bet · GP01SFU18 · 2002-06-04 00:00:00 — harhösten 2001 beslutat att regeringen undervåren 2002 skall återkomma till medförslag om en permanent finansiell samordningmellan socialförsäkringen, hälso- ochsjukvården, ocharbetsmarknadsmyndigheterna.Av vårproposition, som utgör ettresultat av samarbetet mellan regeringen,och , framgår attfrågan om finansiell samordning i enlighet medriksdagens beslut för närvarandebereds och att den kommer att utgöra enintegrerad del av den politik mot ohälsa somregeringen återkommer med i höst.Socialdepartementet har uppgivit att enproposition i frågan planeras att bli avlämnadi anslutning till budgetpropositionen i höst.Vi har erfarit att i avvaktan på genomförandetav den nationella lagstiftningen kan nyasamverkansprojekt efter särskild prövning ochbeslut av regeringen komma att starta.Vi beklagar att regeringen ännu inte harkunnat lägga fram förslag om finansiellsamordning, men eftersom lagstiftningsarbetetär komplicerat har vi förståelse för attarbetet därmed tar tid. Genom beslutet hösten2001 har slagit fast att finansiellsamordning skall kunna omfatta fyrasamverkande parter, att möjligheten tillfinansiell samordning skall vara permanent ochrikstäckande och utformas med utgångspunktfrån bestämmelserna i lagen (1994:566) omlokal försöksverksamhet mellansocialförsäkring, hälso- och sjukvård ochsocialtjänst. Med hänsyn härtill och då fråganom finansiell samordning bereds medinriktningen att ett förslag skall kunnaföreläggas i anslutning till höstensbudgetproposition anser vi att intebör komma med ytterligare preciseringar ifrågan. Något tillkännagivande från riksdagenssida är därför inte påkallat.Särskilda yttrandenUtskottets beredning av ärendet har föranlettföljande särskilda yttranden. I rubriken angesinom parentes vilken punkt i utskottetsförslag till riksdagsbeslut som behandlas iavsnittet.1. Den ökande sjukfrånvaron och åtgärderför att öka hälsan i arbetslivet m.m.(punkt 1)av (), (),(), (), (), BirgittaCarlsson (c), () och DésiréePethrus ().Om man lägger samman "den effektivaarbetstiden" för förvärvsarbete och förnödvändigt hemarbete - vård av barn,nödvändiga hushållsgöromål etc. - har inteminst barnfamiljerna en mycket lång sammanlagd"arbetstid". Detta kan vara en förklaring tillden ökade "stressen" och därav ökadsjukskrivning. Detta gäller inte minstrelativt unga kvinnor med höga ambitioner attbåde lyckas i sin yrkeskarriär och klara avbarn och hushåll, även om männen deltarbetydligt mer i hushållsarbetet än tidigare.Att ett hushåll har stora svårigheter attkunna engagera hemservice på den "vitamarknaden" är ett tecken på enskattelagstiftning som inte följt med sin tid.Serviceyrken är viktiga och hit hör heltnaturligt privat hemservice. Att ha enolämplig beskattning när det gäller hemserviceinnebär att vi inte tillvaratar de möjlighetertill arbetsfördelning som vi vet ökar dentotala välfärden i samhället. En förändring avbeskattningen på detta område skulle sannoliktbidra till att bryta trenden med alltfler ungavälutbildade sjukskrivna kvinnor.De fyra borgerliga partierna har i riksdagentidigare lagt fram förslag om sänkt skatt påhushållstjänster.En annan fråga som har betydelse ärskattereglerna vad gäller företagenstillhandahållande av friskvård. Eftersomfriskvård minskar risken för sjuklighetskulle, om skattereglerna för friskvård görsmer generösa för såväl företag som anställda,detta kunna påverka ohälsan på ett positivtsätt. Det kan dessutom ifrågasättas omskattereglerna på denna punkt är neutralamellan stora och små företag.2. Rehabilitering (punkt 3)av och (båda kd).I den gemensamma reservationen (m, kd, c, fp)har vi framhållit vikten av att det vidtasåtgärder för att förbättra rehabiliteringen avframför allt de långtidssjukskrivna.Kristdemokraterna har under lång tidframhållit rehabiliteringens avgörande rollför att få människor tillbaka i arbete. Vianser att de förslag som lämnats av GerhardLarsson i utredningsbetänkandet Rehabiliteringtill arbete en reform med individen i centrum(SOU 2000:78) bör genomföras med det snaraste.Förslaget innebär en sammanhållenrehabiliteringsförsäkring med betoning påaktiv rehabilitering i stället för passivsjukskrivning, som är det normala mednuvarande ordning.För att få till stånd en kraftfullare ochsammanhållen rehabiliteringsförsäkring medaktiva och tidiga insatser i syfte att få densjukskrivne tillbaka till arbete så snart sommöjligt måste regionala och lokala skillnaderi försäkringsutfall minskas och en ökadprofessionalisering av arbetsuppgiftenåstadkommas. Därtill krävs en ökadförsäkringsmässighet jämfört med nuvarandesystem, som försäkringensförebyggande roll måste förstärkas. Den nya,förstärkta rehabiliteringsförsäkringen skallinnehålla en rätt till rehabiliteringsstöd,mer kraftfulla medel för aktiva insatser ochges en mer fristående ställning i förhållandetill statsbudgeten. Dessutom måste individensättas i centrum. En förutsättning för lyckadrehabilitering är individens engagemang ochmedverkan. anser därför attindividen skall ges ett reellt inflytande irehabiliteringsprocessen genom att han ellerhon får vissa lagfästa rättigheter gentemotförsäkringsgivare och rehabiliteringsaktörer.3. Samverkan och finansiell samordning(punkt 5)av , ,och (allam).Det synnerligen allvarliga läge somsjukförsäkringen befinner sig i med underskottoch med skenande kostnader som utgör ett hotmot samhällsekonomin gör att vi ställt ossbakom förslaget om finansiell samordning.Denna typ av finansiell samordning kanförväntas ha påtagliga önskvärda ekonomiskaeffekter. Vi vill dock understryka att detfinns vissa principiella invändningar som kanresas mot denna typ av samordning liksompraktiska risker vid tillämpningen. Detta göratt vi ser denna lösning endast motiveradutifrån det prekära läget och att man snarastbör utreda formerna för en långsiktig lösningpå problemet med finansiell samordning.Sjukförsäkringen som ger de enskilda rätttill sjukpenning vid arbetsoförmåga skallenligt förslaget kunna överföras och omvandlastill åtgärdspengar i bl.a. sjukvården. Dettaär i sig principiellt otillfredsställande ochkan särskilt i ett läge med underskott isjukförsäkringen ifrågasättas. Besparingargenom minskade sjukpenningutgifter har eneftersläpning i förhållande till en initialresursöverföring.Vi vill också understryka risken för attundanträngningseffekter i vården kan bliföljden. Det är särskilt barn och äldre somkan riskera att prioriteras ned om inte mycketnoggrann observans på denna risk upprätthålls.Vi vill att skall kunnasamarbeta med andra landsting än landstingetinom det egna kassaområdet och med vårdgivare,privata eller utländska, om det ligger ipatientens intresse. Den finansiellasamordningen får inte bli ett hinder fördetta.En bred finansiell samordning av samhälletsresurser inom sjukvård, rehabilitering ochnäraliggande områden i vid mening är i högstagrad önskvärd. Det är därför nödvändigt attden frågan löses på ett sådant sättatt de beskrivna svårigheterna kan elimineras.Bilaga 1Förteckning över behandlade förslagMotioner väckta med anledning avvårpropositionen2001/02:Fi36 av m.fl. (m):3. begär att regeringen snaraståterkommer till med en kraftfullåtgärdsplan mot den ökande sjukfrånvaron, ienlighet med vad som anförs i motionen.2001/02:Fi41 av m.fl. (mp):1. tillkännager för regeringen somsin mening vad i motionen anförs omytterligare insatser för ökad hälsa iarbetslivet; behovet avlivsstilsförändringar, förebyggandehälsoarbete och en översyn av resurser ochmetoder i rehabiliteringsarbetet.Motioner väckta enligt 3 kap. 15§ RO med anledning av händelse avstörre vikt2001/02:Sf34 av m.fl. (fp):1. beslutar om lag om finansiellsamordning mellan försäkringskassa och bl.a.sjukvård, i huvudsak i enlighet med de avriksdagen tidigare antagna principerna förden s.k. Finsamverksamheten.2. begär att regeringen återkommertill med förslag om nytt systemför rehabilitering i enlighet med vad somanförs i motionen.3. begär att regeringen återkommertill med förslag omrehabiliteringsgaranti i enlighet med vadsom anförs i motionen.4. begär att regeringen återkommertill med förslag som möjliggör förförtidspensionärer att återgå tillarbetslivet.2001/02:Sf35 av m.fl. (c):1. beslutar om permanent finansiellsamordning av hälso- och sjukvården,och socialförsäkringen föratt underlätta samarbetet och åstadkommaökad hälsa och minskade sjukskrivningar.2. tillkännager för regeringen somsin mening vad i motionen anförs om attväxla passivt stöd motrehabiliteringsersättning senast efter tremånaders sjukskrivning.3. tillkännager för regeringen somsin mening vad i motionen anförs om attförlänga gränsen förrehabiliteringsersättning.4. tillkännager för regeringen somsin mening vad i motionen anförs om enindividuell behandlingsplan förrehabilitering, genom lagfästa rättigheter.2001/02:Sf36 av m.fl. (kd):1. beslutar att införa en nyrehabiliteringsförsäkring i enlighet med vadsom anförs i motionen.2. tillkännager för regeringen somsin mening vad i motionen anförs omsituationen vid försäkringskassorna.3. tillkännager för regeringen somsin mening vad i motionen anförs omsärskilda resultatenheter inomförsäkringskassan som arbetar medrehabilitering.4. begär att regeringen påbörjar detnödvändiga lagstiftningsarbetet för den nyarehabiliteringsförsäkringen i enlighet medvad som anförs i motionen.5. begär att regeringen tillsätteren organisationskommitté med ansvar förgenomförandet av den nyarehabiliteringsförsäkringen i enlighet medvad som anförs i motionen.6. tillkännager för regeringen somsin mening vad i motionen anförs om finansiellsamordning.Bilaga 2Offentlig utfrågning om den ökandesjukfrånvaronDatum: tisdagen den 23 maj 2002Tid : 09.00-12.00Lokal: förstakammarsalenProgram:InledningSocialförsäkringsutskottets ordförande utveckling och kostnader m.m.Anna , generaldirektör,roll i sjukskrivningsprocessenAnders , vd, läkarförbundArbetsplatsens betydelse och arbetsgivarensansvar för ohälsaAlf Eckerhall, direktör, ledamöter ställdedärefter frågor till inbjudna myndigheter ochorganisationerÄven social- och arbetsmarknadsutskottensledamöter var inbjudna och gavs tillfälle attställa frågor.InledningBerit Andnor (s), ordföranden: tilldenna utfrågning om den ökande sjukfrånvaronsom socialförsäkringsutskottet bjuder in till.Jag välkomnar särskilt de företrädare förmyndigheter och organisationer som är här . Jag uppskattar oerhört att ni hademöjlighet att komma hit med så kort varsel. Vitycker alla att det är ett mycket intressantämne som vi nu har framför oss. Vi har tretimmar till vårt förfogande för att diskutera.Jag hälsar också arbetsmarknadsutskottet ochsocialutskottet välkomna. De deltar i dennautfrågning och har möjlighet att delta idiskussionen.Den ökande sjukfrånvaron är oroande. Detgäller särskilt de långtidssjukskrivna. Detfinns stora variationer mellan branscher ochmellan enskilda arbetsplatser. Mönstretskiljer sig också mellan män och kvinnor. Detfinns även geografiska variationer.Den ökning som vi nu ser av de sjukskrivnainnebär en ökning av deförtidspensionerade. Detta är naturligtvisoerhört oroande. Bakom detta finns många olikaförklaringar och orsakssamband. Det gör dettill ett komplext problem. Det innebär att deåtgärder som bör vidtas också bör varieras.Det bör vara ett brett spektrum av åtgärder.För att motverka denna utveckling beslutaderiksdagen om ett elvapunktsprogramsom innehåller en rad olika åtgärder somsyftar till att få effekt både på kort ochlång sikt. En del av punkterna ielvapunktsprogrammet är i gång, bl.a. detrepartssamtal som pågår. Det gäller också desärskilda uppdrag som har lämnats, bl.a. tillRiksförsäkringsverket och AMS, för att hittanya metoder för den arbetslivsinriktaderehabiliteringen. En rad andra åtgärder är pågång.Den oro som vi nu känner delas av allapartier i . Det är bakgrunden tillatt vi just nu i socialförsäkringsutskottetbehandlar tre motioner som är lämnade avFolkpartiet, ochKristdemokraterna, där det ställs krav på enkrisplan mot ohälsan. I detta beredningsarbetehar vi också i utskottet fått ta emot en delmotionskrav från och Miljöpartietsom rör samma område.Vi började vårt beredningsarbete med att diskutera det arbete som pågåri . Vi diskuterade medstatssekreterare ochtjänstemän från departementet. Vi hade itisdags en intern utfrågning isocialförsäkringsutskottet,arbetsmarknadsutskottet och socialutskottetmed , generaldirektör påArbetsmiljöverket, som också ledertrepartssamtalen.Vi fortsätter beredningsarbetet meddenna offentliga utfrågning. Vi har bjudit inen rad olika myndigheter och organisationer.En del av er ska nu få tillfälle att inledadenna utfrågning. Vi har tyckt att det vorebra om alla ni tre som får möjlighet attsäga någonting gör det direkt efter varandra.Därefter gör vi det möjligt för utskottetsledamöter att ställa frågor och komma medsynpunkter. I den diskussionen är också niandra välkomna som är inbjudna till dagensutfrågning.Vi börjar med att lyssna till ,generaldirektör på . Honkommer att hålla sig till sjukfrånvaronsutveckling och kostnader och kanske en delannat också. Vi får se vad det blir. Ordet är ditt.Sjukfrånvarons utveckling och kostnaderm.m.Anna : Tack så mycket. Tack förinbjudan att komma hit och diskutera dettastora ämne som ständigt upptar oss och kanskeibland också förvirrar oss i fråga om vad somegentligen händer. (Bild 1) Sjukfrånvaron har aldrig varithögre än . Vi vet att den varierar övertiden. Vidiskuterade mycket omsjukfrånvaro, kanske mera om korttidsfrånvaroän långtidsfrånvaro. Men kurvan som visarlångtidsfrånvaron visar att den aldrignågonsin legat på sådana nivåer som den görnu. Den fortsätter att öka med explosionsartadhastighet såsom den har gjort från bottenläget1997, när det plötsligt inträffade en vändningsom sedan har fått denna utveckling.Det har gjorts många utredningar på vägen.Trots att mycken möda har lagts vid frågan kanman inte säga att det är fullständigt utrettvad det är som har hänt , vad detvar som hände eller vad det är som göratt kraften i utvecklingen består medoförminskad styrka.Vi vet väldigt mycket mer om hursjukfrånvaron ser ut, vem som är frånvarande,av vilken anledning, hur länge osv. Men självade grundläggande orsakerna är inte riktigtklara och tydliga. Det kanske är så att manfår betrakta det som gott att ingen harförsökt sig på den väldigt enkla förklaringen.Den finns helt enkelt inte, skulle jag viljahävda. Detta är en ansamling avsamhällsproblem som tar sig uttryck iökningen av sjukfrånvaron.Vi vet en hel del om hur sjukfrånvaron serut. Det mest tydliga är det som nämnde, att det är en sådan enormspridning. Det ser så olika ut, vilket i sigär en väldigt intressant iakttagelse. Detmåste betyda någonting. (Bild 2) Den bild som jag visar här visar påspridningen mellan olika sektorer i samhället.Den visar hur det ser ut i förhållande tillvad man skulle kunna förvänta sig utifrån hurmånga som är sysselsatta i olika sektorer ochutifrån deras ålder. 100 är vad man kanförvänta sig. Det som ligger under är lågfrånvaro. Det som ligger över 100 är högfrånvaro. Ni ser att den kommunala sektorn haren väldigt hög frånvaro liksom landstingenmedan staten och egenföretagare ligger påungefär förväntad frånvaro. Den privatasektorn ligger lite lägre. (Bild 3) Den geografiska spridningen ärväldigt stor. Vi känner igen mönstret attsjukfrånvaron är mycket större i norr än vadden är i söder. Det som är förbluffande är hurstor spridningen är också inom olikalandsdelar. Inom samma län kan man fåvåldsamma skillnader. Mittlinjen på diagrammethär visar vad som är förväntat genomsnitt. Omvi tittar på - vi vet attNorrbotten är ett frånvarolän - ser vi att detfinns kommuner inom som har mindre frånvaro än förväntat somdet finns de som har mer än dubbelt så högfrånvaro som genomsnittet. Det är en mycketstor spridning, inte bara mellan län ochlandsdelar utan också mellan kommuner.Spridningen är enormt stor t.o.m. (Bild 4) Om man ser på sjukfrånvaron påarbetsplatser i den privata sektorn är detockså där en mycket stor spridning. I avarbetsplatserna - det handlar här omarbetsplatser med mer än 100 anställda, alltsåstora arbetsplatser - är sjukfrånvaron mindreän hälften av genomsnittet medan hälften avdessa arbetsplatser står för betydligt högrefrånvaro än andra arbetsplatser. Så ser det utockså i den kommunala sektorn, där mangenomsnittligt sett har en mycket högrefrånvaro än i den privata sektorn. Det finnskommunala arbetsplatser som har en frånvarolångt under den förväntade.Den slutsats man måste dra av dessa siffrorär ändå att arbetsplatsen spelar en väldigtstor roll för sjukfrånvaron. Det är inte sammasak som att säga att det är arbetsplatsen somorsakar all frånvaro. Det betyder att i detsamlade komplex där människor reagerar medsjukdom eller hälsa spelar arbetsplatsen enväldigt avgörande roll. Den kan fungera somett styrkebälte som hjälper människor atthålla sig friska, eller i varje fall inte blisjukskrivna även om de är sjuka. Den kan ocksåvara en påfrestning i sig själv som skärperkraven på människor så att sjukdom leder tillsjukskrivning i högre grad. Det är avavgörande betydelse att hitta vad man kan görapå arbetsplatserna. Arbetsplatserna är detställe där man kan göra någonting förebyggandeoch reagera på den situation människor stårinför, att bli sjukskrivna eller intesjukskrivna eller lite sjukskrivna.Man kan inte i form av samhällsinsatser göraså mycket åt andra delar av människors liv.Men man kan kanske i högre grad komma åt detsom är vår gemensamma tillvaro påarbetsplatserna. Det är viktigt. Man kan görasaker fysiskt. Man kan göra sakerpsykosocialt. Vi vet att det ärbetydelsefullt. Det är också viktigt därföratt arbetsplatsen är ett ställe där man kanskapa värderingar och förväntningar.Trots allt tror jag att man måste våga sägaatt någonting har hänt med värderingar ochförväntningar. Därmed vill jag uttrycka attdet nu har blivit naturligt att man söker sinsjukdom - alla människor är mer eller mindresjuka och friska - som lösning påpåfrestningar i tillvaron som i och för sigkan komma från väldigt många olika håll. Dekan i kombination vara sådana att de utlösersjukdom och sjukdomsreaktioner. Förväntningarfrån individens sida och från arbetsplatsenssida spelar in. Här vill jag återigen säga attarbetsplatsen är väldigt viktig. Får man varalite sjuk på arbetsplatsen, eller är man intevälkommen om man inte är högpresterande varjedag? I den meningen tror jag att man kan sägaatt kunskapen växer när vi tittarpå hur viktig arbetsplatsen är för vad som kankomma att hända. (Bild 5) Kommer sjukfrånvaron att kunnaminska snabbt? Jag tror tyvärr att vi kanvara alldeles säkra på att det är en långbromssträcka innan man kommer till lägre tal.Det finns över huvud taget ingenting iutvecklingen som antyder en minskning.Kostnaderna för sjukpenning ökar månad förmånad på ett väldigt konsekvent sätt. Det somgör att man kan vara tämligen säker på att detär en mycket lång bromssträcka är att detbakom dessa siffror ligger ett ökat inflödetill sjuklighet. Ökningstakten har möjligenavtagit något, men ligger på en tidigarealdrig skådad nivå. Det som därtill händer äratt sjukskrivningarna blir längre och längre.Bakom de väldigt många riktigt långasjukskrivningarna - ungefär 120 000 människorhar nu varit sjukskrivna -pressar fler långa sjukskrivningar på i kön. (Bild 6) Den bild jag nu visar ser rörig ut,men den anger att de riktigt långasjukskrivningarna är de som ökar mest. Desjukskrivningar som varat i över två årbetraktar vi som administrativa misslyckanden.Sjukskrivning är motiverat inågra enstaka fall. Det kan gälla psykisksjukdom där det spelar en väldig roll om manär sjukskriven eller går på sjukbidrag. Men iprincip är det en situation som bör leda tillrehabiliteringsinsatser och återgång tillarbetet helt eller delvis eller en prövning avsjukbidrag och förtidspension.Det sprids ibland en bild av att vi frånRiksförsäkringsverket lättvindigt skulle gå utoch rekommendera förtidspensionering. Det görvi naturligtvis inte. Vad vi säger är att detär väldigt viktigt att människor får rättersättning. Vad dessa bilder visar är ocksåatt administrationen inte hinner göra vad denska. Ju längre människor går sjukskrivna utanrehabilitering och insatser, desto mindre ärsannolikheten för att de kommer tillbaka medhjälp av rehabilitering.Det är otroligt viktigt att rehabiliteringsätts in i rätt tid. Den sker i huvudsak avsjukvården, av arbetsförmedlingen, av desociala myndigheterna och allra oftast avarbetsgivaren. Om alla fyra misslyckasåterstår i själva verket inte så väldigtmycket. Inte många av de fall där manmisslyckas kommer tillbaka. Det är trots alltinte där den stora striden kan tas. Helst skaman vidta åtgärder innan personen har blivitsjuk eller väldigt snabbt efter det att hanhar blivit sjuk. Det kan ske på arbetsplatseneller så fort som möjligt via sjukvården. Detkan också handla om insatser från socialtjänsteller arbetsförmedling. Då har den sjukskrivnenaturligtvis mycket bättre chanser.Vi kan vara relativt övertygade om att denlagstiftning vi nu har och det sätt att bedömamänniskors arbetsförmåga som finns kommer attleda till fortsatt ökat antal långasjukskrivningar och förtidspensioner. Detfinns inget skäl att hymla om det. Då är detnaturligtvis ännu viktigare att man gör någotframför allt på inflödessidan, men också kan göra det som ska göras för alla demänniskor som är sjukskrivna. (Bild 7) Vi gör prognoser om vad som kommeratt hända. Vi har ingen somhelst anledning att revidera dessa prognoseroch justera dem nedåt. De visar på en fortsattkraftig ökning av såväl antaletförtidspensioner som sjukpenningkostnadernaunder framöver. Det är enkombination av förväntade kostnadsökningartill följd av demografi och åldersfördelningoch det faktum att utvecklingen ser ut som dengör för närvarande.Det är ingen alltför optimistisk bild jaglämnar, men jag tycker att jag måste tala omvad jag faktiskt tror och ingenting annat.Vi gör ganska mycket . På alla frontersker det mycket kring dessa frågor. Vi på vårkant har tillsammans med arbetsförmedlingenfått en del uppdrag, som redan har nämnts. Vihar kontakter med läkarförbund, näringslivm.m. för att försöka skärpa arbetsmetodernanär det gäller vad som kan göras med människorsom redan är sjuka eller långtidssjuka. Jagtror ändå att jag måste sluta med att säga attdet absolut viktigaste som kan ske trots alltmåste ske någon annanstans.Ordföranden: för det, . Då går visnabbt vidare till läkarnas roll isjukskrivningsprocessen, något som diskuterasfrån och till. Välkommen, - vdför . Ordet är ditt.Varsågod!Läkarnas roll i sjukskrivningsprocessenAnders : Tack så mycket, fru ordförande.Jag tänker beröra några av de aspekter somgäller läkarkåren. har skrivitett remissvar till departementet gällandeRydhs utredning, så det jag kommer att sägafinns där mera utförligt och meravälformulerat.Informationen om vår hälsa är delvismotsägelsefull. Å ena sidan fortsättermedellivslängden att öka. De som blir äldreupplever sig i många fall som friskare högreupp i åldrarna. Å andra sidan är vi sjukareeller i vilket fall mer borta från jobbet pågrund av ohälsa. Frågan är hur det går ihop.Dessutom har vi stora regionala och kulturellaskillnader i ohälsotalen. Vad beror de på?Beror den ökning vi har sett på en reellt ökadsjuklighet och en högre sjuklighetsnivå inomvissa områden och i vissa kommuner, som Annatog upp, eller är det en skillnad i hur vi serpå vår roll i relation till arbetsplatsen,arbetslivet och socialförsäkringssystemen?Man brukar säga att det finns många orsakertill ökningarna. Det kan vara att vi har ettsnabbare tempo. Inte minst i den landstings-och primärkommunala sektorn upplever många har dragit ned. Det har blivit trängre iorganisationen. Det har blivit snabbare tempooch slimmade organisationer. De kvinnliga 40-talisterna, som har dubbelarbetat i etthelt liv - de har skött hemmet och familjenoch dessutom arbetat inte sällan inom vård,omsorg och skola - når en ålder då de känneratt besvären tar ut sin rätt.