bet · GQ01NU3 · 2002-11-28 00:00:00 — bör därför,genom ett uttalande, uppmana regeringen att tillseatt lever upp till företagets egnamiljöetiska krav genom att bevara denkulturminnesmärkta sorbiska byn och förhindraen tvångsförflyttning av byns invånare.Vissa kompletterande uppgifterHösten 2001 behandlade , i samband medberedningen av budget och med anledning avdå väckta motioner, frågan om ochbrunkolsbrytningen i . avslogmotionsyrkanden om bl.a. ägardirektiv tillVattenfall AB rörande brunkolsbrytning i östraTyskland. Utskottet anförde i sitt ställningstagande(bet. 2001/02:NU3) att staten som ägare tillVattenfall AB har som främsta uppgift att geriktlinjer för verksamhetens övergripande mål samtatt tillsätta styrelsen. Då samtidigtverkar under marknadsmässiga villkor och krav skalläven den statliga ägarpolitiken utgå frånmarknadsmässiga krav. Denna ståndpunkt medförde attVattenfalls ledning och styrelse enligt utskottethar rätt att fatta beslut om företagets verksamhet iTyskland.Vad gäller omflyttningen av byn konstateradeutskottet att den tyska brunkolsbrytningen även ifortsättningen kommer innebära omflyttning avmänniskor och rivning av fastigheter och på siktkommer att påverka fler byar. Då en omfattande tysklagstiftning har byggts upp som en följd av dennabrytningsverksamhet ansåg utskottet att Vattenfallframför allt har att följa landets lagar samt denmiljöpolicy och de etiska regler som företagetarbetar efter.Företrädarna för fyra partier reserverade sig motutskottets ställningstagande (kd, c, fp, mp).Reservanterna anförde att brunkolsbrytningen ochanvändningen av brunkol dels inte är förenligt meden ekologisk och socialt hållbar framtidsstrategi,dels innebär både en storskalig landskaps- ochmiljöförstöring och ett hot mot den västslaviskafolkgruppen sorbernas kultur. Vidare framhölls ireservationen att flera utarbetade alternativ fannsför att förhindra byns förflyttning och attVattenfall trots sin miljöpolicy i frågan inte tagitmänskliga och miljömässiga hänsyn. Enligtreservationen borde därför ge regeringen iuppdrag att genom ägardirektiv ålägga attleva upp till sina egna miljöetiska krav så att bynHorno och dess invånare kunde skyddas från entvångsförflyttning.Vattenfall AB har byggt upp enbetydande verksamhet i . harVattenfall förvärvat aktiemajoriteten i de tre tyskaföretagen - HEW- (73,), - VEAG -(83,) och - Laubag -(92,). Därtill förvärvades 44,8 %av aktierna i . förvärvadesytterligare av aktierna i och i augusti2002 i HEW. är därmedmajoritetsägare i alla fyra bolagen och en av de trestörsta energikoncernerna på den tyska marknaden.Ovan nämnda företag har sedermera införlivats ibolaget produktion omfattas främst avbrunkolseldade kondenskraftverk, och Laubag är detgruvbolag som tillhandahåller den brunkol som VEAGförbrukar. Förvärven av dessa båda företag hargjorts av HEW, som står i dotterbolagsförhållandetill . Enligt de uppgifter som lämnatstill utskottet från övertog HEW i sambandmed förvärvet av dessa båda företag ett antalförpliktelser från de tidigare aktieägarna gentemotden tyska federala med anledning av återföreningen -BvS (Bundesanstalt für vereinigungsbedingteSonderaufgaben, vilken sedermera har efterträtts avmyndigheten ). Enligt avtaletsamtycker BvS till att HEW får förvärva aktiernaunder förutsättning att HEW garanterar att minst 50TWh produceras av VEAG/Laubags anläggningar, varavJänschwalde är en. Denna förbindelse gäller tillutgången av (tidigare till utgången av år2008). HEW har ett ekonomiskt ansvar för att dessaförpliktelser uppfylls och det åligger även HEW atttillse att förbindelsen enligt avtalet övertas av eneventuell ny ägare.Därtill kan nämnas att det finns ettavtal/avsiktsförklaring mellan delstaten . antogs en grundläggandebrunkolslag av delstatsparlamentet i Brandenburg. Ilagen fastställs bl.a. det ramverk som krävdes föratt gruvverksamheten i Jänschwalde skall kunnafortsätta. tog delstaten ochLaubag initiativ till att upprätta ett kontrakt föratt garantera arbetstillfällen i Jänschwaldeområdet.Avtalet, vilket även stöddes av VEAG, garanterar4 000 direkta eller indirekta arbetstillfällen iJänschwalde (kraftproduktionsanläggningen ochdagbrotten). Avtalet skall även fungera som en basför småföretagandet i området. är dockinte formellt bundet av detta avtal utan det harupprättats i syfte att skapa förutsättningar för enpositiv utveckling i området.Den kol som Laubag bryter ligger i Lausitzregioneni östra delen av . Jänschwaldefältet, somligger i delstaten nära tysk-polskagränsen, är ett av fyra bruk i regionen somfortfarande är i drift. Brytningen i områdetplanlades och startade . I deursprungliga planerna inkluderades omflyttningen ochrivningen av byn , som ligger mitt ibrytningsfältet. En ny by är under uppförande ianslutning till staden frånHorno. Flyttningen av byn kommer att utföras iett antal olika faser. Ett första steg äruppbyggnaden av den nya byn och omflyttningen avinvånarna i . Därefter skall en arkeologiskutgrävning av Horno ta vid, som bl.a. kommer attföljas av en flyttning av kyrkan. Omflyttningen ochrivningen av Horno hade inledningsvis planerats tillåren 2002 och 2003, men arbetet har försenats.Enligt de uppgifter som lämnats till utskottetkommer utflyttningen från Horno att ske successivtmed start . Omflyttningen beräknasvara klar i oktober 2003.En majoritet av Hornos ca 350 invånare är sorber,en västslavisk folkgrupp som har minoritetsskyddenligt den tyska lagen. Denna minoritetsgrupp uppgåri till totalt ca 60 000 personer, vilkaföreträdesvis är bosatta i östra delen av . I delstatens författningerkänns sorberna som minoritetsgrupp och värnasgruppens särart och rättigheter.Frågor om byns förflyttning och om Brandenburgsbrunkolsbrytningsplan har prövats inom det tyskarättsväsendet efter anmälan från olikaintressegrupper, bl.a. Hornos invånare och sorbernasintresseorganisation . Även Europadomstolenför mänskliga rättigheter har behandlat frågan omHornos förflyttning. Samtliga processer har förtsmot tyska myndigheter som svarande och inte motföretaget . Vad gäller brunkolsbrytningsplanenhar motståndarna till Hornos omflyttning fått rätt iatt planens godkännande inte har fattats påförfattningsenliga grunder, och brunkolsplanen förJänschwaldefältet är därför under omarbetning. Dennaomarbetning av planen har dock inte inneburit attbrytningen stoppats under utredningens gång elleratt planerna på Hornos förflyttning påverkats.Enligt artikel 16 i ramkonventionen om skydd förnationella minoriteter skall länderna "avhålla sigfrån åtgärder som ändrar befolkningsproportionerna iområden som bebos av personer som tillhör nationellaminoriteter". Vad gäller de folkrättsliga frågorna ifallet Horno har olika rättsinstanser fastslagit attde mänskliga rättigheterna samt denna konventiontillförsäkrar sorberna rätten till språk och kultursamt rätt att bo i området, men däremot inte rättentill att bo på en särskild plats.Såväl delstaten som företaget utrett möjligheterna att låta brytningen gåförbi Horno i syfte att undvika byns omflyttning.Båda parter hävdar att detta skulle medföra attbrytningen inte skulle nå den förväntadelönsamheten. Detta argument har dock avvisats medatt de förväntade rationaliseringar inom Laubag ändåkommer att leda till förlusten av ett stort antalarbetstillfällen fram till år 2006.Därför hävdar man att bevarandet av Horno varkenskulle innebära tekniska problem eller betyda någotur sysselsättningssynpunkt.Enligt årsredovisning för ärföretagets vision att vara ett ledande europeisktenergiföretag med fokus på kunder och utveckling avuthålliga energilösningar. Målet för företagetsmiljöarbete är långsiktig hållbarhet med ekonomi,miljö och socialt ansvar som integrerade delar. Ävenkulturvård anses vara en naturlig del i Vattenfallsverksamhet, framför allt i agerandet i deutomnordiska länderna.Beträffande den svenska debatten om effekterna avLaubags brunkolsbrytning i östra ochflyttningen av byn skriver iårsredovisningen att företaget vid förvärvet avLaubag förvissade sig om att alla nödvändiga beslutoch tillstånd fanns och att verksamheten uppfylleralla krav för genomförandet av förflyttningen avbyn.Vad gäller Laubags miljömässiga och sociala ansvarframhåller att Laubags miljömål är attreducera ingreppen på miljön, bl.a. genom attbegränsa brytningen till relativt små arealer. Detsociala ansvaret beskrivs med att företaget genomföromflyttningarna utifrån tysk lagstiftning, politiskaöverenskommelser och i samråd med berördabyinvånare. Det understryks också i årsredovisningenatt Laubag uppfyller de krav som ställs iVattenfalls miljöpolicy, där det bl.a. sägs attföretagets "agerande präglas av respekt för kultur,seder och värderingar i de länder där vi verkar ienlighet med vår etiska grundsyn".Med anledning av frågor och interpellationer hardåvarande näringsministern uttalatsig om regeringens syn på Vattenfallsbrunkolsbrytning i . Som svar på fråga (fr.2000/01:1408) av () om Vattenfalloch sorbiska byar påpekade ministern att ansvaretför verksamheten i ligger hos företagetsledning och styrelse och att det är dessa tvåinstansers ansvar att besluta i frågan rörandeverksamheten i Horno. Därtill underströk statsrådetdels att han inte kunde ingripa i dennabeslutsordning, dels att utvinningen av kol ärreglerad i den tyska lagen.I den debatt som följde med anledning av eninterpellation (ip. 2001/02:461) av ()om miljövänlig energiproduktion, vari bl.a.Vattenfalls agerande i lyftes fram,betonade näringsministern att måsteanpassa sig till de marknader företaget verkar på,men även företagets ambition på den europeiskamarknaden att bli ett föredöme för mermiljöanpassade lösningar. Som ägare bestämmer statende övergripande målen för företagets verksamhet,anförde ministern. har som huvuduppgiftatt på ett effektivt sätt producera och leverera eltill sina kunder. Detta skall ske på ettaffärsmässigt sätt, vilket innebär att företagetskall uppfylla marknadsmässiga avkastnings- ochutdelningskrav i sin affärsverksamhet. Den operativaverksamheten är bolagets styrelse och ledningensansvar. Näringsministern betonade också attbrunkolsutvinningen framför allt rör den tyskaenergipolitiken och att den dessutom är resultatetav en tysk politisk överenskommelse. Som ägare,menade näringsministern, skall den svenskaregeringen se till att de statliga bolagen följergällande lagstiftning och befinner sig inom degränser som lagen anger.Det kan i sammanhanget även nämnas attMiljöpartiet inkommit med enanmälan av dåvarande näringsminister närmare granskning av vadgäller underlåtenhet att vidta erforderliga åtgärderför att bl.a. genomföra intention, såsomden kom till uttryck i det energipolitiska beslutetår (prop. 1996/97:84, bet. 1996/97:NU12),angående den aktiva roll som skulle spelai omställningen av det svenska energisystemet. Ianmälan anförs att agerande inte varit ilinje med den i propositionen uttryckta intentionen,snarare tvärtom. I stället för att använda sinaresurser för omställningen av det svenskaenergisystemet enligt intentioner harVattenfall använt sina resurser för att köpa uppbl.a. kolgruvor, kolkraftverk och kärnkraftverk iutlandet, framför allt i , sägs det.Utskottets ställningstagandeDet har i två motioner rests krav påriksdagsuttalande rörande ochbrunkolsbrytning i . I motion 2002/03:N264(fp) begärs att i ett uttalande tillregeringen skall tillse att regeringen tar upp endiskussion med om hur projektet kanavbrytas. Även i motion 2002/03:N335 (mp) förordasatt genom ett tillkännagivande tillregeringen skall förhindra en tvångsförflyttning avinvånarna i byn vill inledningsvis understryka att detriksdagen nu har att ta ställning till är frågan omett uttalande som innebär att skallavbryta brunkolsbrytningen i det aktuella områdetoch förhindra en förflyttning av invånarna i bynHorno. Vidare vill utskottet betona sin uppfattningatt denna fråga bör granskas fristående fråninställningen till användning av brunkol samt fråganom en privatisering av Vattenfall.Som ägare till bestämmer staten deövergripande målen för företagets verksamhet ochtillsätter en styrelse som skall tillse att bolagetuppfyller dessa mål. Verksamheten vid bolagetbestäms i bolagsordningen. tillhör dengrupp av statliga bolag som har att verka undermarknadsmässiga villkor och krav. Den statligaägarpolitiken utgår således från dessa krav. Detinnebär att företaget skall uppfylla marknadsmässigaavkastnings- och utdelningskrav i sinaffärsverksamhet. För den operativa ledningenansvarar bolagets företagsledning. Ledningensskötsel av företaget får sedan granskas avbolagsstämman. Av detta följer utskottetsprincipiella ståndpunkt att det är upp tillVattenfalls ledning och styrelse att ta beslut omden operativa verksamheten.Vattenfall har etablerat sig på störstaenergimarknad, . Genom dotterbolagetVattenfall Europe driver bolaget brunkolsutvinning iöstra . Företaget bryter brunkol somsedan levereras till energiföretaget . De tvåföretagen är beroende av varandra och verksamheternaär av nödvändighet nära sammankopplade. Genom deförvärv gjort i har bolagetbundit upp sig i vissa åtaganden, bl.a. beträffandeproduktion av en viss mängd brunkolsbaserad el.Den bedömning ledning gör, utifrån dekontrakt bolaget har, är att ett stopp av brytningeni det aktuella området skulle innebära ettkontraktsbrott. Enligt utskottets mening skullesåledes ett bifall till de här aktuella motionerna,om valde att tillmötesgå de krav somställs, innebära att den svenska staten indirektkräver att bryter mot de avtal företagetär bundet av, bl.a. gentemot den tyska staten. Ettalternativ vore att avyttrade de aktuellaföretagen. En försäljning av dessa företag skulleemellertid inte förhindra att byn flyttas,utan bara bidra till att processen ytterligare drogsut. skulle det underminera den strategiVattenfall arbetar utifrån och riskera att företagetförstör stora värden.Utskottet vill betona att somen aktör på den tyska marknaden har att rätta sigefter där gällande regelverk och efter de beslut somfastställts. Till grund för att byn nu flyttasligger en rad demokratiskt fattade beslut. Grundenför Laubags verksamhet är de beslut som den tyskastaten och delstaten fattat utifrån attha vägt samman effekter på sysselsättning,energiförsörjning och miljö. Frågan om Hornosförflyttning har även, som tidigare redovisats,varit föremål för en rad prövningar i olikainstanser. Brunkolsbrytningen innebär ofrånkomligtatt omflyttningar och rivning av fastigheter görs.Samtidigt gäller att brunkolsbrytning är enbasnäring i . av Tysklandsenergiförsörjning är beroende av förbränning av kol.Brunkol förutses även framöver vara en viktigenergikälla i . Det är därför ofrånkomligtatt fler byar kommer att påverkas av den fortsattabrytningsverksamheten.När det gäller de etiska förhållningsregler somåberopas i motion 2002/03:N335 (mp) vill utskottetframhålla vikten av att följer denmiljöpolicy och den etiska policy som företagetfastställt. Något skäl för ett riksdagsuttalandefinner utskottet dock inte.Med det anförda avstyrks aktuella motioner iberörda delar.ReservationerUtskottets förslag till riksdagsbeslut ochställningstaganden har föranlett följandereservationer. I rubriken anges inom parentes vilkenpunkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut sombehandlas i avsnittet.1. Energipolitikens inriktning (punkt 2)av (), (), OlaSundell (m), () och UllaLöfgren (m).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 2 bordeha följande lydelse:2. tillkännager för regeringen som sinmening vad som anförs i reservation 1. Därmedbifaller motionerna 2002/03:Fö259 yrkande6, 2002/03:N227 yrkande 14, 2002/03:N242 yrkande 1,2002/03:N262 yrkande 2, 2002/03:N264 yrkandena 1 och4, 2002/03:N301 yrkandena 1, 2, 4, 11 och 13,bifaller delvis motion 2002/03:N390 yrkandena 1 och7 och avslår motion 2002/03:U324 yrkande 19.StällningstagandeDet övergripande målet för den svenskaenergipolitiken bör enligt vår uppfattning vara attfrämja en säker och konkurrenskraftig el- ochenergiförsörjning i hela landet, som allenergiproduktion skall klara högt ställda miljö- ochsäkerhetskrav i enlighet med den generellamiljöpolitiken.Energipolitiken måste utformas för att möta deutmaningar som är nödgat att hantera. Detinnebär bl.a. att energipolitiken, för att möta denökande elanvändningen, måste formas så attförutsättningar för en ökad elproduktion skapas.Vidare måste effektproblematiken lösas.Energipolitiken måste även hantera miljöfrågorna ochrisken för kraftigt ökade utsläpp av koldioxid. Dennu förda politiken har snarare bidragit till attförvärra de problem som finns på nyssnämnda områdenän till att finna lösningar på dessa. En nyinriktning på energipolitiken måste därför kommatill stånd.Den riktning vi förordar innebär bl.a. att denpolitiska styrningen av elproduktionen radikaltförändras. Det är vår mening att valet avproduktionsform inte skall avgöras genom politiskabeslut, utan att energipolitiken bäst främjas genomen fri produktion. Statsmakternas roll bör därförinskränkas till att fastställa de spelregler somskall gälla på marknaden i allmänhet och i synnerhetvad gäller miljö, säkerhet och beredskap. Utöver attfastställa villkoren för marknadens aktörer skallstaten inte försöka styra vilken teknik ellerproduktionsform som skall utvecklas.En bättre konkurrens på energimarknaderna än vadsom är fallet är en förutsättning för attmarknaderna skall fungera, varför vi förordar en såfri konkurrens som möjligt. De olika energislagenskall användas där de är mest effektiva, och dettaskall ske på en fri, konkurrensutsatt energimarknad.Den politik som förs , vilken präglas avdetaljstyrning, särbeskattning och subventioner, harmedfört en sämre konkurrens än vad som annars varitfallet. Resultatet av detta har bl.a. blivit högreel- och energipriser för konsumenterna, högreutgifter över statsbudgeten och ett generellt sämreutnyttjande av de samhälleliga resurserna. Dessutommåste det nuvarande energiskattesystemet reformerasoch utformas så att det blir intressant attinvestera i en utökad elproduktion.Det är vår uppfattning av riksdagsbeslutet om enförtida avveckling av kärnkraften måste upphävas. Vimenar att den förtida avvecklingen av kärnkraftenleder till allvarliga negativa konsekvenser för densvenska samhällsekonomin, sysselsättningen ochmiljön. En förtida avveckling av kärnkraften ökardärmed sårbarheten i det svenska samhället.Kärnkraften bör därför brukas under hela dentekniska och ekonomiska livslängd som är möjlig.Barsebäcks första reaktor, som togs ur drift hösten1999, bör enligt vår mening åter tas i drift.Därtill vill vi inte heller utesluta en eventuellframtida utbyggnad av kärnkraften i Sverige.Vidare anser vi att det är angeläget attVattenfall AB börsintroduceras och privatiseras. Detär vår uppfattning att ägandet i form av enpolitiserad styrelse och en politisk styrning avbolaget påverkar både trovärdigheten ocheffektiviteten i negativ bemärkelse. Inte minst ärden nu pågående omstruktureringen av europeiskakraftbolag ett viktigt skäl till en privatisering.Vattenfall är en ansenlig och viktig aktör i detsvenska energisystemet och inom bolaget har storavärden byggts upp. Det är angeläget att dessa värdenhanteras på ett effektivt sätt. På den avreglerademarknaden har en statlig aktör som enmindre finansiell handlingsfrihet än sinakonkurrenter.Med det anförda föreslår vi att bifallerhär berörda yrkanden i motionerna 2002/03:Fö259 (m),2002/03:N227 (m), 2002/03:N262 (m), 2002/03:N301(m), 2002/03:N242 (fp) och 2002/03:N264 (fp). Detsagda ligger även delvis i linje med vad som iaktuell del anförs i motion 2002/03: N390 (kd).Yrkandet i motion 2002/03:U324 (mp) avstyrks.2. Energipolitikens inriktning (punkt 2)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag under punkt 2 bordeha följande lydelse:2. tillkännager för regeringen som sinmening vad som anförs i reservation 2. Därmedbifaller motion 2002/03:N390 yrkandena 1och 7, bifaller delvis motionerna 2002/03:Fö259yrkande 6, 2002/03:N227 yrkande 14, 2002/03:N242yrkande 1, 2002/03:N262 yrkande 2, 2002/03: N264yrkandena 1 och 4 och 2002/03:N301 yrkandena 1, 2,4, 11 och 13 och avslår motion 2002/03:U324 yrkande19.StällningstagandeDet är min mening att målet för energipolitiken börvara att åstadkomma ett ekologiskt uthålligtenergisystem där den negativa påverkan på hälsa,klimat och miljö är så liten som möjligt. I likhetmed vad som anförs i motion2002/03:N390 bör den svenska energiförsörjningentryggas genom en långsiktig och medvetenenergipolitik med fasta spelregler där inhemskaförnybara energikällor utgör en växande bas.Investeringar i biobränslebaserad kraftvärme,vindkraft, solenergi och småskalig vattenkraft måstestödjas. Vidare krävs omfattande satsningar påenergiforskning och energiteknisk utveckling för attkunna uppnå målet om ett ekologiskt uthålligtenergisystem utan drastiska prisförändringar,elbrist eller andra betydande påfrestningar påvälfärden och sysselsättningen. Den energipolitiksom regeringen svarar för präglas enligt minuppfattning av kortsiktighet och missgynnar såvälkonsumenter som producenter. Det är viktigt att debidrag som införs i stimulerade syfte utmärks av etttydligt regelverk som de är varaktiga övertiden. Regeringens insatser har inte levt upp tilldessa villkor utan har varit mer av ryckvis ochsporadisk karaktär.Kärnkraften bör, anser jag, fasas ut urenergisystemet när energieffektiviseringar ochtillförsel av ny elektricitet möjliggör detta.Tillförseln av ny energi skall vara baserad påförnybara energikällor. Beslutet omkärnkraftsavvecklingen har fattats utangrundläggande konsekvensanalyser beträffandeeffekter på samhällsekonomin och miljön. De ökadekoldioxidutsläppen som stängningen av Barsebäcksförsta reaktor medfört är ett allvarligt hot motmiljön och förstärker växthuseffekten. Därtill finnsi dag inte förnybar elproduktion i den omfattningsom krävs för att en utfasning av kärnkraften skallkunna genomföras på ett ansvarsfullt sätt.Vidare är det nödvändigt med ett nyttenergiskattesystem i , ett system där skatteroch miljöavgifter utformas med hänsyn tillförhållanden i omvärlden för att det svenskanäringslivets konkurrenskraft inte skall inskränkasoch för att välfärden och sysselsättningen inteskall drabbas. Skattesystemet måste vara långsiktigtoch utformas så att miljöbelastningen minimeras.Därtill måste det säkerställa tillgången på en undertrygga och säkra förhållanden framställd energi tillrimliga priser.Jag förordar även en fri elmarknad som leder tillökad konkurrens och därmed till lägre priser förkonsumenterna. är det angeläget attuppföljningar görs av hur den avregleradeelmarknaden fungerar.När det gäller vill jag anföraföljande. Den avreglerade elmarknaden ochstängningen av har försatt ien ny situation. Företaget har expanderat kraftigt,framför allt i , och . Samtidigthar avyttringar skett både i och utomlands.Vattenfalls målsättning är att bli ett ledandeeuropeiskt energiföretag. Det är i detta sammanhangangeläget att påtala - vilket äventidigare gjort - att framtidakapitalbehov under inga omständigheter kan ellerskall täckas genom ägartillskott. bör istället, helt eller delvis, privatiseras.Med hänvisning till det ovan sagda tillstyrksnämnda motion i berörda delar. Det sagda ligger ävendelvis i linje med vad som i aktuella delar anförs imotionerna 2002/03:Fö259 (m), 2002/03:N227 (m),2002/03:N262 (m), 2002/03:N301 (m), 2002/03:N242(fp) och 2002/03:N264 (fp). Motion 2002/03:U324 (mp)avstyrks i här aktuell del.3. Energipolitikens inriktning (punkt 2)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag under punkt 2 bordeha följande lydelse:2. tillkännager för regeringen som sinmening vad som anförs i reservation 3. Därmedbifaller motion 2002/03:U324 yrkande 19och avslår motionerna 2002/03:Fö259 yrkande 6,2002/03:N227 yrkande 14, 2002/03:N242 yrkande 1,2002/03:N262 yrkande 2, 2002/03:N264 yrkandena 1 och4, 2002/03:N301 yrkandena 1, 2, 4, 11 och 13 och2002/03:N390 yrkandena 1 och 7.StällningstagandeDet svenska energisystemet bör enligt min meninggenomgå en total omställning till elproduktionbaserad på förnybara energislag.