frsrdg · GP04RR10 · 2002-01-01 00:00:00 — ESV har framfört krav på att varje resultatområde ska balanseras. Trots skärpta krav i det senaste regleringsbrevet på balans i enskilda resultatområden har Lantmäteriet, mot ESV:s inrådan, genomfört prissänkningar inom resultatområden med balanserade underskott. Revisorerna anser att , och bör genomföra ett fördjupat samråd kring avgiftssättning bl.a. i syfte att skapa en samsyn kring begreppet "ekonomisk balans". I det sammanhanget bör det även diskuteras vilka principer som bör råda för det framtida arbetet med att sanera Lantmäteriets ekonomi. Utred förekomsten av ett resultatbonusavtal inom statsförvaltningen Lantmäteriets interna styrning innefattar bl.a. ett resultatbonusavtal. revisorer ifrågasätter det lämpliga i förekomsten av ett sådant avtal vid en myndighet som bedriver såväl myndighetsuppgifter (inklusive myndighetsutövning) som uppdragsverksamhet. Revisorernas intryck är också att det saknas en samlad kunskap om hur utbredd denna styrform är och vilka konsekvenser den har. Revisorerna anser därför att regeringen bör ta initiativ till en utredning om förekomsten av resultatbonusavtal inom statsförvaltningen i allmänhet samt se över det resultatbonusavtal som finns vid Lantmäteriet. Förtydliga uppdelningen av myndighetsuppgifter och uppdragsverksamhet har tagit ställning för att Lantmäteriet ska skilja på myndighetsuppgifter och uppdragsverksamhet. Syftet är främst att värna rättssäkerheten i myndighetsutövningen och att säkerställa att anslagsfinansierade myndighetsuppgifter inte subventionerar den avgiftsfinansierade uppdragsverksamheten. Detta krav på organisatorisk och ekonomisk uppdelning står emellertid i ett visst motsatsförhållande mot de krav på effektivisering av verksamheten som har ställts på Lantmäteriet . Lantmäteriet måste således göra en avvägning mellan kravet på en tydlig organisatorisk uppdelning och en strävan efter att utnyttja de synergieffekter och effektivitetspotentialer som finns att tillgå genom olika typer av samverkan inom den egna organisationen. Revisorerna har funnit att de senaste årens effektivitetssträvanden till viss del har bidragit till att den uppdelning som ska finnas mellan myndighetsuppgifter och uppdragsverksamhet har blivit mer diffus. Ett steg mot att förtydliga uppdelningen mellan myndighetsuppgifter och uppdragsverksamhet vore att ställa krav på en tydligare särredovisning av den konkurrensutsatta kommersiella verksamheten. Regeringen har angivit att man har haft för avsikt att ge () i uppdrag att genomföra en analys av hur en sådan särredovisning inom statliga myndigheter kan utformas. Något uppdrag har emellertid ännu inte avgivits. revisorer anser därför att regeringen bör fullfölja sina utfästelser om ett uppdrag till ESV om att analysera hur krav på särredovisning av konkurrensutsatt kommersiell verksamhet kan utformas. Ett ytterligare steg mot att tydliggöra den organisatoriska uppdelningen vore att klarare avgränsa vilken verksamhet lantmäterimyndigheterna får bedriva inom ramen för begreppet lokal myndighetsservice, dvs. den begränsade uppdragsverksamhet som utförs i anslutning till förrättningsverksamheten. En av regeringen utlovad definition av begreppet har inte kommit till stånd. Detta bidrar till att gränserna mot vad som ur rättssäkerhetsperspektiv kan anses vara förenligt med myndighetsutövningen är otydliga. Revisorerna anser därför att förekomsten av lokal myndighetsservice inom Lantmäteriet bör utredas. Utredningen bör belysa de problem som kan finnas med nuva rande praxis avseende bl.a. gränsdragningen mellan myndighetsuppgifter och uppdragsverksamhet samt lämna förslag till vilka verksamheter som den lokala myndighetsservicen ska få innefatta. Det bör även övervägas om den avgiftsfinansierade lokala myndighetsservicen bör begränsas till län där den kan anses vara en förutsättning för att kunna bibehålla ett lokalt kontorsnät som utbudet av fastighetsrättsliga tjänster är begränsat. Vidare bör den lokala myndighetsservicens förhållande till förvaltningslagens krav på serviceskyldighet belysas. En intensifierad samverkan mellan Lantmäteriets fastighetsbildningsdivision och Metria har också bidragit till att gränsen mellan uppdragsverksamhet och myndighetsuppgifter har blivit mer otydlig. Ett gemensamt marknadsagerande och en gemensam försäljningsorganisation kan främja ett effektivt resursutnyttjande men väcker tvivel ur konkurrens- och rättssäkerhetsperspektiv. Förekomsten av samverkanslösningar riskerar således att motverka ändamålet med beslut om en organisatorisk uppdelning av uppdragsverksamhet och myndighetsuppgifter. Revisorerna anser att regeringen bör ta initiativ till att närmare utreda dessa risker samt föreslå åtgärder för att riskerna ska minimeras. Diskussioner om förhållandet mellan uppdragsverksamhet och myndighetsuppgifter förekommer även i de övriga nordiska länderna. I är förrättningsverksamheten privatiserad, och i finns förslag om att skapa en liknande ordning. I har man dessutom valt att låta ett statligt företag fungera som grossist för distributionen av fastighetsdata. Enligt revisorernas uppfattning bör det kunna gå att dra en del nyttiga lärdomar av hur förhållandet mellan myndighetsuppgifter och uppdragsverksamhet har diskuterats och hanterats i de övriga nordiska länderna. Revisorerna anser att en jämförande analys kring detta tema bör genomföras. Bolagisering av Metria? Regeringen och har tagit ställning till frågan om en bolagisering av hela eller delar av Lantmäteriets uppdragsverksamhet. senaste uttalande innebär att delar av Lantmäteriets uppdragsverksamhet ska bolagiseras. Lantmäteriets och uppfattning är emellertid att någon bolagisering är aktuell. Revisorerna anser därför att regeringen bör redovisa sin syn på en bolagisering av hela eller delar av Metria. bör sedan på nytt ta ställning till om en bolagisering ska genomföras. En bolagisering av hela eller delar av Metria kan emellertid försvåras av att verksamheten har redovisat negativa resultat. Trots detta har Lantmäteriet inte på ett samlat sätt redovisat för regeringen hur man har för avsikt att hantera Metrias problem. Regeringen har heller inte närmare beskrivit för vilka dessa problem är eller hur Lantmäteriet avser att agera för att komma till rätta med problemen. I regleringsbrevet ställer regeringen dock krav på en tydligare redovisning från Lantmäteriets sida i såväl delårsredovisningen som årsredovisningen. regeringen bör redovisa för hur man har för avsikt att hantera den ekonomiska situationen inom Lantmäteriets uppdragsdivision Metria. Lantmäteriet är genom Metria en viktig aktör på marknaden för geografisk information. Revisorerna konstaterar dock att Metrias position och agerande på denna marknad uppfattas mycket olika av exempelvis Statskontoret och Lantmäteriet. Det gäller bl.a. uppfattningen om huruvida Metria åtnjuter otillbörliga konkurrensfördelar genom sin nära relation till det övriga Lantmäteriet. Revisorerna anser att det som grund för en bedömning av Lantmäteriets framtida organisation bör genomföras en genomgripande objektiv analys av Metrias agerande och position på marknaden för geografisk information. Att EG-kommissonen granskar om Metrias agerande och förhållande till det övriga Lantmäteriet i vissa avseenden kan innebära brott mot gemenskapens statsstödsregler understryker behovet av en sådan analys. Analysera målen för den nya arbetsprocessen Införandet av en ny arbetsprocess inom fastighetsbildningen mötte flera problem. En följd av detta var att Lantmäteriet hade svårt att nå de mål för sänkta handläggningstider och kostnader som sattes upp av regeringen. De mål som sätts är en viktig del av regeringens styrning av myndigheterna. Hur detaljerade och konkreta mål som bör anges och vilken typ av resultat-information som myndigheterna bör avkrävas beror på vilken typ av verksamhet man vill styra. Myndigheterna ska åsättas realistiska mål och redovisningen ska anpassas till möjligheter att dra nytta av informationen. Lantmäteriets svårigheter att nå målen för den nya arbetsprocessen kan bl.a. ha berott på att målen redan från början var för högt satta. En väl fungerande resultatdialog hade kunnat leda till att målen på ett tidigare stadium hade kunnat anpassas till mer realistiska nivåer till gagn för införandet av den nya arbetsprocessen. Genom denna dialog hade målen även kunnat göras mer entydiga, och tveksamheter beträffande tolkningar av begreppen handläggningstider och kostnader hade kunnat undvikas. En inte oväsentlig del av skulden för bristande måluppfyllelse ligger på Lantmäteriet. Myndigheten kommunicerade inte på ett tillräckligt tydligt sätt de gällande målen till de regionala lantmäterimyndigheterna och reagerade inte på de signaler om att målen uppfattades som orealistiska och vidarebefordrade detta till . Revisorerna har redan föreslagit en förstärkning av resultatdialogen. Revisorerna anser även att tillkomsten av målen för den nya arbetsprocessen bör analyseras liksom hur de reviderades och följdes upp . Lantmäteriet har inlett ett arbete med att se över och förbättra kvaliteten inom fastighetsbildningsprocessen. Ett framgångsrikt kvalitetsarbete med rättssäkerhetsanknytning bör dock grundas på en mer systematisk analys av de aktuella problemen. Regeringen betonade dessutom i den förvaltningspolitiska propositionen att det är viktigt att utvärderingar i ökad utsträckning genomförs av andra än de direkt berörda myndigheterna. att en oberoende granskning bör genomföras av kvaliteten i fastighetsbildningsprocessen och dess utfall. Genomgången kan förslagsvis genomföras som ett forskningsprojekt vid någon av de högskolor som utbildar lantmätare. Klargör finansieringsprinciperna inom fastighetsbildningen Den nya arbetsprocessen har inneburit att den avgiftsfinansierade förrättningsverksamheten och den anslagsfinansierade fastighetsregistreringen har integrerats. Med det integrerade förfarandet kan det vara svårt att dra en tydlig gräns mellan dessa båda finansieringsformer. Lantmäteriet har angivit att integreringen kan komma att leda till att anslagsfinansieringen kan avskaffas. Regeringen har meddelat att när integreringen av fastighetsbildningen och fastighetsregistreringen har genomförts kan det finnas skäl att ta upp frågan om kostnaderna för fastighetsregistreringen ska utgöra en del av förrättningstaxan. revisorer anser att regeringen bör se över och klargöra finansieringsprinciperna inom fastighetsbildningen efter införandet av den nya arbetsprocessen. Regeringen bör även analysera om anslagen till fastighetsregistreringen kan avvecklas och finansieringen i stället ske över förrättningstaxan. har tidigare betonat vikten av att fastighetsbildningsverksamheten bedrivs på ett rättssäkert sätt. Som garanti för detta infördes vissa rättsäkerhetsskydd i lagen (1995:1393) om lantmäterimyndighet. Dessa var bl.a. villkor för den organisatoriska inplaceringen av en lantmäterimyndighet, möjlighet till överlämnande av ärenden till statlig huvudman när kommunen är sakägare samt särskilda kompetenskrav knutna till myndighetens personal. Till detta kan även fogas kraven på att vissa specifika ärendetyper ska överlämnas till statlig lantmäterimyndighet samt kraven på en viss omfattning på myndighetens verksamhet. Se över reglerna för den organisatoriska inplaceringen av kommunala lantmäterimyndigheter Revisorernas enkät visar att de kommunala lantmäterimyndigheterna vanligen är inplacerade under kommunernas byggnadsnämnd respektive byggnadsförvaltning eller motsvarande. Kommunerna kan finna en rationalitet i en nära integrering av kommunens planverksamhet och den kommunala lantmäterimyndigheten. Även ur ett medborgarperspektiv kan denna samverkan uppfattas som effektivitetshöjande och serviceorienterad. Revisorerna har emellertid i granskningen uppmärksammat att det kan finnas risker att rättssäkerheten påverkas negativt vid en alltför nära relation mellan lantmäterimyndigheten och kommunens planverksamhet. Den nära relationen mellan dessa verksamheter understryks också av att flera kommunala lantmäterimyndigheter har svårigheter att särredovisa sitt ekonomiska resultat. Detta utgör inte sällan en integrerad del av den övriga kommunala verksamhetens resultat. Mot denna bakgrund anser revisorerna att regeringen bör ta initiativ till en analys av de rättssäkerhetsproblem som kan förknippas med att kommunala lantmäterimyndigheter placeras under byggnadsförvaltning eller byggnadsnämnd eller motsvarande. Analysen bör utmynna i förslag om hur kraven på den organisatoriska inplaceringen av kommunala lantmäterimyndigheter kan skärpas för att rättssäkerheten inte ska äventyras. Revisorerna anser vidare att det i lagen (1995:1393) om lantmäterimyndighet bör ställas krav på ekonomisk särredovisning av de kommunala lantmäterimyndigheternas verksamhet. Skärp kraven på information om möjligheter att överlämna ärenden En garanti för rättssäkerheten är att kommuner får överlämna fastighetsbildningsärenden där man är sakägare till den statliga lantmäterimyndigheten. I genomsnitt har knappt ett halvt ärende överlämnats på de kommunala lantmäterimyndigheternas initiativ. I de största kommunerna med egen lantmäterimyndighet har inget ärende överlämnats till den statliga myndigheten. Detta ska även ses mot bakgrund av att det totala antalet ärenden i dessa kommuner är betydande. Revisorerna anser att denna fråga kräver särskild uppmärksamhet. Andelen ärenden som har lämnats över till den statliga myndigheten på annan sakägares initiativ i de fall kommunen är sakägare är också lågt. Om detta sammanhänger med bristfällig information om denna överlämnandemöjlighet finns det risk att rättssäkerheten äventyras. Revisorerna anser mot denna bakgrund att det i lagen (1995:1393) om lantmäterimyndighet bör ställas krav på att de kommunala lantmäterimyndigheterna ska informera om möjligheten att överlämna ärenden där kommunen är sakägare till statlig lantmäterimyndighet. Vidare bör regeringen analysera för- och nackdelar med att låta den statliga lantmäterimyndigheten i berört län handlägga samtliga förrättningsärenden där kommuner är sakägare. Följ upp tillämpningen av kravet på en viss verksamhetsomfattning De kommunala lantmäterimyndigheternas verksamhet ska ha en sådan omfattning att nödvändig kompetens kan upprätthållas. Revisorerna vill här understryka bostadsutskottets uttalande om att stränga krav skulle tillämpas vid prövningen av ansökningar om att få inrätta lantmäterimyndighet. Det faktum att regeringen beviljade sju kommuner tillstånd trots bedömning att verksamhetens omfattning var för liten, väcker en del betänkligheter bl.a. ur ett rättssäkerhetsperspektiv. Då det dessutom finns vissa brister i Lantmäteriets tillsynsarbete (se nästa avsnitt) anser revisorerna att regeringen bör genomföra en fördjupad uppföljning av omfattningen av den verksamhet som bedrivs vid de kommunala lantmäterimyndigheterna. Tyngdpunkt i analysen bör läggas på de myndigheter vars tillkomst Lantmäteriet avstyrkte. Förstärk tillsynen av fastighetsbildningsverksamheten Lantmäteriet ansvarar för tillsynen av såväl de kommunala som de statliga lantmäterimyndigheterna. I granskningen har bl.a. framkommit att det saknas en plan för tillsynen och att den endast behandlas summariskt i Lantmäteriets verksamhetsplan. Enligt uppgift från Lantmäteriet ska den formella tillsynen bl.a. innefatta tillsyn av hur de enskilda förrättningslantmätarna bedriver sitt arbete. Av de rapporter som har upprättats efter s.k. tillsynsbesök vid kommunala lantmäterimyndigheter finns dock inga tecken på att en sådan tillsyn förekommer. Tillsynen av de kommunala respektive statliga lantmäterimyndigheterna sker på olika sätt. De tillsynsbesök som är det främsta medlet för den formella tillsynens utövning av de kommunala lantmäterimyndigheterna saknas helt när det gäller tillsynen av de statliga lantmäterimyndigheterna. En dylik ordning skulle kunna motiveras med att verksamheterna uppvisar betydande olikheter. Så är emellertid inte fallet och någon aktiv formell tillsyn av de statliga lantmäterimyndigheterna existerar egentligen inte. Att tillsynsmyndigheten endast reagerar på påstådda oegentligheter är enligt revisorernas uppfattning inte tillräckligt. Ansvaret för tillsynen vilar på Lantmäteriets chefsjurist. Denne biträds i det praktiska formella tillsynsarbete (tillsynsbesöken) vanligen av en eller två personer med kunskap i fastighetsregisterfrågor samt i vissa fall av en person från Lantmäteriets totalförsvarsenhet. Revisorerna anser att det vid alla s.k. tillsynsbesök även ska medfölja personer med gedigna praktiska kunskaper i förrättningsarbete. Detta kan även vara ett sätt att öka de kommunala lantmäterimyndigheternas utbyte av tillsynsbesöken. Den avgiftsfinansierade uppdragsverksamhet som kallas lokal myndighetsservice behandlas inte alls i samband med den formella tillsynen. Revisorerna menar att det är viktigt att Lantmäteriet inom sitt tillsynsuppdrag systematiskt övervakar vilka uppdrag som förekommer vid sidan av myndighetsutövningen och begränsar förekomsten av sådana uppdrag som äventyrar rättssäkerheten. Sammantaget anser revisorerna att Lantmäteriets formella tillsyn av såväl kommunala som statliga lantmäterimyndigheter bör förstärkas. En plan bör upprättas för tillsynsverksamheten. I denna bör det bl.a. framgå vilka avvägningar Lantmäteriet gör mellan olika typer av kontrollerande och stödjande insatser. Den formella tillsynen av de statliga lantmäterimyndigheterna bör bli mer aktiv. Vidare anser revisorerna att den formella tillsynen av de enskilda förrättningslantmätarnas arbete bör utvecklas. Detta kan bl.a. ske genom att det vid alla s.k. tillsynsbesök ska medfölja personal med gedigna kunskaper i praktiskt förrättningsarbete. Tillsynen bör även omfatta den s.k. lokala myndighetsservicen. Se över tillämpningen av de undantag som finns från regeln om handläggning En källa till spänningar mellan de kommunala och statliga lantmäterimyndigheterna finns beträffande de ärendetyper som enligt 5 § 2-4 lagen om lantmäterimyndighet ska överlämnas till den statliga lantmäterimyndigheten för handläggning. Lagen är emellertid skriven på ett sådant sätt att det är de kommunala myndigheterna som avgör när ett överlämnande ska ske. För många större sakägare, som ofta är verksamma över hela landet, vore det dock rationellt att kunna vända sig till en (1) lantmäterimyndighet. Med de kommunala lantmäterimyndigheternas tolkningsföreträde försvåras detta. Revisorerna anser mot denna bakgrund att lagen (1995:1393) om lantmäterimyndighet bör ändras så att de kommunala lantmäterimyndigheterna blir skyldiga att samråda med den statliga myndigheten om ärenden som kan falla under de ärendetyper som anges i 5 § 2-4 lagen om lantmäterimyndighet. Det bör även övervägas om det bör vara den statliga myndighetens ansvar att avgöra om ett ärende omfattas av de villkor för överlämnande som anges i 5 § 2-4 lagen om lantmäterimyndighet. För att underlätta ett rationellt utnyttjande av förrättningsinstrumentet anser revisorerna att stora sakägare med verksamhet spridd över landet och i flera kommuner med egen lantmäterimyndighet bör ges rätt att avgöra om en eller statlig lantmäterimyndighet ska handlägga förrättningsärendena. Trots att de kommunala lantmäterimyndigheterna har tolkningsföreträde i dessa överlämnandefrågor förekommer det avtal mellan Lantmäteriet och vissa s.k. storkunder som kan innebära inskränkningar i detta tolkningsföreträde. Revisorerna anser att avtal som inte är förenliga med lagen om lantmäterimyndighet bör omförhandlas eller avvecklas. betänkande 1993/94:BoU19 betänkande 1994/95:BoU17 betänkande 1995/96:BoU4 betänkande 1997/98:BoU1 betänkande 1998/99:BoU1 betänkande 1999/2000:BoU1 betänkande 2000/01:BoU1 , CFD:s årsredovisning 1995:2, (1998a), Analys av orsakerna till det i årsredovisning för redovisade finansiella utfallet, (1998b), Uppdrag till att redovisa förslag till avgiftssystem och finansieringslösning för den statliga lantmäteriverksamheten, . (1999a), EA-värdering avseende 1998 av myndigheter under regeringen, ESV 1999:7 (1999b), Avgifter 2000, avgiftssamråd, (2000a), Avgifter 1999 - om avgiftsbelagd verksamhet i staten, ESV 2000:11 (2000b), Avgifter , avgiftssamråd, (2001), Samråd om avgifter för lantmäteriförrättningar, Europeiska kommissionen, DG IV (1999a), Ärende: Klagomål rörande subventionering av företaget , Europeiska kommissionen, DG IV (1999b), Ärende: Klagomål rörande eventuellt statligt stöd till Metria, betänkande 1995/96:FiU7 Förordning (1995:1418) med instruktion för det statliga lantmäteriet Förordning (1995:1459) om avgifter vid lantmäteriförrättningar , (1999), Ny arbetsorganisation inom de statliga lantmäterimyndigheterna - Hur ser olika kundorganisationer på , et al (2000), Effekter av införandet av en teambaserad klientstyrd organisation inom de statliga Lantmäterimyndigheterna i (, ) , Utredning av förvaltningskostnader inom fastighetsbildningen, Kapitalförsörjningsförordningen (1996:1188) betänkande 1994/95:KU27 betänkande 1997/98:KU31 Lag (1995:1393) om lantmäterimyndighet Lantmäteriet (1997a), Utvärdering av lantmäteriets tillsyns- och stödverksamhet, Lantmäteriet (1998a), årsredovisning 1997 Lantmäteriet (1998b), Vi Väljer Väg - Visionen Strategier Spelregler Nyckeltal Lantmäteriet (1999a), Lantmäteriet, Lantmäteriet (1999b), Lantmäteriet , Lantmäteriet (1999c), Verksamhetsplan 2000, Lantmäteriet (2000a), Lantmäteriet 1999 Lantmäteriet (2000b), Höjdpunkten [], nr 1/2000 Lantmäteriet (2000c), Lokalt avtal om resultatbonus, förhandlingsprotokoll, Lantmäteriet (2000d), Statskontorets fallstudie Geografisk information - korrigeringar och tillrättaläggande, promemoria, Lantmäteriet (2000e), Lantmäteriets halvårsbokslut , Lantmäteriet (2000f), Samverkan mellan divisionerna Fastighetsbildning och Metria, Lantmäteriet (), Uppföljning av enhandläggningsmodellen, skrivelse från chefen till samtliga lantmäterigrupper samt ledningsgruppen för F-divisionen, Lantmäteriet (2000h), Etikfrågor och förrättningsverksamhet, Lantmäteriet (2000i), Marknadsplan 2001 - sammanfattning, Lantmäteriet (2000j), Verksamhetsplan 2001, Lantmäteriet (2001a), Lantmäteriet 2000, Lantmäteriet (2001b), pressmeddelande, Lantmäteriet och (2000a), Fördjupad samverkan mellan det statliga Lantmäteriet och kommunerna inom lantmäteriområdet(Ramavtal 2000), Lantmäteriet och (2000b), Målbild 2000 - Slutrapport, Lantmäteriet och (2000c), Förrättningskvalitet och kvalitetsmätningar, (1996a), Redovisning av uppdrag i regleringsbrevet angående bolagisering av fristående förslagsverksamhet och kartografisk uppdragsverksamhet m.m., (1996b), Årsredovisning 1994/95 (1997), Konsekvenser för med anledning av inrättande av kommunala lantmäterimyndigheter, (1998a), Samrådsyttrande med anledning av analys av orsakerna till det i årsredovisning redovisade finansiella utfallet, , (1998b), Granskning av ny arbetsprocess () med bl.a. avseende på säkerhet, rutiner, utveckling och fakturering, promemoria från internrevisionen , (1998c), Slutrapport till projektet arbetsprocess, (1999a), Lantmäteriets årsredovisning 1998 , (1999b), Granskning av ny arbetsprocess, revisionsrapport, internrevisionen, , (1999c), Rapport över internrevisionen , internrevisionen, (1999d), Redovisning av uppdrag i regleringsbrev, , (2000a), Rapport över internrevisionen , internrevisionen, (2000b), Vissa regeländringar m.m. för Lantmäteriet, interna regelsamling, LMVIR 1999:1 (1999), Klagomål till kommissionen rörande mätnings- och kartografiverksamhet, promemoria, (2000), Remissammanställning - Vissa regeländringar m.m. för lantmäteriet, Miljö- och naturresursdepartementet, Remissammanställning. Kart- och fastighetsverksamhet i myndighet och bolag, Ds 1994:68 (1999), Redovisning av organisationsdelen i regeringens uppdrag M 98/3991/4, Uppdrag att utarbeta kunskapsöversikt, föreslag till kriterier m.m. för arbetet med skydd av skogsmark,