frsrdg · GP04NR1 · 2002-01-01 00:00:00 — angående verksamheten 2001/02 NR1 får härmed överlämna bifogade berättelse angående sin verksamhet . Berättelsen innehåller en redogörelse för rådets 53:e session samt en översikt över rådets övriga verksamhet . 2.8 Ny organisation 8 3.5 i Fokus och Hallå 11 4 Arktiskt samarbete 13 6 Det tredje gemensamma mötet mellan och i 2001 15 7 6:e extrasession i 16 8 53:e session i 18 8.1 Statsministrarnas redogörelse och efterföljande debatt 18 8.2 Utrikes- och försvarsministrarnas redogörelser 21 8.3 Frågestund med samarbetsministrarna 22 9.1 Medlemmar och möten 23 9.4 Samarbete mellan och 25 9.5 Tionde parlamentariska 25 9.6 Ärenden under 53:e sessionen 25 9.7 Budgeten för 26 9.8 Presidiets budget 26 10.1 Medlemmar och möten 28 10.3 Ärenden före och under 53:e sessionen 28 10.4 Fortsatt arbete 30 11.1 Medlemmar och möten 32 11.2 Ärenden under 6:e extrasessionen och vid 53:e sessionen 32 11.3 Fortsatt arbete 33 12.1 Medlemmar och möten 34 12.3 Ärenden före och under 53:e sessionen 34 12.4 Nordisk arbetsmarknad i förändring 35 12.7 Fortsatt arbete 36 13.1 Medlemmar och möten 37 Rekommendationer, yttranden och interna beslut antagna vid 6:e extrasession och vid 53:e sessionen samt framställningar antagna av presidiet 39 Resolution antagen vid tionde parlamentariska 62 Resolution antagen vid tredje gemensamma mötet med i 68 De dramatiska terrorattackerna i kom att prägla och därmed även de inledande debatterna vid 53:e session. Även i övrigt har den internationella utvecklingen blivit en alltmer dominerande bakgrund till det nordiska samarbetet. Globaliseringen har för de flesta inneburit bättre materiella villkor och större möjligheter till inflytande medan några känner ekonomisk och politisk vanmakt. Ett ökat nordiskt och internationellt samarbete kan bidra till att globaliseringens konsekvenser kan kanaliseras på ett positivt sätt. , som firar sitt 50-årsjubileum, har genomgått mer genomgripande förändringar än tidigare under sin historia. De dramatiska förändringar i omvärlden som inledde påverkade redan från början rådets verksamhet, men det var först mot mitten av årtiondet som man allmänt såg nödvändigheten av en mer genomgripande förändring av rådets organisation och arbetssätt. Rådet har reagerat aktivt på utmaningarna och i flera omgångar utvärderat sin förmåga att fungera i en värld i förändring. Sålunda beslöt rådet att efter ett utredningsarbete införa en ny organisation och ett nytt arbetssätt . Förstärkning av partigruppernas ställning och en ny utskottsindelning infördes med ett , ett och ett med syfte att åstadkomma både en koncentration till politiskt viktiga/relevanta områden och en geografisk breddning av rådets verksamhet. Som svar på de omedelbara utmaningarna var omorganiseringen framgångsrik, men problem har senare visat sig bl.a. vad gäller placeringen av olika sakfrågor i respektive utskott liksom vad gäller kontakten med regeringssidan och dess ämbetsmannakommittéer som inte motsvarat den nya utskottsstrukturen i rådet. Till detta kom att den bildade har en utskottsindelning av traditionellt slag med ämnesvisa utskott och att det före trepelarindelningen av var lättare att anordna utskottsvisa gemensamma möten med , något som båda parter uttryckt stort intresse av. tillsatte en vismansgrupp för att framlägga scenarier angående utvecklingsmöjligheter och tendenser i början av det nya årtusendet och de krav och önskemål detta medförde för det nordiska samarbetet. Vismansgruppens rapport förelåg som ett dokument vid den 52:a sessionen och kommenterades av flera talare i debatten. Vismansgruppen utgick från en analys av tio utvecklingstrender och deras följder för och det nordiska samarbetet. Utvecklingstrenderna avsåg områdena globalisering, teknologisk utveckling, integration i , säkerhet, demografi och migration, kultur och utbildning, marknad och ekonomi, välfärd, demokrati och miljö. I rapporten påpekas att de utmaningar globaliseringen och EU:s kommande utvidgning innebär förändrar innehållet i politiken på flera sätt. Som en uppföljning av vismansgruppens rapport tillsatte och ministerrådet en gemensam s.k. strategiarbetsgrupp som till 53:e sessionen presenterade sin rapport . Strategiarbetsgruppen utgår liksom vismansgruppen från globaliseringen, som man generellt finner positiv men som kan leda till att möjligheterna för nationell och demokratisk Nordiska intressen som säkerhet, ekonomisk utveckling, miljö, flyktingfrågor, sysselsättning, gränsregionalt samarbete, matvarusäkerhet m.m. kan inte längre försvaras endast i ett nordiskt sammanhang. Globaliseringen har medfört att vi i på de flesta samhällsområden inte kan utforma vår politik utan att ta hänsyn till förhållandena i omvärlden. De nordiska länderna bör därför arbeta för ett tätare internationellt samarbete och samordna sin politik i internationella fora och arbeta för att påverka det internationella regelverket med nordiska värderingar. Det kan gälla sådana frågor som miljöskydd, mänskliga rättigheter och samarbete mellan arbetsmarknadens parter. En offentlig debatt kring dessa frågor skulle kunna få en gynnsam effekt på det folkliga engagemanget för både nordiskt och europeiskt samarbete om den kunde göra allmänheten mer medveten om sammanhangen mellan det egna landet, , närområdena och . Det gäller att aktualisera den nordiska värdegemenskapen, kombinationen av en mogen välfärdsstat och en fungerande marknadsekonomi, och med den som utgångspunkt finna gemensamma lösningar på problemen både i närområdet och i ett vidare europeiskt och internationellt perspektiv. Möjligheten att skapa engagemang kring och det nordiska samarbetet är, som det ofta påpekats i debatten, sannolikt mest beroende av att rådet tar upp ämnen som bedöms som politiskt relevanta, dvs. har aktualitet eller har betydelse för deltagande i och möjlighet att påverka internationella processer. Den vitalisering av partigrupperna som ingick 1995 har fört till ökat engagemang hos politikerna och bättre kontakter med de nationella partigrupperna. Därigenom kan man också hoppas att den nordiska rösten blir starkare i våra nationella parlament. Mot bakgrund av ovannämnda problem med den införda geografiska indelningen av rådets utskott, där endast kan sägas ha fungerat fullt ut enligt avsikten, beslöt rådet vid 53:e sessionen på strategigruppens förslag att återgå till en ämnesindelad utskottsstruktur av traditionellt slag, med ett presidium, ett Kultur- och , ett , ett Medborgar- och , ett Miljö- och och ett samt en och en . Den geografiska tredelningen av rådets arbete skall bevaras på så sätt att varje fackutskott får ansvar att behandla sina ärenden från nordiskt och europeiskt perspektiv och närområdesperspektiv. Säkerhetspolitiken i vid bemärkelse har kommit att inta en alltmer prominent plats i rådets arbete. Mest har detta gällt generaldebatterna och har bidragit till att ge dessa större uppmärksamhet i medierna. Säkerhetsfrågor har spelat mindre roll i det dagliga arbetet på utskottsnivå, med visst undantag för den organiserade brottsligheten och kärnsäkerhet, vilka behandlats inom . Men och har en arbetsgrupp under presidiet undersökt frågan om konflikt-förebyggande åtgärder och civil krishantering i . Detta arbete utmynnade i en rekommendation vid den 53:e sessionen till de nordiska regeringarna att tillsätta en samnordisk arbetsgrupp för civil krishantering med uppgift att utreda möjligheterna och förutsättningarna för att etablera en samnordisk civil snabbinsatsförmåga. Regeringarna rekommenderas att gemensamt verka för att stärka och utveckla FN:s överordnade roll och uppgifter samt att samverka för att stödja uppbyggnad av förmåga till civil krishantering inom och för att stödja utvecklingen av civil beredskap inom Nato/PFF i riktning mot ett bredare säkerhetsbegrepp och civil krishantering. Beträffande EU rekommenderas regeringarna att samverka för att upprätthålla initiativ, tempo och riktning vad gäller utvecklingen av konfliktförebyggande och civil krishantering. I ett utvidgat säkerhetsbegrepp innefattas även hot mot miljön. Vid extrasessionen i antogs två rekommendationer, en om nordiskt miljöhandlingsprogram och en om en strategi om en bärkraftig utveckling, vari bl.a. ingår rekommendationer att verka för ratificering av Kyotoprotokollet och att genomföra projekt för att prova Kyotomekanismerna i , bl a. genom att en gemensam nordisk marknad för kvothandel upprättas . kommer att presentera handlingsplanen vid om bärkraftig utveckling i . En konsekvens av globaliseringen på medieområdet är att de ungas intresse för den nordiska språkförståelsen och kultursamhörigheten har försvagats. Därför ingår aktiviteter som kan förstärka barns och ungdoms delaktighet och intresse för det samnordiska och den ömsesidiga kulturförståelsen i ministerrådets norska ordförandeprogram. En lösning av den mångåriga frågan om nordisk sebarhet för public service-TV skulle utgöra ett väsentligt bidrag i detta sammanhang, vilket påpekades av flera talare i en särskild debatt om mediefrågor vid den 53:e sessionen. Rådet har länge efterlyst en handlingsplan från ministerrådet för avvecklande av störande gränshinder. Redan till sessionen lade rådet fram en rapport om ett gränslöst . Under det finländska ordförandeskapet i ministerrådet tillsattes en utredare, som presenterade en första rapport om nordbors rättigheter vid den 53:e sessionen. Hans arbete fortsätter, och rådet ser fram mot ett konkret handlingsprogram om nordbors rättigheter och möjligheter att leva, arbeta och studera i ett annat nordiskt land och för att ta bort hinder för ökad rörlighet i . är ett samarbetsorgan för de nordiska ländernas parlament och regeringar. Sarmarbetet bygger på en överenskommelse mellan , , , och , det s.k. , och senare genomförda ändringar. Rådet är initiativtagande, rådgivande och kontrollerande. Arbetsformerna för verksamheten inom det parlamentariska samarbetet finns föreskrivna i Arbetsordningen för . Vid den 53:e sessionen i beslöt plenarförsamlingen om en ny organisation som gäller fr.o.m. . Plenarförsamlingen utgörs av rådets 87 valda medlemmar samt av regeringsrepresentanter och möts till ordinarie session minst en gång . Plenarförsamlingen är rådets högsta beslutande organ och antar rekommendationer och yttranden, fastställer rådets arbetsordning, utser rådets presidium, bestämmer utskottens antal och verksamhetsområden och anger plats och tidpunkt för rådets nästa session. Extra session eller temamöte hålls när presidiet så beslutar eller när minst 2 regeringar eller minst 25 valda medlemmar begär det. Rösträtt i rådet har enbart de valda medlemmarna, dvs. Rådets presidium består av en president och högst 12 andra valda medlemmar som utses av plenarförsamlingen. Varje land och partigrupp inom bör vara representerade i presidiet. Presidiet utgör rådets högsta beslutande organ då plenarförsamlingen inte är samlad. Presidiet skall bereda övergripande politiska frågor, frågor om den allmänna inriktningen och utvecklingen av rådets verksamhet samt tillse att rådets verksamhet samordnas med verksamhet i de nationella parlamenten och i internationella organisationer. Presidiet har att behandla budgeten för det nordiska samarbetet samt utrikes- och säkerhetspolitik. Rådet har tre utskott: , och . Utskotten förbereder ärenden innan beslut fattas av plenarförsamlingen eller presidiet. De behandlar medlemsförslag, regerings- och ministerrådsförslag, berättelser från nordiska institutioner, regeringarnas och ministerrådets meddelanden med anledning av antagna rekommendationer, inkomna skrivelser samt andra ärenden som enligt rådets arbetsordning hör till utskottets ansvarsområde. har rådets tre geografiska utskott ersatts av fem fackutskott. utövar den parlamentariska kontrollen över verksamhet som finansieras över Nordiska ministerrådets budget inklusive de nordiska institutionerna och svarar för kontrollverksamheten av det nordiska samarbete som plenarförsamlingen beslutar om. Kommittén svarar också för ärenden i samband med tolkningen av och andra nordiska samarbetsavtal samt rådets arbetsordning och andra interna stadganden. Medlem i presidiet kan inte vara medlem av kontrollkommittén. uppgift är att förbereda val som beslutas av plenarförsamlingen samt eventuella suppleringsval som presidiet förrättar på plenarförsamlingens vägnar. Varje lands valda medlemmar, suppleanter och regeringsrepresentanter utgör landets delegation i rådet. delegation består av 20 medlemmar och 20 suppleanter, valda av , samt de av regeringen utsedda representanterna. till delegationen förrättas och gäller för tiden till nästa val. Delegationen utser inom sig ordförande, vice ordförande och ett arbetsutskott. Rådets medlemmar och suppleanter väljs av parlamenten med hänsyn till partiernas styrkeförhållanden, fördelningen av förtroendeposter. Olika ärenden under behandling dryftas och förbereds i partigrupperna inför beslut i rådets organ. Det finns fyra partigrupper i : Socialdemokratiska gruppen, Konservativa gruppen, Vänstersocialistiska gruppen och Mittengruppen. Vid 53:e session i beslutade plenarförsamlingen om ändringar i organisation. Ändringarna innebär bl.a. att man överger den tidigare geografiska utskottsindelningen och övergår till en fackindelning av utskotten. De nya fackutskotten är : Kultur- och utbildningsutskottet, Medborgar- och konsumentutskottet, , Miljö- och naturresursutskottet samt . () () () () () () () () (v) () () () () () () () () () () () Per () () () () () () () () () () () () () () () () () () () () Ordförande i den svenska delegationen är () och vice ordförande (). I arbetsutskottet ingår förutom ordföranden och vice ordföranden, (), (v), () och (). Fördelning på utskott m.m. Presidiet (), vice ordf. () (), ordf. (), vice ordf. () () () (v) () () () () Per () () () () (), vice ordf. () () vice ordf. () () ordf. () () Delegationen har under verksamhetsåret hållit fyra möten och arbetsutskottet har under verksamhetsåret hållit fem möten. Delegationen har vid sina möten diskuterat och följt upp rådets olika aktiviteter som t.ex. temakonferensen . Särskild uppmärksamhet har delegationen och arbetsutskottet ägnat åt arbetet med uppföljningen av den s.k. vismansgruppens rapport och arbetet med organisation. Delegationen har även informerat sig om verksamheten vid . I såväl arbetsutskottet som i delegationen har särskild uppmärksamhet ägnats åt förberedelserna, genomförandet och uppföljningen av 6:e extra session, som ägde rum i och 53:e session, som ägde rum i . Samarbetsminister hade inbjudits till delegationens möte för att informera om aktuella frågor inför 53:e session och om Nordiska ministerrådets planer för . Samarbetsministern var förhindrad att delta och ersattes av statssekreterare . I samband med har delegationen och arbetsutskottet fattat beslut om att i samarbete med och i Fokus genomföra tre arrangemang under jubileumsåret: En nordisk vecka på Centralen . Ett demokratiseminarium i samband med i . En parlamentarikerträff för tidigare och nuvarande medlemmar av den svenska delegationen. parlamentariska stipendieprogram inleddes för att främja parlamentariskt samarbete med och utvecklingen av parlamentarisk demokrati i närområden. hade inom Nordiska ministerrådets närområdesprogram reserverats . Stipendiaterna indelades i två grupper där ett antal parlamentariker från nordvästra besökte och för att studera den nordliga dimensionen och elva baltiska parlamentariker besökte och för att studera frågor i anslutning till EU-medlemskap. Samtliga uttalade sig vid en utvärdering mycket nöjda med programmets innehåll. delar ut ett stipendium till journalister i vart och ett av de nordiska länderna. Stipendiet har inrättats för att ge journalister möjligheter att rapportera om förhållanden i de nordiska länderna och om nordiskt samarbete. var stipendiesumman för del . Stipendiesumman delades av tre journalister för projekten att studera samarbetet mellan de nordiska länderna i biståndssammanhang att studera och jämföra de nordiska ländernas strategier och konkreta arbete mot kvinnohandel på statlig och mellanstatlig nivå och vad som görs på gräsrotsnivå för att stödja och hjälpa utsatta kvinnor att undersöka varifrån de finska eller finländska poeterna hämtar sina influenser och om den svenska kulturen och svenska språket i har marginaliserats. i Fokus och Hallå Delegationen har med tillfredsställelse följt inrättandet av i Fokus, det nordiska informationsfönstret i , och medlemmar av delegationen har medverkat vid ett stort antal av de arrangemang som anordnats av i Fokus. Vid delegationens möte informerade om verksamheten vid Hallå och lanseringen av projektet i de övriga nordiska Hallå är en servicetelefon som inrättats för att hjälpa nordbor som hamnat i kläm mellan de nordiska ländernas byråkratier. delar ut tre priser, ett litteraturpris, ett musikpris och ett natur- och miljöpris. Prissumman är för vart och ett av priserna. Svenska delegationen är sekretariat för för . är ett återkommande arrangemang som främst blivit bekant genom den stora segeltävlingen. äger dock möten med parlamentariker och regionala representanter rum under på inbjudan av lantdagen i . Den svenska delegationen har i uppdrag att utse två deltagare från att delta i arrangemanget. En stor del av diskussionen vid årets parlamentarikermöte berörde EU:s nordliga dimension och . Från den svenska delegationen deltog och . Det arktiska samarbetet har fortlöpt med normal aktivitet för parlamentarikerkommittén, där representanter för de åtta arktiska länderna samt deltar. Det har dock inte hållits någon arktisk parlamentarikerkonferens eftersom den enligt stadgarna endast äger rum . Den arktiska parlamentarikerkommittén, där den svenska representanten är , har mötts fyra gånger på olika platser i det arktiska området. Kommittén arbetar aktivt för att främja det arktiska området och aktuella frågor som diskuterats är: den nordliga sjövägen, det arktiska , upprättande av en arktisk "" och utveckling av IT-användning i det arktiska området. Vad gäller den sistnämnda punkten har intagit en särskilt aktiv position och anordnade bl.a. ett seminarium i . Representanter från näringslivet, departement och myndigheter deltog och diskuterade dels kring ansvarsfrågor vad gäller etablering av infrastruktur för IT, dels olika användningsområden. anordnade i en andra temakonferens i miljöfrågor som i viss mån kan kan ses som en uppföljning av temakonferensen i , "- bärkraftig region inför 2000-talet". temakonferens behandlade frågan om bärkraftig utveckling i och närområden. Efter konferensen i hade de nordiska samarbets- och miljöministrarna fått i uppdrag att utarbeta en tvärsektoriell strategi för ett bärkraftigt . Strategin skulle koncentreras till områden där de nordiska länderna hade gemensamma intressen och särskilt goda förutsättningar för att bidra till en bärkraftig utveckling och där det nordiska samarbetet skapar ett särskilt mervärde. Ett förslag till strategi framlades till temamötet , där det presenterades av statsminister. presenterade miljöministern ett miljöhandlingsprogram där bl.a. ansvarsfördelningen mellan olika sektorer för genomförandet av strategin togs upp. Strategiförslaget fick ett mycket positivt mottagande vid temakonferensen, i synnerhet av de inbjudna representanterna för FN:s Commission for Sustainable Development (CSD), EU:s miljökommission och den norska miljöorganisationen . Klimat- och energifrågor var ett huvudtema på konferensen. Förslag om förpliktande regionalt samarbete i för att minska utsläpp av klimatgaser fick starkt stöd, liksom även målsättningen att ratificera Kyotoprotokollet, där många betonade vikten av att förmå att ändra sin inställning. Matvarusäkerhet var mot bakgrunden av utbrotten av mul- och klövsjuka i ämne för flera inlägg, liksom även och importrestriktioner för kött- och köttprodukter. De synpunkter som framkom under temamötet kom att ingå i slutliga behandling av ministerrådets förslag. Presidiet framhöll efter temakonferensen att rådet skulle komma att följa ministerrådets arbete och de nationella insatserna inom ramen för strategi och handlingsprogram och vid behov lämna nya rekommendationer till åtgärder. En viktig första uppföljning av temakonferensen blev det symposium om klimatförändringar som anordnades i av interparlamentariska råd och med deltagande av representanter för . Deltagarna utfärdade ett enhälligt uttalande där de uttryckte sitt starka stöd för Kyotoprotokollet och uppmanade alla regeringar och att möjligt ratificera protokollet och att tillämpa de mekanismer som anges i protokollet. Det tredje gemensamma mötet mellan och i 2001 2001 höll sitt tredje gemensamma möte med i som ett led i arbetet med att förstärka det politiska samarbetet inom den nordisk-baltiska regionen. Det gemensamma mötets huvudteman var parlamentariskt samarbete, , regionalt samarbete och gränssamarbete samt parlamentariskt engagemang i EU:s nordliga dimension och säkerhetspolitik. Efter anföranden av president, president och ministrar och delegationsordförandena från de baltiska länderna och en livlig diskussion enades mötet om ett gemensamt uttalande. I uttalandet betonas att de nordiska länderna verkar för en snabb, genomgripande och kvalificerad antagningsprocess för de baltiska länderna för att de skall få fullvärdigt EU-medlemskap. Under avsnittet om säkerhetspolitik sägs att parlamentarikerna välkomnar intensifieringen av den dialog som fortgår bland de baltiska och de nordiska länderna inom säkerhets- och försvarspolitik samt att EU:s och Natos utvidgning är viktiga för upprätthållandet av stabilitet, fred och välstånd i . Inom avsnittet om EU-utvidgningen betonas samarbete kring miljöfrågor, justitie- och inrikesfrågor samt utvecklingen av administrativ kompetens, och under avsnittet om regionalt samarbete nämns betydelsen av att skapa en gemensam energimarknad, ett gemensamt område för högre utbildning, kulturellt utbyte, ungdomsutbyte och intensifierade ansträngningar för att bekämpa organiserad brottslighet. (Resolutionen från det gemensamma mötet återfinns i bilaga 3. Mot bakgrund av att temamötet i visat stor uppslutning kring ministerrådets förslag till dels en miljöhandlingsplan dels en strategi för bärkraftig utveckling och att dessa förslag var så viktiga att de borde behandlas vid en plenarsession utan att behöva invänta den ordinarie sessionen inkallades på beslut av presidium till en extrasession . De båda ministerrådsförslagen presenterades av den norske samarbetsministern som framhöll att den nordiska strategin var avsedd att presenteras vid om bärkraftig utveckling i . Särskilt underströk han att energi- och miljöministrarna beslutat om ett antal åtgärder för att etablera som ett försöksområde för de mekanismer som ingår i Kyotoprotokollet. Den socialdemokratiska gruppens talesman erinrade om rådets temakonferens i och såg de föreliggande förslagen som en välkommen konkretisering av de slutsatser som Göteborgsmötet kommit fram till. Som det mest krävande projektet såg han etablerandet av en gemensam nordisk marknad för kvothandel i . Förslaget att pröva Kyotomekanismerna innan EU beslutade härom hade fått tillslutning av EU-länder utanför , bl.a. , och de baltiska staterna hade visat starkt intresse. Den socialdemokratiska gruppen lade ett förslag i tillägg till rekommendationsförslag med innebörd att ministerrådet skulle rapportera om genomförandet av handlingsprogrammets olika projekt och eventuella förslag till justeringar av prioriteringar. Ett ytterligare tilläggsförslag presenterades av som talesman för mittengruppen, nämligen att i stycket om åtgärder för att stoppa utsläpp respektive läckage av radioaktiva ämnen lägga till en formulering om den ryska dumans beslut om att importera använt kärnbränsle, samt en rekommendation till ministerrådet att rapportera om utvecklingen i vad gäller import av använt kärnbränsle och vad gäller utvecklingen i Sellafieldanläggningen.