frsrdg · GP04RR13 · 2002-01-01 00:00:00 — I lagen om allmän försäkring bör det framgå att en förtidspensionär med helt eller i det närmaste helt nedsatt arbetsförmåga har rätt att uppbära inkomst av förvärvsarbete motsvarande som högst en åttondel av det totala pensionsbelopp som betalas i det aktuella fallet. Om den förtidspensionerade uppbär en högre inkomst än en åttondel av sin förtidspension bör förtidspensionen minskas. Den regel som gäller att en person med hel förtidspension får arbeta högst en åttondel av normal heltid anser revisorerna vara alltför svårbedömd. Inkomster bör vara lättare att kontrollera. Enligt revisorerna är det faktum att arbete utförs i sig inte problematiskt - snarare tvärtom, arbete kan vara bra i rehabiliterande syfte. Problemet handlar om att inkomsterna från en åttondels arbetstid i vissa fall kan bli så stora att rätten till helt pensionsbelopp skulle kunna ifrågasättas. dokumentation av arbetet med efterkontroller och dess resultat bör förbättras är resultatet av många efterkontroller okänt. En mer noggrann dokumentation av efterkontrollens genomförande och resultat bör, enligt revisorerna, medföra att verksamheten kan följas upp, utvecklas och styras bättre än . Enligt regleringsbrev ska kassorna redovisa effekterna av genomförda insatser för att motverka fusk och missbruk i socialförsäkringen. Enligt revisorerna har dock denna rapportering uppenbarligen inte varit tillräcklig för att åskådliggöra resultatet av verksamheten med efterkontroller. I regleringsbrevet till och försäkringskassorna bör regeringen ställa krav på redovisning av insatta resurser och resultat (bl.a. besparingar i försäkringsutgifter) vad gäller efterkontroller. Vad avser redovisningen av resultat bör det understrykas att efterkontroller i stor utsträckning även syftar till att finna förtidspensionärer som kan rehabiliteras. Försäkringskassorna bör centralisera arbetet med efterkontroll till särskilt utsedda handläggare Revisorernas granskning visar att en orsak till att efterkontroller inte prioriteras är att de i normalfallet genomförs av handläggare som bereder underlagen till beslut om förtidspension. För att uppnå goda resultat vid efterkontroller krävs tid, engagemang och i vissa fall särskild kompetens. Eftersom efterkontroller inte är vanliga i den ordinarie verksamheten på får handläggare inte tillräckligt många ärenden för att uppnå den nödvändiga kunskapen, bl.a. om metoder för efterkontroll, sekretess och i förekommande fall polisanmälan. Många försäkringskassor pekar på att en centraliserad enhet för efterkontroller har bättre förutsättningar för att bygga upp en framgångsrik verksamhet för efterkontroll. Enstaka, utspridda ärenden samlas till ett ställe och ger därför en viss minsta mängd ärenden som är tillräcklig för att bygga upp erfarenheter. är arbetet mot fusk beroende av ett väl inarbetat kontaktnät med andra myndigheter, exempelvis polismyndigheten och skattemyndigheten. En centraliserad enhet har bättre förutsättningar att bygga upp ett sådant kontaktnät. Frågan om oberoende i förhållande till den försäkrade är också viktig att beakta. En handläggare som arbetat med att bevilja en förtidspension bör rimligen ha svårare att i ett senare skede ifrågasätta rätten till pension i samma ärende än en handläggare som inte hanterat ärendet tidigare. Förutsättningarna för att bygga upp kunskaper genom att dokumentera erfarenheter av efterkontroller och deras resultat tycks också vara bättre vid centrala enheter än vid försäkringskassor där efterkontrollerna är decentraliserade. Mer aktiva metoder för efterkontroll, såsom hembesök, är också möjliga att genomföra i större utsträckning vid centraliserade enheter. Underlätta arbetet med att uppdaga fusk Regeringen har lämnat förslag till om att det i syfte att motverka fusk ska bli lättare att utbyta information mellan myndigheter som betalar ut bidrag. Länsarbetsnämnderna, försäkringskassorna, och ska vara skyldiga att lämna ut uppgifter till arbetslöshetskassorna. Samma skyldighet ska gälla a-kassorna gentemot myndigheterna och försäkringskassorna. Det ska också bli möjligt för myndigheter och a-kassor att själva hämta information om enskilda personer på elektronisk väg från de andra myndigheternas dataregister. En motsvarande ömsesidig skyldighet för Skattemyndigheterna respektive försäkringskassorna att lämna information till varandra bör, enligt revisorerna, övervägas. Revisorerna föreslår att regeringen tar de initiativ som behövs i denna fråga. I syfte att underlätta informationsutbytet med andra myndigheter när det gäller fusk bör kunskaperna om sekretesslagstiftningen öka bland den personal på som handlägger efterkontroller. Den handledning om offentlighet och sekretess som RFV tagit fram bör kunna leda till att kunskapen om sekretessfrågor ökar vid försäkringskassorna. Skapa tydliga rutiner för information Den information som ges i samband med ansökningar om bidrag, utredningar och andra kontakter med den försäkrade måste hålla så hög standard att missförstånd undviks. Den sökande måste få en noggrann muntlig och skriftlig information om sin skyldighet att informera om alla förändringar i sin ekonomiska situation. bör upplysa den försäkrade om vad som händer om inte blir informerad om ändringar som påverkar bidragets storlek. Den som informerat vid och den bidragssökande, bör enligt revisorerna, skriva under den skriftliga informationen och den sökande ska få en kopia av detta. Bilaga 1 Försäkringskassornas erfarenheter av efterkontroller av förtidspensioner I en rapport redovisas olika problem i samband med att förtidspensionärer arbetar svart . Rapporten utgår från de 65 anmälningar om svart arbete bland förtidspensionärer som gjordes i . I de allra flesta fallen resulterade anmälningarna inte i några åtgärder från sida. I 9 fall av 65 drogs dock förtidspensionen in. Enbart i 3 fall (av 9) gjordes polisanmälan. Det bästa underlaget för beslut om indragning nåddes genom myndighetssamverkan och genom polisspaning som utförts på begäran av . Ofta börjar dock handläggaren undersöka ärendet genom att ringa till den försäkrade eller till den försäkrades arbetsplats. Erfarenheten visar att detta är ett sämre sätt att få fram fakta än genom oberoende observationer eller tips. En av de slutsatser som dras i rapporten är att det är svårt att hantera anonyma anmälningar om fusk med förtidspension. Handläggarna känner stor osäkerhet när dessa ärenden ska prövas. Anmälningarna får ligga vilket innebär att det finns en risk för bevisproblem. Vidare finns det brister i journalföringen kring ärenden. I många fall upplevs det också som en konfliktsituation att bevilja förmånen och vid ett annat tillfälle kontrollera och ifrågasätta förmånen. utredde kontoret 73 anmälningar om fusk med förtidspension. De flesta anmälningarna var anonyma. I 11 fall ledde utredningarna fram till inskränkningar av beviljade bidrag. Total besparing räknat på årlig basis uppgick till . Orsaken till att förtidspension drogs in eller reducerades var i samtliga fall att personen utförde arbete - antingen svart eller i eget företag där företaget stod skrivet på någon familjemedlem som inte hade något bidrag. Polisen medverkade i samtliga fall utom ett. Utan polisens medverkan hade beslutsunderlaget för indragning inte varit tillräckligt då det, enligt Helsingborgskassan, ofta är svårt att bevisa att en arbetsförmåga väsentligen har förbättrats. De 11 indragningarna granskades närmare. Helsingborgskassan konstaterar att även om handläggningen av ett ärende varit helt korrekt från början kan senare omständigheter göra att ett bidrag bör dras in eller reduceras. Om bidragstagaren inte själv gör en anmälan om ändrade förhållanden är det som regel väldigt svårt för att få fram dessa uppgifter. har genomfört en större efterkontroll av förtidspensioner i samarbete med lokalkontoren i och . Projektet bestod av två delar. I den första delen kontrollerades den taxerade inkomsten förtidspensionärer. Om det fanns en taxerad inkomst utöver den som låg till grund för utgående förtidspension, skulle ärendet undersökas vidare. I många fall där inkomst fanns redovisad var förklaringen att pensionstagaren utöver pension också beviljats arbetsskadelivränta. I 24 ärenden kunde inkomsten dock inte förklaras genom kassans egna register. Med hjälp av lokala skattemyndigheten, arbetsgivaren och samtal med pensionstagaren kunde kassan få förklaringar till de extra inkomsterna. Det handlade exempelvis om utbetalning av semesterlöner, försäljning av skog på rot, inkomst från hyresfastighet. I ett par fall handlade det om inkomster av anställning. Nivån på dessa inkomster låg på gränsen till det tillåtna. Dessa pensionstagare informerades om gällande regler och en ytterligare efterkontroll lades in för att kontrollera framtida inkomster. I del två av projektet gjordes ett urval i flera steg. Först valdes 350 personer ut slumpmässigt. Projektgruppen gick igenom dessa personers akter och beslutade utifrån kriterier som diagnos osv. att 192 personer skulle bli föremål för en närmare efterkontroll. Ett brev med frågor skickades till förtidspensionärerna. På grundval av svaren gick vidare med 35 ärenden. Resultatet efter att 35 ärenden granskats var att ett ärende prövades för att se om den försäkrade skulle få höjd pensionsnivå eftersom dennes arbetsförmåga blivit helt nedsatt. I ett annat fall misstänktes att den förtidspensionerade arbetade utöver det tillåtna. Försäkringsläkare kontaktades och denne gjorde bedömningen att den förtidspensionerade var arbetsoförmögen på den öppna marknaden eftersom han var analfabet. Kontakt togs med . Där uppgav man att väntetiden var minst två till . I det läget beslutade att ingen ytterligare åtgärd behövde genomföras. Beräknad arbetsinsats för efterkontrollen var på heltid för en person. Värmlandskassan bedömer att den konkreta effekten av den genomförda efterkontrollen var marginell. läns kassa tog emot 81 anmälningar om fusk med förtidspension . Ärendena utreddes av en person på heltid . Utredningarna resulterade i fyra indragningar av förtidspension. I samband med anonyma anmälningar har det i flera fall framkommit efter förfrågan hos arbetsgivare att personer med halv förtidspension arbetar mer än halvtid. De besparingar som projektet redovisade översteg kostnaderna för projektet. Av rapporten framgår: "Anonyma anmälningar om fusk och missbruk har alltid förekommit. På grund av resursbrist och kanske i kombination med bristande kompetens och olust hos handläggare att göra besök har dylika utredningar oftast gjorts per telefon med den försäkrade." Hembesök ger enligt rapporten resultat. Det är viktigt att hembesöken görs av två personer från kassan. kan "ord stå mot ord" i senare skeden av en utredning. Den preventiva effekten av kassans verksamhet får inte heller underskattas. I rapporten föreslås att handläggarna på respektive försäkringskassa kan göra efterkontroller men att det finns en specialistfunktion antingen per områdeskontor eller på centralkontoret som hjälper till vid hembesök och ytterligare utredningar. En större satsning har gjorts på kontroll av förtidspension i förhållande till taxerad inkomst. 6 959 personer i åldern har kontrollerats. Resultatet av den kontrollen är att en hel förtidspension satts ned till tre fjärdedels förtidspension vilket innebär en besparing på . Det finns en stor variation mellan kontoren när det gäller rapportering av misstänkt fusk, vilket, enligt kassan, beror på att synen på vad som är fusk varierar mellan olika kontor. anställde kassan en jurist på heltid som tillsammans med tre handläggare genomförde efterkontroller av förtidspensioner. Totalt granskades 160 ärenden. Ärendena valdes ut genom kontakter med handläggare på lokalkontoren, genom externa anmälningar och genom slumpmässigt urval. Erfarenheterna från projektet visade på betydelsen av en distinkt och begriplig information vad gäller anmälningsskyldighet, arbetsinsats och arbetstidens förläggning innan förtidspension beviljas. Enligt kassan kräver det resurser att göra den här typen av efterkontroller, och det är inte alltid lätt att hämta hem de nedlagda kostnaderna i minskade försäkringsutgifter. I det här fallet anser kassan att kostnader och minskade försäkringsutgifter tog ut varandra. Resultatet av efterkontrollerna var att en hel förtidspension drogs in och att två hela förtidspensioner sattes ned till tre fjärdedels förtidspension. De tre handläggarna lämnade också förslag till ytterligare en indragning och en nedsättning. Den beräknade besparingen (räknat på årlig basis) var ca för de indragningar/nedsättningar som gjorts och ytterligare för de indragningar/nedsättningar som väntades genomföras. gjorde i en större efterkontroll av förtidspensionärer, långtidssjukskrivna och sjukbidragstagare . Syftet var dels att kontrollera så att inget försäkringsmissbruk förekom, dels att informera om möjligheter till rehabilitering. 139 hembesök gjordes. I av fallen rekommenderades någon typ av rehabilitering. Effekter på redovisas dock inte i rapporten. Enligt den handläggare som arbetade med projektet uteblev resultaten på . De rekommendationer om rehabilitering m.m. som lämnades till de enskilda kontoren valde kontoren i merparten av fallen att inte arbeta vidare med. Huvudskälet till detta var, enligt handläggaren, att kontoren saknade möjlighet att medverka i att finna meningsfull rehabilitering eller arbete åt de förtidspensionerade. En enkät med frågor om hälsotillstånd m.m. fylldes i av 73 förtidspensionärer i samband med hembesöken. Av enkäten framgick att av de svarande inte sökte upp sjukvården överhuvudtaget. Nästan samtliga av dem som blivit föremål för efterkontroll tyckte att det varit ett bra initiativ och att det borde göras i större omfattning. Ett annat resultat av efterkontrollen var att av de efterkontrollerade som fyllde i enkäten ansåg att de hade någon typ av arbetsförmåga genom att ange något av följande alternativ i sina enkätsvar: "kan arbetspröva", "behöver arbetsträna", "behöver omskolning" eller "vill börja arbeta". I många fall hade läkare föreslagit hel förtidspension, men efter arbetsutredning framkom att den försäkrade endast varit berättigad till partiell pension. Läkarens utlåtande hade, enligt rapporten, ofta formen av en rekommendation om pension i stället för en beskrivning av sjukdom/skada och dess konsekvens för den framtida sysselsättningen. I rapporten konstateras att efterkontrollen inte ledde till att något fusk uppdagades men att man däremot funnit att flera förtidspensionärer var möjliga att rehabilitera. gjordes en större efterkontroll av beviljade förtidspensioner i . 233 förtidspensionärer med någon typ av skada i rörelseorganen valdes ut slumpmässigt för efterkontroll. Föranmälda hembesök gjordes hos samtliga. Frågor ställdes om hälsoläge, arbete/arbetsförmåga, inkomstförhållande m.m. Slutsatsen från undersökningen var att det fanns små förutsättningar att få tillbaka människor i arbete när de väl beviljats förtidspension. Det borde därför, enligt undersökningen, vara mer samhällsekonomiskt lönsamt att rehabilitera och därmed förhindra att personer får förtidspension. Flertalet av de förtidspensionerade var nöjda och trivdes med att inte förvärvsarbeta eller att inte arbeta i större utsträckning än vad de gjorde. Sju personer med förtidspension uppgav dock att de ville börja arbeta igen. Undersökningen visade också att ganska många av förtidspensionärerna fick bättre inkomster genom förtidspensionen än vad de hade haft när de förvärvsarbetade. I många fall handlade det om att livränta givits som komplement till förtidspensionen. Det visade sig även att mellan (beroende på undersökt ort) av dem som beviljats förtidspension inte sökte läkarvård efter det att de beviljats förtidspension. De försäkrade uppfattade i allmänhet hembesöken som något positivt. Hembesöken blev snabbt kända inom kassaområdet och hade därmed ett preventivt syfte. En övergripande slutsats av undersökningen var, enligt rapportförfattarna, att det var svårt att komma åt eventuella fuskare med den typ av systematisk efterkontroll som bedrivits. Rapportförfattarna bedömde att det fanns större möjligheter att hitta dem som eventuellt fuskade genom speciellt inriktade kontroller eller genom de anmälningar som kom in till . Vid i gjorde man, till skillnad från i , oanmälda hembesök. 300 förtidspensionärer besöktes . Resultatet blev att 29 förtidspensioner drogs in eller sattes ned. Besparingen beräknades till ca och kostnaderna för projektet till ca . Liksom i uppskattades hembesöken av de förtidspensionerade. En positiv erfarenhet var att en förtroendeläkare följt med vid en del av hembesöken. I flera fall kunde kontakter återknytas med vården. Flera personer med förtidspension ansåg att de kunde ha undvikit förtidspension om denna typ av hembesök kommit de varit sjukskrivna. Försäkringsläkaren som medverkade har ingen kännedom om utfallet av efterkontrollen på . Försäkringsläkaren hade också den erfarenheten som andra kassor haft av efterkontroller, nämligen att många av förtidspensionärerna inte längre söker upp vården. Enligt försäkringsläkaren finns flera förklaringar till detta. En förklaring är att förtidspensionärernas hälsotillstånd förbättrats under förtidspensionen. En annan förklaring kan vara att vissa förtidspensionerade uppfattar att deras rätt att uppsöka vården upphört i samband med att de fått förtidspension. En ytterligare förklaring är att skälen för att söka läkarvård - nämligen att få läkarintyg för fortsatt sjukskrivning - upphört i samband med att man fått förtidspension. En annan iakttagelse som gjordes i samband med efterkontrollen var att många beslut om förtidspensioner varit föranledda av att kommunikationen mellan den försäkrade och på olika sätt varit problematisk. Den enklaste utvägen hade då varit för att förtidspensionera. Försäkringsläkaren trodde att många förtidspensioner kunde ha undvikits om kassans handläggare inte vore så belastade av arbete. Den handläggare vid som ansvarat för efterkontrollen uppger att ingen uppföljning gjordes av vad som hände med dem som fått sina förtidspensioner indragna eller nedsatta. Handläggaren bekräftar försäkringsläkarens bild att ganska många var friska och att de inte längre sökte upp vården. i gjorde, , en riktad granskning av 92 beviljade beslut om förtidspension. Resultatet efter 20 hembesök var att en förtidspension drogs in och att ytterligare två fall utreddes där den sannolika utgången skulle bli en indragen förtidspension samt en nedsättning av ersättningsnivå. som hembesöken pågick drogs ytterligare två förtidspensioner in. Det kunde också konstateras att många förtidspensionärer i princip upphört att ha kontakt med och vården efter det att förtidspension beviljats. Efterkontrollen kostade ca att genomföra. Rapportförfattarna ansåg att försöket lönat sig i ett samhällsekonomiskt perspektiv. 1996 gjorde i en uppföljning av vad som hänt med de förtidspensioner som dragits in . Uppföljningen visade att av de 24 personer som fått sin förtidspension indragen eller nedsatt förvärvsarbetade 15 personer, 3 var arbetslösa, 2 var i arbetsmarknadsåtgärd, 1 arbetade troligen "svart", 1 drev troligen verksamhet i utlandet och endast 2 hade återfått sin ursprungliga pension. läns allmänna försäkringskassa genomförde en större efterkontroll av 150 förtidspensionärer/sjukbidragstagare i hela länet. En försäkringsläkare och en tjänsteman från gjorde hembesök hos förtidspensionärerna. Ärendena handplockades av lokalkontoren utifrån impulser som anonyma anmälningar eller att handläggarna kände till ärendena. Urvalet begränsades till dem som beviljats pension 1988 och 1992 och var . Totalt besöktes 145 personer, övriga 5 var antingen utomlands eller ej anträffbara. Hembesöken var i huvudsak oanmälda. Vid hembesöken hade med sig ett frågeformulär som fylldes i tillsammans med den försäkrade. Efter varje hembesök skrev tjänsteman och försäkringsläkare en rapport över de iakttagelser som gjorts vid hembesöket samt lämnade förslag till åtgärder. Var femte förtidspensionär med hel förtidspension hade vare sig fått medicinsk eller arbetsinriktad rehabilitering under den sjukskrivning som föregick förtidspensionen. Var femte förtidspensionär med hel pension uppsökte inte läkare överhuvudtaget. av de förtidspensionärer som efterkontrollerades tyckte att det var ett bra initiativ från . I 16 av ärendena bedömdes att fler försök till rehabilitering skulle ha gjorts. I 12 av ärendena bedömdes det att skulle gjort ett annat ställningstagande än vid tiden då beslut om förtidspension fattades. I 30 av 150 ärenden bedömdes underlaget vara för litet för att kunna avgöra rätten till förtidspension eller om ytterligare rehabilitering borde ha vidtagits. Flertalet av dem som besöktes hade hel förtidspension. Var femte förtidspensionär uppgav vidare att deras hälsa blivit bättre eller mycket bättre sedan förtidspensionen beviljats. Bland de med hel pension var det 20 stycken som uppgav att de skulle kunna börja arbeta igen, flertalet på deltid men några på heltid. 50 ärenden lämnades till handläggarna för fortsatt utredning. Två personer påbörjade arbetsträning, en person väntade på lönebidragsanställning, m.m. Efterkontrollen resulterade också i att ett helt sjukbidrag blev indraget samt att ett antal bostadsstöd drogs in. Besparingarna från dessa indragningar beräknades motsvara för det aktuella året. Besparingarna översteg med god marginal kostnaderna för projektet. Enligt en av handläggarna som var med i arbetet med efterkontrollen följdes inte resultaten av efterkontrollen upp. Hon har ingen kännedom om hur de som blev föremål för åtgärder i samband med att projektet genomfördes försörjer sig . Ansvaret för åtgärder och uppföljningar lades på de enskilda kontor där de förtidspensionerade var inskrivna. I genomförde en större efterkontroll av förtidspensioner . Ett viktigt mål med projektet var att av dem som efterkontrollerades skulle kunna rehabiliteras tillbaka till ett normalt liv. En bruttolista på 697 förtidspensionärer födda togs fram. I 450 av dessa ärenden gjorde man bedömningen att rehabilitering inte skulle kunna ge något resultat. 48 ärenden föll bort bl.a. på grund av att förtidspensionärerna flyttat ut från kommunen. Resterande 200 förtidspensionärer delades upp i två grupper, en grupp där enbart en kontroll av taxerade inkomster mot förtidspension skulle göras och en grupp där rehabilitering ansågs möjlig. Kontrollen av förtidspensioner mot övriga inkomster gav inte något större resultat i termer av uppdagat fusk. De extra inkomster som förtidspensionärerna hade låg i det övervägande antalet fall inom gränsen för det tillåtna. I 62 fall av de 450 (eller var sjunde förtidspensionär) som valdes ut bedömde kassan att det fanns en möjlighet att rehabilitera. I tre ärenden har förtidspensionen minskats eller helt dragits in som följd av projektet. Flera andra fall där rehabilitering återstod att utreda kvarstod rapporten skrevs. Den administrativa kostnaden för projektet beräknades till och besparingen i form av indragna förtidspensioner till ca . En annan slutsats av projektet var att efterkontroller inte bör göras slentrianmässigt. Enbart de ärenden där det finns en möjlig förbättring som kan förutses bör följas upp. Förtidspensionärerna upplevde det också positivt att få hembesök. genomförde ett projekt för att rehabilitera personer med förtidspension alternativt sjukbidrag. Projektet bedrevs tillsammans med arbetsförmedlingen. I ett första steg valdes 178 förtidspensionärer ut. Deras akter gicks igenom tillsammans med distriktsläkaren. Efter genomgången återstod 65 personer som bedömdes som möjliga att rehabilitera. De 65 förtidspensionärerna besöktes i sina hem. Vid hembesöken deltog en arbetsvägledare och en tjänsteman från . Ett visst antal av dem som besöktes anmälde sig till olika rehabiliteringsåtgärder.