bet · GP01KU20 · 2002-05-21 00:00:00 — En ändring i landstingsindelningen fårdock ske endast om ändringen kan antas medförabestående fördel för ett landsting eller en del avett landsting eller andra fördelar från allmänsynpunkt. Regeringen får meddela de föreskrifter sombehövs för ändringens genomförande.Tidigare riksdagsbehandlingBostadsutskottet har vid ett flertal tillfällenbehandlat frågan om . 1998/99 sadebostadsutskottet följande (bet.1998/99:BoU4).Frågan om länstillhörighet utreds nu avKammarkollegiet. Som framgår ovan är avsikten attregeringen därefter skall fatta beslut i ärendet.Utskottet har inte heller nu grund för någonannan uppfattning än att regeringen vid denförestående prövningen kommer att ta tillbörlighänsyn till resultatet av folkomröstningen hösten1998. Mot bakgrund härav är utskottet inte nuberett att göra det av motionärerna begärdatillkännagivandet.I ett betänkande om vissa indelnings- ochlänsstyrelsefrågor 1999/2000 gjorde bostadsutskottetföljande bedömning (bet. 1999/2000:BoU5).Frågan om landstings- och länstillhörigheten harnu utretts av på uppdragav Kammarkollegiet. Som framgår ovan är avsiktenatt först Kammarkollegiet och sedan regeringenskall fatta beslut i ärendet närremissbehandlingen av utredningen är avslutad.Utskottet har inte heller nu grund för någonannan uppfattning än att regeringen vid denförestående prövningen kommer att ta tillbörlighänsyn till resultatet av folkomröstningen hösten1998. Den ovan i korthet redovisade utredningenger också uttryck för denna uppfattning. Motbakgrund härav är utskottet inte nu berett attgöra det av motionärerna begärdatillkännagivandet. Den nu pågående beredningen avärendet bör avvaktas.Under /01 behandlade bostadsutskottetfrågan i två betänkanden. Följande bedömningargjordes.Sedan bostadsutskottet och senast togställning i frågan har Kammarkollegiet, somframgår ovan, föreslagit att en överflyttningskall ske. Utskottet har mot denna bakgrund inteheller nu grund för någon annan uppfattning änatt regeringen vid sin pågående prövning kommeratt ta tillbörlig hänsyn såväl till resultatet avfolkomröstningen som tillKammarkollegiets yttrande. Mot bakgrund härav ärutskottet inte berett att göra det avmotionärerna begärda tillkännagivandet. Den nupågående beredningen av ärendet bör avvaktas.(bet. 2000/01:BoU7)Enligt utskottets mening är regeringens beslut ifråga om inte acceptabelt ur endemokratisk synvinkel. Utskottet har därförifrågasatt om regeringens handlingsfrihet i frågaom indelningsändringar på något sätt börbegränsas genom lagstiftning. Utskottet har gjortföljande bedömning.Regeringens avgörande av frågan om kommunsläns- och landstingstillhörighet påvisar enligtutskottets mening att lagstiftningen intetillgodoser rimliga krav på inflytande för denbefolkning som närmast skulle beröras av ettbeslut om ändrad läns- ochlandstingstillhörighet, dvs. medborgarna i denkommun indelningsändringen gäller. Bristen är avett sådant väsentligt slag att den börrättas till. Utskottet föreslår därför attriksdagen nu skall ta ett initiativ i frågan. Detbör ske genom att tillkännager förregeringen som sin mening vad utskottet nu anför.(bet. 2000/01:BoU13)I förslaget till riksdagsbeslut föreslogbostadsutskottet följande:Riksdagen tillkännager för regeringen som sinmening vad utskottet anför. Tillkännagivandetgörs med anledning av motionerna 2000/01: Bo302och 2000/01:Bo303.I KU:s betänkande 2001/02:KU10 granskade utskottetregeringens handläggning av ärenden enligtindelningslagen. Utskottet gick igenom de ca 40indelningsärenden som regeringen har fattat beslut isedan indelningslagens ikraftträdande varav ett varfrågan om bildandet av . Utskottet ansåginte att akternas innehåll gav anledning till någonvidare granskning från formella utgångspunkter.Vid en interpellationsdebatt den 16 oktober 2001svarade statsrådet på frågan om vilkenden bakomliggande orsaken var till att regeringenlät kommuns förnyade ansökan ligga i tvåmånader utan åtgärd. Statsrådet svarade följande:Heby kommuns ansökan inkom till regeringen den 26juni 2001 och överlämnades till Kammarkollegietden . Yttrandet frånKammarkollegiet inkom till regeringen den 17september 2001 och regeringen fattade beslut iärendet . Den sammanlagdahandläggningstiden av ärendet kan således intebedömas som speciellt lång.Utskottets ställningstagandeUtskottet vill inledningsvis erinra om utskottetsgranskning då bl.a. frågan om Hebykommun granskades i samband med en genomgång avregeringens handläggning av ärenden rörandeindelningslagen. Utskottet ansåg inte att akternasinnehåll gav anledning till någon vidare granskningfrån formella utgångspunkter.När det gäller den förnyade ansökan om kommunlåg den specifika sakfrågan utanför riksdagensmöjlighet till påverkan eftersom det rörde sig omett förvaltningsärende. Utskottet kan konstatera attregeringen, vad gäller handläggningen, i sak harhanterat ärendet inom ramen för vad gällande reglertillåter.Granskningen föranleder inte något ytterligareuttalande från utskottets sida.1.7. Regeringsbeslut och samråd medEU-nämnden i andra- ochtredjepelarfrågorÄrendetInom har observerats fall dåordningsföljden mellan beslut av regeringen ochsamrådstillfälle med nämnden i frågor inom andra ochtredje pelarna inneburit att regeringen formellttagit ställning i en fråga genom beslut vidregeringssammanträde och fråganbehandlats i , dvs. påfredagen, inför agerande i ministerrådet i denföljande veckan.I en kanslipromemoria, som översänts tillRegeringskansliet för yttrande, har nämnts exempelför att aktualisera frågeställningarna. Exemplen hartagits fram inom . Exemplenredovisas i bilaga A1.7.1.BakgrundRegeringens samråd med EU-nämndDen rättsliga regleringen av regeringens skyldighetatt samråda med finns numera i 10 kap. 5§ riksdagsordningen.Regeringen skall underrätta om frågorsom avses bli behandlade i Europeiska unionens råd.Regeringen skall också rådgöra med nämnden om hurförhandlingarna i rådet skall föras inför beslut somregeringen bedömer som betydelsefulla och i andrafrågor som nämnden bestämmer.Begär minst fem av ledamöterna i attregeringen skall rådgöra med nämnden skall nämndenföranstalta om detta, såvida den inte finner attdärmed förenat dröjsmål skulle leda till avsevärtmen.EU-nämnden inrättades i samband med inträdei Europeiska unionen. Inför riksdagsbeslutet[1] attinrätta nämnden betonades vikten av samråd mellanregering och riksdag om de beslut i egenskapav EG-medlem skulle komma att vara med om att fattainom EG:s institutioner. Konstitutionsutskottetframhöll att regeringen i sitt sätt att skötaSveriges intressen inom EU visserligen enligtparlamentarismens principer ansvarade införriksdagen, men medverkan skulle bliindirekt och kontroll av regeringenutövas i efterhand, och utskottet ansåg detta intevara tillräckligt. Det var i stället önskvärt med enordning där fick ett aktivt och reelltinflytande som gjorde det möjligt att på förhandpåverka de ståndpunkter som skulle intainför förhandlingar och beslutsfattande inom inrättades diskuterades ocksåfrågan om kompetens i förhållande tillUtrikesnämnden och utskotten. Konstitutionsutskotteterinrade om att ställning ochuppgifter var reglerade i regeringsformen och inteberördes av att en inrättades samt om attutskottens ställning och uppgifter finns iriksdagsordningen och att det inte heller i fråga omutskottens befogenheter skedde någon förändringgenom att inrättades.Konstitutionsutskottet hänvisade till värdet avutskottens medverkan för att samrådet mellanriksdagen och regeringen skulle bli meningsfullt menockså till att det slutliga ansvaret för samrådetmed regeringen måste ligga på med hänsyntill att det i många fall kunde krävas övergripandebedömningar och avvägningar mellan olikaintresseområden. Med tanke på den betydelse somborde fästas vid ett sammanhållet förfarande därsamrådsorganet har överblick över den samlade EU-politiken ansåg att det intevar lämpligt att fördela samrådet på olikautskott. [2] Vid EU-frågornas behandling i riksdagenhösten 1996 anförde utskottet att det inte fannanledning att föreslå någon ändring när det gälldesamrådet inför ministerrådsmöten i frågor inom andraoch tredje pelarna. Även fortsättningsvis bordedetta äga rum i . [3]I riksdagsstyrelsens förslag inför 2000-talet[4], som grundar sig på förslag avRiksdagskommittén, anges som en utgångspunkt förriksdagens arbete med EU-frågor följande.I regeringens allmänna informations- ochsamrådsskyldighet gentemot i EU-frågorinbegrips frågor i andra och tredje pelaren.Riksdagen får fortlöpande information om dessafrågor, och i många avseenden har riksdagensinsyn i t.ex. utrikespolitiken ökat jämfört medtiden före medlemskap i . Andra- ochtredjepelarfrågor behandlas i ihuvudsak som förstapelarfrågor, dvs.informations- och samrådsskyldigheten omfattarockså dessa frågor.Riksdagskommittén, som riksdagsstyrelsen hänvisadetill, ansåg att denna ordning skall gälla ävenfortsättningsvis. har godkänt deriktlinjer för arbete med EU-frågor somriksdagsstyrelsen föreslog. [5]I proposition 2001/02:72 Ändringar i regeringsformen- samarbetet i EU m.m. påpekar regeringen attsamrådsskyldigheten för regeringen gäller för helaEU-samarbetet, alltså även beträffandeöverenskommelser i andra och tredje pelarna. Även omregeringen inte blir statsrättsligt bunden avuttalanden som görs vid samrådet föreligger, enligtvad som uttalas i propositionen, en politiskskyldighet för regeringen att inte agera på ett sättsom strider mot vad som framkommit vid samrådet.Med anledning av det återgivna uttalandet finnsanledning att erinra om att Riksdagskommitténkonstaterade att praxis har utvecklats så att detinte anses tillräckligt att regeringen inte görnågot som står i strid med synpunkterutan i stället agerar i enlighet med nämndens rådoch ståndpunkter, och att ansåg -i likhet med riksdagsstyrelsen senare - att dennapraxis bör bestå. Riksdagskommittén nämnde att enfråga dock kan utvecklas på ett sätt som gör attregeringen bedömer att en avvikelse från nämndensståndpunkt är nödvändig. Kommittén ville i dettasammanhang erinra om möjligheten för regeringen attsöka förnyad kontakt med nämnden. Om regeringenändock inte agerar i enlighet med nämndensställningstaganden skall regeringen enligtRiksdagskommittén tydligt redovisa skälen föravvikelsen i den skriftliga återrapport som skalltillställas kammarkansliet och efterrådsmötet, och som påpekatmåste mycket goda skäl föreligga för att regeringeninte skall företräda nämndens ståndpunkt.Även vad nu anfört omfattas avdet riktlinjegodkännande som nämnts.Utskottens roll i EU-arbetet anges i 10 kap. 3 §riksdagsordningen. Utskott skall följa arbetet iEuropeiska unionen inom de ämnesområden som förvarje utskott anges i 4 kap. 4-6 §§ med tillhörandetilläggsbestämmelser.Förhållandet till EU:s beslutsprocessBeslutsprocessen i första pelarenUnder beredningen av ett ärende, dvs. skedet innankommissionen lägger fram ett förslag, får riksdageninformation om vad som sker inom ramen förregeringens allmänna informationsskyldighet. informerar på ministerrådsmöten ompågående beredningsarbete kommer frågorna attaktualiseras i , som därigenom hållsinformerad.Under beslutsskedet, dvs. efter det attkommissionen lagt fram ett förslag till rättsakteller nytt policybeslut och fram till dess besluthar fattats, får del av kommissionensförslag till ny eller ändrad lagstiftning. Förviktigare förslag skall faktapromemorior överlämnastill . Inför mötena i ministerrådet, dåärendena kommer upp på rådets dagordning, informerarregeringen och samråder med den vidbehov.Andra och tredje pelarnaAndra pelaren avser samarbetet inom den gemensammautrikes- och säkerhetspolitiken (GUSP). GUSPomfattar dels EU-ländernas förhållande till länderutanför EU, dels samordning inom internationellaorganisationer. Tredje pelaren avser polissamarbeteoch straffrättsligt samarbete. EU-samarbetet inomdessa områden är i huvudsak mellanstatligt, ochhuvudregeln är att beslut fattas med enhällighet.Frågor i andra pelaren behandlas avutrikesministrarna i rådet för allmänna frågor (dets.k. allmänna rådet), och tredjepelarfrågorbehandlas av rådet för rättsliga och inrikes frågor.Målen för GUSP förverkligas genom principer ochallmänna riktlinjer, gemensamma strategier,gemensamma åtgärder, gemensamma ståndpunkter och ettsystematiskt samarbete mellan medlemsstaterna.Principerna och de allmänna riktlinjerna, liksom degemensamma strategierna, bestäms av Europeiskarådet.Rådet kan besluta om gemensamma åtgärder och antagemensamma ståndpunkter. Sådana beslut kräverenhällighet utom då besluten avser genomförande avgemensamma strategier som har antagits av . I dessa fall har de gemensamma strategiernaantagits med enhällighet, och de gemensammaåtgärderna och de gemensamma ståndpunkterna kan idessa fall beslutas med kvalificerad majoritet. [6]Beslut om gemensamma åtgärder fattas närmedlemsstaterna förutsätts agera gemensamt i någonform. [7] Beslut om gemensamma ståndpunkter skallavse unionens inställning vad avser ett geografisktområde eller en särskild fråga. Medlemsstaternaskall se till att deras nationella politiköverensstämmer med de gemensamma ståndpunkterna[8].Gemensamma åtgärder kan avse exempelvisvalövervakning eller kontroll av tekniskt biståndmed militär slutanvändning. De beslut som fattas ärbindande för medlemsstaterna.GUSP är i huvudsak ett mellanstatligtsamarbetsområde, även om kommissionen ochEuropaparlamentet har viss insyn och visstinflytande.EU-ländernas samarbete inom tredje pelaren -polissamarbete och straffrättsligt samarbete - berörfrämst de frågor som är kopplade till den friarörligheten för personer. Samarbetet är visserligenett mellanstatligt samarbete, men i och medAmsterdamfördraget förenklades beslutsformerna ochbesluten blev mer bindande. Kommissionen deltarfullt ut i arbetet, medan har enbegränsad roll.Rådet kan, på initiativ av en medlemsstat eller avkommissionen, anta gemensamma ståndpunkter,rambeslut, beslut och konventioner. [9]En gemensam ståndpunkt anger unionens ståndpunkt ien viss fråga och anger den riktning i vilken manvill arbeta.Ett rambeslut kan liknas vid de direktiv somanvänds inom första pelarens samarbetsområden.Rambesluten har till syfte att harmoniseramedlemsstaternas lagstiftning. Rambeslut är bindandenär det gäller resultatet som skall uppnås menöverlåter till staterna själva att bestämma form ochtillvägagångssätt. De kan dock till skillnad fråndirektiv inte ha direkt effekt. Rambeslut antas medenhällighet av rådet.Ett genomförandebeslut syftar till att de mål somunionen har satt upp inom tredjepelarområdet skallnås. Det tas vanligen med enhällighet. Dock räckerdet med kvalificerad majoritet för att besluta omåtgärder som krävs för att genomföra besluten.En konvention måste normalt godkännas avmedlemsstaternas nationella parlament innan den kanträda i kraft. Denna procedur är tidskrävande. IAmsterdamfördraget infördes därför en ny regel somsäger att en konvention kan träda i kraft så snartden har antagits av åtminstone hälften avmedlemsstaterna. Konventionen gäller dock bara i destater som har godkänt den.Behovet av regeringsbeslut i processen inomandra och tredje pelarnaBehörigheten att ingå internationellaöverenskommelser tillkommer enligt 10 kap. 1 §regeringsformen regeringen. Samtycket tillöverenskommelser som blir bindande genomundertecknandet skall uttryckas genom ettregeringsbeslut. En överenskommelse som kräverratifikation för att bli bindande får undertecknasför svensk räkning först sedan regeringen har fattatbeslut om detta.Regeringen får enligt 10 kap. 2 § regeringsformeninte ingå en bindande internationell överenskommelseutan att har godkänt den, omöverenskommelsen förutsätter att lag ändras ellerupphävs eller att ny lag stiftas eller om den iövrigt gäller ämne i vilket skall besluta.I samband med behandling av frågan omgodkännande av Amsterdamfördraget[10] gjordesbedömningen att medlemsstaterna i samarbetet inomden andra pelaren (GUSP) är bundna av de gemensammabesluten på samma sätt som normalt följer av ettinternationellt samarbete enligt folkrättsligaregler. Någon överföring av beslutanderätt till EUbedömdes inte ske. pekade på attsamarbetet inom de andra och tredje pelarna ärmellanstatligt, och utskottet framhöll att dettainnebär att rådet, när det samlas för att fattabeslut inom dessa samarbetsområden, har karaktärenav en mellanstatlig konferens mellan företrädare försuveräna stater.Ur svensk statsrättslig synvinkel är såledesbestämmelserna i 10 kap. 1-4 §§ regeringsformentillämpliga. Ett svenskt statsråd kan därförsamtycka till för bindande beslut i andrapelaren först sedan regeringen har fattat formligtbeslut om sådant samtycke. I de fall då beslut somantas inom andra eller tredje pelaren förutsätteratt lag ändras eller upphävs eller att ny lagstiftas eller det i övrigt gäller ett ämne i vilketriksdagen äger besluta, måste regeringen ocksåinhämta godkännande enligt 10 kap. 2 §regeringsformen.Tidigare KU-granskning av regeringens samrådmed i frågor inom tredje pelarenVid utskottets tidigare granskning av ettstatsråds samråd med inom området förden tredje pelaren anförde utskottet bl.a.följande. [11]Utskottet är givetvis medvetet om degrundläggande skillnader som finns mellan å enasidan samarbetet på förstapelarområdet och åandra sidan samarbetet på andra- ochtredjepelarområdena. Dessa skillnader bör dockenligt utskottets mening inte hindra attinformationen till och samrådet med iså stor utsträckning som möjligt sker ilikvärdiga former på hela unionsområdet.Konstitutionsutskottet avstyrkte i betänkande1994/95:KU22 motionskrav om att frågor inom andraoch tredje pelarna - liksom frågor inomjordbrukspolitiken - skulle ligga hos utskotten istället för hos . I betänkande1996/97:KU2 vidhöll utskottet sin inställning attsamrådet inför ministerrådsmöten i frågor inomandra och tredje pelarna skulle äga rum i (bet. s. 35). Inte vid något tillfällediskuterades om borde avstå från samrådpå de mellanstatliga områdena. Tvärtomunderströks det nära sambandet mellan t.ex. deutrikespolitiska övervägandena i andra pelarenoch främst handelspolitiken ochutvecklingsfrågorna i första pelaren liksommellan samarbetet om inrikes och rättsliga frågori tredje pelaren och främst frågorna om personersfria rörlighet i första pelaren.Promemorior från Justitie- ochUtrikesdepartementenUtskottet har genom en skrivelse tillRegeringskansliet begärt synpunkter på samordningenmellan samrådet i och regeringensbeslutsfattande i ärenden där ett formelltregeringsbeslut behövs inför EU:s rådsmöten.Svaret från har kommit i form avpromemorior från ochUtrikesdepartementet, bilaga A1.7.2. Frågan omsamordning mellan samrådet i ochregeringens beslutsfattande i ärenden där ettformellt regeringsbeslut behövs inför EU:s rådsmötendiskuteras inte närmare i promemoriorna.Justitiedepartementet har i sitt svar anfört i de tre fall som nämnts som exempel iutskottskansliets promemoria fullgjort sinsamrådsskyldighet. I fråga om principen förregeringens samrådsskyldighet påtredjepelarområdet har från departementet anförtsföljande.Som framhåller iskrivelsen till (s. 2) varmotivet för att inrätta att riksdagengenom avtalet om anslutning till deeuropeiska gemenskaperna överlät beslutanderätttill dessa gemenskapers institutioner. För attkompensera den förlorade beslutanderätten borderiksdagen ges möjlighet inte bara till kontroll iefterhand utan även till att på förhand påverkaregeringens ställningstaganden införförhandlingar och beslutsfattande inom EU.Denna motivering tar med sin betoning av detöverstatliga inslaget i EU:s beslutsfattande sinutgångspunkt i arbetet i den första pelaren.Arbetet i andra och tredje pelaren är däremotinte baserat på överstatlighet, och riksdagenhar, på samma sätt som vid vanligainternationella överenskommelser, fullständigfrihet att i efterhand säga nej till de avtal somregeringen i dessa fall ingår med andramedlemsstaters regeringar. Denna grundläggandeskillnad mellan de olika pelarområdena komemellertid aldrig att återspeglas ibestämmelserna om information och samråd iriksdagsordningen.Konstitutionsutskottet har tidigare (bet.1996/97:KU25 s. 135) uttalat att utskottet är''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''medvetet om de grundläggande skillnader somfinns mellan å ena sidan samarbetet påförstapelarområdet och å andra sidan samarbetetpå andra- och tredjepelarområdena''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''. Utskottettillade att ''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''[d]essa skillnader bör dock enligtutskottets mening inte hindra att informationentill och samrådet med i så storutsträckning som möjligt sker i likvärdiga formerpå hela unionsområdet''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''.Justitiedepartementet har i likhet medkonstitutionsutskottet uppfattningen att samrådmed är obligatoriskt påförstapelarområdet inför beslut i rådet somregeringen bedömer som betydelsefulla.Departementet delar också den uppfattning somkonstitutionsutskottet redovisar i återgivnauttalande, att samråd i så stor utsträckning sommöjligt bör ske i likvärdiga former inom unionenstre pelare. Det bör härvid noteras att EU-nämndenalltid har möjlighet att få till stånd ett samrådi en viss fråga, oavsett att regeringen inte harfunnit frågan så betydelsefull att den för sindel har velat påkalla samråd.Om regeringens bedömning är att samråd skallske med och att alltså informationenligt 10 kap. 5 § första stycket första meningenriksdagsordningen inte är tillräckligt, kan dettaäga rum antingen före eller efter det attregeringens handlingslinje inför ett rådsmöte harvarit föremål för ett formellt beslut vid ettregeringssammanträde. Det normala är naturligtvisatt samrådet äger rum innan ett sådant beslutfattas. Det bör emellertid understrykas att ettsamråd som äger rum efter ett regeringsbeslutlika fullt är ett samråd i den mening som anges i10 kap. 5 § första stycket andra meningenriksdagsordningen. Ett sådant samråd behöverheller ingalunda vara meningslöst, eftersomregeringen alltid har möjlighet att fatta ettnytt beslut rörande den svenska inställningenända fram till dess rådet slutligt beslutar iärendet.Utrikesdepartementet har i sitt svar anförtföljande om formerna för information till ochsamråd med EU-nämnden.Regeringens skyldighet enligt RO att hållariksdagen informerad i EU-frågor och att samrådamed i dessa frågor i vissa fall tarinte främst sikte på andrapelarfrågor. Enligt vadsom sagts vid de nuvarande bestämmelsernastillkomst bör utöva ett aktivt ochreellt inflytande som gör det möjligt att påförhand påverka de ståndpunkter som skallinta inför förhandlingar och beslutsfattande inomEU. Samverkan mellan riksdag och regering bör skeunder sådana former att svenska intressentillgodoses på bästa sätt. arbete börkoncentreras på frågor som före medlemskapet i EUavgjordes av riksdagen.Riksdagsordningens bestämmelser är dock desammaoavsett om det gäller en förstapelarfråga elleren andrapelarfråga. Men det står enligtUtrikesdepartementets uppfattning klart attbestämmelserna i första hand har utformats medtanke på att tillförsäkra informationoch inflytande framför allt i förstapelarfrågor,dvs. i frågor där har överlåtit sinlagstiftningskompetens till EG. Bestämmelserna i10 kap. 2 § RO, om regeringens skyldighet attinformera om sin syn på de förslag frånkommissionen som regeringen bedömer sombetydelsefulla, avser främst sådanalagstiftningsfrågor. När det gäller skriftliginformation från regeringen handlar det härframför allt om s.k. faktapromemorior somregeringen tillställer i ett tidigtskede av ett lagstiftningsärende inom EG.Samverkansformerna i andrapelarfrågor styrsfrämst av bestämmelserna i 10 kap. 5 § RO. Tillatt börja med görs där åtskillnad mellan frågor,i vilka regeringen skall hålla EU-nämndeninformerad, och frågor, i vilka regeringen skallrådgöra med .