bet · GP01SOU13 · 2002-04-18 00:00:00 — Dessutom begärstillkännagivande om att ökade resurser måste satsaspå forskning kring kvinnors ohälsa och attkvinnoperspektivet bör införas i läkar- ochvårdutbildningar (yrkande 4).I motion So628 av m.fl. (fp) begärstillkännagivande om genusperspektiv i vården(yrkande 18). Motionärerna anför att regeringen börlägga fram en handlingsplan över hur hälso- ochsjukvården för kvinnor och män skall utformas så attvården i ordets rätta bemärkelse skall bli jäm-ställd.Tidigare behandling och pågående arbeteUtskottet behandlade motioner omjämställdhetsfrågor inom vården i betänkande2000/01:SoU10 (s. 73 f.). Utskottet anfördedärvid bl.a. följande.Utskottet vill betona vikten av ettjämställdhetsperspektiv inom hälso- ochsjukvården. Självfallet skall den vård somerbjuds vara av lika god kvalitet, oavsett om denavser en kvinna eller en man. I detta sammanhangvill utskottet återigen hänvisa till det s.k.genderprogram för social välfärd somSocialdepartementet driver. Syftet med programmetär att höja effektiviteten och kvaliteten iverksamheterna så att resurserna utnyttjaseffektivt, att kvinnor och män får tillgång tillgod vård och service på lika villkor och attpersonalens resurser tas till vara på bästa sätt.Nationella folkhälsokommittén har i sittslutbetänkande påtalat att det finns anledningatt i forskningen uppmärksamma att s.k. risk- ochfriskfaktorer kan vara olika för kvinnor och män.Betänkandet bereds för när-varande iRegeringskansliet. Även betänkandet Jämställdvård olika vård på lika villkor, som behandlarfrågor om bemötande av kvinnor och män inomhälso- och sjukvården, bereds iRegeringskansliet. Enligt vad utskottet erfarithar vidare beslutat att avsättamedel för genusforskning inom det medicinskaforskningsområdet avseende år 2002.Utskottet kan således konstatera att det pågårett aktivt arbete när det gäller frågan om ettjämställdhetsperspektiv i hälso- och sjukvården.Motionerna avstyrks i den mån de inte ärtillgodosedda med det anförda.Motionerna avstyrktes (res. c resp. fp). Riksdagenföljde utskottet (rskr. 2000/01:194).Motionsyrkanden om könsrelateradläkemedelsbehandling m.m. behandlades senast avutskottet i betänkande 2001/02:SoU10 De nyaläkemedelsförmånerna. Utskottet anförde följande(s. 50).Utskottet vidhåller sin uppfattning att ensituation där forskningens resultat ensidigtgagnar kunskapsframväxt avseende vissa grupper isamhället på bekostnad av andra är problematiskbåde ur rättvisesynpunkt och ur etiksynpunkt.Utskottet ser därför mycket positivt på attkvinnor numera i större utsträckning än förutinkluderas i läkemedelsstudier och attkönsfördelningen i kliniska prövningar enligtuppgift inte nämnvärt avviker frånkönsfördelningen i den population som sedankommer att behandlas med de aktuella läkemedlen.Det är likaså väsentligt att läke-medelskontrollmyndigheterna är medvetna om viktenav att ett läkemedel före marknadsgodkännande harstuderats på patienter som är representativa iförhållande till den patientgrupp som avsesanvända preparaten. Utskottet kan vidarekonstatera att Utredningen om frivilligjämställdhetsmärkning av produkter och tjänster isitt slutbetänkande kommer att behandla frågan omatt jämställdhetsmärka bl.a. läkemedel. Utskottetvill slutligen framhålla att till följd av denutveckling som sker på läkemedelsområdet kommerpatienter i ökad utsträckning att erhållaindividuellt anpassade läkemedel. Utskottetavstyrker med det anförda motionerna . (Res.v, kd, c och mp. )Regeringen beslutade att tillsätta enarbetsgrupp för metodutveckling ijämställdhetsarbetet. Arbetsgruppen lämnade idecember 2001 sin slutrapport ordning Strategisk utveckling för jämställdhet (Ds 2001:64).I rapporten behandlas bl.a. strateginjämställdhetsintegrering, vilken står för detövergripande och långsiktiga tillvägagångssättet förhur jämställdhet skall uppnås. Därmed sättsmetoderna in i sitt strategiska sammanhang, anförsdetFrågan om skillnader mellan män och kvinnor närdet gäller att av kostnadsskäl avstå frånsjukvård och läkemedel har den 30 januari 2002berörts av socialministern i svar på fråga förskriftligt svar (2001/02:570). I svaret harsocialministern bl.a. anfört följande.Regeringen har på olika sätt uppmärksammat deproblem som kan förekomma i vården, inte minstnär det gäller bemötandet och behandlingen avkvinnor. Regeringen har bl.a. föreslagitändringar i lagstiftningen som trädde i kraft ibörjan av och som syftar till att stärkapatientens ställning samt öka patientinflytandeti vården. har fått i uppdrag attfölja upp dessa ändringar och en viktig fråga idet arbetet är att se om kvinnliga patientersställning i vården stärkts. Socialstyrelsenföljer även kontinuerligt läkemedelsanvändningenoch kommenterar denna ur ett könsperspektiv.Socialdepartementet bedriver sedan hösten 1997utvecklingsarbetet Genderprogram för socialvälfärd. Avsikten med projektet är att se tillatt myndigheter, kommittéer och departementetsegna enheter arbetar för att uppmärksammaskillnader mellan kvinnor och män.Genderprogrammet har ett tydligtmedborgarperspektiv och dess syfte är att höjakvaliteten och effektiviteten så att alla får engod vård och service oavsett kön.Det är viktigt att det finns ett fortsatt ochkontinuerligt arbete som garanterar att allamedborgare får vård på lika villkor. Regeringenhar därför för avsikt att ge iuppdrag att ytterligare analysera skillnadermellan mäns och kvinnors ställning i vården.Utskottets ställningstagandeUtskottet vill ånyo betona vikten av ettjämställdhetsperspektiv inom hälso- och sjukvårdenoch vidhåller uppfattningen att det är självklartatt den vård som erbjuds skall vara av lika godkvalitet, oavsett om den avser en kvinna eller enman. Utskottet hänvisar återigen till det s.k.genderprogram för social välfärd somSocialdepartementet driver. Syftet med programmet äratt höja effektiviteten och kvaliteten iverksamheterna så att resurserna utnyttjaseffektivt, att kvinnor och män får tillgång till godvård och service på lika villkor och att personalensresurser tas till vara på bästa sätt.Nationella folkhälsokommittén, vars slutbetänkandeför närvarande bereds i , harpåtalat att det finns anledning att i forskningenuppmärksamma att s.k. risk- och friskfaktorer kanvara olika för kvinnor och män. Vidare harUtredningen om frivillig jämställdhetsmärkning avprodukter och tjänster, som har haft regeringensuppdrag att bl.a. belysa möjligheterna att införaett system för jämställdhetsmärkning, i sittslutbetänkande, Märk-värdig jämställdhet (SOU2002:30), behandlat frågan om att jämställdhetsmärkabl.a. läkemedel.Utskottet kan således konstatera att det pågår ettaktivt arbete när det gäller frågan om ettjämställdhetsperspektiv i hälso- och sjukvården.Motionerna So224 (kd), So331 (m) yrkandena 1, 2 och4, So369 (m) yrkandena 1 och 2, So525 (v) yrkande 2,So626 (c) yrkandena 1, 2 och 4, So628 (fp) yrkande18 samt A229 (fp) yrkande 26 avstyrks i den mån deinte är tillgodosedda med det anförda.Legitimation för dietister m.m.Utskottets förslag i korthetRiksdagen bör med delvis bifall till ettantal motionsyrkanden ge regeringen tillkänna att den bör utreda och bedömaförutsätt-ningarna för att dietister skallomfattas av legitimationsreglerna i lagen(1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- ochsjukvårdens område. Vidare bör riksdagenavslå ett motionsyrkande om att även ungdomaröver och vuxna skall omfattas avreglerna om högkostnadsskydd vid köp avspeciallivsmedel.MotionerI motion So238 av och (båda m) begärs tillkännagivande om legitimering avdietister. Motionärerna anför att en legitimering avdietistyrket leder till ökad patientsäkerhet ochökad kvalitet i den medicinska vården.Motionsyrkanden av innebörd att legitimation skallinföras för dietister och att detta skall leda tillökad patientsäkerhet och ökad kvalitet i denmedicinska vården framförs också i motionerna So292av och (båda m), So460av () och So306 av MarianneCarlström och (båda s) (yrkande 1).Vidare begärs i motion So306 (s) tillkännagivande omjournalföringsplikt för dietister (yrkande 2). Medtanke på de arbetsuppgifter dietister har ansermotionärerna att det är märkligt och riskerarpatientsäkerheten att dessa enbart hardokumentationsplikt och inte journalföringsplikt.Även i motion So404 av och (båda c) yrkas tillkännagivande om att införalegitimation för dietister. Motionärerna anser attdietister bör ha journalföringsplikt, vilket skulleinnebära större säkerhet för patienten. Dietistenbehöver också vara personligt ansvarig förpatientens näringsbehandling. För att så skall varafallet krävs att dietisten har legitimation, vilketdietister har i övriga nordiska länder, inom EU ochi USA.I motion So293 av och (båda m) begärstillkännagivande om att förskrivningsrätt bör gestill dietister (yrkande 1). Motionärerna anför atteftersom det vid användandet av sondnäringar är vik-tigt att det av dietist görs en noggrann bedömningoch beräkning av patientens behov börförskrivningsrätt ges dietister avseendesondnäringar och näringspreparat. Vidare begärstillkännagivande om att ett bidragssystem börutformas så att det blir ett enhetligt system i helalandet (yrkande 2). Motionärerna pekar på att förbarn är förskrivningen avsondnäringar och näringspreparatförfattningsreglerade medan det för ungdomar över 16år och vuxna saknas en motsvarande reglering.Tidigare behandling, gällande rätt och pågåendearbete m.m.Frågan om legitimation för dietister behandladesutförligt av utskottet i betänkande 1997/98:SoU22i samband med behandlingen av regeringens propo-sition 1997/98:109 Yrkesverksamhet på hälso- ochsjukvårdens område. Till grund för propositionenlåg betänkande Ny behörig-hetsreglering på hälso- och sjukvårdens områdem.m. (SOU 1996:138). Utskottet anförde i sinbedömning bl.a. följande (s. 11).Sedan lång tid utgör legitimationen det mestframträdande beviset på en yrkesutövareskompetens inom hälso- och sjukvården.Legitimationen är ett uttryck för att enyrkesutövare står under samhällets tillsyn ochhar godkänts för yrkesverksamhet inom det områdelegitimationen avser. Legitimationenshuvudfunktion är att vara en garanti för attpersonalen har en viss kunskapsnivå samt vissapersonliga egenskaper och kvalifikationer.Utskottet delar regeringens bedömning atträtten till legitimation skall förbehållas sådanagrupper av yrkesutövare som har en självständigyrkesfunktion med kvalificerade arbetsuppgifteroch ett särskilt ansvar för patienternas säkerheti vården samt dessutom i inte oväsentligutsträckning vänder sig direkt till allmänheten,t.ex. i egenskap av fria yrkesutövare. Därmedbedömer utskottet den föreslagna utökningen avlegitimerade yrkesgrupper vara en lämpligavgränsning. Utskottet delar regeringensbedömning att legitimation skall införas förarbetsterapeuter, apotekare, receptarier ochsjukhusfysiker.Utskottet avstyrkte aktuella motionsyrkanden (res.fp respektive mp). följde utskottet (rskr.1997/98:290).I ovanstående betänkande behandlades ocksåregeringens förslag att ett nytt system medskyddade yrkestitlar skulle införas för vissayrkeskategorier som inte omfattas avbestämmelserna om legitimation nämligenaudionomer, biomedicinska analytiker, dietisteroch ortopedingenjörer. I bakgrundsbeskrivningenanfördes bl.a. att yrkesutövare med skyddadyrkestitel föreslås räknas som hälso- ochsjukvårdspersonal när de i sin verksamhet inomhälso- och sjukvården använder den skyddadeyrkestiteln. Därmed står de under samhälletstillsyn och kan bli föremål för de disciplinärapåföljderna erinran och varning, anfördes det.Dessutom anfördes att yrkesutövare med skyddadyrkestitel kommer att dels omfattas avregleringen i patientskadelagen om skyldighet attteckna patientförsäkring, dels vara skyldiga attgöra s.k. lex Maria-anmälningar. Utskottetanförde bl.a. följande i sin bedömning.Utskottet delar också bedömningen att det behövsett komplement till legitimationen. Detföreslagna systemet med skyddad yrkestitel förvissa grupper som inte omfattas av legitimationbör därför införas.Utskottet delar regeringens bedömning attyrkesgrupperna audionomer, biomedicinskaanalytiker, dietister och ortopedingenjörer skallomfattas av den särskilda regleringen medskyddade yrkestitlar .Utskottet avstyrkte aktuellt motionsyrkande (res.mp). följde utskottet.Begreppet skyddad yrkestitel infördes fr.o.m. den 1januari 1999 i lagen (1998:531) om yrkesverksamhetpå hälso- och sjukvårdens område i . 6 § framgår att bl.a. personer som avlagtdietistexamen har rätt att använda den skyddadeyrkestiteln dietist.Frågan om legitimation för dietister har därefterockså behandlats i betänkande 1998/99:SoU10,vartill hänvisas. Utskottet anförde i sinbedömning bl.a. följande (s. 52).Frågor om behörighetsreglering för olikayrkesgrupper har prövats av riksdagen.Utskottet anförde i det sammanhanget att bl.a.dietister borde omfattas av den föreslagnaregleringen med särskilt skyddad yrkestitel.Utskottet finner inte nu skäl att ändra dettaställningstagande.I samband med behandlingen av regeringensproposition /98:109 Yrkesverksamhet på hälso-och sjukvårdens område har utskottet i betänkande1997/98:SoU22 delat regeringens bedömning attjournalföringsplikt inte bör åläggas yrkesgruppernamed skyddad yrkestitel. Aktuell motion avstyrktes.(Res. m, kd och fp.) följde utskottet(rskr. 1997/98:290).Enligt 20 § livsmedelslagen (1971:511) fårregeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer meddela föreskrifter om saluhållande avbl.a. livsmedel för särskilda näringsändamål. Av lag(1996:1150) om högkostnadsskydd vid köp av läkemedelm.m. framgår (6 §) att i den mån regeringen såföreskriver har den som är rätt tillnedsättning av det fastställda priset per inköp förlivsmedel som avses i 20 § livsmedelslagen(1971:511) med hela det belopp som överstiger 120 krom livsmedlen förskrivs av läkare.Speciallivsmedelsutredningen har i sitt betänkandeMat som medicin (SOU 1999:114) övervägt frågan omändringar i gällande förmånssystem förspeciallivsmedel. Kommittén föreslår, med hänvisningtill att behovet kan vara livslångt, att dennuvarande åldersgränsen för rätt till prisnedsattalivsmedel i läkemedelsförmånen tas bort. ett system, där ett medicinsktkonstaterat behov av speciallivsmedel för såväl barnsom vuxna jämställs med behov av läkemedel och gesett samhällsstöd. Kommitténs förslag har inte letttill lagstiftning.Av 9 § patientjournallagen (1985:562) följer attskyldighet att föra patientjournal inte gäller allhälso- och sjukvårdspersonal. Sådan skyldighetgäller för yrkesutövare med legitimation ellersärskilt förordnande att utöva visst yrke, den somutan att ha legitimation utför arbetsuppgifter somannars bara skall utföras av logoped, psykolog ellerpsykoterapeut inom den allmänna hälso- ochsjukvården eller sådana arbetsuppgifter inom denenskilda hälso- och sjukvården som biträde åtlegitimerad yrkesutövare samt den som är verksam somkurator i den allmänna hälso- och sjukvården.Socialstyrelsen har i sin rapport ivård och omsorg Prevention och behandling (2000:11) belyst ett antal viktiga fråge-ställningar inom problemkomplexet undernäring ochäven givit råd om utredning och behandling. Irapporten påpekas att betydelsen av ett gottnäringstillstånd under harkommit att uppmärksammas som en viktig komponent förett gott resultat i sjukvården. Effekterna avbehandling och rehabilitering är vidare beroende avatt patienterna inte är undernärda.Utskottet uppvaktades avföreträdare för Dietisternas riksförbund.Utskottets ställningstagandeLegitimationen utgör det mest framträdande bevisetpå en yrkesutövares kompetens inom hälso- ochsjukvården. Legitimationen är ett uttryck för att enyrkesutövare står under samhällets tillsyn och hargodkänts för yrkesverksamhet inom det områdelegitimationen avser. Legitimationens huvudfunktionär att vara en garanti för att personalen har enviss kunskapsnivå samt vissa personliga egenskaperoch kvalifikationer. Rätten till legitimation skallförbehållas sådana grupper av yrkesutövare som haren självständig yrkesfunktion med kvalificeradearbetsuppgifter och ett särskilt ansvar för patien-ternas säkerhet i vården samt dessutom i inteoväsentlig utsträckning vänder sig direkt tillallmänheten, t.ex. i egenskap av fria yrkesutövare.Frågan om legitimation för dietister behandlades avriksdagen /i samband medbehandlingen av regeringens proposition 1997/98:109Yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område.Det har således förflutit frågansenast var föremål för närmare överväganden. Motdenna bakgrund och då det arbete som utförs avdietister är kvalificerat och även i viss mån fåranses innefatta ett ansvar för patienternas säkerheti vården anser utskottet att det finns skäl attutreda och bedöma förutsättningarna för attdietister skall omfattas av legitimationsreglerna i3 kap. lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso-och sjukvårdens område. En sådan utredning bör,förutom frågan om vilka krav som skall ställas påutbildningens innehåll, bl.a. omfattaförskrivningsfrågor och dietisters ställning inomEuropeiska unionen. Vad utskottet nu anfört börriksdagen med delvis bifall till motionerna So238(m), So292 (m), So293 (m) yrkande 1, So306 (s),So404 (c) och So460 (v) som sin mening ge regeringentill känna.Utskottet kan ha förståelse för motionärernassynpunkter i motion So293 (m) yrkande 2 att ävenungdomar och vuxna bör ges nedsättning avpriset vid inköp av speciallivsmedel. Utskottet ärdock inte berett att ställa sig bakommotionsyrkandet. Detta avstyrks.Hälsofrågor rörande homo-, bi- ochtranssexuellaUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör med hänvisning till tidigareställningstagande avslå ett antalmotionsyrkanden rörande homo-, bi- ochtranssexuellas behov inom hälso- ochsjukvården. Jämför reservationerna 50 (v, mp)och 51 (fp).MotionerI motion L371 av m.fl. (v, s, c,fp, mp) begärs tillkännagivande om att de som verkarinom hälso- och sjukvården har kompetens i HBT-frågor och att de som verkar inom hälso- ochsjukvården bättre skall kunna tillgodose HBT-personers specifika behov i hälso- och sjukvård (yr-kandena 30 och 31).I motion So509 av m.fl. (v) begärstillkännagivande om att de som verkar inom hälso-och sjukvården har HBT-kompetens (yrkande 1). Vidarebegärs tillkännagivande om lesbiska kvinnorssituation i hälso- och sjukvården (yrkande 2).I motion L367 av m.fl. (fp) begärstillkännagivande om hälsofrågor för lesbiska kvinnor(yrkande 12). Motionärerna anför att lesbiska ochbisexuella kvinnors kunskaper om sexuelltöverförbara sjukdomar är dåliga och att man skyddarsig mindre än andra. Endast hälften av kvinnorna ien utförd enkätundersökning berättar för gynekologom sin homo- eller bisexualitet. De gör också ilägre utsträckning mammografi och cellprovtagningarän andra kvinnor. Enligt motionärerna måstekunskaperna hos hälso- och sjukvårdspersonalen höjasnär det gäller lesbiska och bisexuella kvinnorshälsa och deras behov av information och vård.I motion So548 av och (båda s) begärs tillkännagivande omhomosexuellas livsvillkor och livskvalitet. EnligtWHO är hälsa ett tillstånd av fullständigt fysiskt,psykiskt och socialt välbefinnande och inte blottfrånvaron av sjukdom eller handikapp. Motionärernaanför att svenska och internationella undersökningarvisar att många homo- och bisexuella inte ärens i närheten av psykiskt och socialt välbefin-nande.Tidigare behandling och pågående arbeteRiksdagen har vid ett antal tillfällen, bl.a. ibetänkandena /2000:SoU9 och 2000/01:SoU10,behandlat motioner om homo-, bi- och transsexuellasbehov av hälso- och sjukvård. Utskottet anförde ibetänkande 2000/01:SoU10 i sin bedömning att detåter ville framhålla att det är viktigt att hälso-och sjukvårdspersonalen har goda kunskaper om homo-,bi- och transsexuellas behov av vård. Utskottetpekade på att , liksomFolkhälsoinstitutet, uppmärksammat problemet med atthomo- och bisexuella personer i många fall har ensämre hälsosituation och en mer utsatt ställning sompatienter inom hälso- och sjukvården. Utskottetvidhöll dock att inte borde ta någotinitiativ på området. Motionerna avstyrktes (res.dels v och mp, dels c, dels fp). följdeutskottet (rskr. 2000/01:194).Utskottets ställningstagandeUtskottet vill ånyo framhålla att det är viktigt atthälso- och sjukvårdspersonalen har goda kunskaper omhomo-, bi- och transsexuellas behov av vård.Nationella folkhälsokommittén, liksom , har uppmärksammat problemet medatt homo- och bisexuella personer i många fall haren sämre hälsosituation och en mer utsatt ställningsom patienter inom hälso- och sjukvården. Utskottetvidhåller dock att inte bör ta någotinitiativ på området och avstyrker därför motionernaSo509 (v) yrkandena 1 och 2, So548 (s), L367 (fp)yrkande 12 och L371 (v, s, c, fp, mp) yrkandena 30och 31.AmbulanshelikoptrarUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå en motion om ettnationellt nät av ambulanshelikoptrar. Jämförreservation 52 (m).MotionI motion So442 av ochAgneta () begärs ett tillkännagivande omnationellt nät av ambulanshelikoptrar. Motionärernaanför att ett nationellt nät av ambulanshelikoptrarär viktigt för att öka tryggheten och för att allapatienter skall kunna få vård på lika villkor. Dess-utom skulle beredskapen vid kriser och olyckor öka,som man använde samhällets resurser på etteffektivt och förnuftigt sätt.Bakgrund, tidigare behandlingUtskottet har behandlatmotionsyrkanden om ambulanshelikoptrar, sebetänkandena /2000:SoU9 (s. 54) och2000/01:SoU10 (s. 79 f.). Utskottet redogjorde i detförstnämnda betänkandet för rapportden om ett sammanhängandeambulanshelikoptersystem, vilken inte föranlettnågon åtgärd från sida.Utskottet vidhöll i betänkande 1990/91:SoU10 att detär viktigt att den som är i behov av avanceradsjukvård också får det inom rimlig tid. Utskottethänvisade vidare till att det av 6 § hälso- ochsjukvårdslagen (1982:763) framgår att landstingetsvarar för att det inom finns enändamålsenlig organisation för att till och frånsjukhus eller läkare transportera personer vilkastillstånd kräver att transporten utförs medtransportmedel som är särskilt inrättade förändamålet. Givetvis kan det i vissa fall varalämpligt att ett par eller flera landsting samordnarverksamheten med ambulanshelikoptrar, anfördes detockså. Utskottet var emellertid inte berett attföreslå att ett sammanhängandeambulanshelikoptersystem införs. m och kd. )Utskottets ställningstagandeUtskottet vidhåller att det är viktigt att den somär i behov av avancerad sjukvård också får det inomrimlig tid. Vidare vill utskottet återigen framhållaatt varje landsting svarar för att ha enändamålsenlig organisation för att till och frånsjukhus eller läkare transportera personer vilkastillstånd kräver att transporten utförs medtransportmedel som är särskilt inrättade förändamålet (6 § hälso- och sjukvårdslagen 1982:763).Det kan givetvis i vissa fall vara lämpligt att ettpar eller flera landsting samordnar verksamheten medambulanshelikoptrar. Utskottet är emellertid inteheller nu berett att föreslå att ett sammanhängandeambulanshelikoptersystem införs. Motion So442 (s)avstyrks.Vård och behandling av olikasjukdomar m.m.Utskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motioner om behandling avolika sjukdomar främst med hänvisning tillatt ett enigt utskott tidigare ställt sigbakom de de riktlinjer för prioriteringarinom hälso- och sjukvården som inte låter sigförenas med någon lista där vissa sjukdomargenerellt prioriteras före andra. Jämförreservationerna 53 (m), 54 (kd), 55 (c), 56(fp), 57 (mp), 58 (m, kd, c, fp) och 59 (mp).MotionerI motion So566 av m.fl. (kd) begärstillkännagivande om vikten av att de etiskariktlinjerna för prioritering inom hälso- ochsjukvården efterlevs (yrkande 11). Motionärernapekar på att i en avlämnad rapporthar konstaterat att de etiska riktlinjerna intealltid följs. Eftersom den medicinska och tekniskautvecklingen innebär att alltmer kan göras föralltfler och en förändrad åldersstruktur gör attefterfrågan på vård kommer att öka, ansermotionärerna att det är viktigt att de etiskariktlinjerna omgående realiseras.Flera motioner rör den psykiatriska vården.I motion So568 av m.fl. (m) begärstillkännagivande om problemen i den psykiatriskavården (yrkande 1).