frsrdg · GP04JO1 · 2002-01-01 00:00:00 — Motivet för detta var att "de sakkunniga i sina slutjämförelser intagit sina ståndpunkter med viss tvekan och därför tillmäter utfallet av inter-vjuerna betydelse för det definitiva ställningstagandet". Rektor har med anledning av de sakkunnigas framställan medgivit undantag i detta ärende från föreskrifter (8.5 ovan) om expediering av sakkunnig-utlåtanden inom humanistisk fakultet, bilaga 7. har vidare uppgivit att han förbjudits att yppa innehållet i sak-kunnig-utlåtandena. Han framhåller dock i sin anmälan att "hemligstämpel och sekretess i lagens mening inte har åbero-pats". Vad avser dessa upp-gifter från vill framhålla att uppgivit att han per telefon ombett att respektera att utlåtandena före sammanträdet skulle be-handlas som arbetsmaterial men inte "meddelat något förbud att delge utomstående". har uppgivit att hon i kontakterna med inte heller lämnat några påbud eller direktiv om tystnadsplikt utan enbart bett honom avvakta juridiska enhetens utred-ning innan han sprider innehållet till utomstående. Hon tillbakavisar även att hon skulle ha anfört att "Sekretessen gäller tills vidare", vilket uppgivit i sin anmälan. tillbakavisar uppgifter om att han förbjudits att yppa inne-hållet i sakkunnigutlåtandena till utomstående. Däremot har han ombetts att respektera att utlåtan-dena varit arbetsmate-rial. Det framgår av kallelsen till tjänsteförslagsnämnden, bi-laga 8, att sakkunnigutlåtandena i detta ärende utgjort arbets-material till dess justerat protokoll från nämndens sammanträde förelegat. Något för-bud att yppa innehållet till utomstående har däremot inte uppställts. Det är dessutom universitets mening att sakkunnigutlåtandena ej var att betrakta som allmän handling förrän beslut i form av justerat protokoll förelåg från tjänsteförslags-nämnden. hemställer att måtte tillba-kavisa fram-ställan. kommenterade remissvaret och begärde därvid bl.a. att JO skulle ut-tala sig om huruvida agerande i vissa avseenden varit lagligt eller lämpligt samt föreslagit att JO skulle överväga att väcka åtal mot . I ytterligare en skrivelse, som angavs vara en komplettering till hans yttrande över remissvaret, hemställde bl.a. att JO:s granskning skulle omfatta även tillsättningen av professorstjänster inom matematisk-naturvetenskaplig fakultet. I beslut anförde JO följande. Rektors beslut innebar att sakkunnigutlåtandena inte an-sågs vara allmän handling förrän ett justerat protokoll från tjänsteförslagsnämn-dens sammanträde förelåg. På motsvarande sätt som framgår av den i ärendet väl kända domen från Kammarrätten i (dom , mål nr 5624-1987) konstaterar jag att utlåtandena inte var allmänna handlingar anmälan avser. Det saknas därför anledning för mig att gå in på de be-stämmelser som reglerar allmänna handlingars offentlighet. universitets uppmaning till tjänsteförslagsnämndens ledamöter att se till att inga utomstående fick kännedom om utlåtandenas innehåll ger mig dock ur rättslig synvinkel anledning till en kortfattad genomgång av de bestämmelser som reglerar yttrandefriheten. Varje medborgare är enligt 2 kap. 1 § första stycket 1 regeringsformen (RF) gen-temot det allmänna tillförsäkrad yttrandefrihet, definierad som frihet att i tal, skrift eller bild eller på annat sätt meddela upplysningar samt uttrycka tankar, åsikter och känslor. Yttrandefriheten får begränsas endast i den utsträckning och på det sätt som framgår av föreskrifterna i 12 och 13 §§. Betydelsefulla begränsningar i yttrandefriheten följer av sekretesslagens (1980:100) olika föreskrifter om tyst-nadsplikt i det allmännas verksamhet. Regleringen innebär att myndighet eller ansvarig befattningshavare vid myndighet ej äger rätt att ålägga någon - t.ex. underställd personal - tystnadsplikt, som saknar stöd i lag eller sådan författningsföreskrift som meddelats av regeringen efter bemyndiganden i lag enligt 8 kap. 7 § första stycket 7 RF. Någon bestämmelse som begränsar tjänsteförslagsnämndens ledamöters yttrande-frihet på sätt som anges i föregående stycke finns inte. tillbakavisar i sitt remissvar uppgifter om att han för-bjudits att yppa innehållet i sakkunnigutlåtandena till utomstående. Enligt univer-sitetet har han endast ombetts att respektera att utlåtandena varit arbetsmaterial. För egen del har jag svårt att ge den under Bakgrund citerade uppmaningen en sådan snäv innebörd. Visserligen kan den till en del tolkas som en in formation om att ämnade göra ett avsteg från de lokala föreskrifter som normalt reglerade tidpunkten för när de sakkunnigas utlåtanden skulle expedieras och därmed också bli allmänna handlingar. Uppmaningens utformning i övrigt ger dock enligt min mening uttryck för en bestämd önskan att ledamöterna skulle av-hålla sig från att yppa innehållet i utlåtandena. För del måste detta anses innebära bl.a. att han enligt inte skulle diskutera utlåtandena med ämnets studentrepresentanter inför det kommande beslutet i tillsättningsärendet. Jag anser sålunda att uppmaningen - som den formulerats - inte är förenlig med ovan nämnda grundlagsstadganden. Även om inte haft för avsikt att inskränka ledamöternas yttrandefrihet, kan dess agerande inte undgå kritik, eftersom uppmaningen i så fall fått en missvisande utformning. Jag finner inte skäl att utreda vad gjort gällande angående tillsättning av professorstjänster inom matematisk-naturveten-skaplig fakultet. Vid detta ställningstagande har jag särskilt beaktat egen uppgift att ändrat sina lokala föreskrifter från den klagomål i denna del ger därutöver intryck av att i huvudsak röra samma fråga som jag behandlat ovan. Vad i övrigt anfört föranleder inte något uttalande eller någon åtgärd från min sida. Ärendet avslutas med den kritik som uttalats ovan. En elev medförde ett skarpladdat skjutvapen till skolan. I samband med att han avväpnades av skolans personal hotade han med att hämta ett nytt vapen. - Fråga om rektor i samband med att information om händelsen gavs till de andra elevernas föräldrar kunnat lämna ut uppgifter som omfattas av sekretess (Dnr 1468-1999) I en anmälan till JO riktade C.W. kritik mot rektorn vid Trekantens skola i kommun. Klagomålen avsåg främst rektorns agerande efter en händelse när en elev hade kommit till skolan med ett vapen. klagade även på läraren . I anmälan anfördes bl.a. följande. Rektor distribuerade dagen för händelsen ett flygblad där elevens namn framgick. delades ytterligare ett flygblad ut där det framgick att den aktuella eleven befann sig på Barn- och ungdomspsykiatriska kliniken i . Rektorn hade också i ett radioprogram sagt att pojken inte var välkommen tillbaka till skolan. Flygbladen och en kassett med en inspelning av radioprogrammet var fogade till anmälan. i kommun anmodades att inkomma med utredning och yttrande över vad som hade framförts i anmälan, särskilt vad avsåg uppgifterna i flygbladen om den berörda elevens för- och efternamn samt om var denne befann sig . Nämnden överlämnade följande remissvar. har berett rektorn vid den aktuella skolan till-fälle att redogöra för händelseförloppet och denne har inkommit med bifo-gade skrivelse, Bilaga A (se nedan, JO:s anm.). I det nu aktuella ärendet har alltså en elev kommit med ett gevär till skolan och när han blivit avväpnad har han sagt att han skulle hämta ett nytt gevär. Vid senare polisförhör har framkommit att den aktuella pojken uttalat hot mot två lärare, rektor och en elev. Det kan först konstateras att det inte var fråga om flygblad till allmänheten utan de var riktade till föräldrarna vid skolan som information. instämmer i att den berörde elevens för- och efternamn samt vistelse inte borde ha tagits med i de aktuella informationsbladen. Nämnden vill dock framhålla den utomordentligt all-varliga situation i vilken de aktuella uppgifterna lämnades. Det har aldrig hänt tidigare i att en elev kommit beväpnad till skolan med ett skarpladdat och osäkrat gevär och hotat att hämta ytterligare ett när han bli-vit avväpnad. Det psykologiska trycket blev stort för berörd personal och i samband med att händelsen blev känd i samhället fanns risk för att oskyl-diga skulle bli misstänkliggjorda om inte korrekta uppgifter lämnades ut. delades ut medan man fortfarande inte visste var pojken fanns men att han hade sagt att han skulle hämta ett nytt gevär. Att varna för faran och att misstankar inte skulle riktas mot oskyldiga var anledningen till att rektorn ansåg sig nödsakad att uppge namnet på den be-rörde eleven i informationsbladen. Det var inte bra ur sekretessynpunkt att så skedde men man kan ha förståelse för att säkerheten till liv och lem för de berörda gavs högsta prioritet. Rektorn m fl på skolan var alltså utsatta för ett hot som av de berörda be-dömdes innebära fara för deras liv. Det är inte lätt att i en sådan situation och utan facit i hand göra en helt kor-rekt bedömning av situationen. Hur skulle man kunna veta att inte hotet om att hämta ett nytt vapen inte skulle genomföras? I en sådan situation är säkerheten för de berörda det första man tänker på och detta är anledningen till att namnet på den misstänkte nämndes i infor-mationsbladen. Till yttrandet var fogat följande redogörelse av rektorn . Beskrivning av händelseförlopp vid skolan i Barn- och ungdomsverksamheten utgör en enhet för alla barn från ål-der till , alltså t o m år 6 i skolan. Totalt finns 170 barn i skolan, 30 i förskoleklass och förskolan omfattar 105 barn. Av de senare finns 25 barn i en fristående avdelning. Alla barn utom en förskoleavdelning finns i samma kvarter, men i olika hus. Alla elever 1-5 är i arbete. År 6 är på högstadieskolan för att läsa sitt tillvalsspråk. Dessa elever åker buss, som anländer till skolan . Undertecknad vistas sedan 09.35 i matsalen tillsammans med assi-stent, vaktmästare, restaurangpersonal, skolsköterska och lokalvårdare. 6 mötte två elever ur sin klass, som berättar att en elev i klassen skall gå hem för att hämta ett gevär och komma till skolan med. Vaktmästaren meddelar mig detta och viss vaksamhet inträder. kommer pojken in på skolgården med ett avlångt föremål insvept i plastpåsar påförda från två håll. När pojken kommer till skoldörren befinner jag mig på insidan av dörren och skolsköterskan strax bakom mig. Ett antal klasskamrater och pojken kommer till dörren och pojken öppnar dörren. tar jag det plastpåsetäckta föremålet från pojken varvid en plastpåse ramlar av. En gevärskolv visar sig. Jag vänder mig om, går till ex-peditionen där jag låser in vapnet. tar skolsköterskan tag om pojken och uppmanar honom att följa med till exp, men han lyssnar inte utan lämnar skolområdet. Kamrater i klassen, som fanns vid dörren medde-lar skolsköterskan att pojken sagt att han skulle hämta ett nytt gevär. Skol-gården har fyllts av elever, som har rast. Lärarna samlas i personalrum-met, utom de, som är rastvakter. (säger skolsköterskan att pojken ropat något i stil med: Akta dig, det är laddat -. Detta hörde inte jag.) I detta läge bedömde jag situationen så allvarlig att jag ringer polisen. Så går jag till personalrummet, där de närvarande får kortfattad information och direktiv om att eleverna skall vistas inne i klassrummet tills ytterligare information kan ges. Vuxna och barn i förskoleklassen i ett angränsande hus får information och skall vara inne. Detta gällde även förskoleavdelningarna i samma kvarter. De lärare, 3 st, som inte hade undervisning samlas på skol-gården för att se om pojken kommer tillbaka och i så fall med eller utan ge-vär. Vi är fyra personer på skolgården med utsikt över alla infarter till skol-området. Pojken ses cykla förbi på landsvägen med färdriktning österut. Vi kan inte se om han har något vapen och vet inte vart han är på väg. Kanske hämta vapen? Polisen anländer 10.30. Dessa möts av oss med fotokatalog för att underlätta sökning efter pojken. De sätter genast igång med att ställa frågor till oss och till klasskamrater. Vid dessa samtal framkom att hot riktats mot två lärare, rektor och en elev. Vidare hade poj-ken såväl dagen innan som delat ut hagelpatroner till kamrater. Några fanns hemma hos kamraterna, andra hade barnen i fickor och väskor. Några var kastade i buskar på skolgården. började de yngsta bar-nen gå över skolgården till matsalen - lunch. Samtalen mellan poliser och skolbarnen fortsätter tillsammans med skolsköterskan och rektor. Barn och vuxna har många frågor. slutar barnen i förskoleklassen. Tan-karna hos mig handlade om den oro, som väckts hos bar-nen. De måste få information. Denna information måste vara skriftlig - en-ligt KRIS-gruppens handlingsplan - och vara kopierad och utdelad . Eftersom barnen vistades på rast när geväret fråntogs pojken kände alla klasskamrater och de flesta övriga till vilken pojke det handlade om. Jag visste inte var pojken befann sig. Polisen hade inte hittat honom. Barnen ställde frågor som - Var är han? - Vågar jag gå hem? Finns han längs vä-gen? meddelar en polis att vapnet var laddat och osäkrat. Vapnet var ett ha-gelgevär. Med detta i bakhuvudet skrevs information nr 1 ställt till föräldrar i enheten. Alla barn år 1 och 2 slutar sin skoldag . Jag hann gå runt i klasserna och delade ut bladet och svarade på frågor. Frågorna var många - oron stor. Därefter gavs information 3, 4, 5 och 6. Dessa barn slutar sin skoldag . Polis meddelar att pojken har kommit tillrätta. Under och kvällen hade jag min telefon inkopplad, men endast en förälder hörde av sig. Informationen hade varit tillräcklig. Efteråt har jag fått veta att föräldrar haft samtal med barnen med informationsbladet som utgångspunkt - inte barnens egna ord/berättelser. Inga rykten spreds. Jag kom tidigt, , till arbetet efter en sömnlös natt. Ett par föräldrar hörde av sig och uttryckte tacksamhet över informationen. Min vaktmästare, som bor i byn, meddelar att mycket diskuterats . Berörda för-äldrar visste vad som hänt och vem pojken var. Många av dem, som inte fått information, spred rykten. Oskyldiga barns namn nämndes. samlades alla vuxna på skolan och all tillgänglig information del-gavs dessa. gick jag runt i alla klasser tillsammans med skolsköterskan och besvarade så många frågor som jag/vi kunde svaret på. Skolsköterskan och klassläraren ägnade mycket tid till pojkens klasskamra-ter. Den mest ställda frågan var - Var är han? Omtanken om pojken var stor. Då det kommit till min kännedom om var han fanns besvarade jag den av barnen ställda frågan i informationsbrev nr 2. Detta skapade minskad oro och medförde att arbetet började återgå till ordinarie verksamhet. Journalis-ter från olika medier gjorde sin entré och upptog mycket tid . I detta sammanhang fullföljde jag öppenhet. Orsaken till detta är att min uppfattning är att det skulle medföra ett snabbt slut på mediabevakandet. Denna min uppfattning besannades. Efter en intensiv period avstannade ny-hetsintresset och arbetet i skolan återgick till lugn och ro. I informationsblad nr 2 utlovades information . Detta blev informationsblad nr 3, som är helt ointressant. bereddes tillfälle att yttra sig över remissvaret. I beslut anförde JO följande. Det kan konstateras att rektor i ett informationsblad till skolbarnens föräldrar angett namnet på den elev som anlänt till skolan med ett gevär. har rektor i ett informationsblad till föräldrarna meddelat att eleven befann sig på en viss barn- och ungdomspsykiatrisk klinik. Frågan i ärendet är om det har funnits några hinder för rektorn att i förevarande situation lämna ut dessa uppgifter mot bakgrund av bestämmelserna i sekretesslagen (1980:100), SekrL. Bestämmelser om sekretess på skolans område finns i 7 kap. 9 § SekrL. I bestämmelsens första stycke föreskrivs en särskilt sträng sekretess när det gäller sådan verksamhet som bedrivs av psykolog och kurator. Enligt bestämmelsens andra stycke gäller sekretess i dels i skolans elevvårdande verksamhet i övrigt för uppgift om enskilds personliga förhållanden, dels för uppgift som hänför sig till ärende om tillrättaförande av elev eller om skiljande av elev från vidare studier. Sekretessen gäller i dessa fall dock endast, om det kan antas att den som uppgiften rör eller någon honom närstående lider men om uppgiften röjs. Sekretessen gäller inte beslut i elevvårdsärende eller annat ärende som har nämnts. De åtgärder som rektor och annan personal vidtog när eleven kom till skolan med ett vapen får ytterst anses vara hänförliga till skolans elevvårdande verksamhet. Namnet på den berörda eleven var därför en uppgift som i och för sig omfattades av sekretess. Det måste vidare antas att eleven och hans närstående skulle lida men om uppgiften lämnades ut. Vad gäller de närmare omständigheterna kring händelsen framkommer av utredningen att eleven när rektorn skrev sitt informationsblad hade lämnat skolan för att, enligt de uppgifter som förelåg vid tillfället, hämta ett nytt vapen. Det vapen som han hade fråntagits var laddat och osäkrat. Det måste därför ha framstått som nödvändigt för rektor att omgående vidta åtgärder till skydd för elever och personal vid skolan. Under sådana förhållanden kan bestämmelserna om nöd i ha varit tillämpliga. Enligt 24 kap. 4 § andra stycket föreligger nöd när fara hotar bl.a. liv och hälsa. Av bestämmelsens första stycke framgår att en gärning som någon begår i nöd utgör brott endast om den med hänsyn till farans beskaffenhet, den skada som åsamkas annan och omständigheterna i övrigt är oförsvarlig. Möjligheterna att tillämpa bestämmelserna om nöd är vad gäller brytande av sekretess begränsade. Endast i vissa fall kan det komma i fråga att godta en sådan åtgärd under hänvisning till att nöd förelegat. De extraordinära omständigheterna när namnet på eleven lämnades ut var sådana att en nödsituation får anses ha förelegat. Det saknas därför anledning för mig att uttala någon kritik i den delen. Uppgiften om att eleven befann sig på barn- och ungdomspsykiatriska kliniken i lämnades ut dagen därpå när situationen inte längre var akut. Enligt informationsbladet hade rektorn erhållit uppgiften från en "social-tjänsteman". Detta är en sådan uppgift som innefattas i vad som kallas elevvård och är i normalfallet av den karaktären att sekretess gäller för den. Det fanns naturligtvis ett befogat intresse av att informera om att eleven var väl omhändertagen. Detta hade dock kunnat göras utan att avslöja att eleven befann sig på en sjukvårdsinrättning. Rektorns åtgärd att lämna ut den uppgiften var därför inte acceptabel och rektor kan inte undgå kritik härför. Mot bakgrund bl.a. av de mycket speciella omständigheterna i ärendet har jag inte funnit skäl att gå vidare i saken. i övrigt har anfört föranleder inte någon åtgärd från min sida. Ärendet avslutas med den kritik som har uttalats. Kritik mot en kommun som kränkt en anställds yttrandefrihet genom en erinran mot henne för att hon uttalat sig inför utomstående om förhållanden på arbetsplatsen (Dnr 2522-1998 och 4738-1999) Kommunstyrelsen i kommun antog följande kriterier som grund för lönesättningen inom kommunen: förmåga att nå uppställda mål Anmälan från (dnr 2522-1998) gav in till JO en anmälan mot kommun. Han begärde att JO skulle pröva lagligheten i "lojalitetsklausulen", om dess införande kan innefatta brottslig gärning och om en straffbar handling begåtts för den händelse enskilda personer drabbats av repressalier p.g.a. denna klausul. Han begärde också att JO skulle kräva en lagändring för det fall en sådan kränkning inte skulle anses straffbar. Ärendet remitterades till Kommunstyrelsen i kommun för yttrande. I remissvaret anfördes följande. Kommunstyrelsen har beslutat att lojalitet som begrepp utgår som lönekriterium vid kommande löneöversynsförhandlingar. Kommunstyrelsens ärende bilägges detta svar. Av föredragningen framgår att de framtagna lönesättningskriterierna utgjorde en helhet och avsåg att stödja en utveckling av eget ansvarstagande och medarbetarskap. Kommunen har anslagit medel för projekt som bl a syftar till att mobilisera synpunkter från de anställda. Kommunens informationspolicy fastslår tydligt den anställdes yttrandefrihet: "Såväl anställda som förtroendevalda har fullständig yttrandefrihet angående egen och annan verksamhet." "Informationen syftar till . att uppmuntra de kommunanställda till att delta i debatt och dialog om kommunens verksamhet . att ge de anställda möjlighet att ta tillvara sina förmåner som anställda och påverka verksamheten." Kommunstyrelsens inställning kan sägas uttryckas väl av anmälaren när han skriver "Vad angår "lojaliteten" mot fattade beslut är det självklart att de anställda inte får i handling öppet trotsa besluten och därmed omintetgöra dess verkställighet. Däremot är det lika självklart att vederbörande - liksom alla andra medborgare - skall ha sin fulla frihet att utan några som helst repressalier öppet och offentligt kritisera dem." Någon inskränkning i yttrandefriheten var aldrig avsedd. Med då begreppet riskerade att misstolkas valde kommunstyrelsen att låta begreppet utgå. Till yttrandet fogades en föredragningspromemoria, daterad , i vilken kommunstyrelsen föreslogs besluta att lojalitet som begrepp utgår som lönekriterium vid kommande löneöversynsförhandlingar. Han uppgav därvid att kriteriet solidaritet/lojalitet i vart fall tillämpats vid löneförhandlingar rörande läraren samt att denna även tilldelats en erinran då hon inför utomstående uttalat sig på visst sätt om sina kollegor och sin arbetsplats. Anmälan från (dnr 4738-1999) gav in till JO en egen anmälan mot kommun, i vilken hon klagade på att hon diskriminerats vid tre löneförhandlingar - , och - bl.a. på grund av att hon som facklig förtroendeman använt sig av sin rätt till yttrandefrihet. gjorde i anmälan gällande att kommunen trots att kriteriet "lojalitet" tagits bort ändå inte rättat till den tidigare diskrimineringen genom att korrigera hennes lön. Av anmälan framgick att tilldelats en varning, vilken dock omförhandlats till en erinran. begärde i sin anmälan att JO skulle ålägga kommun att tillerkänna henne lönepåslag fr.o.m. i nivå med jämförbara speciallärarkollegor i kommunen vad gäller utbildning och erfarenhet. Hon yrkade också ränta enligt 6 § räntelagen. hänvisade i sin anmälan till anmälan med bilagor. Denne hade till sina skrivelser till JO bl.a. fogat en kopia av den erinran som nämnde i sin anmälan. Den är upprättad av kommun, Tiundaskolan, kommundelsförvaltning, och ställd till . Skrivelsen är rubricerad "ERINRAN" och lyder: I ett anställningsavtal har båda parter rättigheter och skyldigheter gentemot varandra. För att anställningsavtalet ska fungera i praktiken förutsätts att båda parter fullgör sina skyldigheter. I arbetstagarens skyldigheter ingår bl a att samarbeta och att vara lojal. Vi har noterat, att Du har brutit mot Dina skyldigheter i anställningsavtalet genom att inför utomstående uttala Dig nedsättande om kollegor och arbetsplats samt genom ett illojalt beteende mot Din arbetsgivare. Denna erinran är inte någon disciplinär åtgärd utan enbart ett klarläggande av vissa skyldigheter i anställningsavtalet. Vi vill i detta sammanhang även erinra om, att ett brott mot anställningsavtalet ytterst kan leda till uppsägning eller avskedande enligt lagen om anställningsskydd. Skrivelsen är daterad och undertecknad av , rektor, och , kommundelschef. Med anledning av anmälan beslutade JO om en ny remiss till Kommunstyrelsen i kommun. Kommunstyrelsen anmodades att yttra sig över vad som anförts om att kriteriet "solidaritet/ lojalitet" använts vid lönesättning av och, om så varit fallet, vad som därefter skett i ärendet. Kommunstyrelsen skulle vidare yttra sig över anledningen till att tilldelats en erinran. inkom remissvaret från kommun. Användningen av kriteriet "solidaritet/lojalitet" vid lönesättningen i ärendet Lönekriteriet "solidaritet/lojalitet" har tillämpats i kommunen då det togs bort. I det nu aktuella fallet har det alltså gällt vid två lönetillsättningstillfällen, nämligen , som var en revisionsförhandling och , som var en särskild löneöversyn. Det kan konstateras att arbetsgivaren vid det första tillfället inte höjde lönen alls,