frsrdg · GP04JO1 · 2002-01-01 00:00:00 — har utformat sina rekommendationer rörande kassans fullföljdshänvisning i enlighet med förarbetsuttalandet (Allmänna Råd 1998:10 s. 78 och 93). Detta innebär bl.a. att anger att överklagandetiden skall vara . Enligt 29 § lagen om bostadsbidrag skall bestämmelserna i 20 kap. 10-13 §§ lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL) om omprövning och ändring av försäkringskassas beslut samt överklagande av försäkringskassas beslut och domstols beslut tillämpas i ärenden om bostadsbidrag. Av 20 kap. 10 § AFL framgår att ett beslut av en allmän försäkringskassa som har fattats av tjänsteman i ärenden om försäkring enligt denna lag skall omprövas av kassan, om det begärs av en enskild som beslutet angår och beslutet inte har meddelats med stöd av 10 a § AFL. läns allmänna försäkringskassa beslutade att med stöd av 20 § lagen om bostadsbidrag avvisa J.E:s ansökan om bostadsbidrag eftersom han trots föreläggande inte skickat in begärd komplettering. Till beslutet fogades en omprövningshänvisning. överklagade beslutet i en skrivelse ställd till länsrätten. Med anledning av överklagandet fattade ett beslut efter omprövning . I en anmälan till JO klagade . bl.a. på att kassan inte vidarebefordrat hans överklagande till länsrätten. JO anmodade i remisser och att yttra sig över detta samt över valet av fullföljdshänvisning. I sitt remissvar hänvisade - genom direktören - till ovan återgivna förarbetsuttalande och anvisningar i frågan. Kassan anförde därutöver följande. I skrivelse meddelades beslut om avvisning eftersom han trots föreläggande inte skickat in begärd komplettering till . Skrivelsen var försedd med omprövningshänvisning. Anledningen härtill är att Länsrätten i i beslut återförvisat ett mål om avvisning till . Länsrättens beslut innebar att skulle ompröva ärendet enligt 20 kap. 10 § lagen om allmän försäkring. överklagade nämnda beslut till Kammarrätten i . Kammarrätten meddelade prövningstillstånd. I beslut avvisade kammarrätten överklagande. Kammarrättens beslut överklagades av till Regeringsrätten. Regeringsrätten meddelade inte prövningstillstånd. Kammarrättens avgörande står därför fast. Med hänsyn till vad som ovan angetts var beslut försett med omprövningshänvisning. inkom till en överklagan av beslut . Skrivelsen var ställd till länsrätten. Eftersom ifrågavarande beslut inte hade omprövats på meddelades beslut efter omprövning . I skrivelse överklagade omprövningsbeslut. Ärendet översändes till länsrätten . Med hänsyn till de beslut som meddelats av länsrätten, kammarrätten och Regeringsrätten anser att ärendet är rätt handlagt vad gäller kassans fullföljdshänvisning på beslut . skrivelse som inkom till och som var ställd till länsrätten skulle därför först omprövas av . Nämnda skrivelse från sändes därför inte till länsrätten. Ärendet remitterades därefter till för yttrande.Verket anmodades att, mot bakgrund av ovan återgivna förarbetsuttalande och domstolsavgöranden, yttra sig över försäkringskassornas tillämpning i praktiken av gällande bestämmelser om överprövning och omprövning av beslutet om avvisning enligt 20 § lagen om bostadsbidrag. anmodades också att yttra sig över vilka åtgärder det vidtagit, t.ex. vad avser dess rekommendationer till kassorna, med anledning av nämnda avgöranden. Verket anmodades även att ange sin syn på föreskriften som sådan, dvs. till att utebliven komplettering i ett ärende om bostadsbidrag leder till avvisning och inte till en på befintligt material företagen sakprövning. - genom överdirektören - anförde i remissvaret följande. Är en ansökan om bostadsbidrag så ofullständig att den inte kan läggas till grund för prövning av bidraget, får enligt 20 § BoL förelägga sökanden att inom avhjälpa bristen vid påföljd att ansökningen annars inte tas upp till prövning. Följs inte föreläggandet får ansökan avvisas. 1992/93:174 anges i specialmotiveringen till ovannämnda paragraf att eftersom en ansökan som avvisas inte sakprövas kan avvisningsbeslutet överklagas enligt förvaltningslagen. RFV har i allmänt råd (1998:10) om bostadsbidrag till barnfamiljer och ungdomar - med hänvisning till nämnda proposition - angett att eftersom ingen sakprövning sker ska avvisningsbeslut överklagas enligt förvaltningslagen. Tid för överklagande är . Den nämnda texten i allmänna rådet är ett återgivande av förarbetena och inte en rekommendation av RFV om tillämpningen av en författning. RFV anser vidare att beslut att avvisa en ansökan om bostadsbidrag - om den är så ofullständig att den inte kan läggas till grund för prövningen - inte är ett ärende enligt lagen om bostadsbidrag, eftersom någon sakprövning inte sker. Någon omprövning enligt 20 kap. 10 § lagen om allmän försäkring ska därför inte göras. Frågan om beslut att avvisa en ansökan om bostadsbidrag ska omprövas av kassan eller överklagas till länsrätten har varit föremål för domstolsprövning. Ett av dessa domstolsavgöranden är det av JO omtalade där Regeringsrätten beslutade att inte bevilja RFV prövningstillstånd i målet. RFV har även överklagat en dom från Kammarrätten i (mål nr 5444-1996) till Regeringsrätten . I detta mål har verket beviljats prövningstillstånd . Verket vet inte när målet kommer att avgöras. RFV driver med andra ord på för att få fram prejudikat i frågan. När ett sådant avgörande finns avser verket att vidta de åtgärder som krävs med anledning av avgörandet. håller RFV försäkringskassorna informerade om läget. Senast på en konferens informerades kassorna om att inget avgörande föreligger från Regeringsrätten i frågan. Detta betyder att försäkringskassorna tillämpar bestämmelserna om avvisning i 20 § BoL enligt skrivningen i allmänna råd (1998:10) sid. 78. har beretts tillfälle att kommentera remissvaret men har inte hörts av. Från Regeringsrätten har inhämtats att överklagande av Kammarrättens i beslut i mål nr 5444-1996 ännu inte är prövat. Följande fråga har uppkommit i ärendet. När en försäkringskassa beslutat att med stöd av 20 § lagen om bostadsbidrag avvisa en ansökan som inte är komplett, kan beslutet överklagas eller skall det först omprövas av kassan? I lagens förarbeten (specialmotiveringen till 20 §, prop. 1992/93 s. 174) anförs att ett avvisningsbeslut kan överklagas enligt förvaltningslagen eftersom ansökan inte sakprövas. En sådan tillämpning skulle bl.a. innebära att inte skall ompröva avvisningsbesluten på det sätt som anges i 20 kap. 10 § lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL). Vidare skulle överklagandetiden vara begränsad . Mot detta förarbetsuttalande står emellertid 3 § förvaltningslagen (1986:223), som föreskriver att om en annan lag eller en förordning innehåller någon bestämmelse som avviker från denna lag, gäller den bestämmelsen. En sådan avvikande bestämmelse finns i 29 § bostadsbidragslagen. Där sägs att bestämmelserna i 20 kap. 10-13 §§ AFL om omprövning och ändring av försäkringskassas beslut samt överklagande av försäkringskassas beslut och domstols beslut skall tillämpas i ärenden om bostadsbidrag. Under förutsättning att ett avvisningsbeslut kan sägas vara fattat i ett sådant ärende medför denna reglering bl.a. att beslutet skall omprövas av kassan innan det kan överklagas. Tiden för att begära sådan omprövning är . Det finns alltså två olika linjer i den aktuella frågan. Kammarrätten i har följt den senare linjen i det avgörande som nämnt i sitt yttrande hit. Detta är också den tillämpning som läns allmänna försäkringskassa använt . stödjer för sin del den linje som framförts i specialmotiveringen till 20 § lagen om bostadsbidrag. Verket har också överklagat det nämnda kammarrättsavgörandet till Regeringsrätten, som meddelat prövningstillstånd i målet. Frågan kommer alltså att få sin lösning genom ett domstolsavgörande . Jag går därför inte närmare in på denna fråga. Med hänsyn till att rättsläget ännu är oklart saknas utrymme för någon kritik mot för dess handläggning av det av J.E. I övrigt har inget framkommit som jag bör uttala mig om. Försäkringskassas dröjsmål med omprövning av beslut om indragning av sjukpenning. Även fråga om underlåtenhet att fatta beslut med anledning av inkomna läkarintyg (Dnr 1699-2000) I ett beslut anförde JO Pennlöv följande. klagade, i en anmälan som kom in till JO , på kassans handläggning av hennes sjukpenningärende. Hon anförde att kassan, trots att läkarintyg hade lämnats i rätt ordning, inte hade betalat ut sjukpenning . Till anmälan bifogade L.T. kopior av ett antal handlingar med anknytning till ärendet. Akten i ärendet inhämtades och granskades. Vid denna granskning framkom bl.a. följande. hade beslutat att inte betala ut någon sjukpenning för L.T:s sjukfall med anmälningsdatum . Vidare framgick att L.T. efter beslutet hade skickat in ett stort antal nya läkarintyg i vilka angavs att hon på grund av sjukdom helt saknade arbetsförmåga. Läkarintygen omfattade tiden mellan och . Såvitt framgick hade kassan, förutom att hänvisa till beslutet , inte vidtagit några åtgärder med anledning av de nyinkomna läkarintygen. Mot bakgrund av det som hade framkommit vid granskningen av akten remitterades ärendet till kassan som anmodades att göra en utredning och yttra sig över vad som hade anförts i anmälan. Kassan anmodades därvid att särskilt yttra sig över de åtgärder kassan, på grund av nyinkomna läkarintyg, vidtagit efter beslutet . I remissvaret hänvisade kassan (vikarierande direktören ) inledningsvis till ett yttrande från lokalkontoret och anförde därefter följande. I likhet med kontoret i anser kassan att handläggningen av detta ärende är oacceptabel. Den kritik som ligger i L.T:s skrivelse är således berättigad. beslutade kassan att L.T. inte hade rätt till sjukpenning. Därefter har L.T. till gett in tretton särskilda läkarutlåtanden/medicinska underlag. har detta föranlett kontoret att skriftligen meddela L.T. att hon inte har rätt till sjukpenning, med hänvisning till beslutet . Skrivelserna har alla saknat fullföljdshänvisning. borde ha uppfattat inkomna särskilda läkarutlåtanden/medicinska underlag som ny sjukanmälan och tagit ställning till sjukpenningrätten genom att fatta formella beslut med fullföljdshänvisning. omprövning av kassans beslut . Denna begäran har inte handlagts. Begäran om omprövning kommer att beslutas vid socialförsäkrings-nämndens sammanträde . Handläggningstiden - - är oacceptabel, även med beaktande av att L.T. begärt och fått anstånd med att komplettera sina synpunkter till . noterar att det saknas förklaring till den utdragna handläggningstiden. Sammantaget anser kassan att det är brister i handläggningen av det enskilda ärendet som förorsakat den nu uppkomna situationen. Kontoret har också vidtagit åtgärder för att undvika ett upprepande. Lokalkontoret (kontorschefen ) anförde vad gällde den utbildning som kassan hade genomfört följande. har alla anställda vid lokalkontoret genomgått utbildning med hänvisning till vägledning 1999 "Försäkringskassorna och förvaltningslagen". Utbildningen genomfördes med utgångspunkt av situationer som den anställde möter i sitt dagliga arbete. Vi aktualiserar också kontinuerligt vikten med en omsorgsfull journalföring och handläggningsordning i syfte att besluten till våra försäkrade skall vara av god kvalitet. inkom kassan med en komplettering av remissvaret till JO. Av denna framgår att socialförsäkringsnämnden vid sitt sammanträde omprövat kassans beslut . kommenterade i skrivelser med därtill hörande bilagor, som kom in till JO och , remissvaret samt anförde bl.a. följande. Hon kan inte godkänna omprövningsbeslut. Hon har inte erhållit socialförsäkringsnämndens protokoll över sammanträdet. Slutligen har jag inhämtat muntliga upplysningar från , lokalkontor i . Hon har uppgett följande. Vad hon kan se har några beslut med anledning av de läkarintyg som L.T. skickat in efter inte fattats. Dröjsmål med att ompröva beslut om indragning av sjukpenning Av utredningen framgår att L.T. inkom till med sin begäran om omprövning av beslutet . begärde hon anstånd för att kunna inkomma med kompletteringar. anstånd till och med . fattade sitt omprövningsbeslut först . Det tog således kassan i det närmaste att handlägga L.T:s begäran om omprövning. En så lång handläggningstid är helt oacceptabel, vilket kassan också medgett. Några särskilda skäl till att handläggningen blev så utdragen efter det att anståndstiden löpt ut har inte framkommit. Det inträffade tyder dock enligt min mening på allvarliga brister i bevakningsrutiner. kan inte undgå allvarlig kritik för den utdragna handläggningen. Jag vill också, innan jag lämnar denna fråga, mot bakgrund av att L.T. beviljades anstånd med att inkomma med kompletteringar i omprövningsärendet, erinra om vad jag anfört tidigare (se JO:s ämbetsberättelse 2000/01 s. 410 f.) gällande handläggningen av omprövningsärenden. Jag anförde då följande. Jag har i ett stort antal tidigare beslut understrukit betydelsen av att försäkringskassorna fattar sina beslut om omprövning . Att omprövning normalt borde kunna ske inom beror bl.a. på att behovet av ytterligare utredning torde vara begränsat. (- - -) Det är naurligtvis inget som hindrar att kassan - om tiden medger - inhämtar ytterligare utredning. För att överskrida sexveckorsfristen krävs dock särskilda skäl. Ett sådant skäl kan vara att uppgifter som den försäkrade lämnar i sin begäran om omprövning motiverar viss ytterligare utredning. Det kan röra sig om att den försäkrade begär att få komma in med nytt material, t.ex. ett nytt läkarintyg. Detta kan dock inte innebära att några längre överskridanden av tidsfristen kan tillåtas (- - -). Jag vill i detta sammanhang särskilt erinra om att handläggning utgör ett led i en process som inte behöver vara avslutad i och med att kassan meddelar sitt omprövningsbeslut. Det är nämligen då - och först då - som den försäkrade får möjlighet att överklaga kassans beslut till länsrätten. Om en försäkringskassa dröjer för länge med sitt omprövningsbeslut kommer med andra ord den försäkrades rätt att få sin sak prövad i domstol att försenas i motsvarande mån. Sammanfattningsvis aktualiseras (- - -) en viktig fråga, nämligen ansvar för att ett ärende drivs framåt och avslutas inom rimlig tid. Detta ansvar föreligger även då - som i detta fall - den försäkrade själv bidragit till att handläggningen blivit utdragen. Underlåtenhet att fatta beslut med anledning av nyinkomna läkarintyg Kassan har i remissvaret medgett att de tretton särskilda läkarintyg/medicins- ka underlag som L.T. gett in mellan och borde ha uppfattats som nya sjukanmälningar och att kassan haft att ta ställning till hennes rätt till sjukpenning genom att fatta formella beslut med fullföljdshänvisning. Jag instämmer helt i denna bedömning. Genom att inte pröva L.T:s rätt till sjukpenning mot bakgrund av läkarintygen har kassan i praktiken fattat ett för den försäkrade negativt beslut och därefter underlåtit att underrätta henne om detta. har härigenom fråntagit L.T. rätten att få indragningen av sjukpenningen överprövad. Detta är fullständigt oacceptabelt. Kassan har anfört att den vidtagit åtgärder för att förebygga ett upprepande. Oaktat detta kan inte heller i denna del undgå allvarlig kritik för sin bristfälliga handläggning av ärendet. Jag har, som nämnts ovan, från kassan muntligen inhämtat att några beslut, såvitt kunnat bedömas, ännu inte har fattats av kassan med anledning av de läkarintyg som L.T. sänt in till kassan efter . Detta är enligt min mening häpnadsväckande, i synnerhet som kassan i remissvaret anfört att så borde ha skett. Jag utgår från att kassan , om så fortfarande inte har skett, påbörjar handläggningen i aktuellt avseende och vidtar erforderliga åtgärder så att beslut gällande L.T:s rätt till sjukpenning för den tid läkarintygen omfattar kan fattas . Jag emotser besked från kassan när så har skett. När det gäller L.T:s klagomål mot omprövningsbeslut vill jag säga följande. JO:s huvuduppgift är att granska att myndigheter och andra som står under JO:s tillsyn följer lagar och andra författningar i sin verksamhet. Syftet med denna granskning är i första hand att undersöka om myndigheterna har handlat enligt de regler för förfarandet som gäller för dem. JO kan inte ändra eller upphäva ett beslut som en domstol eller en annan myndighet har fattat. Inte heller brukar JO ta ställning till om ett beslut är riktigt i sak. JO tar upp en sådan fråga till utredning bara, när ett beslut direkt strider mot en lag eller en förordning eller annars framstår som uppenbart felaktigt. Den som är missnöjd med ett beslut av är hänvisad att begära överprövning av det i föreskriven ordning och i samband därmed framföra sina synpunkter. anfört om att omprövningsbeslut är felaktigt motiverar mot bakgrund av det nu anförda ingen åtgärd från min sida. har i skrivelsen till JO uppgett att hon inte erhållit protokoll över socialförsäkringsnämndens möte. Det framgår inte om hon har framställt någon begäran om detta till kassan. Hon bör i vart fall vända sig dit om hon alltjämt vill ta del av protokollet. I övrigt har det inte framkommit något som i denna del föranleder någon kommentar från min sida. Sammanfattningsvis kan sägas att kassans hantering av L.T:s ärende varit så gravt felaktig och bristfällig att det är med betydande tvekan jag underlåtit att inleda förundersökning. En allmän försäkringskassa kan inte överlåta till den försäkrade att avgöra om ett beslut skall omprövas med stöd av 20 kap. 10 a § lagen (1962:381) om allmän försäkring. Även fråga om brister i hanteringen av den försäkrades önskemål att närvara vid socialförsäkringsnämndens sammanträde (Dnr 3925-1999) I en mot allmänna försäkringskassa riktad anmälan med bilagor framgick bl.a. följande. hade begärt att få närvara när hennes arbetsskadeärende skulle behandlas vid socialförsäkringsnämndens sammanträde . Hon ringde och anmälde förhinder och ville därför att hennes ärende skulle behandlas vid ett senare sammanträde. Föredraganden meddelade dock att ärendet inte kunde skjutas upp längre. Sammanträdet ställdes emellertid in och flyttades till utan att S.E. underrättades om detta. fattade vid sammanträdet beslut i S.E:s ärende. inkom S.E:s med ett överklagande av beslutet till . I en journalanteckning antecknas följande. Av Leenas journal framgår att df vill att beslutet skall ogiltigförklaras. Vi får erbjuda df en prövning enligt AFL 20:10a i SFN, dvs df får komma till SFN och framföra sina synpunkter - SFN beslutar därefter om ärendet kan ändras med stöd av AFL 20:10a punkt 2 - ofullständigt underlag. antecknas följande i journalen. Informerat df om ovanstående och att hon själv får bestämma om hon anser att hon har sådan muntlig information till nämnden att hon vill att SFN prövar om de kan ändra sitt beslut eller om vi ska skicka det direkt till länsrätten. Först gör enligt en anteckning i journalen en rättidsprövning samt konstaterar att socialförsäkringsnämnden kommer att ta upp ärendet för prövning enligt 20 kap. 10 a § lagen om allmän försäkring (AFL). beslutade socialförsäkringsnämnden, efter att ha hört S.E. muntligen, att inte ändra beslutet . Anmälan remitterades till för-säk-rings-kas-san, som kom in med ett yttrande. I sitt meddelade beslut anförde JO Pennlöv i bedömningsdelen följande. hade begärt att få närvara när socialförsäkringsnämnden behandlade hennes livränteärende. Hon kallades därför till nämndens sammanträde . När hon anmälde förhinder och önskade att hennes ärende skulle flyttas till ett annat sammanträde nekade kassan henne detta. har i remissvaret anfört att den i stället borde ha gått med på hennes begäran. Jag delar den uppfattningen. När sedan sammanträdet blev inställt och S.E:s ärende därigenom kom att i stället behandlas vid socialförsäkringsnämndens sammanträde underlät att kalla henne till det sammanträdet. har uppgett att det bl.a. berodde på att det var semestertider och att kassan därför inte uppmärksammade att S.E. önskade närvara vid sammanträdet. Även om anledningen till den uteblivna kallelsen uppenbarligen beror på ett misstag är jag kritisk till kassans handläggning. Inte minst mot bakgrund av att kassan tidigare nekat henne att flytta hennes ärende till ett annat sammanträde borde ha varit mera observant i detta avseende. Enligt 20 kap. 10 a § lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL) skall ändra ett beslut i ett ärende, som har fattats av kassan och inte prövats av domstol, om någon i lagrummet särskilt angiven uppenbar felaktighet föreligger i beslutet. är således skyldig att ändra sina egna beslut om dessa innehåller en sådan kvalificerad felaktighet som anges i 20 kap. 10 a § AFL. När ett beslut överklagas av en enskild och beslutet inte har fattats med stöd av 20 kap. 10 a § AFL skall pröva om beslutet kan ändras i enlighet med bestämmelsen. Syftet med dessa uttryckliga regler angående omprövning av beslut i AFL var att möjliggöra snabba och enkla rättelser. Av utredningen framgår att när S.E. överklagade socialförsäkringsnämndens beslut erbjöd henne att avgöra om hon ville att social försäkringsnämnden skulle pröva ärendet igen enligt 20 kap. 10 a § AFL eller om kassan skulle översända ärendet direkt till länsrätten. Såsom jag har framhållit ovan skall när ett beslut överklagas på eget initiativ pröva om detta kan ändras enligt 20 kap. 10 a § AFL. Ansvaret för att en sådan prövning sker ligger hos oberoende av den enskildes önskemål. Något utrymme för den enskilde att avgöra om en sådan prövning skall ske finns inte. - Genom kassans agerande fördröjdes också översändandet av S.E:s överklagande till länsrätten. Sammantaget är jag mycket kritisk till handläggning av ärendet i aktuella avseenden. Miljö- och hälsoskydd samt djurskydd Anmälan till åklagare för brott mot det inom strandskydds-område gällan-de nybyggnadsförbudet: Utrym-met för bedöm-ning av gärning-ens allvar och av uppsåt m.m. (Dnr 4317-2000) Ett av i kommun (§ 149) meddelat beslut avsåg anmälan för misstanke om brott, såsom framgår av följande protokollsutdrag. På rubricerad fastighet har uppförts en byggnad inom strandskyddsområde utan tillstånd. har - - - avslagit ansökan om bygglov i efterhand för den olovligt uppförda gäststugan. Enligt 7 kap 16 §, får inte nya byggnader uppföras inom strand-skyddsområde. Den som med uppsåt eller av oaktsamhet vidtar en sådan åtgärd utan att ha inhämtat tillstånd som föreskrivs i kan dömas enligt 29 kap 8 § punkt 5. konstaterar att en bestämmelse har överträtts och att överträdelsen är straffbelagd och beslutar att överlämna ärendet till för eventuell utredning om miljöbrott föreligger. ville att JO skulle pröva om detta beslut var för-en-ligt med "god förvalt-nings-sed, myn-dig-hetsutövning och rimlig lagtillämpning". Han sade sig som an-svarig för byggnaden varken haft uppsåt eller ha varit oaktsam och anförde bl.a. skäl för att strandtomten i fråga inte var allemansrättsligt tillgäng-lig. Enligt hans mening gällde saken en bagatell och var anmälan till åklagare kränkande. I ett beslut anförde JO följande. Enligt 26 kap. 2 § skall tillsynsmyndigheten anmäla överträdelser av bestämmelser i balken eller i föreskrifter som har meddelats med stöd av balken till polis- eller åklagarmyndigheten, om det finns misstanke om brott. Jag förut-sätter här att tillsynsansvaret beträffande strandskyddsområden av läns-styrel-sen såsom primärt ansvarig har överlåtits till den nu aktuella kom munala nämnden i enlighet med vad som är möjligt enligt förordningen (1998:900) om tillsyn enligt . I förarbetena till har regeringen beträffande tillsynens innebörd i före-varande hänseende anfört bl.a. följande (prop. 1997/98:45 del 1 s. 495 f. resp. del 2 s. 267). Regeringen vill betona att när överträdelser som är straffbelagda upptäcks vid tillsynen skall till-synsmyndigheten som ett led i tillsynen vara skyldig att anmäla misstanke om brott till polis- eller åklagarmyndigheten. Regeringen vill i detta sammanhang framhålla behovet av regelbundna och täta kontakter mellan tillsynsmyndigheterna å ena sidan och polis och åklagare å den andra.