bet · GP01JUU9 · 2002-05-16 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sinmening behovet av tidiga åtgärder för psykiatriskvård för att förebygga brott enligt vad som anförs imotionen.2001/02:Ju389 av m.fl. (kd):1. tillkännager för regeringen som sinmening behovet av en förändrad brottsförebyggandestrategi i syfte att systematiskt, långsiktigt ochmed stor tydlighet arbeta med informationsinsatserför att medvetandegöra föräldrar och andra som hartillsyn över barn om värdeöverföringens betydelseoch om stärkande av barns inre kontroll.2001/02:Ju425 av m.fl. (kd):1. begär av regeringen en översyn avinsatserna mot minderåriga brottslingar i syfte attåstadkomma en adekvat omorganisation eller tillskapande av etthelt nytt system för insatserna.2. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att möjliggöra försnabb åtgärdshantering av unga lagöverträdare.3. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om påskyndande avhandläggningen av ungdomsmål genom att inrättaungdoms- och jourdomstolar.4. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om attsocialförvaltningarna måste uppmärksammas påkonsekvensen att unga lagöverträdare kan få felaktigpåföljd om inte en vårdplan upprättats.5. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att fler platser försluten vård av unga brottslingar tillskapas snarast.6. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om behovet av attpersonalgrupper inom Statens institutionsstyrelsefår professionell handledning.7. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att en utvärderingbör göras av påföljden för personrån.8. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om vikten av attmedlingsverksamheten får ett tydligt regelverk ochdärmed ger verksamheten ökad legitimitet.9. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att det bör finnasmöjlighet att kunna meddela åtalsunderlåtelse om denunge deltagit i medling.10. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att regeringen böröverväga att lagföra unga brottslingar genommedling.11. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att regeringen böröverväga att lagföra unga brottslingar genomfamiljerådslag.2001/02:Ju449 av m.fl. (m):6. begär att regeringen lägger framförslag om villkorlig frigivning i enlighet med vadsom anförs i motionen.13. begär att regeringen lägger framförslag på lagstiftning för att tydliggöraungdomsrabatterna vid utdömandet av fängelsestraff ienlighet med vad som anförs i motionen.15. begär att regeringen lägger framförslag om att utöka möjligheterna till att häktapersoner under 18 år.2001/02:Ju450 av och ():1. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om förebyggandeinsatser från skola och sociala myndigheter för attminska risken att barn kommer snett i livet.23. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om medling ochfamiljerådslag.2001/02:So374 av (c):1. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att dom med slutenungdomsvård måste verkställas.Bilaga 2Socialutskottets yttrande 2001/02 SoU4yNeuropsykiatrisk problematikTill justitieutskottetJustitieutskottet har beslutatatt bereda socialutskottet tillfälle att yttra sigöver motionerna 2001/02:Ju292, 2001/02:Ju334 och2001/02:Ju367 yrkande 2 vilka rör problemförknippade med neuropsykiatriskafunktionsstörningar.Socialutskottet har , underåberopande av 4 kap. 10 § riksdagsordningen,anhållit om yttrande över motionerna frånSocialstyrelsen.Socialstyrelsen har yttrat sigöver de aktuella motionerna. Yttrandet finns i sinhelhet i bilaga 1.SocialutskottetMotionernaI motion Ju292 av () begärstillkännagivande om att utreda de neuropsykiatrisktfunktionshindrades levnadsomständigheter (yrkande1). Motionären anför att det stöd som barn och vuxnamed neuropsykiatriska funktionshinder är i behov avinvolverar många av samhällets stödfunktioner:socialtjänsten, skolan, vuxenutbildningen,, barn- och vuxenpsykiatrin,missbruksvården, kriminalvården m. fl. Insatserna,som dessa institutioner förmedlar, kunde bli till såmycket större hjälp och lämnas med större engagemangom de grundades på en bättre insikt om hjälptagarnassvårigheter. Motionärerna anför vidare att det ärangeläget att, i samverkan med de drabbadesintresseorganisationer, gå igenom vad de neu-ropsykiatriska funktionshindren innebär i olikalivssituationer och att i större utsträckning änhittills anpassa samhällets stöd till de behov somföreligger. bör få i uppdrag attutreda levnadsvillkoren för människor medneuropsykiatriska funktionshinder och föreslå hursamhällsstödet ska kunna förändras, för att bättreän svara mot deras behov. Vidare begärstillkännagivande om att sambanden mellanneuropsykiatriska störningar och kriminalitet börbeaktas i det brottsförebyggande arbetet och i enmer behandlingsinriktad kriminalvård (yrkandena 2och 3). Motionären pekar på att den höga förekomstenav neuropsykiatriska störningar bland dem som hamnarinom kriminalvården inte tillräckligt haruppmärksammats och inte heller resulterat i någothandlingsprogram. Motionären anser att Kriminal-vårdsstyrelsen och () ibred samverkan bör utreda hur kunskapen om dessasamband kan implementeras i det brottsförebyggandearbetet, i kriminalvården och i enåterfallsförebyggande habilitering.I motion Ju334 av m.fl. (mp) begärstillkännagivande om förslag till en nationellstrategi för tidiga brottsförebyggande insatser påindividnivå för barn och ungdomar. Motionärernaanför att enligt Barn- och Ungdomspsykiatrin är barnmed tidig psykosocial problematik en eftersattgrupp. Tidigt uppvisat riskbeteende uppmärksammas ioch för sig inom barnomsorg och skola, men lederalltför sällan till adekvata åtgärder. Motionärernaanser att problematiken bör lyftas till nationellnivå och regeringen ges i uppdrag att se till attfrågan prioriteras, att samverkan på nationell nivåförekommer, att kunskap insamlas och att riktlinjerformuleras m.m.I motion Ju367 av m.fl. (kd) begärstillkännagivande om behovet av tidiga åtgärder förpsykiatrisk vård för att förebygga brott (yrkande2). Motionärerna pekar på att det finns ett antalfall där personer bett om hjälp för att deras barneller andra anhöriga har haft allvarliga psykiskaproblem. Det har därvid visat sig vara mycket svårtatt få hjälp innan situationen blivit akut. Enligtmotionärerna måste det bli lättare att fåpsykiatrisk hjälp innan ett brott begås.Undersökningar visar att ett antal personer sombegår brott har sökt hjälp före brottet. Insatser på ett tidigarestadium fungerar preventivt och måste prioriteras.Socialutskottets ställningstagandeInledningsvis konstaterar utskottet attSocialstyrelsen i sitt yttrande har anfört bl.a.följande.Kunskaperna om neurologiskautvecklingsavvikelser/neuropsykiatriska funk-tionsstörningar liksom för de allvarligakonsekvenser som dessa kan få för barns utvecklingoch anpassning har ökat väsentligt under 1990-talet.Kunskaperna har ännu inte fått sådant genomslag attde nått utanför en trängre krets av forskare ochyrkesverksamma med särskilt intresse för området.Socialstyrelsen har vidare anfört attomhändertagandet av personer med dessa störningar ären organisatorisk utmaning som kräver samverkan överförvaltnings- och huvudmannagränser. Det behövsgenomtänkta planer för omhändertagande på olikanivåer inom såväl kommunala verksamheter somlandstingsverksamheter. Organisationen föromhändertagande av dessa barn kan byggas upp påolika sätt och inom olika organisationer. Det böralltid finnas tydliga gränser mellan vad som ärkommunala verksamheters respektivelandstingsverksamheters ansvar.Socialstyrelsen har 1999 kartlagt förekomsten avoch omfattningen av riktade resurser för utredningoch diagnostik av barn och vuxna med misstanke omneurologiska utvecklingsavvikelser/neuropsykiatriskafunktionsstörningar. Syftet med kartläggningen vardels att ge ett underlag för beslutsfattare för attkunna bedöma behovet av resurser inom detta område,dels att informera vårdgivarna om problemetsomfattning.Socialstyrelsen nämner vidare att det inomstyrelsen pågår ett förberedande arbete för att fåtill stånd tidiga insatser för "barn i gråzonen".Genom samarbete mellan förskola, socialtjänst ochbarnpsykiatri skall barn med problem tidigtidentifieras och sedan erbjudas insatser inom denordinarie verksamhetens ram. Samarbete med barnensföräldrar är en förutsättning. Strävan skall varaatt få till stånd samarbete med föräldrarna kringbarnens behov och problem. Det kan dock ibland rörasig om att enbart informera föräldrarna om hur manönskar hjälpa barnen pedagogiskt.Socialstyrelsen kommer vidare före sommaren 2002att presentera en "Kunskapsöversikt - utredning,diagnostik och behandling - om ADHD hos barn ochvuxna". Den kommer att kunna ligga till grund förutarbetandet av lokala vårdprogram inom berördadelar av hälso- och sjukvården.Därefter finns det anledning för socialutskottet atterinra om beslut om prioriteringar inomhälso- och sjukvården (prop. 1996/97:60 Prio-riteringar inom hälso- och sjukvården, bet.1996/97:SoU14, rskr. 1996/97:186).Ett näst intill enigt utskott ställde sig bakompropositionens riktlinjer för prioriteringar ochanförde bl.a. följande (s. 22).Vårdbehovet i varje enskilt fall måste enligtutskottet bedömas utifrån förutsättningarna ijust det fallet. Såväl akuta som kroniskasjukdomar kan variera i svårighetsgrad från tidtill annan hos samma patient och därmedvårdbehovet. Vården av en och samma sjukdom kandärför enligt utskottets uppfattning under olikastadier hamna i olika prioriteringsgrupper.Vilken diagnos eller sjukdom det är fråga om ärinte det viktiga. Det avgörande är i ställettillståndet och vårdbehovet vid varje särskildtidpunkt. Högst prioritet bör därför gälla förvård av livshotande akuta sjukdomar, vård avsvåra kroniska sjukdomar, palliativ vård och vårdi livets slutskede samt vård av människor mednedsatt autonomi. - - - I ett flertal motionerfrån den allmänna motionstiden berörs vikten avinsatser mot olika sjukdomar. Utskottet har undersenare år i liknande fall regelmässigt uttalatatt utskottet inte ställer sig bakom motionskravom att satsningar bör göras på vissa sjukdomareller att vården av dessa bör organiseras påvisst sätt. Att bedöma sådana frågor är enligtutskottet i första hand en fråga försjukvårdshuvudmännen. skall vidbehov tillhandahålla underlag för bedömningarna.Utskottet har även hänvisat tillPrioriteringsutredningens arbete. De riktlinjersom regeringen lägger fram i propositionen ochsom utskottet ställt sig bakom låter siginte förena med någon "lista" där vissa sjukdomargenerellt prioriteras före andra. Det som tas uppi motionerna får enligt utskottets mening bedömasmed ledning av de föreslagna principerna ochriktlinjerna.Socialutskottet har därefter, , haft att taställning till ett stort antal motioner från denallmänna motionstiden som avser insatser mot olikasjukdomar. Utskottet har därvid regelmässigtvidhållit det s.k. prioriteringsbeslutet.Som anför i sitt yttrande hart.ex. behovet av samverkan mellan myndigheter ochandra berörda verksamheter uppmärksammats i såvälBarnpsykiatrikommitténs slutbetänkande Det gällerlivet - stöd och vård till barn och ungdomar medpsykiska problem (SOU 1998:31) som iSamverkansutredningens betänkande Samverkan - omgemensamma nämnder på vård- och omsorgsområdet, m.m.(SOU 2000:114), som bereds i Reger-ingskansliet.I den nationella handlingsplanen för utveckling avhälso- och sjukvården (prop. 1999/2000:149, bet.2000/01:SoU5, rskr. 2000/01:53) har åtgärder för attstärka stödet till bl.a. barn och ungdomar medpsykisk ohälsa lyfts fram. I propositionen (s. 44)anförs att avtalet om utvecklingsinsatser bör resul-tera i att barn och ungdomar som visar tecken påpsykiska problem erbjuds tidigt och adekvat stöd.Vidare bör vårdbehoven hos ungdomar i åldersgruppen16-25 år tillgodoses bättre genom samordnadeinsatser mellan barn- och ungdomspsykiatrin ochvuxenpsykiatrin. Dessutom bör vårdinnehålletutvecklas för ungdomar med psykiska problem ochproblem med missbruk.I detta sammanhang vill utskottet även erinra omatt regeringen i budgetpropositionen för harföreslagit att hälso- och sjukvården tillförs ökaderesurser om sammanlagt framt.o.m. Regeringen föreslår att medlen tillförskommunerna och landstingen via det generellastatsbidraget. För vart och ett av åren 2001 och2002 föreslås att tillförs,föreslås att närmare 3 miljarder kronortillförs och föreslås att närmare 4miljarder kronor tillförs. Vidare föreslås attlandstingen erhåller och kommunerna avtillskotten (prop. 2001/02:1 utg.omr. 25 s. 13).Socialutskottet tog under /2001initiativ till att tematiskt studera frågor medanknytning till psykiatri. Syftet var att skaffadjupare kunskaper på området. Studiebesökgenomfördes på fyra orter i landet, nämligenSundsvall, , och samt dessutom vidregionsjukhuset . Utskottet kunde därvidkonstatera att frågan om vikten av samverkan mellanolika huvudmän och/eller verksamheter aktualiseradesoch beslöt därför att anordna en offentligutfrågning på temat Samverkan inom psykiatriområdet.Utfrågningen genomfördes . av utfrågningen har publicerats iskriftserien Utredningar från (2001/02:URD1).Vidare noterar socialutskottet att staten den 1juli 2001 har skapat en ny samordnad organisationmed regional och lokal förankring för statens stöd ispecialpedagogiska frågor, . Till grund för institutets bildandeligger beslut attställa sig bakom regeringens bedömning i propositionElever med funktionshinder- ansvar för utbildning och stöd (prop. 1998/99:105,bet. 1999/2000:UbU4, rskr. 1999/2000:14). Syftet medden nya samordnade stödorganisationen är bl.a. attförbättra möjligheterna att på ett flexibelt sättmöta behoven av insatser för olika typer avfunktionshinder. Stödet skall huvudsakligen riktastill huvudmän med ansvar för förskoleverksamhet ochutbildning inom det offentliga skolväsendet samttill motsvarande fristående skolor.Specialpedagogiska institutet skall tillhandahållainformation och kunskap för att kunna erbjuda barnoch ungdomar med funktionshinder förskoleverksamhetoch skolbarnsomsorg respektive utbildning likvärdigden som andra barn får.Riksdagen har också ställt sig bakom proposition2001/02:14 Hälsa, lärande och trygghet (bet.2001/02:UbU6, rskr. 2001/02:183) vari uttalas attelevhälsa bör ses som ett eget verksamhetsområde därskolhälsovård, elevvård och specialpedagogiskainsatser ingår. Arbetet med elevhälsa bör vidare sessom en del av skolans lärandeuppdrag och det samladearbetet för en god hälsa. Det förebyggande arbetetbör betonas och lokala mål och strategier finnas förarbete med elevhälsa.Socialutskottet konstaterar avslutningsvis attPsykansvarskommittén i sitt betänkande Psykiskstörning, brott och ansvar (SOU 2002:3) (s. 18)pekar på att såväl berättigade krav på humanitet sombrottspreventiva skäl talar för att gärningsmannensbehov av vård får betydelse för hur påföljdenverkställs. Vårdbehovet skall tillgodoses oavsettvilken påföljd som har dömts ut i det enskildafallet och skall grundas på en medicinsk bedömning.Vidare föreslår kommittén i betänkandet (s 260 f.)att en ny form för verkställighet av fängelse,slutet boende, införs för vissa funktionshindrade(bland vilka personer med vissa neuropsykiatriskastörningar inkluderas). I det slutna boendet skallde boende erbjudas habiliterings- ochrehabiliteringsåtgärder.Mot bakgrund av det anförda kan socialutskottetkonstatera att ett omfattande arbete pågår på flerafronter för att såväl identifiera som stödjapersoner med bl.a. neuropsykiatriskafunktionsstörningar. finnersammanfattningsvis inte skäl att frångå denprincipiella inställningen att inte börprioritera vissa sjukdomar framför andra och anserdärför att justitieutskottet bör avstyrka bifalltill motionerna Ju292 (kd), Ju334 (mp) och Ju367(kd) yrkande 2.Stockholm den 25 april 2002På socialutskottets vägnarIngrid BurmanFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: IngridBurman (v), (), (), (), (), (), (), (), Elisebeht (),(), (), CristinaHusmark (), (), KerstinHeinemann (fp), (), () och ().Avvikande meningChatrine och (båda kd)anför:Det stöd som barn och vuxna med neuropsykiatriskafunktionshinder är i behov av involverar många avsamhällets stödfunktioner t.ex. ,skolan, vuxenutbildningen, , barn-och vuxenpsykiatrin, missbruksvården, kriminalvårdenm.fl. Enligt vår mening kan insatserna, som dessainstitutioner förmedlar, bli till så mycket störrehjälp och lämnas med större engagemang om de grundaspå en bättre insikt om hjälptagarnas svårigheter. Vianser därför att det är angeläget att, i samverkanmed de drabbades intresseorganisationer, gå igenomvad de neuropsykiatriska funktionshindren innebär iolika livssituationer och att i större utsträckningän anpassa samhällets stöd till de behovsom föreligger. Vi anser vidare att Socialstyrelsenbör få i uppdrag att utreda levnadsvillkoren förmänniskor med neuropsykiatriska funktionshinder ochföreslå hur samhällsstödet ska kunna förändras, föratt bättre än svara mot deras behov. Denhöga förekomsten av neuropsykiatriska störningarbland dem som hamnar inom kriminalvården harhittills inte uppmärksammats tillräckligt och inteheller resulterat i något handlingsprogram. Vi anserdärför att ansvariga myndigheter i bred samverkanbör utreda hur kunskapen om dessa samband kanimplementeras i bl.a. det brottsförebyggandearbetet. Avslutningsvis vill vi peka på desvårigheter som föreligger för personer att få hjälpnär deras barn eller andra anhöriga har allvarligapsykiska problem. Det har vid ett antal tillfällenvisat sig vara mycket svårt att få denna hjälp innansituationen blivit akut. Det finns vidareundersökningar som visar att ett antal personer sombegår brott har sökt hjälp före brottet. Vi anser därför attmöjligheterna att få psykiatrisk hjälp innan det gårså långt att ett brott begås måste förbättras.Insatser på ett tidigt stadium fungerar preventivtoch måste prioriteras Det anförda innebär att vianser att justitieutskottet bör tillstyrka bifalltill motionerna Ju292 (kd) och Ju367 (kd) yrkande 2.Bilaga 1Yttrande från SocialstyrelsenYttrande över motionerna:2001/02:Ju292 Psykisktfunktionshindrade; 2001/02:Ju334Brottsförebyggande insatser påindividnivå och 2001/02:Ju367yrkande 2 Rättspsykiatrisk vårdeller fängelsestraffSocialstyrelsen har av socialutskottanmodats inkomma med yttrande över rubricerademotioner.Motion 2001/02:Ju292 Psykiskt funktionshindradeav ()instämmer i motionärens synpunkteratt personer med neuropsykiatriska tillstånd är engrupp som riskerar att fara illa i samhället ochvill särskilt framhålla följande.Socialstyrelsen anordnade 1998 tillsammans medAllmänna en hearing angående vård av barnoch vuxna med autismspektrumstörningar. Vid dettamöte framfördes önskemål om att Socialstyrelsenskulle kartlägga förekomsten och omfattningen avriktade resurser för utredning, diagnostik av barnoch vuxna med misstanke på neurologiskautvecklingsavvikelser/neuropsykiatriskafunktionsstörningar. ochBarnneuropsykiatriska sektionen beslöt att gemensamtkontakta respektive verksamheter med defrågeställningar som önskades besvarade.Kartläggningen genomfördes och bygger påenkäter till kontaktmannagruppi psykiatrifrågor, verksamhetsansvariga inom BUP,Barnmedicin, Barnhälsovård och Barnhabilitering.Syftet med kartläggningen var dels att ge ettunderlag för beslutsfattare för att kunna bedömabehovet av resurser inom detta område och dels attinformera vårdgivarna om problemets omfattning.Ny kunskapKunskaperna om neurologiskautvecklingsavvikelser/neuropsykiatriskafunktionsstörningar liksom för de allvarligakonsekvenser som dessa kan få för barns utvecklingoch anpassning har ökat väsentligt under 1990-talet.Kunskaperna har ännu inte fått sådant genomslag attde nått utanför en trängre krets av forskare ochyrkesverksamma med särskilt intresse för området.Inom hälso- och sjukvården, barnomsorg och skola ärkunskapen om dessa tillstånd fortfarande bristfälligoch stödet till familjer med dessa barn många gångerotillräckligt.Organisatorisk utmaningOmhändertagandet av personer med dessa störningar är enorganisatorisk utmaning som kräver samverkan överförvaltnings- och huvudmannagränser.Neuropsykiatriska tillstånd kan också beskrivas somnågon form av medfödd eller förvärvad sårbarhet, därstress av olika slag kraftigt ökar risken för attindividen utvecklar sekundära psykiska symtom.Nedrustningen av skolhälsovården och elevvårdenliksom de allt större klasserna kan ha bidragit tillatt t.ex. gruppen av barn med ADHD blivit ettsvårhanterligt problem på specialistnivå inom hälso-och sjukvården i stället för att dessa på etttidigare stadium tas om hand inom barnomsorgens ochskolans hälsovård och pedagogiska verksamhet.Kartläggning av resurserDet framgår av kartläggningen att organisationen av utredning,diagnostik och behandling av barn med neurologiskautvecklingsavvikelser/neuropsykiatriskafunktionsstörningar är svåröverskådlig ochheterogen. Det finns ingen enskild specialitet somhar den samlade kompetensen eller ansvaret, vilketgör att vården kan te sig olika beroende på varbarnet hamnar.Regionala skillnaderDet finns stora regionala skillnader vad gäller despecialiserade resurser som avsätts för utredningoch diagnostik av barn med misstänkta neurologiskautvecklingsavvikelser/neuropsykiatriskafunktionsstörningar. Det finns även exempel på därinom ett och samma upptagningsområde man valt attlåta olika verksamheter ansvara för sammadiagnosgrupp beroende på vilken ålder som barnethar. T.ex. kan BUP ansvara för 10-18-åringar ochbarnhabiliteringen för 0--10-åringar.För vuxna är vare sig behovet eller möjligheten atterbjuda utredning och diagnostik preciserat annat änpå enstaka ställen. Detta kan bero på att vare sigprofession eller politiker har varit uppmärksamma påexistensen av ett behov, än mindre på omfattningenav detsamma.VäntetiderFör barn är behovet av vård mer uppmärksammat.Tillgången tillvård är däremot dålig med tanke på de i allmänhetlånga väntetiderna. På de flesta ställen harnoterats ett uppdämt behov vilket gör attväntelistorna blir onödigt långa.Behov av förbättringOrganisationDe långa väntetiderna till utredning och det storaantalet barnsom väntar visar att behovet av insatser är stortinom detta område. Det behövs genomtänkta planer föromhändertagande på olika nivåer inom såväl kommunalasom landstingsverksamheter. Organisationen föromhändertagande av dessa barn kan byggas upp påolika sätt och inom olika organisationer. Dock bördet alltid finnas tydliga gränser mellan vad som ärkommunala respektive landstingsverksamheters ansvar.I planeringen av insatserna till det enskilda barnetbör föräldrarna aktivt delta och för detta krävssåväl stöd som information från ansvariga inomrespektive omhändertagandenivå.Ansvarsfördelning och samverkanNeurologiska utvecklingsavvikelser/neuropsykiatriskafunktionsstörningar är vanliga hos de barn som sökerbarnpsykiatrin och barnmedicin. Därför måste detinom hälso- och sjukvården finnas adekvat kunskapför att kunna identifiera problemen samt kanaler ochrutiner för hur och var en utredning skall ske.PreventionBetydelsen av tidig upptäckt av barn med neurologiskautvecklingsavvikelser/neuropsykiatriskafunktionsstörningar för att förhindra sekundäraproblem har betonats i såväl internationella somnationella studier. I detta har barnhälsovården ennyckelroll, men även barnläkare, BUP-personal,logopeder m.fl. måste involveras. Socialstyrelsenhar i Allmänna råd 1991:8 föreslagit attBarnhälsovårdens hälsoundersökning skall utformas såatt dessa barn blir igenkända och remitterade förutredning åtminstone före skolstart.För barnen har sannolikt de stora klasserna ochbrister i elevvårdsarbetet bidragit till att gruppenav barn med ADHD blivit ett stort problem påspecialistnivå inom sjukvården.Hälso- och sjukvårdens basverksamheter som t.ex.mödrahälsovården, barnhälsovården ochskolhälsovården bör ha resurser för att genom enförsta screening identifiera de barn som inte harbehov av en specialistutredning.