frsrdg · GP04RR17 · 2002-01-01 00:00:00 — Departementet menade att behoven av samordning dessutom var så akuta att de borde lösas genom förbättrat samarbete i redan existerande strukturer. Uppdraget att se över denna samverkan lämnades till den interdepartementala Beredningsgruppen för fredsfrämjande insatser, BFF. Internationell konflikthantering - att förbereda sig tillsammans (SOU 1999:29) Problem/förslag Utfall Utbildning och erfarenhetsinhämtning från multifunktionella insatser bör förbättras. Inrätta ett nytt institut, alternativt en avdelning inom Försvarshögskolan med detta ändamål. Uppbyggnad av nya institut i och som delvis har de funktioner som efterfrågades i utredningen. En utredning som behandlade rekryteringen till internationella uppdrag (SOU 2000:74 Att verka för fred) menade att samordningen inom borde förstärkas. Därför ansåg man att befintliga samarbetsgrupper mellan departementen borde intensifiera sitt arbete. Dessutom föreslog utredningen att ett nytt sekretariat skulle upprättas inom med ett övergripande samordningsansvar för krishanteringsfrågor, inklusive stöd till insatser. Den verksamhet som bedrevs vid sekretariat för internationell rekrytering föreslogs flytta över till detta nya sekretariat. Utredningen föreslog dessutom att alla berörda myndigheters rekryteringsverksamhet skulle samlokaliseras, helst under ett tak, för att bilda ett nationellt fredscentrum. Dessa myndigheter var Försvarsmakten, och . Vidare föreslog utredaren att övriga myndigheter som rekryterade personal till internationella uppdrag skulle samla sina rekryteringsfunktioner i en ny myndighet. Utredningen menade att problem som uppstår på grund av att olika myndigheter ska samordna sin verksamhet härigenom kunde undvikas. Sidas nuvarande rekrytering skulle här slås ihop med annan civil rekrytering som skulle kunna komma att behövas i olika insatser. Den nya myndigheten skulle också administrera utbildningen för den rekryterade personalen. Försvarsmakten, och ansågs dock ha så pass speciella förutsättningar att en sammanslagning inte var önskvärd. Utredningen remissbehandlades under hösten och vintern 2000-2001. Flera tunga remissinstanser ställde sig då tveksamma till utredningen, t.ex. Försvarsmakten, , Sida och ÖCB. Den genomgående åsikten i remissvaren var att en nytt fredscentrum med samlad rekryteringsfunktion ytterligare skulle komplicera rekryteringen. Vissa remissinstanser ansåg också att utredningens förslag var dåligt underbyggda. Sida och de enskilda organisationerna ansåg också att en centralisering av rekryteringen skulle skada den värdefulla närheten till organisationerna och deras utbildning. Flera av de enskilda organisationerna (Forum Syd, Svenska Röda Korset, , Kristna Råd) framhöll dessutom att förslaget i utbildningsutredningen (SOU 1999:29) var mer användbart och önskvärt. Att verka för fred - ett gemensamt fredscentrum i (SOU 2000:74) Problem/förslag Utfall Rekryteringen till fredsfrämjande uppdrag för olika organisationer bör samlokaliseras i ett nationellt fredscentrum. Utredningens förslag om samordning av rekryteringen har inte följts upp. Samordningen inom vad gäller konflikthanteringsfrågor bör stärkas. Ett nytt sekretariat inom UD med samordningsansvar bör inrättas. Detta förslag är inte genomfört. UD anser inte att detta är nödvändigt. Effektivare totalförsvarsstöd till (SOU 1999:6) Utredaren som hade i uppdrag att utreda formerna för det svenska totalförsvarsstödet till föreslog i sin rapport (SOU 1999:6 Effektivare totalförsvarsstöd i ) att rådgivningen på regeringsnivå till de olika länderna borde fortsätta. Det stöd som gav för uppbyggnad av totalförsvaret i de olika länderna borde vara långsiktigt. Utredaren menade att flera av de frågor som berördes var så omfattande och komplexa att ett långsiktigt kunskapsöverförande var önskvärt. För att åstadkomma detta föreslog utredaren att principiella frågor om totalförsvarsstödet borde övervägas i samband med de långsiktiga försvarsbesluten eller motsvarande. Det huvudsakliga initiativet för totalförsvarsstödet borde också ligga hos Försvarsdepartementet. Initiativet hade kommit från den interdepartementala ÖST-SÄK-gruppen inom , där representanter från Försvarsdepartementet deltog. Som ett resultat av Försvarsdepartementets utökade verksamhet borde också medel föras över från . Det svenska totalförsvarsstödet skiljer sig från andra biståndsinsatser gernom att det gäller en hel sektor som ska byggas upp i de olika länderna. Detta kräver enligt utredaren att stödet från svensk sida planeras övergripande och med hänsyn till helhetsbilden i de olika länderna. som basen för stödet skulle vara långsiktig och övergripande borde det enligt utredaren finnas resurser för insatser med kort varsel. För detta ändamål borde Försvarsdepartementet tilldelas medel i budgeten. Totalförsvarsstödet borde också rikta sig till olika beslutsnivåer i de olika länderna. Att bara rikta in sig på en nivå, exempelvis landets regering, kunde leda till en ineffektiv fördelning av stödet. Utredaren efterlyste bättre samordning av stödet till de olika delarna av landets beslutskedja. Samordningen av stödet inom hade enligt utredaren varit förenad med vissa problem. hade exempelvis sällan haft tillgång till någon helhetsbild av totalförsvarsutvecklingen i de olika länderna. Planeringen av stödet var i inledningsskedet med nödvändighet bristfällig på grund av osäkerheten som rådde om bl.a. framtid. Utredaren menade att situationen vid tiden för utredningens slutbetänkande var säkrare och att den ineffektivitet som berodde på dålig samordning inom kunde rättas till. Den samlade hanteringen av stödet inom vissa myndigheter hade också varit mycket bristfällig. Enligt utredaren borde det vara Försvarsdepartementets ansvar att tillhandahålla ett eller flera fora för fortlöpande information om biståndsinsatser. De svenska totalförsvarsmyndigheterna borde också åläggas en generell samrådsskyldighet med vissa andra svenska myndigheter för att öka samordningen av stödet. Utredningen totalförsvarsstöd i (SOU 1999:6) har inte uppmärksammats av regeringen i en proposition och har heller inte behandlats i . Samarbetet med (SOU 2000:122). Effektivare totalförsvarsstöd i (SOU 1999:6) Problem/förslag Utfall Det svenska totalförsvarsstödet bör övervägas i samband med de långsiktiga försvarsbesluten eller motsvarande. Det säkerhetsfrämjande samarbetet med bygger på långsiktiga landstrategier. Initiativet för totalförsvarsstödet bör ligga hos Försvarsdepartementet. Samarbetet med samordnas av . Planering av totalförsvarsstödet bör förbättras med bl.a. helhetsbilder av de aktuella ländernas totalförsvar. utredningar konstaterar att det säkerhetsfrämjande samarbetet med haft god effekt på de olika, nationella, totalförsvaren. Problem/förslag Utfall Försvarsdepartementet bör agera för att bättre samordna myndigheternas totalförsvarsstöd. Samordningen bedöms i senare utredningar vara god. svarar för samarbetet med . Att utveckla samarbetet med (SOU 2000:122) En betydligt mer positiv bild av det svenska totalförsvarsstödet tecknas i utredningsbetänkandet Att utveckla samarbetet med (SOU 2000:122). Denna utredning konstaterar att totalförsvarsstödet har, som man skriver, dynamiserats i samband med förbandsnedläggningen i . Man menar att samarbetet med främst de baltiska länderna har gett mycket positiva effekter. Stödet har också ändrat fokus från att tidigare varit mer inriktat mot det militära försvaret till att nu koncentreras kring uppbyggnaden av ett totalförsvar i främst de tre baltiska staterna. Denna utredning behandlades av regeringen i propositionen i omvandling - utvecklingssamarbete med (prop. 2000/01:119). I propositionen skriver regeringen att visst stöd kan finansieras över Försvarsdepartementet, men att insatser inom det säkerhetsfrämjande området dit totalförsvarsstödet räknas, i den mån det är möjligt bör kanaliseras genom Sida. Det säkerhetsfrämjande samarbetet med bereds i den interdepartementala Öst-Säk- gruppen och beslutas sedan av regeringen. I propositionen konstateras att totalförsvarsstödet är av en långsiktig karaktär och att det ska utarbetas i de årsplaner som utarbetas tillsammans med de mottagande länderna. Utredningen (Effektivare totalförsvarsstöd i ) konstaterade att ett antal samarbetssvårigheter mellan de genomförande organisationerna hade skapat viss ineffektivitet i verksamheten. I propositionen valde man i stället att lyfta fram de positiva effekter som man menade hade uppstått tack vare att utvecklingssamarbetet genomförts på flera olika nivåer och genom flera olika myndigheter. försvarsutskott tillstyrkte samtliga av regeringens förslag (bet. 2000/01:UU9). Den svenska insatsen i Kosovo Med anledning av problemen med den första svenska insatsen i Kosovo författades rapporter av bl.a. () , Aspekter på Kosovooperationen , samt av överste , ur ett svenskt totalförsvarsperspektiv. Båda dessa rapporter publicerades . I rapporterna framkommer problem och vissa förslag som har med organisering och finansiering av den svenska utlandsstyrkan att göra. I rapporten från skriver man att anledningen till att den svenska insatsstyrkan i Kosovo blev försenad var en ovisshet hos de inblandade om varifrån medlen skulle tas. Författaren menar att planeringen på blev försenad då finansieringen skulle ordnas med medel från olika områden och de förhandlingar som därför krävdes drog ut . I rapporten riktas också kritik mot Försvarsmaktens bristande initiativförmåga vad gäller fredsbevarande insatser. Författaren undrar varför Försvarsmakten inte tar sin nya huvuduppgift - att bidra till fred och säkerhet i omvärlden - på större allvar. Försvarsmaktens ovilja att på eget initiativ inleda planering som kan komma att belasta budgeten kritiseras. I rapporten föreslår man att en budgetreserv inrättas ur vilken medel kan hämtas för snabba insatser. Försvarsmakten får , enligt regleringsbrevet, initiera planering av fredsfrämjande insatser, efter beslut av Försvarsdepartementet, innan ett formellt beslut fattats av regeringen. Systemet bygger på att Försvarsmakten bekostar en förberedelse inför en väntad insats med redan anslagna medel. Regeringen ersätter sedan Försvarsmakten i efterhand för denna initiala verksamhet. Även skriver i sin rapport att en beredskapsbudget borde inrättas och knytas till försvarsbudgeten. Medel i denna beredskapsbudget skulle sedan kunna göras tillgängliga för Försvarsmakten efter ett regeringsbeslut. reser i rapporten ur ett svenskt totalförsvarsperspektiv frågan om den svenska militära grundutbildningen håller måttet. Han påpekar att svenska trupper inte varit inblandade i regelrätt strid sedan insatserna i . Enligt finns det tecken som tyder på att svenska soldater klarar sig mycket bra i fredsbevarande uppdrag, men att bilden vid fredsframtvingande uppdrag visat sig vara en annan. Det finns enligt rapporten ett behov av att utforma en kontinuerlig utvärdering av utbildningen för att säkerställa soldaternas kunskaps- och erfarenhetsnivå. Fredsframtvingande insatser sätts in under en pågående väpnad konflikt. Här används våld för att skilja de stridande parterna åt i syfte att t.ex. skydda humanitära insatser eller civilbefolkningen. Fredsframtvingande insatser regleras i artiklarna 42 och 51 i FN:s stadga. Exempel på sådana situationer är insatserna i samt bombningen av och Kosovo 1999. Svenska soldater har inte deltagit i rent fredsframtvingande insatser. Det finns däremot ingenting som förhindrar regeringen att sätta in svensk trupp i fredsframtvingande insatser. I finns exempelvis en lag som reglerar att finsk trupp inte får sättas in i fredsframtvingande insatser. Vid anser man att både utbildningen och utvärderingen av denna numera fungerar mycket bra. Utvärdering genomförs både efter utbildningens slut och vid utlandsstyrkans hemkomst efter en avslutad missionsperiod. skriver att regeringen i sitt beslut att skicka svensk trupp till Kosovo inte klart uttalade varifrån medlen skulle hämtas. Detta fick till följd att ingen av de inblandade parterna ville ta initiativet och riskera att just deras budget belastades. Planeringen drog således ut . Att regeringen i detta skede inte gick in och avgjorde frågan anser beror på att man inte uppfattat frågans betydelse. skriver vidare att en lösning på detta problem skulle kunna vara att inrätta ett forum där liknande frågor tidigt kan hanteras och på så sätt formalisera processen för beslut om svensk trupp utomlands. Vid tiden för den första Kosovobataljonen fanns en svensk snabbinsatsstyrka att sätta in i liknande situationer. skrev i sin rapport att det fortfarande var oklart varför denna snabbinsatsstyrka inte sattes in. föreslog regeringen att en snabbinsatsstyrka skulle skapas för att sättas in vid internationella fredsfrämjande insatser. Styrkan skulle kunna sättas in i ett krisområde 15 efter ett regeringsbeslut. 1996/97:4). stod snabbinsatsstyrkan Swerap (Swedish Rapid Reaction Unit) färdig. Den omfattade knappt 500 soldater, vilket är ungefär en halv bataljon. Delar av Swerap användes bl.a. till ammunitions- och minröjningsuppgifter i . menar att det är oklart varför styrkan inte sattes in, men förklaringar har framförts som omfattar oenighet inom beträffande finansiering och osäkerhet från militärens sida om Sweraps kapacitet. finns inte, enligt Försvarsmakten, snabbinsatsstyrkan kvar. Den gick upp i den första svenska bataljonen i Kosovo och har efter detta inte återupprättats. Försvarsmakten har dock upprättat så kallade beredskapskontrakt med viss personal för att kunna sätta in dessa i en fredsfrämjande styrka med kort varsel. Bilaga 2 - Svenska insatser och åtaganden I denna bilaga redovisas svenska fredsfrämjande insatser samt svenska militära åtaganden. A. Fredsfrämjande insatser 2001 Tabell I: Insatser med svenska civilpoliser, deltagare 30 10 2 MONUC 1 MINUGUA 1 Kosovo 56 / 2 2 Summa: 104 Källa: Tabell II: internationella hjälpinsatser Kostnad (mnkr) Finansiär Återuppbyggnad 2 7,6 EU Bosnien Återuppbyggnad - 1 Swiss Disaster Relief Flyktinghjälp 1 0,3 Norska UD Summa: 3 8,9 Jordbävning 9 3,6 Sida Jordbävning 14 4,5 Sida Bosnien Återuppbyggnad 1 27,9 Sida Återuppbyggnad 1 2,3 Sida Flyktinghjälp 1 - Sida Flyktinghjälp 6 9,1 Sida Flyktinghjälp 1 - Sida Summa: 33 47,4 Källa: Tabell III: Försvarsmaktens internationella insatser med militärobservatörer och annan icke beväpnad personal beteckning Insatser genom FN: , , , och 11 - 8 och 8 och 5 UNIKOM 5 3 UNAMSIL och angränsande stater 2 MONUC 2 1 MINUGUA och 1 1 UNSMA Insatser genom EU: , , , och 9 EUMM Insatser genom : 2 Insatser genom WEU: 1 WEUDAM Övrigt: 7 CMAC/MDD Demilitariserade zonen i 5 NNSC Summa: 71 Källa: Försvarsmaktens delårsrapportering Insatsen med sju personer i som leds av Försvarsmakten i samverkan med Sida är ett svenskt projekt med syfte att utveckla minhundsverksamheten i landet. Arbetet har pågått . Insatsen NNSC (Neutral Nations Supervisory Commission) i den demilitariserade zonen mellan och består av svenska och schweiziska gränsobservatörer. FN:s styrkeregister UNSAS () omfattar militära, polisiära och civila komponenter från FN:s medlemsländer. har anmält ett antal militära förband till detta register. Dessa förband ska kunna sättas in efter ett beslut av FN. Av dessa anmälda resurser har dessutom anmält vissa arméförband till FN:s snabbinsatsstyrka, SHIRBRIG (The Multinational UN Stand-by Forces High Readiness Brigade). Förbanden som anmäls till snabbinsatsstyrkan ska kunna sättas in efter ett beslut av FN. (Se tabell IV nedan). Tabell IV: Svenska militära resurser anmälda till UNSAS och SHIRBRIG, Antal anmälda personer till UNSAS SHIRBRIG Armén Militärobservatörer 60 Ledning, inkl. stabspersonal för civil-militär samverkan 50 50 Mekaniserad bataljon 900 900 Mekaniserad bataljon 910 Ingenjörskompani 175 175 Militärpoliskompani 160 160 Flottan 2 225 1 285 Sjöminröjningsförband 131 Korvettförband 206 Ubåtsförband 35 Flygvapnet 372 - Spaningsflyg (4 st. AJS 37 ) 230 Spanings- och jaktflyg (8 st. )* 230 Transportflyg (4 st. Tp 84) 66 526 - Summa: 3 123 1 285 Källa: Regeringsbeslut 00-12-21 * Gripenplanen kan tas i bruk först . De anmälda resurserna ska kunna tas i bruk . Vissa enheter är dock redo att tas i bruk tidigare. omfattar de till FN:s styrkeregister (UNSAS) anmälda resurserna 3 123 personer, varav 1 285 dessutom är anmälda till snabbinsatsstyrkan (SHIRBRIG). har samarbetat med de nordiska länderna vad gäller den militära utbildningen av styrkor för FN:s fredsbevarande insatser. Detta samarbete bedrivs i organisationen (Nordic Co-ordinated Arrangement for Military Peace Support). Länderna har med denna organisation delat på ansvaret för utbildningen av vissa personaltyper. ansvarar för utbildningen av stabsofficerare, utbildar militärpoliser, utbildar militärobservatörer och utbildar underhållspersonal. Länderna har dessutom anmält förband till gemensamma fredsfrämjande insatser. Den personal som har anmält är densamma som anmälts till FN:s styrkeregister UNSAS (se tabell IV ovan), förutom de 60 militärobservatörerna. har således anmält 3 063 personer i olika förband till samarbetet i Nordcaps. Vid Europeiska rådets möte i beslutade medlemsstaterna att EU skulle bygga upp en förmåga att hantera kriser med militära och civila resurser. Vid mötet i senare beslutades att medlemsstaterna gemensamt skulle kunna genomföra krishanteringsinsatser med upp till 60 000 soldater samt sjö- och flygstridskrafter. ska bygga på de resurser som medlemsstaterna anmäler till EU:s styrkeregister. Vid en kapacitetskonferens anmälde EU:s medlemsstater vilka förband man kunde delta med i den europeiska krishanteringsförmågan. anmälde resurser som kunde tas i bruk (se tabell V nedan). Tabell V: Svenska militära resurser anmälda till EU:s krishanteringsförmåga, Antal personer Armén Ledning, inkl. Stabspersonal för civil-militär samverkan 50 Mekaniserad bataljon 900 Ingenjörskompani 175 Militärpoliskompani 160 Flottan 1 285 Sjöminröjningsförband 131 Korvettförband 206 Ubåtsförband 35 Flygvapnet 372 Spaningsflyg (4 st. AJS 37 ) 230 Spanings- och jaktflyg (8 st. )* 230 Transportflyg (4 st. Tp 84) 66 526 Summa: 2 183 Källa: Regeringsbeslut 00-11-09 * Gripenplanen kan tas i bruk först . (med undantag för Gripenplanen) har således anmält förband omfattande 2 183 personer. De anmälda förbanden är i stor utsträckning desamma som anmälts till FN:s styrkeregister UNSAS, FN:s snabbinsatsstyrka SHIRBRIG och Nordcaps (se tabell IV ovan). 1 Genomförd granskning 1 2 Revisorernas överväganden och förslag samt remissinstansernas synpunkter 2 2.2 Tydligare beslutsprocesser i 4 2.3 Bättre redovisning av freds- och hjälpinsatser genom Sida 6 2.4 Bättre resultatanalys genom tydligare anslagsindelning 8 2.5 Bättre samordning mellan civila och militära organisationer 10 2.6 Rekrytering och meritvärdering för freds- och hjälpinsatser 13 3 Revisorernas förslag 15 Rapport 2001/02:9 Internationella freds- och hjälpinsatser 1.4 Granskningens disposition 27 2 Konfliktförebyggande verksamhet 29 2.1 Vad är konfliktförebyggande verksamhet? 2.2 Regeringens arbete med den konfliktförebyggande verksamheten 30 2.3 Sidas arbete med konfliktförebyggande verksamhet 33 2.4 Europeisk krishantering 33 3 Civila fredsfrämjande insatser 39 3.2 Övrig civil fredsfrämjande verksamhet 41 3.3 Internationellt bistånd 43 4 Försvarsmaktens fredsfrämjande insatser 49 4.2 Beredning av beslut 50 4.5 Svenska insatser 56 4.6 Svenska åtaganden 57 4.7 Rekrytering till utlandsstyrkan 58 5 Finansiering och styrning 62 5.1 Medel för fredsfrämjande insatser 62 5.2 Samordning av anslag till fredsfrämjande insatser 64 5.3 Civila insatser 66 5.4 Fredsfrämjande truppinsatser 71 6 Revisorernas överväganden 78 6.2 Organisationen för de fredsfrämjande insatserna behöver bli bättre 79 Bilaga 1 - De senaste årens utredningar rörande fredsfrämjande insatser och hjälpinsatser - förslag och åtgärder 86 Bilaga 2 - Svenska insatser och åtaganden 101 Planering av Kosovoinsatser, HKV-erfarenheter, HKV 01 800:692 49. Domare och åklagare i internationella insatser (Ds 2002:1). Se SOU 1995:72, Svenska insatser för internationell katastrof- och flyktinghjälp. Ds 1997:18, Ds 1999:24 och skrivelse 2000/01:2. (2001), Rapport från arbetsgruppen för konfliktförebyggande och civil krishantering. , (1994), Från krig till fred. Forum för Fredstjänst (2001), om att hantera konflikter, förebygga våld och bygga fred, s 29. (1992), Handlingsprogram för fred, (An Agenda for Peace). Se vidare rapporten från Forum för Fredstjänst. Sida, Strategier för konflikthantering och fredsbyggande (). Sida Evaluation 00/37 , PM , Uppdrag att utreda försörjning av domare och åklagare till internationella insatser m.m. Forum för Fredstjänst (Forum Syd) (2001), om att hantera konflikter, förebygga våld och bygga fred. 01-2139, Utvärdering av svenska bataljonens humanitära insatser i Kosovo. Se RR rapport /01:11, Styrningen av försvarets materielförsörjning, för ytterligare information. OPIL , Översyn av Operativa insatsledningens ledning av förband i utlandet. , Översyn av OPIL:s ledning av förband i utlandet - Yttrande. Personal för ett nytt försvar, SOU 2001:23. RR informationsrapport /01:1, Försvarsmaktens personalförsörjning. , Fortsatt utveckling av internationella beredskap. RR , Minnesanteckningar från revisorernas länsresa till . RRV 2001:9 Hinder för ett effektivt resursutnyttjande Försvarsmakten (Högkvarteret) PM . Enligt 4 § budgetlagen (1996:1189) får ett obetecknat anslag inte överskridas, och outnyttjade medel får inte användas under följande budgetår. Nuvarande FOI - . OPIL: Operativa insatsledningen TK: Taktiska kommandon (armé, marin och flyg) OPIL: Operativa insatsledningen TK: Taktiska kommandon (armé, marin och flyg) Alternativ 1: Generös tolkning av det bilaterala utvecklingssamarbetet Alternativ 2: Restriktiv tolkning av det bilaterala utvecklingssamarbetet