frsrdg · GP04JO1 · 2002-01-01 00:00:00 — Länsrätten upphävde i ett beslut beslut och återförvisade målet till kassan för ny prövning. I länsrättens domskäl angavs bl.a. att kassan inte hade hört någon försäkringsläkare. Vid tiden för anmälan, , hade ännu inte, trots att det gått länsrättens dom, påbörjat någon handläggning. anmälan remitterades till , som inkom till JO med ett ytttrande. I sitt meddelade beslut anförde JO Pennlöv följande i bedömningsdelen. begärde att kassan skulle pröva om han hade varit utsatt för skadlig inverkan i arbetet. påbörjade handläggningen av ärendet genom att infordra information om sjukskrivningsperioder och konstaterade att det inte fanns några sådana fall. Inget hände därefter i ärendet förrän , då R.N:s ombud kontaktade och handläggningen återupptogs. Den troliga förklaringen till att ärendet legat utan att några åtgärder vidtagits är enligt kassan flyttning till nya lokaler och sammanslagning av lokalkontor. Först fattade kassan beslut i ärendet. Beslutet överklagades till länsrätten, som i dom upphävde kassans beslut och visade målet åter till kassan för ytterligare utredning; bl.a. hade kassan inte hört försäkringsläkaren. Länsrättens dom kom in till . Någon handläggning med anledning av länsrättens dom skedde inte förrän JO:s remiss aktualiserade ärendet . Då översändes ärendet till ett annat lokalkontor för att handläggningen skulle gå snabbare. Ärendet återkom till det beslutande lokalkontoret , . Då bedömde handläggaren att det ekonomiska underlaget för att fatta beslut om livränta behövde kompletteras, och en inkomstförfrågan sändes till R.N:s tidigare arbetsgivare. Detta ärende initierades således av den försäkrade och var därefter utan handläggning . Det tog att fatta beslut i ärendet. När sedan länsrätten upphävde kassans beslut och visade målet åter till för ytterligare utredning låg ärendet återigen utan åtgärd, 2000 då JO:s remiss fick till följd att handläggningen påbörjades. Ett ärende som återförvisas till kassan från domstol skall handläggas med förtur. Jag anser det synnerligen allvarligt att underlät att verkställa länsrättens dom; i synnerhet som ärendet i ett tidigare skede i handläggningen också legat utan åtgärd . Det som förevarit tyder - inte minst med hänsyn till ärendets tidigare handläggning - enligt min mening på en uppenbar likgiltighet för gällande förfaranderegler. När därefter ärendet skickades till ett annat lokalkontor för att handläggningen skulle gå snabbare tog det över ärendet återkom till det beslutande lokalkontoret. Det visade sig då att ärendet behövde kompletteras ytterligare. hade det således gått över ett och halvt år sedan länsrättens dom och ärendet var fortfarande inte klart för avgörande. Jag finner även detta utomordentligt anmärkningsvärt. uppgav i remissvaret att det inte finns något som tyder på att ärendet fördröjts på grund av bristande bevakningsrutiner. Jag vill här påpeka följande. Detta var ett ärende av otvetydig förturskaraktär. Om kassan låter ett sådant ärende ligga utan åtgärd och därefter överlämnar det till ett annat lokalkontor för åtgärd bör kassan självfallet bevaka ärendet så att kassan i förekommande fall kan påskynda handläggningen. Det inträffade tyder snarare på utomordentliga brister i kassans bevakningsrutiner. Sammantaget förtjänar mycket allvarlig kritik för sin handläggning av ärendet. Det ankommer i första hand på domstol att ta ställning till beslutsunderlag. Den delen av anmälan föranleder därför inte någon kommentar från min sida. Det som hänt är av sådan karaktär att jag översänder kopior av detta beslut till socialförsäkringsutskott och till () för kännedom. Initiativärende angående försäkringskassas handläggning av en begäran om utfärdande av blankett enligt förordningarna (EEG) nr 1408/71 och nr 574/72 (Dnr 3324-1999) JO Pennlöv meddelade ett beslut med följande innehåll. I en anmälan till JO (dnr 2624-1999) klagade på handläggning av ett ärende om utflyttning till . Av bilagor till anmälan framgick bl.a. följande. R.J. och hans hustru hade begärt att försäkrings kassan i samband med deras flyttning till skulle utfärda ett intyg enligt blankett E 121 för dem. underrättade dem i en skrivelse att kassan inte kunde utfärda intyget. Som orsak angav att makarna inte uppbar svensk allmän pension och därför inte omfattades av EEG-förordningen 1408/71. Eftersom R.J. även vänt sig till i saken avskrev jag klagomålsärendet . Mot bakgrund av vad som iakttagits i klagomålsärendet beslutade jag emellertid att inom ramen för ett initiativärende låta utreda utformning av skrivelsen . Ärendet remitterades till för yttrande över huruvida det besked som lämnades makarna hade bort utformas som ett av fattat beslut. anförde genom direktören följande. Makarna . uppger i skrivelsen att de flyttade till . Fram till deras pensionering har de fått tillfällig avgångsersättning från Kommunalarbetarnas arbetslöshetskassa. Vid avresan utfärdade i blankett E 104 vilket Securidad Social inte vill godta. R.J. tillskrev därför Utlandskontoret hos och bad att undersöka om kassan redan nu kunde klassa dem som pensionärer och att kassan därmed skulle kunna utfärda blankett E 121. besvarade skrivelsen genom att lämna allmän information om de blanketter som nämns i R.J:s brev. Det finns ett antal blanketter som enligt förordningarna (EEG) nr 1408/71 och nr 574/72 används i olika situationer där det EG-rättsliga regelsystemet om samordning av ländernas system för social trygghet är tillämpligt. Avsikten med blanketterna är bl.a. att den behöriga institutionen hos vilken en person är försäkrad, på begäran av den försäkrade skall intyga att denne är berättigad till (försäkrad för) vårdförmåner vid sjukdom och de därigenom skall utgöra ett bevis härom för [den] vårdgivande institutionen i ett annat medlemsland. Formulär E 121 används för att ge en pensionär som är bosatt i ett annat medlemsland än det land som står för kostnaderna för pensionen rätt till vårdförmåner i bosättningslandet. I sådant fall den försäkrade begär exempelvis denna blankett skall pröva om den försäkrade uppfyller de förutsättningar som krävs för att inneha en sådan blankett. Enligt är det därmed fråga om ett ärende som avser myndighetsutövning mot en enskild. besked om att den enskilde inte kan få den begärda blanketten utgör ett negativt besked. Enligt mening skall ett sådant besked enligt förvaltningslagen utformas som ett motiverat, överklagbart beslut. I det aktuella fallet skulle således besked om att inte kan utfärda blankett E 121 ha utformats som ett av fattat beslut. Det finns ingen bestämmelse i lagen (1962:381) om allmän försäkring som reglerar hur skall handlägga en begäran om utfärdande av intyg att användas inom det EG-rättsliga regelsystemet. Jag har emellertid noterat att i lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring finns bestämmelser som anger hur skall handlägga utfärdande av liknande intyg (se 48 och 52 §§ lagen om arbetslöshetsförsäkring). utfärdande av intyg enligt blankett E 121 föregås av en prövning av om den försäkrade uppfyller de förutsättningar som krävs för att skall kunna utfärda intyget. ställningstagande i ärendet grundar sig således på en prövning i sak och har betydelse för den försäkrades rätt till vårdförmåner i bosättningslandet. Det är således fråga om myndighetsutövning mot enskild. Enligt 21 § förvaltningslagen (1986:223) skall part underrättas om innehållet i det beslut varigenom myndigheten avgör ärendet, om detta avser myndighetsutövning mot någon enskild. Om beslutet går parten emot och kan överklagas, skall han underrättas om hur han kan överklaga det. I det här fallet har visserligen underrättat makarna om att den inte ansåg sig kunna utfärda det begärda intyget. Ställningstagandet har dock inte haft formen av ett beslut. Kassan har inte heller bifogat någon fullföljdshänvisning. Jag delar därför uppfattning att kassan borde ha fattat ett formellt beslut med fullföljdshänvisning i frågan. En för-säk-rings-kas-sa har i ett ärende om återbetalning för underhållsstöd underlåtit att behandla en begäran om nedsättning av återbetalningsbeloppet (Dnr 2055-2000) I en anmälan till JO klagade . på att allmänna försäkringskassa, lokalkontoret , godtyckligt hade avslutat ett ärende samt förvägrat honom rätten att få sin sak prövad i högre instans. Kopior av vissa handlingar i akten inhämtades och granskades vid ombudsmannaexpeditionen. Såvitt framgick av handlingarna hade P.B. yrkat avdrag från återbetalningsbeloppet för kostnader han haft för klädinköp. Kassan hade dock avvisat yrkandet utan att lämna någon anvisning för hur P.B. skulle begära omprövning eller överklaga beslutet. För-säk-rings-kas-san anmodades att yttra sig över handläggningen av P.B:s yrkande om ersättning för klädkostnader. I sitt remissvar anförde kassan följande. inkommer med en skriftlig begäran om avdrag på återbetalningsbelopp avseende underhållsstöd. På den inlämnade blanketten hade under rubriken särskilda upplysningar noterats: "Det söks även avdrag för klädinköp av ." inkommer med skrivelse i vilken det står: "Som framgår av ansökan yrkas ett avdrag för klädinköp åt M.B. (- - -) med . Således yrkas ett avdrag av ." I brev till P.B. skriver kassan: "Du har inkommit med ersättningsanspråk avseende kostnader för kläder du haft i samband med umgänget av M. för tiden mellan den 18 och . avvisar din anmälan om ersättning för kostnader av kläder i samband med umgänget med M. då vi inte handlägger denna typ av ärende." skriver till kassan : "Undertecknad yrkar att avdrag för inköp av kläder till M.B. (- - - ), under påsklov skall prövas av högre instans." I brev till P.B. skriver kassan bland annat: "har avvisat din framställning i brev daterat eftersom vi inte handlägger denna typ av ärenden och då kan vi heller inte låta ärendet prövas i högre instans." skriver till kassan : "Med anledning av ert brev, får jag yrka på att begäran överlämnas till myndighet som handlägger dylika ärenden." I brev daterat skriver kassan till P.B. : "önskar meddela dig att ärendet har avslutats härifrån och att du själv får ombesörja krav på kostnader för klädinköp till ." kommentar avseende ovan beskrivna handläggning När tolkar P.B:s skrivelse som ett anspråk på ersättning för klädinköp gör kassan en feltolkning. Det är inte ett sådant anspråk. I stället är det en begäran om att få avdrag på återbetalningsbeloppet avseende utbetalat underhållsstöd på grund av klädinköp. Genom nämnda, beklagliga, feltolkning kommer hela det fortsättningsvisa förfarandet att röra frågan om ersättningsanspråket. Vad gäller den förvaltningsmässiga hanteringen i denna del borde kassans avvisningsbeslut [ha] varit försedd med besvärshänvisning. Dessutom borde kassan i skrivelsen [ha] nöjt sig med att tala om för P.B. att ärendet avslutats från kassans sida. P.B:s begäran om nedsättning av återbetalningsbeloppet på grund av kläd-inköp har inte prövats. Kassan har för avsikt att göra en sådan prövning. Kassan har också för avsikt att genom interna diskussioner och i intern utbildning än tydligare lyfta fram frågeställningar som ökar kunskapen och förståelsen inom de områden där det enligt ovan redovisade handläggning synes finnas vissa brister. beslutade att avslå P.B:s begäran om nedsättning av återbetalningsbeloppet på grund av klädinköp. I sitt meddelade beslut anförde JO Pennlöv i bedömningsdelen följande. P.B:s begäran vad gäller kostnader för klädinköp skulle, såsom kassan anfört i remissvaret, ha handlagts som en begäran om nedsättning av återbetalningsbeloppet. Ärendet skulle alltså ha prövats i sak, vilket kassan numera också gjort genom sitt beslut . Jag måste här ge uttryck för min förvåning att så inte skedde, men eftersom kassan nu har beslutat i frågan anser jag inte att det finns skäl att kommentera den saken ytterligare. När det gäller den handläggning som faktiskt skedde av ärendet vill jag anföra följande. Kassan har i remissvaret anfört att dess beslut att avvisa P.B:s begäran om avdrag på återbetalningsbeloppet avseende utbetalat underhållsstöd på grund av klädinköp borde ha varit försett med en besvärshänvisning. Jag instämmer i denna bedömning. Kassan skulle mot bakgrund härav ha behandlat P.B:s skrivelse som en begäran om omprövning och handlagt denna i enlighet med reglerna i 20 kap. 10 § lagen (1962:381) om allmän försäkring. Genom att förfara på det sätt som kassan nu gjorde betogs P.B. möjligheten att få sin sak prövad i högre instans, vilket är utomordentligt allvarligt. Kassans svar i skrivelsen till P.B. är häpnadsväckande och tyder enligt min mening på allvarliga brister i kunskaperna om grundläggande regler inom förvaltningsrätten. Även den utelämnade överklagandehänvisningen förefaller enligt min mening, bl.a. mot bakgrund av vad kassan anförde i skrivelsen , bero på dessa bristfälliga kunskaper och inte på ett enstaka misstag. Kassan har uppgett att den avser att vidta åtgärder för att komma till rätta med de brister som framkommit vid handläggningen av P.B:s ärende. Mot bakgrund härav och då kassan numera meddelat beslut beträffande P.B:s begäran om nedsättning av återbetalningsbeloppet på grund av klädinköp anser jag inte att det finns anledning för mig att säga något mera. Som framgår av det jag sagt ovan kan dock kassan inte undgå mycket allvarlig kritik för den bristfälliga handläggningen av det aktuella ärendet. Oklarhet hos försäkringskassa om vad som utgjort kassans beslut i ett ärende om återkrav av bostadstillägg. Även fråga om underlåtenhet att kommunicera med en för den försäkrade förordnad förvaltare (Dnr 4113-2000) I en anmälan mot all-män-na för-säk-rings-kas-sa, lokalkontoret , anförde A.S., som var förvaltare för M.H., bl.a. följande. fick hon vetskap om att beslutat att kräva M.H. på felaktigt utbetalt bostadstillägg. kommuniceringsbrev i saken (daterat ) samt beslutet (daterat ) hade emellertid ställts och skickats till M.H. omprövning av ärendet. uppringd av en tjänsteman vid ett av dåvarande länskontor. Tjänstemannen meddelade henne att skulle skicka henne ett nytt beslut. Hon fick härefter ett nytt beslut från som, förutom datumet (), var identiskt med det tidigare beslutet. den tidigare ingivna begäran om omprövning. beslutade att inte ändra beslutet . Efter överklagande upphävde länsrätten kassans omprövningsbeslut. allmänna försäkringskassa anmodades att yttra sig över förfarande att ställa och skicka kommuniceringsbrevet och beslutet till M.H. samt att fatta ett likalydande beslut som beslutet . - direktören - inkom med ett remissvar, till vilket bl.a. var fogat ett yttrande av områdeschefen vid lokalkontoret . I remissvaret yttrade kassan följande. har felaktigt sänt kommuniceringsbrev och beslutsmeddelande till pensionstagaren trots kännedom om att förvaltare fanns förordnad. När ett förordnande inkommer till sker en inmatning till datasystemet av detta. På de allmänna pensionsdatabilderna framgår sedan i klartext att förvaltare finns. Varför detta ej uppmärksammats av aktuell handläggare i samband med utredning och beslut om återbetalningsskyldighet har inte kunnat klarläggas. När sedan betalningspåminnelse sänds ut sker detta till förvaltaren. Påminnelsen har dock skickats ut av annan handläggare än den som tidigare kommunicerat och meddelat beslutet om återbetalningsskyldighet. Åtgärden att skicka ut beslutsmeddelande på nytt var obehövlig, då tidpunkt för beräkning av omprövningstid skall räknas från den dag den behöriga mottagaren tagit del av beslutsmeddelandet. Kassan har dock inte fattat ett nytt identiskt beslut utan avsikten har varit att skicka ut en ny underrättelse till rätt mottagare. Tyvärr gör formuleringen av brevet och dateringen att det ser ut som nytt beslut fattats. Sammanfattningsvis menar att rutiner finns för att förvaltarförordnanden skall uppmärksammas, men att något brustit i detta speciella fall. Aktuell handläggare har påmints om gällande rutiner och uppmärksammats på bristerna i handläggningen av förevarande ärende. bedömer att hanteringen i fortsättningen kommer att ske på ett korrekt sätt. I sitt meddelade beslut anförde JO Pennlöv i huvudsak följande i bedömningsdelen. Som har uppgett var det felaktigt av kassan att inte skicka handlingarna i ärendet till A.S. i hennes egenskap av förvaltare för M.H. har i sitt remissvar anfört att beslut i ärendet fattades och att detta är dokumenterat på kassans utrednings- och beslutsblankett för återkravsbeslut samt att handlingarna daterade respektive utgör underrättelser om beslutet. Kassan har till sitt remissvar fogat en kopia av nämnda blankett. Den nedre delen av denna består av ett inrutat utrymme som är rubricerat "BESLUT". I detta utrymme är under rubriken "återbetalningsskyldighet" kryssat "ja". Längst ned finns en signering och dateringen "990319". Lokalkontoret, däremot, har i sitt yttrande uppgett att handling utgjorde beslutet i saken, och att handlingen var ett nytt beslut. - Vad gäller sistnämnda handlingar, som båda är rubricerade "Beslut om återbetalning av bostadstillägg", kan noteras att de till sin utformning och innebörd också är att uppfatta som beslut. - Slutligen har (länskontor 2) i sitt omprövningsbeslut angett datum för det s.k. grundbeslutet till . nämnda tidpunkten anges även i länsrättens dom som datum för kassans beslut. Som framgår ovan råder det, anmärkningsvärt nog, hos olika meningar om när kassan egentligen fattade beslutet om återbetalning. Det förefaller finnas svårigheter att skilja mellan beslut och underrättelse om beslut. Lokalkontoret och länskontoret synes vara av den uppfattningen att ett beslut kan ändras genom att ett nytt beslut med likalydande innehåll fattas. Vad som kommit fram ger mig anledning till att framhålla följande. Det får hos en myndighet inte föreligga något tvivel om vad som utgör ett beslut och vad som utgör en underrättelse om ett beslut. Ett beslut får eller skall ändras med stöd av 20 kap. 10 a § lagen (1962:381) om allmän försäkring. Om däremot en underrättelse om ett beslut är felaktig eller ofullständig skall rättelse ske med stöd av allmänna principer. Detta kan företrädesvis ske genom att till den försäkrade skickar en skrivelse, i vilken felaktigheten eller ofullständigheten påpekas och tillrättaläggs. Vidare bör en rättelse göras på den felaktiga eller ofullständiga underrättelsen, som sedan signeras och dateras. Alternativt kan en hänvisning till den särskilda skrivelsen göras på underrättelsen. I ett fall som detta, när en handling inte sänts till rätt mottagare, torde det som regel vara tillräckligt att en kopia av handlingen skickas. Sammanfattningsvis kan jag konstatera att handläggning av det aktuella ärendet inte på långa vägar nått upp till de krav som kan ställas på en myndighetsutövande förvaltning. Ett initiativärende angående försäkringskassas åtgärd att fatta beslut som kommuniceringstiden gick ut för den försäkrade (Dnr 2935-2000) JO Pennlöv meddelade ett beslut med följande innehåll. Av bilagor till en anmälan till JO från N.B. mot läns allmänna försäkringskassa gällande handläggningen av ett underhållsstödsärende framgick att kassan, beträffande en ansökan om förlängt underhållsstöd, meddelat beslut som kommuniceringstiden gick ut. N.B. hade inte tagit upp denna fråga i anmälan. Jag avskrev klagomålsärendet (dnr 2889-2000) den 29 augus-ti 2000. Med anledning av vad som iakttagits fann jag det dock påkallat att inom ramen för justitieombudsmännens initiativrätt ta upp ett nytt ärende för att utreda kassans handläggning i angivet avseende. Ärendet remitterades till som anmodades att yttra sig över nämnda förhållande. I remissvaret anförde (direktören ) följande. Angående handläggningen av N.B:s rätt till förlängt underhållsstöd beslutade om indragning av förlängt underhållsstöd med anledning av att N.B. avbrutit sina studier. N.B. lämnade in en ny ansökan om förlängt underhållsstöd. I skrivelse kommunicerade N.B. förslaget att inte bevilja hennes nya ansökan. anmodade N.B. att svara . Det innebar för postgång och yttrande. Något yttrande inkom inte från N.B. och handläggaren fattade beslut enligt förslag. har med anledning av tidigare beslut från ändrat rutiner på så sätt att alltid anger kommuniceringstidens sista dag med datum istället för som tidigare inom t.ex. . har som policy att alltid beräkna kommuniceringstiden samt att kommunicering alltid skall vara skriftlig. är även medveten om JO:s inställning att myndigheten inte bör fatta beslut före besvärstidens (torde avse kommuniceringstidens, JO:s anm.) utgång oavsett om yttrande inkommit eller inte. och berörd handläggare är medvetna om att yttrande kan lämnas i postfack efter stängningsdags eller finnas i box och att därför inte bör fatta beslut förrän posten granskats dagen efter det datum som angivits som sista dag. Enligt 17 § första stycket förvaltningslagen (1986:223) - FL - får ett ärende som avser myndighetsutövning mot någon enskild inte avgöras utan att sökande, klagande eller annan part har underrättats om en uppgift som tillförts ärendet genom någon annan än honom själv och han har fått tillfälle att yttra sig över den. Kommunikationsskyldigheten består således av två led: parten skall dels underrättas om utredningsmaterialet, dels få tillfälle att yttra sig över det. I lagrummet anges vissa undantag från kommunikationsskyldigheten. Dessa är dock inte av intresse i detta ärende. Reglerna om myndigheternas kommunikationsplikt utgör en av de viktigaste garantierna för den enskildes rättsskydd. Att den enskilde bereds tillfälle att yttra sig över utredningsmaterialet kan förhindra felbedömningar och andra förhastade beslut från myndigheterna. Vidare kan eventuellt förbisedda, undervärderade eller felaktiga faktauppgifter bemötas. Därtill kommer att det för allmänhetens förtroende för myndigheterna är av vikt att den enskilde inte får känslan av att han hålls utanför handläggningen av ärenden, som angår honom, och att hans egna synpunkter däri betraktas som ovidkommande. I den kommuniceringsskrivelse som sändes till N.B. anmodades hon att inkomma med yttrande . dag som kommuniceringsfristen löpte ut, dvs. , fattade beslut i ärendet angående förlängt underhållsstöd. Något yttrande hade inte kommit in från N.B. Jag vill här framhålla vikten av att kassan iakttar stor försiktighet, detta särskilt i ett ärende där något yttrande från den försäkrade inte inkommit, med att fatta beslut i ett ärende som angiven tidsfrist för kommunicering löper ut. riskerar nämligen i dessa fall att fatta beslut i ärendet innan ett eventuellt yttrande hunnit komma handläggande tjänsteman tillhanda. Jag ställer mig därför kritisk till kassans handläggning i denna del. Jag förutsätter att kassan vidtar erforderliga åtgärder så att ett upprepande i största möjliga mån kan undvikas . har i remissvaret anfört att den är medveten om JO:s inställning att en myndighet inte bör fatta beslut före kommuniceringstidens utgång oavsett om yttrande inkommit eller inte. Jag vill om detta säga, att kommuniceringstidens utgång inte behöver avvaktas i de fall där den enskilde yttrat sig och det av omständigheterna framgår att han inte har för avsikt att komplettera sitt yttrande. Ärendet avslutas med den kritik som uttalats ovan. Ett ärende rörande för-säk-rings-kas-sas val av fullföljdshänvisning vid avvisning av en ansökan om bo-stads-bi-drag (Dnr 657-2000) JO Pennlöv meddelade ett beslut med följande innehåll. I 20 § lagen (1993:737) om bostadsbidrag anges följande. Om en ansökan om bostadsbidrag är så ofullständig att den inte kan läggas till grund för prövning av bidraget, får förelägga sökanden att avhjälpa bristen vid påföljd att ansökningen annars inte tas upp till prövning. Följs inte föreläggandet får ansökan avvisas. I förarbetena till lagen om bostadsbidrag anges i specialmotiveringen till 20 § att ett avvisningsbeslut kan överklagas enligt förvaltningslagen eftersom en ansökan som avvisas inte sakprövas (prop. 1992/93:174 s. 65).