verksamhetsmål för departementen utifrån regeringens politiska mål skulle en högre grad av samordning mellan departementen uppnås. Detta har enligt rapporten inte fungerat. Med utgångspunkt i kraven på ökad kontinuitet, kompetensuppbyggnad och stabilitet i lämnade revisorerna i rapporten förslag att regeringen bör överväga att renodla förvaltningsavdelningen till en serviceavdelning till departementen, införa en befattning som förvaltningschef på varje departement som departementets högsta tjänstemän, ge regelbunden information till om hur arbetet med att utveckla de administrativa grundfunktionerna fortskrider, se över kompetensförsörjningen med utgångspunkt i en ökad delegering av ärenden från till myndigheter. Resultatet av granskningen har redovisats i rapporten - En myndighet, tio departement eller hundra enheter? (2001/02:4). Rapporten har remissbehandlats. Förslag till beräknas lämnas . Östersjömiljarderna - insyn och kontroll Rapport 2001/02:5 I förstudien (2000/01:14) konstaterade revisorerna att det finns förutsättningar för att hanteringen i stort av den andra Östersjömiljarden kommer att fungera bättre än för den första. Grunderna för beredningsordningen hade blivit tydligare genom att det utarbetats riktlinjer som det går att följa, göra medvetna avsteg ifrån eller ändra genom gängse procedurer. Möjligheterna till bra utvärderingar som kan utgöra underlag för politiska beslut hade ökat genom att uppföljningssystemen blivit bättre. Den fortsatta granskningen inriktades på den ekonomiska redovisningen i stort och för enskilda projekt. I rapporten konstaterade revisorerna att den ekonomiska redovisningen inte är på samma nivå som för merparten av annan statlig verksamhet. Det gäller enskilda rutiner och funktioner, men också för några generella funktioner såsom direktiv, ansökningar, organisation och den ekonomiska kontrollen. Revisorerna menade att den ekonomiska redovisningen behöver förbättras för att resultatredovisningen ska bli meningsfull. Revisorerna föreslog därför att arbetet med utveckling av rutiner och riktlinjer för Östersjömiljarderna ska fortsätta för att öka tydligheten och enhetligheten. Ramar för hur projekten ska läggas upp och redovisas hos projektgenomföraren bör därför formuleras. Förfarandet med ansökningar innebär att någon upphandling ofta inte har blivit aktuell. Revisorerna ansåg att det bör klargöras att bestämmelserna i förvaltningslagen om dokumentation, motivering och överklagande ska tillämpas av de myndigheter som bereder ansökningarna. Revisorerna konstaterade i rapporten att kontrollen av Östersjömiljarderna har varierat. För vissa projekt har den ekonomiska redovisningen inte utsatts för någon extern kontroll. I stort sett ingen kontroll av den ekonomiska redovisningen har utförts genom . Den fortlöpande ekonomiska kontrollen måste enligt revisorerna förbättras. Ett sätt att förbättra den ekonomiska redovisningen och kontrollen av den är enligt revisorerna att införa krav på revisorsintyg. De granskningsåtgärder som ska vara utförda för att revisorsintyg ska kunna utfärdas för projekten ska då också vara tydligt angivna för att öka tydligheten och enhetligheten. Ramar för hur projekten ska läggas upp och redovisas hos projektgenomföraren bör därför formuleras. Flera av de förhållanden rörande den ekonomiska redovisningen av Östersjömiljarderna som iakttagits under granskningsarbetet hänger samman med vissa generella problem beträffande insynen i och kontrollen av anslag till regeringens disposition, något som revisorerna också granskat . (Se Anslag som regeringen disponerar, förslag 2000/01:RR14). För att öka möjligheterna till insynen och kontroll beträffande Östersjömiljarderna föreslog revisorerna i rapporten att redovisningen ska göras fortlöpande och sammanhängande på ett sätt som är likvärdigt den ordning som gäller för verksamheter genom myndigheter under regeringen. Detta innebär bl.a. att en resultatredovisning ska finnas med i årsredovisning och att också ska granska Östersjömiljarderna. Rapporten har remissbehandlats. Revisorerna avser att lämna förslag till till . Uppehållstillstånd för asylsökande - tidsåtgång, kostnader, reformarbete Rapport 2001/02:6 revisorer har på eget initiativ granskat tidsåtgången i asylprocessen och härmed sammanhängande frågor. Juridiska frågor behandlas inte. Syftet med rapporten är att beskriva och förklara asylprocessen, att mäta tidsåtgången i denna process och att söka förstå orsakerna till fördröjningar av handläggningen. Långa handläggningstider bör undvikas i all offentlig verksamhet. Fördröjningar innebär vanligen att ärendena blir svårare att handlägga som de direkt berörda personerna drabbas av långa väntetider. Detta gäller även asylärenden. Uppehället för de asylsökande bekostas av staten. Den statsfinansiella och samhällsekonomiska innebörden av långa väntetider i asylprocessen kan liknas vid vårdköer där de som befinner sig i kön får sin försörjning av staten och dessutom blir sjukare . Handläggningstiderna i asylprocessen är ett långvarigt problem som även har uppmärksammats i tidigare granskningar. Problemet är dock inte löst. Granskningen visar att tidsåtgången inte har minskat för de årgångar av asylsökande som kom till . Antalet asylsökande har ökat kraftigt , från ca 5 1996 till ca 16 2000. Svårighetsgraden í ärendena har snarare ökat än minskat. Resurserna för asylprövning har inte ökat i samma takt som antalet ärenden. Förändringar i det internationella regelverket har haft komplicerade effekter. Omorganisationer och utvecklingsarbete i har verkat för ökad effektivitet i handläggningen, men detta har inte varit tillräckligt för att pressa ned tidsåtgången från asylansökan till beslut. Den aktiva tid som krävs för att handlägga ett asylärende är endast . Till det kommer tid för korrespondens och kommunikation med andra myndigheter och med den sökandes juridiska ombud. Dessa faktorer kan dock inte förklara hela tidsåtgången fram till beslut i ett asylärende. Den viktigaste förklaringen till tidsåtgången är brister i myndighetens arbetskapacitet som medför kötider för handläggningen. I rapporten föreslog revisorerna att regeringen anlägger ett flerårigt synsätt på resursfördelningen till migrationspolitiken. Extra insatser till asylprövning kan motiveras om de ses som en investering i en bättre fungerande asylprocess. Revisorerna föreslog också ett antal åtgärder för att förbättra hantering en av asylärenden så att denna hantering blir mindre resurskrävande och mera ändamålsenlig. Flera av förslagen betonar regeringens roll. Eftersom asylfrågorna har en stor och sannolikt ökande politisk betydelse föreslog revisorerna också att regeringen förstärker sin återrapportering till på detta område. Rapporten har remissbehandlats. Revisorernas förslag till med anledning av rapporten och remissvaren väntas . Hur styr staten livsmedelstillsynen? Rapport 2001/02:7 avslutade revisorer den första granskningen av statens styrning av verksamheter i kommuner. Övriga områden som behandlas är skolan och äldreomsorgen. Rapporten om livsmedelstillsynen är en uppföljning av revisorernas tidigare granskning av livsmedelstillsynen (1994/95:RR8). Granskningen av livsmedelstillsynen visar att nuvarande finansierings- och avgiftssystem har betydande brister. Avgiftssystemet är mycket komplicerat och har betydande negativa effekter för såväl företag som tillsynsmyndigheter. Nuvarande avgiftssystem ger inte företag tillräckliga incitament för att följa gällande regelverk och kan inte heller garantera att myndigheterna får de resurser som tillsynsbehoven kräver. Revisorerna föreslog att regeringen reformerar nuvarande finansierings- och avgiftssystem. Ett nytt system bör utformas för att skapa incitament för verksamhetsutövare att följa gällande regelverk och ge tillsynsmyndigheterna förutsättningar att anpassa sina resurser efter behovet av tillsyn. Avgiftssy-stemet behöver också bli enklare. Överföringen av medel från kommunerna till bör upphöra. I granskningen konstaterades att det finns en betydande osäkerhet om kommunernas kostnader för livsmedelstillsynen. Revisorerna föreslog att regeringen tar initiativ till att förbättra kostnadsredovisningen. Regeringen har lämnat långtgående befogenheter till att leda och samordna den kommunala tillsynen. Revisorernas granskning visar att i begränsad utsträckning använder de möjligheter som regeringen har delegerat till verket. Enligt revisorernas uppfattning kan styrning och samordning av den kommunala tillsynen förbättras inom nuvarande mandat. Revisorerna föreslog dock att regeringen uppdrar åt att upprätta en åtgärdsplan för att komma till rätta med de brister som verket har uppmärksammat inom den kommunala tillsynsverksamheten. Revisorerna föreslog också att ett flertal åtgärder ska vidtas för att förbättra informationen om livsmedelstillsynen. Detta avser både informationen om EU:s förordningar som gäller direkt som lag i medlemsstaterna och regeringens information till om resultatet av livsmedelstillsynen i . Även kvaliteten i de uppgifter som kommunerna lämnar till behöver förbättras. Vid behov bör också göra fördjupade analyser av tillsynens resultat. Revisorerna föreslog även att reger ingen ska utreda vilka sanktionsmöjligheter som är lämpliga när kommuner inte uppfyller rapporteringskraven. Därutöver lämnade revisorerna ett antal förslag som syftar till att säkerställa att de mål som finns för livsmedelstillsynen uppnås. Rapporten har sänts på remiss. Revisorernas förslag till beräknas föreligga . Rapport 2001/02:8 revisorer har, på initiativ av bostadsutskottet, granskat ROT-avdraget till egnahem och hyresbostäder. ROT-avdraget var ett skatteavdrag på av arbetskostnaden för reparationer, ombyggnader och tillbyggnader av bostadshus. Det fanns, med ett kortare avbrott, i kraft 1999. kom nästan 1 miljon ansökningar om ROT-avdrag till skattemyndigheterna och det sammanlagda skatteavdraget uppgick till . Revisorernas granskning visade att avdraget fungerade tämligen väl och att det som avsett påverkade fastighetsägare att genomföra byggarbeten eller att tidigarelägga dem. Granskningen ger också vissa belägg för att ROT-avdraget bidrog till att begränsa svarta arbeten inom byggsektorn. Revisorerna konstaterade dock att ingen utvärdering av ROT-avdraget gjordes åtgärden var i kraft. Detta fann revisorerna vara anmärkningsvärt med tanke på hur omfattande åtgärden var. Rapporten har skickats på remiss, och revisorerna avser att lämna förslag till . Internationella freds- och hjälpinsatser Rapport 2001/02:9 De fredsfrämjande insatserna består av tre huvuddelar: konfliktförebyggande verksamhet, civila fredsfrämjande insatser med poliser, observatörer och biståndsfinansierade projekt samt militära fredsfrämjande insatser. I begreppet civila fredsfrämjande insatser ingår även hjälpinsatser vid katastrofer och flyktingsituationer.