frsrdg · GP04RR10 · 2002-01-01 00:00:00 — Resultatet av detta bör avvaktas innan man överhuvudtaget ägnar tid åt att analysera kompetensnivån vid lantmäterimyndigheterna. i konstaterar att det i revisorernas rapport finns flera förslag som kan stärka förtroendet för lantmäteriförrättningar. anser att det är av stor vikt att dessa förslag genomförs. Vidare framhåller myndigheten att i jämförelse med andra närliggande förfaranden kan lantmäteriförrättningen ge en snabbare handläggning till betydligt lägre kostnader. Förrättningslantmätarens roll är att utreda och hjälpa parterna att hitta hållbara lösningar inom ramen för gällande lagstiftning. Den direkta dialogen på sammanträden med beslutsfattaren är en av orsakerna till effektiviteten i förfarandet. Förrättningslantmätarens möjligheter att göra egna utredningar som underlag för överenskommelser och beslut bidrar också till smidigheten och snabbheten i förfarandet. Dessa fördelar gör att förfarandet bl.a. ur ett rättsekonomiskt synsätt bör utvecklas och stärkas. Förrättningslantmätarens aktiva roll är också ett viktigt perspektiv på rättssäkerhetsfrågan. En nödvändig förutsättning är att förfarandet har ett starkt förtroende hos statsmakterna, fastighetsägarna och hos fastighetsmarknadens aktörer. ST-lantmäteri konstaterar att en högskoledriven granskning inte blir oberoende. ST-lantmäteri befarar att högskolorna inte vågar kritisera Lantmäteriet och att annan kompetens nedvärderas. Lantmäteriets stora inflytande på lantmäteriutbildningens innehåll och omfattning kan innebära en risk för att högskolorna inte vill uppfattas som alltför kritiska mot Lantmäteriet. Lantmäteriet menar att jämförelsen med det finska lantmäteriet och införandet av JAKO-systemet visar att Lantmäteriet i har varit minst lika framgångsrikt när det gäller att utveckla stödet för förrättningsverksamheten. Lantmäteriet konstaterar vidare att mycket av det revisorerna tar upp regelbundet diskuteras vid de överläggningar på verkschefsnivå som hålls mellan , , och . På myndighetsnivå förs alltså kontinuerligt en dialog om hur verksamhet och organisation kan utvecklas. () anser att internationella jämförelser alltid är värdefulla. Det är känt att nära samarbetar med sina nordiska kolleger. KT tror att det vore givande för alla parter om kommunerna, t ex via kommunförbunden i motsvarande länder, på något sätt kunde involveras i denna utveckling. Under denna rubrik redovisas frågor som remissinstanserna har tagit upp men som inte direkt har berörts i revisorernas rapport. i ägnar en betydande del av sitt yttrande till frågor om finansiering i samband med övergång av verksamhet mellan statliga och kommunala lantmäterimyndigheter. menar att en stor del av kostnaderna för Lantmäteriets omorganisation avser kostnaderna för förändringarna i huvudmannaskapet. Det gäller inte minst kostnader för övertagande av personal. konstaterar att Arbetsdomstolen har prövat om bestämmelserna om övergång av verksamhet gick att tillämpa då två kommuner övertog huvudmannaskapet för fastighetsbildningen. Domstolens slutsats var att det inte skett någon övergång av verksamhet eller del av verksamhet. Myndighetens erfarenheter är att kommuner kan ha starka ekonomiska skäl att ta över huvudmannaskapet för en lantmäterimyndighet när man har överskott på personal. verksamhet har med andra ord blivit en bricka i spelet om kommunens ekonomi. Myndigheten konstaterar att det inte finns något regelverk som hanterar personalfrågorna på ett utifrån verksamheten lämpligt sätt vid byte av huvudmannaskap mellan stat och kommun. Myndigheten anser att en granskningsrapport om Lantmäteriets omorganisation ingående måste belysa hur frågan om verksamhetsövergång ska lösas. Även i anser att principerna för övertagande av personal vid inrättande av lantmäterimyndighet bör ses över. Vissa andra finansierings- och ersättningsfrågor i konstaterar att såväl den statliga som den kommunala förrättningsmannakåren står inför ett stort generationsskifte. Detta innebär krav på en omfattande inskolningsinsats av yngre handläggare. De flesta kommunala myndigheterna har, enligt i , inte förutsättningar att klara detta. I stor utsträckning kommer den statliga organisationen att få bära kostnaderna för upplärning av de förrättningsmän som senare kommer att tjänstgöra hos kommunerna. Totalt ska ca 300 befattningar bemannas . Enligt myndigheten finns det flera exempel på merkostnader som påförs den statliga organisationen men som borde fördelas lika mellan samtliga lantmäterimyndigheter. För att de av statsmakterna fastlagda riktlinjerna för samverkan mellan stat och kommun ska fungera med samhällsekonomisk effektivitet krävs beslut om hur kostnaderna ska finansieras och fördelas. Myndigheten föreslår därför att kommuner ska betala en i förväg bestämd avgift baserad på de merkostnader som kommunalt huvudmannaskap medför. poängterar att man visat på behovet av förstärkta insatser av infrastrukturkaraktär t.ex. för uppläggning av ett nationellt adress- och lägenhetsregister. I den jämförelse med övriga nordiska länder som görs i rapporten framgår också att det svenska statliga lantmäteriet har den klart lägsta andelen anslagsfinansiering. () menar att utvecklingen mot att lösa markåtkomstfrågor genom lantmäteriförrättning i stället för vid domstol är positiv från effektivitetssynpunkt. Den innebär dock en försämring av den enskildes rättsställning. Den som tvingas avstå mark vid ett domstolsförfarande har nämligen, till skillnad från den som måste avstå mark vid ett förrättningsförfarande, i princip alltid rätt till ersättning för kostnaderna för inställelse, för egna utredningar och för anlitande av ombud eller biträde. Det kan därför finnas fog för att låta olika allmänna intressens behov av mark hanteras vid förrättning. Enligt LRF:s mening kräver dock en sådan ordning ett nytt lagstiftningsgrepp med fokus på att åstadkomma förstärkning av den enskildes rättsställning. Starka rättssäkerhetsskäl talar för införande av regler som ger enskild sakägare rätt till ersättning av förrättningssökanden för kostnader för inställelse samt för ombud och annan expertmedverkan vid lantmäteriförrättning med expropriativt inslag. Tillgången till landskaps- och fastighetsinformation i framhåller att lagreglerade register som ska hållas av Lantmäteriet, där bl.a. är uppgiftslämnare, ska vara tillgängliga utan avgift för andra myndigheters myndighetsutövning. Vidare bör rutinerna för tillgängligheten för vissa kartunderlag ses över. Resultatkrav bör ej ställas på myndigheter om detta leder till förhandlingar i varje enskilt fall och bristande enhetlighet i digitala data. i anser att finansieringen av Lantmäteriets arbete med grundläggande samhällsinformation bör tydliggöras. Dessa åtaganden bör enligt anslagsfinansieras. Alternativt bör bl.a. länsstyrelsernas kostnader för att få tillgång till denna information täckas med offentliga medel. för landskapsinformation () anser att delar av den anslagsfinansierade produktionen av geografisk information sannolikt skulle kunna ske utomlands till en lägre kostnad om den utsattes för konkurrens. En analys av nyttan av att bibehålla denna produktionsverksamhet inom landet bör utföras som underlag för ett beslut om hur stor del av produktionen av geografisk information som bör konkurrensutsättas. Det kan dock finnas skäl att värna en nationell kapacitet för vissa utvalda teknikområden som endast finns vid Lantmäteriet eller i utlandet. menar vidare att avgifter för geografiska data ofta upplevs som för höga hos brukarna, och det finns t.ex. statliga myndigheter som själva nyproducerar, eller avstår från att använda, geografisk information som redan finns i Lantmäteriets databaser. anser att en mera samhälleligt avvägd prissättning bör eftersträvas för en basuppsättning av offentligt finansierade data. konstaterar att rapporten inte redovisar Lantmäteriets internationella uppdragsverksamhet som drivs i bolaget . menar att en bolagisering genomfördes av Swedesurvey men att flera kopplingar till Lantmäteriet kvarstår vilket omöjliggör konkurrens på lika villkor. Fallet Swedsurvey visar, enligt , att en bolagisering med staten som ägare inte är tillräcklig för att särskilja myndighetsverksamhet och konkurrensutsatt verksamhet. Swedesurvey bör därför privatiseras. Vidare framhåller att Lantmäteriet genom Metria har bedrivit eller bedriver internationell uppdragsverksamhet. Dessutom finns det uttalat vid internationell upphandling att Lantmäteriets totala resurser står till förfogande. anser att då Swedesurvey åtnjuter produktionsförmåner och finansiering sker med stöd av statliga medel är det inte konkurrens på lika villkor. Avtal mellan Swedesurvey och Lantmäteriet fungerar dessutom konkurrensbegränsande. Swedesurvey har monopolställning beträffande såväl lantmäteripersonal som svenskt finansierad tjänsteexport inom lantmäteriområdet. Metria äger dessutom, mot gällande regler, företag i . 1 Granskningens bakgrund och inriktning 1 2 Revisorernas överväganden och förslag 3 3 Revisorernas förslag 33 Rapport 2000/01:10 Det nya Lantmäteriet 1 Granskningens bakgrund och inriktning 43 1.2 Inriktning av granskningen 43 1.3 Metod och material 45 1.4 Rapportens disposition 45 2.1 Lantmäteriets mål och verksamhet 46 2.2 Lantmäteriets finansiering 47 2.3 och omstruktureringar 49 2.4 Styrningen av Lantmäteriet 51 2.5 Lantmäteriets resultat och måluppfyllelse 54 2.6 och regeringens syn på Lantmäteriets resultat och måluppfyllelse 56 2.7 årliga revision av Lantmäteriet 58 2.8 Revisorernas iakttagelser 59 3 Myndighetsuppgifter och uppdragsverksamhet inom Lantmäteriet 62 3.2 Utredningar och beslut om verksamhetens uppdelning 63 3.3 Uppdragsverksamhet och myndighetsuppgifter i Lantmäteriet 65 3.4 Statskontorets analyser av Lantmäteriets uppdragsverksamhet 66 3.5 Metrias verksamhet och resultat 69 3.6 Lokal myndighetsservice 71 3.7 Några utvecklingstendenser med betydelse för relationen mellan uppdragsverksamhet och myndighetsuppgifter 73 3.8 Revisorernas iakttagelser 74 4 och statlig lantmäteriverksamhet 77 4.2 Förändrat huvudmannaskap för fastighetsbildningen 77 4.3 Kommunala lantmäterimyndigheter 79 4.4 Rättssäkerheten i den kommunala lantmäteriverksamheten 80 4.6 Avgifter och ekonomiskt resultat 84 4.7 Tillsynen av fastighetsbildningsverksamheten 85 4.8 Konkurrens eller samverkan? 4.9 Servicen i små kommuner 93 4.10 Revisorernas iakttagelser 96 5 Den nya arbetsprocessen 100 5.2 Vad innebär en ny arbetsprocess inom fastighetsbildningen? 5.3 Resultat och måluppfyllelse 102 5.4 Synpunkter på den nya arbetsprocessen 105 5.5 Problemen med den nya arbetsprocessen - orsaker och 5.6 Lantmäteriets uppföljning av den nya arbetsprocessen 115 5.7 Revisorernas iakttagelser 116 6 Nordiska utblickar 118 6.2 - mest likt 118 6.3 - betydande kommunalt inslag 120 6.5 Revisorernas iakttagelser 126 7 Revisorernas överväganden och förslag 128 7.2 Lantmäteriets relation till och regeringen 128 7.3 Lantmäteriets verksamhet 130 7.4 och statlig lantmäteriverksamhet 133 Underbilaga 1 Utförlig organisationsskiss 144 Underbilaga 2: Kommuner med lantmäterimyndighet 145 Underbilaga 3: Enkät till kommunala lantmäterimyndigheter 146 Underbilaga 4: Enkät till små kommuner 151 Underbilaga 5 Resultatsammanställning - Enkät till små kommuner 154 Sammanställning av remissyttranden över rapport /01:10 Det nya Lantmäteriet 156 Uppföljning av lantmäterireformen 158 Lantmäteriets organisation och verksamhetsredovisning 158 Lantmäteriets relation till och regeringen 159 De länsvisa lantmäterimyndigheternas förhållande till Lantmäteri- Begreppet ekonomisk balans 160 Myndighetsuppgifter och uppdragsverksamhet 161 och statlig lantmäteriverksamhet 167 Den nya arbetsprocessen 176 och de regionala myndigheterna samlas under beteckningen Lantmäteriet. Detta stycke och det föregående bygger på Statsliggaren för , utgiftsområde 18, och Statsliggaren för , utgiftsområde 18. (1996-97) betecknades de nuvarande divisionerna som "verksamhetsområden". En mer utförlig organisationsskiss där verksamhetsområden, resultatområden samt typ av finansiering framgår återfinns i bilaga 1. En mer utförlig organisationsskiss återfinns i bilaga 1. Principerna för finansieringen presenterades i Lantmäteri- och inskrivningsutredningens slutbetänkande (SOU 1994:90). Avgiftsintäkterna inkluderar endast de intäkter som disponeras av Lantmäteriet, dvs. exklusive expeditionsavgifter i inskrivningsverksamheten som redovisas mot inkomsttitel i statsbudgeten. Omsättningen inkluderar förvaltningsanslag, de avgiftsintäkter myndigheten disponerar, finansiella intäkter och intäkter av bidrag. Dessa verksamheter var vid samråd lokal myndighetsservice samt grundläggande fastighetsinformation och landskapsinformation. Vid samråd ingick även pantbrev m.m. Normalpriset för avstyckning av en tomt som är högst 5000 m² inom planlagt område blir exempelvis mot tidigare . Timpriserna sänktes däremot inte (Lantmäteriet, 2001b). I budgetpropositionen definierar regeringen finansiell balans i verksamheten som att de ackumulerade underskotten inom den avgiftsfinansierade verksamheten elimineras samt att beviljad anslagskredit i huvudsak är amorterad (prop. 1998/99:1 utgiftsområde 18 s. 55). En sammanställning av remissvar över utredningen återfinns i Ds 1994:68. Exempelvis verksförordningen, kapitalförsörjningsförordningen och avgiftsförordningen. Redovisningen av Lantmäteriets resultat och måluppfyllelse bygger främst på myndighetens årsredovisningar från den aktuella tidsperioden. Avser det totala resultatet, inklusive resultatet inom anslagsfinansierad verksamhet. Lantmäteriet har utöver den lagstadgade finansiella redovisningen kompletterat sin årsredovisning med en särskild "resultatsammanställning". RRV har tidigare framfört synpunkter på denna sammanställning då den dels inte ska ingå i en statlig myndighets årsredovisning, dels att den bidrar till att bilden av verksamheten blir otydlig och ej rättvisande (, 1999c). Denna fråga behandlas närmare i kapitel fem. Metrias resultat i årsredovisningen är inte direkt jämförbara då Lantmäteriet införde s.k. koncernavgifter för fördelning av gemensamma kostnader. Räknar man om Metrias resultat till ett resultat som går att jämföra direkt med resultat blir värdet minus . Resultatförsämringen blev således . I förarbetena angavs stordriftsfördelar, synergieffekter och samordningsvinster som skäl mot en renodling. Vidare framhölls att inflytande från affärsverksamheten kan främja en ökad förnyelse- och förändringskompetens (SOU 1997:57). De övriga myndigheterna var och de två affärsverken och . MBK = Mätning, beräkning och kartläggning. Enligt departementet hänvisar Lantmäteriet till beskrivningar av Metrias ekonomiska situation som har varit delar av andra mer övergripande redovisningar. En sådan finns exempelvis i Lantmäteriets verksamhetsplan. Där framgår bl.a. att man har vidtagit åtgärder i form av att banta bildenheten, förändrat ekonomisystemet för att undvika suboptimeringar samt tillskapat en gemensam marknadsfunktion vid koncernfunktionerna. Det bör noteras att det inom fastighetsbildningen kan förekomma tvångsmässiga inslag. Detta gör att sakägare inte alltid finner det naturligt att uppfattas som en kund i förhållande till Lantmäteriet. På inrådan av Lagrådet avstod regeringen dessutom från att använda begreppet "delegation", då ansvaret för fastighetsbildningen även efter inrättandet av en lantmäterimyndighet åvilade staten. , Lantmäteriets årsredovisning 1998, s. 6. kommun har ansökt om att få inrätta lantmäterimyndighet . tillstyrkte kommunens ansökan, och regeringen beslutade att ge kommunen tillstånd att inrätta egen lantmäterimyndighet. Ett åttiotal kommuner utan egen lantmäterimyndighet genomför s.k. förrättningsförberedelser på uppdrag av Lantmäteriet. Förrättningsförberedelserna omfattar vissa tekniska moment som underlag för den förrättningsverksamhet som bedrivs av den statliga lantmäterimyndigheten i länet. 1995/96:78, s. 50 f. Slutsatsen bygger på en genomgång av Lantmäteriets minnesanteckningar från tillsynsbesök vid tolv kommunala lantmäterimyndigheter mellan . Möjligheten till överlämnande omfattar dock inte ärenden där avtal har slutits med stöd av jordabalken. I Lantmäteriets statistik särredovisas inte på vems initiativ överlämnandet har skett. En lantmäterimyndighet angav att endast en person själv utför förrättningar. Rekrytering av ytterligare förrättningspersonal pågår dock. Det totala antalet ärenden med lantmäterianknytning som JO mottog var 141. Nämnas bör dock att dessa inte alltid involverar statliga eller kommunala lantmäterimyndigheter. Anmälan kan vara riktad mot någon annan myndighet. Bland dessa brister märks otillräcklig utredning av sakägarkrets, sakägare har inte kallats till sammanträde, kallelse har inte skett på föreskrivet sätt, handläggning skedde utan sammanträde trots motstridiga intressen, beslutsskäl saknades trots tvist och stora avvikelser från grundhandling utan tillägg eller överenskommelser. Lantmäteriet, chefsjurist , Kommunala lantmäterimyndigheter, promemoria, . Svarsalternativen bygger på den uppräkning av tjänster som kan omfattas av begreppet lokal myndighetsservice i prop. 1995/96:78, s. 50. Motsvarar en (1) lantmäterimyndighet (). Avgiften bygger på tidsdebitering och två taxenivåer. För en förrättningslantmätare var avgiften /timme och för en biträdande handläggare /timme. , chefsjurist, , . Statistiken innefattar uppgifter om antalet diarieförda ärenden, antal fullbordade ärenden, antal ärenden som har överförts till statlig lantmäterimyndighet samt de kommunala lantmäterimyndigheternas intäkter. Korrelationskoefficienten r = 0,77. Enligt författningskommentaren är vissa större anläggningsförrättningar och äganderättsutredningar exempel på sådana förrättningar. Siffran inkluderar inte myndigheten i kommun. i anger att hela 60 ärenden i genomsnitt överlämnas . Detta beror på att man har ett samarbetsavtal med den statliga lantmäterimyndigheten som innebär att "landsbygds-förrättningar" utanför stadens expansionszon ska handläggas av Lantmäteriet. Med myndigheten i inkluderad blir genomsnittsvärdet 3,4 ärenden . En myndighet anger "vet ej/kan ej ange". Nämnas bör att det i författningskommentaren står ".förrättningar som berör flera lantmäterimyndigheters verksamhetsområden och involverar sakägare på region- eller riksnivå t.ex. infrastrukturförrättningar" (kursivering tillagd). Genomförandeavtal har sedermera träffats mellan Lantmäteriet och när det gäller kommunernas medverkan vid statlig fastighetsbildning (s.k. förrättningsförberedelser) och om samverkan avseende uppbyggnad och nyttjande av digital registerkarta i kommuner där fastighetsbildningen är statlig. I ett särskilt yttrande vidhöll den sakkunnige i utredningen, lantmäteridirektören . , risken med att en uttunning av det statliga ärendeunderlaget skulle kunna äventyra servicenivån i mindre och medelstora kommuner. Kommungrupper enligt indelning. Glesbygdskommun: Kommun med mindre än 5 invånare/km2 och mindre än 20 000 invånare. Landsbygdskommun: Kommun med mer än 6,4 av nattbefolkningen sysselsatta inom jord- och skogssektorn, en tätortsgrad och som inte är glesbygdskommun (). Skillnaderna är dock inte statistiskt säkra för populationen (100 minsta kommuner). Betraktar man de fyra kommuner som har angivit de lägsta värdena (1(3) på frågan om tillgången till lokal myndighetsservice finner man att de ligger i fyra olika län spridda över landet. Beträffande tillgången till Metrias MBK-tjänster framkommer det att av de fem kommuner som angivit värden under fyra, finns de båda kommuner i urvalet som ligger i . Service har i enkäten definierats som "tillgänglighet, bemötande etc.". Kvalitet avser synen på arbetets genomförande och resultat. Beträffande servicenivån har endast två kommuner angivit värden under fyra (totalt antal svar=21). För kvaliteten är motsvarande antal tre (totalt antal svar=21). Servicens förändring klassas närmare ytterlighetsvärdet "försämrats avsevärt" av tre kommuner (totalt antal svar=19). Motsvarande siffror gäller för kvaliteten. Värdena för Metrias MBK-tjänster är statistiskt säkra. Beträffande servicenivån har endast tre kommuner angivit värden under fyra (totalt antal svar=31). Samma antal gäller för kvaliteten (totalt antal svar=31). Noteras bör att det inte är samma kommuner och att av de tre kommuner som anger värden under fyra på kvalitetsfrågan, ligger två i . Servicens förändring klassas närmare ytterlighetsvärdet "försämrats avsevärt" av fem kommuner (totalt antal svar=29). Motsvarande antal för kvaliteten är två (totalt antal svar=29). Bland de fem kommunerna som angivit låga värden på servicens förändring ligger två i och två i . , ekonomichef , skriftligt svar på frågor från revisorer, . , ekonomichef vid , svar på frågor från revisorer, . Dessa moment är karthantering i både special- och normalförrättningar, registrering av specialförrättningar utanför Trossen, adresser, planer och markreglerande bestämmelser. Internrevisionen fann även allvarliga brister i faktureringsrutinernas interna kontroll, avseende bl.a. brister i attestering av tidsrapporter. De lantmäterimyndigheter som hade börjat använda den nya arbetsprocessen uppvisade en försämring i detta avseende jämfört . Frågan är ställd på ett sådant sätt att det inte är helt entydigt om det är en förbättring i förhållande till tiden före IT-stödets införande eller i förhållande till det föregående årets bedömning som avses. Det bör beaktas att det ursprungliga urvalet bestod av 640 förrättningslantmätare. Vid uppföljningen 2000 var det endast 205 som hade deltagit under alla de tre undersökningstillfällena och som alltså utgör underlaget för den jämförande analysen. Av dem som inte deltog i uppföljningarna 1999 och 2000 hade huvuddelen sagts upp som en följd av rationaliseringen eller slutat på egen begäran. Kommuner, , , Skogsbolag och andra privata kunder. Iakttagelserna baserades främst på ett examensarbete , en kollegiegranskning av förrättningsakter samt en "samlad erfarenhet" från dem som deltog i projektet, från "storkunders" synpunkter framförda vid ett möte med samt enkäter till lantmäterimyndigheter, länsstyrelser och vissa kommuner. Formella brister i den juridiska kvaliteten som förekommit är bl.a. att utredning av sak-ägarkrets har varit otillräcklig, att sakägare inte har kallats till sammanträde, att kallelse inte har skett på föreskrivet sätt, att handläggning har skett utan sammanträde trots motstridiga intressen och att beslutsskäl har saknats trots tvist. Enligt rapporten ska regleringsbrevets begrepp "handläggningstid" ha samma tolkning som leveranstid. Brister kopplade till prissättningen var enligt återkommande sakägare bl.a. att kostsamma moment genomfördes utan överenskommelse med sakägaren, att det saknades prislistor, otydlighet om vad som ingår i förrättningskostnaderna och misstankar om att mer tid än den faktiska arbetstiden debiteras. Det handlade bl.a. om brister i den s.k. digitala produktionslinjen, brister i fastighetsregistret, brister i leveranstider, juridiska brister (formella och materiella), brister i affärsmässighet, avsaknad av kundanpassning, bristande konflikthantering, brister i prissättning samt brister i information vid första kundkontakten. Omräkningarna till svenska kronor i detta kapitel baseras på följande valutakurser (): 1 FMK=1,; 1 NOK=1,; 1 DKK=1,. Återstoden () bestod av samfinansiering och övrig finansiering. Omräkningen till kr/tim bygger på att en arbetsdag i är och samt den tidigare angivna valutakursen (1 FMK = ). , och Matrikeldirektoratet. Detta avsnitt bygger i huvudsak på Kort- och Matrikelstyrelsens Virksomhedsregnskab 99. Före den 1 okto-ber 1999 hade KMS monopol på landinspektörernas arbete på södra . Dubbelkollas exakt och utveckla!! Enligt intervjuanteckning finns plan för Metrias utveckling i verksamhetsplanen.