frsrdg · GP04RR9 · 2002-01-01 00:00:00 — Detta kan i granskningen åskådliggöras med hjälp av Moderna museets avtal med SAS där museet frångått reglerna om full kostnadstäckning i uppdragsverksamhet med hänvisning till att museet erhåller sponsring i form av konstverk som en slags delbetalning. Även inom ramen för den definition av sponsring som tillämpas i granskningen förekommer olika benämningar. Vissa myndigheter talar hellre om samarbete med ett företag än om sponsring. När det gäller sponsring i form av varor och tjänster förekommer även det engelska begreppet barter som kännetecknar ett slags byteshandel. Nya finansieringsformer som inte med tydlighet faller in under gängse definitioner bör enligt revisorernas uppfattning ägnas särskild uppmärksamhet. Revisorerna anser att begreppet sponsring måste ges en tydligare innebörd. En tydlig definition har stor betydelse för hur andra lagar och förordningar ska tillämpas, t.ex. vad gäller redovisning och upphandling. Redovisning och återrapportering avseende sponsring I statsredovisningen finns information om myndigheternas tillgångar, kostnader och intäkter. Intäkter från sponsring går dock inte att utläsa. Av myndigheternas årsredovisningar framgår heller inte alltid om sponsring av verksamheten förekommer. Detta leder till att regering och riksdag inte kan få information om sponsringens omfattning och utveckling. Av granskningen framgår att myndigheterna hanterar intäkter från sponsring på olika sätt. De flesta bokför sponsring i kontanta medel som ett bidrag till verksamheten. Övriga bokför den som en avgift eller annan ersättning för Valet av intäktsslag har även betydelse för hur myndigheten redovisar ingående mervärdesskatt. Det har i granskningen även uppmärksammats att myndigheter som får sponsring i form av varor eller tjänster sällan eller aldrig tar upp denna in natura-sponsring i redovisningen. Ett av skälen till detta anges vara att värdet av den kan vara svårt att uppskatta eftersom det inte alltid framgår av avtalet mellan parterna. Sponsring av statliga myndigheter har förekommit , för någon myndighet tidigare än så. Revisorerna anser det otillfredsställande att riktlinjer för hur sponsring ska hanteras i redovisningen ännu inte utfärdats. Det centrala när det gäller redovisningsskyldighet är transparens, dvs. insyn och öppenhet. Intäkter av sponsring är att betrakta som allmänna medel som ska tas upp i den offentliga redovisningen. Även sponsring i form av varor eller tjänster är enligt revisorernas uppfattning definitionsmässigt intäkter eller tillgångar som tillförs myndigheten och bör redovisas i enlighet med gällande principer och normer för redovisning. Från företagens sida syftar sponsring till att få kommersiella rättigheter att bli förknippad med, i det här fallet en myndighet eller dess projekt. Av de avtal som revisorerna granskat framgår i vissa fall att sponsorerna erbjuds exklusivitet. Detta innebär att myndigheten förbinder sig att inte inleda samarbete med andra företag som bedriver konkurrerande verksamhet med sponsorn eller verkar i samma bransch. Verksamheter eller projekt kan ha olika stark attraktionskraft på företag beroende på vilket associations- eller marknadsföringsvärde som ligger i ett sådant samarbete. Det kan därmed uppstå en konkurrenssituation bland presumtiva sponsorer när det gäller rätten att stödja en verksamhet, ett projekt eller evenemang som garanterat ger uppmärksamhet eller skapar goodwill. Om en sådan konkurrenssituation föreligger då sponsringen inte ges i kontanta medel, utan i form av varor och tjänster, skulle lagen om offentlig upphandling () kunna bli aktuell att tillämpa. Det är dock inte klarlagt om sådan sponsring som myndigheten erhåller i form av varor och tjänster ska upphandlas. Oklarheten gäller huruvida sponsring ska tolkas som att myndigheten anskaffar varor eller tjänster eller som att myndigheten säljer annons- eller exponeringsplats. Revisorerna har i granskningen noterat att ingen av myndigheterna tillämpar när den genom ett sponsringssamarbete anskaffar varor eller tjänster. Även om ett upphandlingsförfarande inte tillämpas föregås ett kontrakt i regel av ett aktivt sökande efter och förhandlingar med presumtiva sponsorer från myndighetens sida. Detta sker dock inte i syfte att jämföra alternativa leverantörer av likvärdiga varor eller tjänster. Av den sponsringspolicy antagit framgår t.ex. att sponsring i form av barter ska bygga på att museet har ett behov av varorna eller tjänsten. Detta tyder på att ett sponsringssamarbete inleds för att det finns ett grundläggande anskaffningsbehov. Betalning sker dock genom att tillhandahålla förmåner utifrån den egna verksamheten. Det avtal mellan och SAS som revisorerna studerat innefattar en rad olika förmåner utöver exponering, vilket enligt revisorernas uppfattning då inte kan tolkas som att museet enbart säljer exponeringsplats. visar exemplet att myndigheten förbinder sig att anlita samma leverantör utan att först ha gjort efterforskningar om alternativa leverantörer. Museet förbinder sig därutöver i avtalet att påverka att SAS anlitas vid utlandslån av konstverk vars frakter bekostas av andra museer. Revisorerna menar att oavsett om är tillämpbar på in natura-sponsring eller ej är myndigheten skyldig att iaktta verksförordningens övergripande krav på kostnadseffektivitet och det allmänna kravet på en objektiv och opartisk handläggning. Den typ av överenskommelser som har ingått med SAS kan enligt revisorernas mening vara konkurrenshämmande. Det är dessutom tveksamt om hanteringen är förenlig med verksförordningens regler. Revisorerna menar att en anskaffning av varor och tjänster via sponsorer inte får äventyra ett normalt anbudsförfarande eller på annat sätt leda till att konkurrensen sätts ur spel. Om myndigheten beslutar sig för att stödja sina sponsorer genom att t.ex. köpa just dessa företags produkter ska detta enligt revisorernas uppfattning motiveras skriftligen. Regeringen bör tillse att sponsring som finansieringsform ges en tydlig definition. Regeringen bör tillse att utarbetar riktlinjer för hur myndigheterna i redovisningen ska hantera sponsring i kontanta medel och i form av varor och tjänster. Regeringen bör tillse att utreder hur sponsring ska kunna utläsas ur myndigheternas årsredovisning samt ur statsredovisningen. Regeringen bör ta initiativ till att se över lagen om offentlig upphandling i syfte att klargöra hur den ska tillämpas på sponsring i form av varor och tjänster. Myndigheternas hantering av sponsring Det är revisorernas uppfattning att samma normer som gäller för andra verksamheter som utförs av myndigheten bör gälla för samarbete med sponsorer. Sponsringen måste ske på ett öppet sätt, ha allmänhetens förtroende och tåla en offentlig granskning. Även om intäkter från sponsring ses som ett extra tillskott till verksamheten är det ytterst statens medel och tillgångar som används för att i utbyte ge sponsorer exklusiva förmåner. Vikten av interna riktlinjer Endast ett fåtal av de 18 myndigheter som samarbetar med sponsorer har utarbetat skriftliga riktlinjer för sin sponsringsverksamhet. De dokument som upprättats är enligt revisorernas uppfattning relativt allmänt hållna och be döms inte kunna ge tydlig vägledning för hur myndigheten ska förhålla sig till sponsring och hur den ska hanteras i verksamheten. Några preciserade målsättningar med sponsringsverksamheten uttryckta i ekonomiskt resultat eller vilka övriga effekter som eftersträvas finns inte formulerade. Beslutet att samarbeta med sponsorer bör enligt revisorernas uppfattning vara väl förankrat i organisationen. , om sådan finns, bör också involveras i en sådan diskussion. Inför ett samarbete med en sponsor anser revisorerna det viktigt att myndigheten även har etablerade grundprinciper och riktlinjer för verksamheten. Det framstår som särskilt viktigt att kunna identifiera och hantera risker såsom eventuella intressekonflikter mellan myndigheten och företaget och risker att verksamheten eller förtroendet för verksamheten påverkas. Interna riktlinjer kan också klargöra mot vilka mål och på vilket sätt myndigheten ska arbeta med sponsring och på vilket sätt den ska försäkra sig om att verksamheten bedrivs kostnadseffektivt. Vikten av uppföljning, utvärdering och värdering av motprestationer Ingen av de myndigheter som omfattas av granskningen gör dokumenterade ekonomiska uppföljningar eller utvärderingar av sin sponsringsverksamhet. Även om en myndighet har en relativt sett lång erfarenhet av sponsring visar granskningen att detta inte behöver innebära att den har bättre kunskap om vilka effekter sponsringen har för verksamheten. Det är revisorernas uppfattning att myndigheten bör kunna visa att sponsring är ett effektivt sätt att öka tillskottet av resurser och att det i övrigt främjar verksamheten. I annat fall kan sponsringen som idé ifrågasättas. Revisorerna menar därför att myndigheten bör skapa rutiner för ekonomisk uppföljning av både enskilda sponsringsprojekt och hela sponsringsverksamheten om myndigheten har flera samarbeten. En effektiv resurshantering kräver t.ex. att myndigheten har kontroll över samtliga kostnader och intäkter som följer av att den går in i ett sponsringssamarbete. Här kan såväl direkta kostnader för att handha sponsringsverksamheten och tillhandahålla motprestationer som en alternativkostnad behöva beräknas. Av ett exempel från framgår att den exponering som erbjuds de tre sponsorerna är oberoende av storleken på sponsorns bidrag. Balansering av avtalen sker genom att övriga förmåner erbjuds i varierad grad. Varje avtal betraktas som en individuell överenskommelse. Exemplet visar också att den sponsor som bidrar med det näst största beloppet erbjuds förmåner till ett högre värde än det företag som bidrar med det största beloppet. Revisorerna avser inte att ha synpunkter på affärsmässigheten i detta, men vill betona att myndighetens motprestationer bör stå i rimlig proportion till sponsorns insats och framför allt till den nytta myndigheten har av bidraget. Analyser av dessa förhållanden är viktiga att göra för att myndigheten inte ska undervärdera sina tillgångar som erbjuds sponsorn i form av förmåner. Även den exponering som erbjuds kan behöva åsättas ett värde. Revisorerna anser att utgångspunkten vid värderingen av motprestationer måste vara att på bästa sätt tillvarata statens intressen. Av granskningen framgår att motprestationernas värde i förhållande till sponsorstödet även har betydelse för hur stort skatteavdrag företaget kan göra. Revisorerna kan konstatera att det från företagens sida råder en osäkerhet om vilka regler för skatteavdrag som gäller i fråga om sponsring. Enligt vad som framkommit i granskningen finns tecken på att denna osäkerhet leder till att företagen iakttar viss återhållsamhet i sina satsningar på sponsring inom exempelvis kulturområdet. Om regeringen anser att sponsring ska vara en möjlig finansieringskälla för såväl statliga myndigheter som verksamheter med andra organisationsformer är det enligt revisorernas mening väsentligt att avdragsreglerna förtydligas. Vikten av tydliga avtal Samarbetet mellan myndigheten och företaget regleras i de flesta fall i skriftliga avtal, men det är inte alltid det framgår av avtalet hur eventuella tvister ska lösas. De sponsringsavtal som granskats närmare innehåller inte sällan oprecisa formuleringar t.ex. vad gäller i vilken utsträckning en förmån får nyttjas av sponsorn. Revisorerna gör bedömningen att sponsorns skyldigheter i regel är tydligt formulerade medan däremot myndighetens skyldigheter innehåller vidare och ibland svårtolkade formuleringar. Detta kan inte bara tolkas som att sponsorn har ett övertag i avtalsskrivningen, utan kan rent praktiskt leda till tolkningsproblem för såväl myndigheten som företaget. Rabatter och tillgång till lokaler, visningar eller liknande utan en tydlig gräns för nyttjande kan få till följd att myndigheten får svårt att i förväg beräkna värdet av de motprestationer som erbjuds och om de står i rimlig proportion till de intäkter eller värden som erhålls. Det kan också leda till att myndigheten får svårt att kontrollera de totala kostnaderna för de motprestationer den åtagit sig för företagets räkning. Myndigheten kan även få svårt att bedöma vilka alternativa intäkter myndigheten kan gå miste om. Revisorerna har i granskningen inte noterat att något avtal reglerar försäkringsfrågor, dvs. vem av parterna som står risken om skada uppstår då sponsorn ges tillträde till myndighetens lokaler. Eftersom de myndigheter som i huvudsak upplåter sina lokaler för sponsorns räkning är museer, där värdefulla föremål förvaras, finns det enligt revisorernas uppfattning ett klart behov av att dessa frågor regleras. Vikten av administrativ kompetens Revisorerna har i granskningen noterat att det bland myndigheterna finns en viss osäkerhet vad gäller hanteringen av sponsring. Några av de fall revisorerna studerat visar också att det finns ett behov av ökad kompetens på det administrativa området. Sponsring kräver att myndigheten har den kunskap som erfordras för att antingen själva kunna hantera de olika arbetsmoment som följer av ett affärsmässigt samarbete eller anlita professionell hjälp om så behövs. Det kan gälla stöd för att teckna avtal, utarbeta uppföljningsrutiner, göra utvärderingar eller liknande. Flera myndigheter, främst kulturmyndigheter, är medlemmar i intresseorganisationer inom sponsring. Som service till medlemmarna erbjuder dessa organisationer viss ekonomisk och juridisk rådgivning eller förmedling av sådan. Privata konsulter har också specialiserat sig på att förmedla kontakter med sponsorer och att bistå med hjälp vad gäller t.ex. avtalskonstruktion och utvärdering. Revisorerna menar att en myndighet kan ha behov av ett annat, mera myndighetsanpassat, stöd jämfört med vad t.ex. ett företag, en idrottsorganisation eller en mer fristående kulturinstitution kan behöva. Om regeringen är av den uppfattningen att sponsring ska vara en alternativ finansieringskälla för statliga myndigheter bör regeringen överväga hur ett administrativt stöd ska utformas och var det bör placeras. Regeringen bör ställa följande krav på de myndigheter som har eller önskar värva sponsorer för att finansiera en del av sin verksamhet: Myndigheten bör utforma övergripande riktlinjer som anger syftet med sponsringen och vilka effekter som eftersträvas. Riktlinjerna bör även omfatta samarbetet med sponsorerna och hur sponsringen ska hanteras inom myndigheten. Myndigheten bör utveckla rutiner för uppföljning av verksamheten i syfte att avgöra om den utgör ett effektivt resurstillskott. Regeringen bör överväga behovet av en central administrativ stödfunktion, knuten till någon befintlig myndighet, som bistår de myndigheter som har eller önskar värva sponsorer med råd av administrativ, ekonomisk och juridisk karaktär. Litteratur och skriftligt material (1997), Avtal mellan och , (2000), Barteravtal mellan och , Att styra avgiftsbelagd verksamhet, 2000:21 Avgifter 2000 - om avgiftsbelagd verksamhet i staten, 2001:7 Ekonomiadministrativa bestämmelser för statlig verksamhet, 2001:2 Brev från till , dnr 6323-98-002 samt Budgetunderlag för avseende budgetåren 2001-2003, dnr 1594-00-100 En beredningsgrupp för i , intern promemoria samarbetsavtal avseende sponsring av med dnr 6096-00-011: (), (), (), (), (), (), (), (), Riksbank () IOSCO:s årliga konferens , preliminärt konferensprogram Protokoll vid sammanträde med , Fråga 1998/99:514 om kultursponsring Fråga 1999/2000:557 om privat sponsring av det svenska ordförandeskapet Interpellation 2000/01:69 om avdragsregler för sponsring Interpellation 2000/01:380 om avdragsrätt för kultursponsring Föreningen kultur och näringsliv ABC om kultursponsring (1998) Ingående av avtal (1997) Kultursponsring i (2000) Kultursponsring - utvärdering av projekt (1995) Anslagsförordning (1996:1189) Avgiftsförordning (1992:191) Donationsförordning (1998:140) Förordning (1996:596) med instruktion för Förordning (1999:563) med instruktion för Förordning (1988:1249) med instruktion för Förordning (1992:514) med instruktion för Förordning (2000:605) om årsredovisning och budgetunderlag Förvaltningslag (1986:223) Högskolelag (1992:1434) Inkomstskattelag (1999:1229) Lag (1992:1528) om offentlig upphandling Lag (1996:1059) om statsbudgeten Regeringsform (1974:152) Sekretesslag (1980:100) Försvarsmakten (2001), Samarbetsavtal mellan Försvarsmakten, Försvarsmusikcentrum och Events and Sponsoring, (1997), Avtal mellan och , (2001), Granskning av universitets och högskolors samarbete med samhälle och näringsliv sett ur ett rättsligt perspektiv - reviderad projektplan, intern promemoria (2000), Projektförslag 2001, intern promemoria och Mediestatistik, IRM (2001), , akt T 658-01 Livrustkammaren (1998), Avtal mellan Livrustkammaren och , Samarbetsavtal mellan och , dnr 260/9700739 Samarbetsavtal mellan och Sunds Defibrator, dnr 260/9700706 Samarbetsavtal mellan och , dnr 260/9700755 Avtal mellan och , Cultural Sponsoring and , dnr 02-171/00 Budgetunderlag 2001-2003 (dnr 11-25/00) samt 2002-2004 (dnr 11-29/01) Protokoll Moderna museets styrelse, samt Sponsoravtal mellan och , dnr 02-102/99 Samarbetsavtal mellan och KB, Sponsorpolicy för , dnr 00-70/01 Årsredovisning för 1999 och 2000 Ändrad avgift för konservatorsarbeten, dnr 06-105/00 1996/97:K519, 1996/97:N254, 1996/97:Sk357, 1997/98:Ub272, 2000/01:Ub270, 2000/01:Ub273, 2000/01:Ub328 Avtal mellan och , Avtal mellan och , Avtal mellan och , Avtal mellan och , dnr 02-272/00 Avtal mellan och , dnr 02-8-/1999 Avtal mellan och , dnr 02-412/00 Avtal mellan P.E. Samarbetsavtal mellan och , Samarbetsavtal mellan P.E. Sponsoravtal mellan P.E. Sponsoravtal mellan P.E. Sponsorpolicy för Statens konstmuseer, Avtal mellan NRM och , dnr 16-173/1997 Avtal mellan NRM och Försäkringsaktiebolaget , dnr 16-56/1999 Avtal mellan NRM och , dnr 16-100/1999 Avtal mellan och kommun, dnr 16-294/1999 Avtal mellan NRM och , dnr 16-191/1999 Avtal mellan NRM och , dnr 16-213/1999 Avtal mellan NRM och , dnr 16-376/1997 Avtal mellan NRM och , dnr 16-79/1999 Avtal mellan NRM och , dnr 16-277/2000 Beviljade anslag från , , dnr 29-258/1998 Interna riktlinjer för sponsringsverksamhet, museichefsbeslut nr 17/1997 policy beträffande sponsring, dnr 10-371/1994 Samarbetsavtal mellan NRM och , dnr 16-308/2000 Årsredovisning för 1999 och 2000 (2000), Sponsring i skolan, Konsument, TemaNord 2000:522 (2001), Kort om och NOU (2001), avtal om sponsring av ordförandeskapet i EU, dnr 2000/0356-29 med bilaga Frågan huruvida sponsringsavtal omfattas av reglerna i , dnr 2001/0115-29 Regeringens proposition 1994/95:100, Budgetpropositionen /96 Regeringens proposition 1996/97:3, Kulturpolitik Regeringens proposition 1997/98:136, Statlig förvaltning i medborgarnas tjänst Regeringens proposition 2000/01:100, ekonomiska vårproposition Regeringsbeslut Fi 2000/3727 Regeringsrätten, mål nr. (2000), Sponsoravtal mellan och , dnr 209-2756-2000 (2001), Handledning för beskattning av inkomst och förmögenhet m.m. vid taxering, revisorer (2000), Sponsring och annan samverkan som finansiering av statlig verksamhet, Förstudie /2000:13 revisorer (2000), Regeringens sydafrikasatsning, Granskningspromemoria Erhållna bidrag och donationer (1998:8) Från forskning till tillväxt - statligt stöd till samverkan mellan högskola och näringsliv (2001:11) Hantering av företagssponsring, Svensk översättning av Handledning för bättre rutiner utgiven av RRV i , 1997 Myndigheters finansiering i ett besparingsskede (1999:34) Revisionspromemoria över delårsrapport för Livrustkammaren//, dnr 30-1998-2033 Revisionspromemoria över Riksutställningars årsredovisning 1998, dnr 30-1999-0252 Revisionsrapport över årsredovisning 2000, dnr 30-2000-0841 Revisionsrapport över Statens konstmuseers årsredovisning 1997, dnr 30-1998-0675 Årlig rapport till regeringen (1998:33) (1999), Avtal mellan och , (1997), Sponsor- och samarbetsavtal mellan och , SOU 1996:14, Budgetlag - regeringens befogenheter på finansmaktens område, , SOU 1997:57, I medborgarnas tjänst, En samlad förvaltningspolitik för staten, Slutbetänkande av Förvaltningspolitiska kommissionen, , (2001), (1999), Avtal mellan och , dnr 284/00 (2001), Återrapportering, generella mål och krav på återrapportering enligt regleringsbrev, dnr 314/2000 Guldsponsoravtal mellan Kungliga myntkabinettet och , Guldsponsoravtal mellan Kungliga myntkabinettet och Livförsäkringsaktiebolaget , dnr 702-6142-1996 Riktlinjer för samarbete med företag, Samarbetsavtal mellan och , dnr 642-323-2000 (2000), Museer och konsthallar 1999, Kulturen i siffror 2000:7 Statskontoret (2000), Staten som kommersiell aktör, Omfattning och konkurrenseffekter, Huvudrapport 2000:16 Avtal mellan FEK och , dnr 301-0318-00 Avtal mellan FEK och , dnr 15-129-00 Avtal mellan FEK och , dnr 301-2379-99 Avtal mellan FEK och FörsäkringsAB , dnr 301-0459-00 Avtal mellan FEK och , dnr 301-2380-99 Avtal mellan FEK och , Avtal mellan FEK och , dnr 15-128-00 Avtal mellan FEK och , Avtal mellan FEK och , dnr Avtal mellan FEK och , dnr 301-1187-00 betänkande 1994/95:FiU10 betänkande 1996/97:KU24 betänkande 2000/01:KU2 betänkande 1996/97:KrU1 betänkande 1999/2000:KrU9 betänkande 1996/97:UbU7 betänkande 1997/98:UbU9 betänkande 2000/01:UbU13 betänkande 1996/97:SkU13 betänkande 1998/99:SkU11 betänkande 1999/2000:SkU14 (1998), Samarbetsavtal mellan och , dnr 364/98-224 (1998), Avtal mellan och , dnr 02-165/98 - , , , , Föreningen kultur och näringsliv - Livrustkammaren//- Statens museer för världskultur - Sammanfattning av remissyttranden över rapport /01:13 Sponsring av statliga myndigheter Följande instanser har yttrat sig med anledning av rapporten: Livrustkammaren, , slott Föreningen kultur och näringsliv har anmodats yttra sig, men har inte inkommit med svar. och har beretts tillfälle att yttra sig, men har avstått. (, och ) samt har avstått från att yttra sig över revisorernas förslag. lämnar dock ett par sakupplysningar med anledning av revisorernas rapport. kommenterar endast de delar av rapporten som rör den egna verksamheten. Remissinstanserna är i stort positiva till revisorernas rapport om sponsring av statliga myndigheter. Så gott som alla remissinstanser som har yttrat sig stöder eller har inget att invända mot huvuddelen av de förslag som revisorerna presenterade i rapporten. Justitiekanslern och tillstyrker revisorernas förslag utan närmare kommentarer. anser det otillfredsställande att det saknas klara riktlinjer och regler för sponsring av statliga myndigheter och att revisorernas förslag är väl ägnade att skapa klarhet inom området. () anser att revisorernas beskrivning av rådande oklarheter vad gäller sponsring av statliga myndigheter väl överensstämmer med den bild verket har. ESV instämmer i huvudsak med de slutsatser och förslag som revisorerna lämnar i rapporten. uppfattar revisorernas rapport som väl genomarbetad. Nämnden är positiv till revisorernas förslag och begränsar i övrigt sitt yttrande till de delar som rör nämndens verksamhetsområde. uttrycker tillfredsställelse över att revisorerna granskat sponsring av statliga myndigheter närmare och anser att rådande oklarheter bör åtgärdas. välkomnar rapporten och menar att den utgör ett värdefullt bidrag till den pågående debatten om sponsring. Enligt uppfattning har revisorerna formulerat relevanta frågor och användbara rekommen-dationer för den framtida hanteringen av sponsring. berörs i hög grad av sponsringsfrågan eftersom flera av de institutioner som rådet ger bidrag till även tar emot stöd från sponsorer. Även välkomnar initiativet till granskningen och ger positiva omdömen om rapporten. uppger att nuvarande regler inte inneburit några problem för myndigheten, men har inga invändningar mot att regelverket förtydligas enligt revisorernas förslag. , , Livrustkammaren//och uttrycker samtliga en förhoppning om att sponsring av myndigheterna ska underlättas.