bet · GP01JUU13 · 2002-03-05 00:00:00 — Om det har förflutit mer än 18månader sedan en polis med godkänt resultat avladekompetensprov för ett tilldelat skjutvapen skallpolismyndigheten normalt sett återta skjutvapnetfrån honom eller henne.Den lokala polismyndigheten skall lämnauppgifter till om utfallet avkompetensproven och antalet återtagna skjutvapen.Rikspolisstyrelsen har tillskrivit samtligamyndigheter och begärt sådan redovisning för tidenfram till april månad 2002. Denna redovisning skallha inkommit till senast den 1 maji år.Enligt vad utskottet inhämtat frånRikspolisstyrelsen erhålls en grundutbildning ibl.a. handhavande av tjänstevapnet i samband medpolisutbildningen. - För de förstärkningsvapen somdelas ut för användning vid specifika insatser skallsärskild utbildning ske. Särskild utbildning harockså skett i samband med att typen av tjänstevapenbyttes ut från till Sig-Sauer. - Allapolismän skall därefter delta i tretjänsteskjutningar med sitt tjänstevapen samtden skjutning som äger rum i samband med det årligakompetensprovet. Beroende av vilken tjänstpolismannen innehar kan ytterligare övningsskjutningpå tjänstetid erbjudas. Inom piketstyrkan vidPolismyndigheten i sker t.ex.övningsskjutning . När detgäller enskilda polismäns möjligheter tillövningsskjutning på sin fritid finns denna möjlighetvid samtliga polismyndigheter. Däremot varierar detfrån myndighet till myndighet om polismannenerhåller ammunition för sådan skjutning gratis, tillett subventionerat pris eller får betala den själv.Denna fråga avgörs av respektive myndighet inom deekonomiska ramar som myndigheten erhållit.Av den inom upprättadeutbildningsplanen framgår att kompetensprovet skallinnehålla en rad olika moment. För innehav krävs t.ex. attpolismannen skall visa högt säkerhetsmedvetande ihanteringen av sitt tjänstevapen, vara väl förtrogenmed de grundläggande säkerhetsreglerna samt förståvapnets konstruktion och funktion. Han eller honskall också uppfylla vissa krav på skjutfärdighetsåväl vid eld från färdigställning och drag frånhölstret som vid precisionsskjutning.Utskottet konstaterar att åtgärder nyligenvidtagits för att skärpa de krav som kan ställas påenskilda polisers förmåga att hantera sitttjänstevapen. Som ett led i detta arbete skallpolismyndigheterna i erforderlig utsträckning gepoliserna fortbildning i handhavande av sittskjutvapen. Något skäl för att förordanågra ytterligare åtgärder finns för närvarandeinte. Utskottet föreslår att avslår motionJu318 samt motion Ju351 i nu behandlad del.Polisens radiokommunikationssystemI motion Ju351 (m) begärs att ett gemensamtradiokommunikationssystem med TETRA-standard införsför polisen och övriga beredskapsmyndigheter. Vidarebegärs i motion Ju426 (m) att polisen tillförstillräckliga resurser för att inrätta ett nyttradiokommunikationssystem.Utskottet behandlade frågan om ett gemensamtradiokommunikationssystem för polisen och övrigaaktörer inom den s.k. public safety-sektorn i ettyttrande till försvarsutskottet (2001/02:JuU2y). I detta ärende finns en utförligredovisning av de uppdrag som lämnats i frågan,uppskattade kostnader, regeringens uttalanden ifrågan samt polisens behov av ett nyttradiokommunikationssystem.Utskottet uttalade i sitt yttrande tillförsvarsutskottet i huvudsak följande. Ettlandstäckande radiokommunikationssystem med TETRA-standard eller likvärdigt skulle påtagligt ökaförutsättningarna för ett effektivt och rationelltsamarbete mellan de myndigheter och andra aktörersom svarar för ordningen och säkerheten i samhället.Ett sådant gemensamt kommunikationssystem skulleockså öka möjligheterna att rädda liv och egendom.Det är därför viktigt att planeringen för ettgemensamt nationellt radiosystem med TETRA-standardeller likvärdigt fortsätter och att regeringenverkar för att ett sådant system inrättas inom ensnar framtid. Detta är också viktigt förfinansieringsfrågan, eftersom ett gemensamtradiokommunikationssystem innebär att flera aktörerkan och bör dela på investerings- ochdriftskostnaderna för systemet. Med hänsyn tilltidsfaktorn och den besvärliga situation som polisenbefinner sig i, nämligen att kommunikationsfråganför storstadslänen måste vara löst före utgången avår 2003, anser utskottet emellertid att polisen intekan avvakta detta arbete. Enligt utskottet måstepolisen därför ges möjlighet att på egen handutveckla ett nytt radiokommunikationssystem istorstadslänen. Detta system bör dock byggas på ettsådant sätt och med så hög kvalitet att det på siktkan utvecklas till ett landstäckande gemensamtsystem för hela public safety-sektorn. Höga kravmåste alltså ställas på systemets tillgänglighet,funktionalitet och säkerhet.Utskottet utgick i sitt yttrande från attregeringen ger polisen erforderligt stöd i dettaarbete. Det är, anförde utskottet, t.ex. viktigt attden av regeringen utsedde förhandlingsmannensamverkar med i erforderligutsträckning. Det är också viktigt attfinansieringen av polisens nyaradiokommunikationssystem löses på etttillfredsställande sätt.Riksdagen har därefter tillkännagivit vadförsvarsutskottet anfört i frågan, nämligen ihuvudsak följande (bet. 2001/02:FöU1 s. 96 f, rskr.87-90).Av justitieutskottets yttrande framgår att polisenmed hänsyn till tidsfaktorn och den besvärligasituation som den befinner sig i, nämligen attkommunikationsfrågan för storstadslänen måste varalöst före utgången av , inte kan avvakta detnu pågående beredningsarbetet om ett för allasamhällsviktiga verksamheter gemensamtradiokommunikationssystem. kandärför ha förståelse för vad justitieutskottetframhåller om att polisen måste ges möjlighet att påegen hand utveckla ett nyttradiokommunikationssystem i storstadslänen.Försvarsutskottet anser dock att detta systemskall byggas på ett sådant sätt och med så högkvalitet att förutsättningarna finns att det på siktkan utvecklas till ett landstäckande gemensamtsystem för andra samhällsviktiga verksamheter, såsomkommunal och statlig räddningstjänst, kustbevakning,tull, hälso- och sjukvård, Försvarsmaktensverksamhet, SOS alarmering m.fl.Försvarsutskottet förutsätter att det uppdrag somden tillsatte förhandlingsmannen fått lederfram till en sådan lösning att möjligheter öppnasför att börja sjösätta ett av många längeefterfrågat nationellt radiokommunikationssystem.Rikspolisstyrelsen har i sitt budgetunderlag föråren 2003-2005 återkommit i frågan.Rikspolisstyrelsen har därvid framhållit att ettnytt mobilt kommunikationssystem förPolismyndigheten i måste upphandlas ochdriftssättas före samt attpolisen inte kan finansiera merkostnaderna för ettnytt kommunikationssystem inom nuvarande beräknadeanslagstilldelning. Några uppgifter om hur storanslagshöjning som behövs har dock inte angetts.Enligt vad utskottet inhämtat avserRikspolisstyrelsen i stället att diskutera detytterligare medelsbehovet i den dialog som förnärvarande förs med i frågan.Som utskottet tidigare framhållit är det viktigtatt regeringen ger polisen erforderligt stöd iarbetet att utveckla ett nyttradiokommunikationssystem samt att finansieringen avsystemet löses på ett tillfredsställande sätt. Somframgår ovan pågår en dialog medJustitiedepartementet om hithörande frågor. Mot denbakgrunden finns det enligt utskottet inte skäl förriksdagen att nu göra några ytterligare uttalanden ifrågan. Motionerna Ju351 och Ju426 avstyrks i härbehandlade delar.GPS-utrustning i polisbilarnaI motion Ju321 (m) efterfrågas GPS-utrustning ipolisbilarna så att ledningscentralen kan följa varbilarna befinner sig.Enligt vad utskottet inhämtat görs det förnärvarande en förstudie inom Rikspolisstyrelsenangående möjligheten att installera GPS-utrustning ipolisbilarna samt eventuellt även i bärbararadioapparater. Förstudien beräknas vara klar underinnevarande år. I studien skall verksamhetsnyttan avett sådant system vägas mot kostnaderna för det.Eventuellt kommer som en del av förstudien ettpilotprojekt med användning av GPS-utrustning attgenomföras i någon polismyndighet ute i landet.Utskottet konstaterar att arbete rörandemöjligheten att installera GPS-utrustning i polisensbilar pågår. Detta arbete bör inte föregripas.Motion Ju321 i nu behandlad del avstyrks.Frågor rörande polissamarbeteI detta avsnitt behandlar utskottetmotionsyrkanden rörande polisens samarbetemed andra länders polis samt med andramyndigheter. Bland annat behandlas frågor omatt utvidga Europols mandat, förstärkaarbetet mot organiserad brottslighet ochterrorism samt att förbättra samverkan mellanpolisen och tullen. Utskottet föreslår medhänvisning framför allt till pågåendeutredningsarbete, lämnade uppdrag samt tillpågående arbete och redan vidtagna åtgärderinom bl.a. EU och att riksdagenavslår samtliga motioner i denna del. Jämförreservationerna 16-20.Internationellt polissamarbete, m.m.Ett flertal motioner rör frågor om ett förbättratinternationellt polissamarbete. I motionerna Ju390(kd) och U301 (fp) efterfrågas en utbyggnad avEuropol, bl.a. bör Europol ges fler operativafunktioner. I motion Ju390 (kd) begärs också att deenskilda polismyndigheterna i medlemsstaterna gesmöjlighet att utveckla ett europeiskt samarbete.Vidare begärs i motion Ju413 (s) en bättre samverkanmellan bl.a. olika länders polis i syfte att hindraorganiserad smuggling och i motion T465 (c) enbättre samverkan i syfte att på ett mer effektivtsätt bekämpa IT-brottslighet. Slutligen efterfrågasi U268 (c), inom ramen för den nordliga dimensionen,en långsiktig strategi för att bekämpa denorganiserade brottsligheten. I ett par motionerefterfrågas vidare stödåtgärder till andra länderspolis. I motion K426 (kd) framhålls att stödet tillpolisen måste prioriteras i samarbetet med EU:skandidatländer och i motion U350 (kd) framhållsbehovet av olika stödåtgärder, t.ex.utbildningsinsatser, för att stärka polisen påBalkan.Inom EU sker straffrättsligt samarbete ochpolissamarbete inom ramen för den tredje pelaren.Till sin karaktär är samarbetet där mellanstatligt.Någon normgivningskompetens har inte överlåtits frånmedlemsstaterna till unionen. Samarbetet omfattasalltså inte av EG-rätten och dess principer. Skälettill denna ordning är att samarbetet berörrättsstatliga kärnområden, inom vilka det ansettsviktigt att medlemsstaterna har ettsjälvbestämmande.Amsterdamfördraget innebär att strukturen för EU-samarbetet förändrats. Här är avdelning VI iUnionsfördraget av intresse. Enligt artikel 29 skallunionens mål vara att ge medborgarna en högsäkerhetsnivå inom ett område med frihet, säkerhetoch rättvisa genom att bland medlemsstaterna utformagemensamma insatser på områdena polissamarbete ochstraffrättsligt samarbete samt genom att förebyggaoch bekämpa rasism och främlingsfientlighet.Detta mål skall uppnås genom förebyggande ochbekämpande av brottslighet, vare sig denna ärorganiserad eller ej, särskilt terrorism,människohandel och brott mot barn, olaglignarkotikahandel och olaglig vapenhandel, korruptionoch bedrägeri. Åtgärderna skall vidtas genom närmaresamarbete mellan polismyndigheter, tullmyndigheteroch andra behöriga myndigheter i medlemsstaterna,både direkt och genom Europol och genom sådantsamarbete mellan rättsliga myndigheter och andrabehöriga myndigheter i medlemsstaterna, allt ienlighet med närmare bestämmelser i andra artiklar ifördraget. Vidare skall tillnärmning avstraffrättsliga regler i medlemsstaterna kunna skenär det är nödvändigt.Inom EU bedrivs ett omfattande arbete motorganiserad brottslighet. En särskild handlingsplanmot den organiserade brottsligheten antogs avministerrådet för rättsliga och inrikes frågor iapril 1997 och godkändes av viddess möte i i juni samma år.Handlingsplanen innehåller politiska riktlinjer ochsärskilda rekommendationer till rådet att vidta enrad åtgärder som spänner över ett vitt fält.Vid sitt möte i i uppdrag åt ministerrådet förrättsliga och inrikes frågor att förstärkaåtgärderna mot den organiserade brottsligheten medbeaktande av de utökade möjligheter i dettahänseende som Amsterdamfördraget ger. Uppdragetåterfinns i en handlingsplan för genomförande avAmsterdamfördraget, den s.k. Wienhandlingsplanen.I enlighet med en rekommendation i 1997 årshandlingsplan har rådet inrättat ensektorsövergripande arbetsgrupp mot den organiseradebrottsligheten. En av gruppens huvuduppgifter är attgenomföra de riktlinjer och rekommendationer somfinns i handlingsplanen. Arbetsgruppen har utarbetaten ny sammanhållen strategi för det fortsattaarbetet med att förebygga och bekämpa denorganiserade brottsligheten. Strategin antogs avministerrådet för rättsliga och inrikes frågor den27 mars 2000.I detta sammanhang bör även nämnas slutsatsernafrån Europeiska rådets möte i den 15 och16 . Stats- och regeringscheferna enadesdär om ett antal politiska riktlinjer ochprioriteringar. Inledningsvis kan framhållas attkommissionen fått i uppdrag att presentera enresultattavla - en s.k. scoreboard - för attunderlätta genomförandet av bestämmelserna omrättsliga och inrikes frågor i Amsterdamfördraget,Wienhandlingsplanen och slutsatserna från mötet iTammerfors. Syftet med resultattavlan, som numerahar upprättats, är att underlätta genomförandet avöverenskomna bestämmelser genom att fastställa vemav rådet, kommissionen eller medlemsstaterna somskall agera och tidpunkten för när åtgärderna skallvara genomförda. Vidare är avsikten att förbättrainsynen i det rättsliga och inrikes samarbetet.Såvitt nu är i fråga är vidare ett antal punkterbland Tammerforsslutsatserna av intresse. I punkt 5anges bl.a. att brottslingar inte får ges någramöjligheter att utnyttja skillnader mellanmedlemsstaternas rättssystem och att bättreöverensstämmelse och ökad konvergens måste uppnåsmellan medlemsstaternas rättssystem. I punkt 6anförs att människor har rätt att förvänta sig attunionen tar itu med det hot mot deras frihet ochlagliga rättigheter som den grova brottslighetenutgör. Gemensamma insatser mot detta hot ärnödvändiga för att förebygga och bekämpabrottslighet och kriminella organisationer i helaunionen. En gemensam mobilisering av polisiära ochrättsliga resurser är nödvändig för att garanteraatt det inte finns några gömställen för brottslingareller av brott inom unionen. I punkt 43efterlyses gemensamma utredningsgrupper i enlighetmed EG-fördraget, som ett första steg i kampen motnarkotikahandel och människohandel samt terrorism.De bestämmelser som skall fastläggas i dettaavseende bör enligt tillåtaföreträdare för Europol att när så är lämpligt deltai sådana grupper i en stödjande funktion. I punkt 44uppmanas till inrättandet av en europeiskaktionsgrupp med europeiska polischefer som isamarbete med Europol skall utbyta erfarenheter ochinformation om aktuella tendenser igränsöverskridande brottslighet samt bidra tillplaneringen av operativa åtgärder. Europolsnyckelroll understryks i punkt 45; bl.a. bör Europolfå operativa uppgifter.Ministerrådet har i enlighet medTammerforsslutsatserna enats om ett rambeslut omgemensamma brottsutredningsgrupper som kommer attgöra det möjligt för åklagare och poliser från olikamedlemsstater att samordna brottsutredningar i frågaom brott som har internationella kopplingar.Regeringen har till överlämnat enproposition om att skall godkänna dettarambeslut, och har bifallitregeringens förslag (prop. 2001/02:71, bet. JuU15,rskr. 151).Vidare har ministerrådet utvidgat Europolsbehörighet till att omfatta penningtvätt iallmänhet, dvs. oberoende av vilken typ av brott sompenningtvätten härrör från, samt alla de brott somåterfinns i den lista som bifogatsEuropolkonventionen. Diskussioner pågår också om attändra Europolkonventionen. Ändringarna syftar tillatt förenkla förfarandet för ändring iEuropolkonventionen och att göra det möjligt förEuropol att delta i gemensammabrottsutredningsgrupper och att anmoda behörigamyndigheter i medlemsstaterna att inleda, genomföraeller samordna utredningar i vissa fall.I budgetpropositionen för anförderegeringen (prop. 2001/02:1, utg.omr. 4 avsnitt4.6.1) bl.a. att kommer att arbeta för attverksamheten vid Europol även i fortsättninginriktas på operativt arbete. I detta sammanhangframhöll regeringen också vikten av desamarbetsavtal som ingås mellan tredje länder ochutomstående organ, då dessa är ägnade attytterligare öka Europols betydelse i det operativapolisarbetet.I regleringsbrevet för avseendepolisorganisationen Rikspolisstyrelsenskall redovisa vilka åtgärder som har vidtagits föratt det internationella polissamarbetet skallintegreras ytterligare med det nationella arbetet ikampen mot den grova och gränsöverskridandebrottsligheten. Av redovisningen skall framgå bl.a.vilka åtgärder som vidtagits på Rikspolisstyrelsenoch i den lokala polisverksamheten för att ökainformationsförsörjningen inom Europolsamarbetet ochgenomföra internationella åligganden i övrigt.När det gäller samarbetet med länder utanför EUhar polisen bl.a. bedrivitutvecklingssamarbete i samt iSydafrika och till en omfattning av25 (Polisens årsredovisning 2001).Sverige deltar också aktivt i Aktionsgruppen motorganiserad brottslighet i , inomvilken de nordiska länderna, , de baltiskastaterna, och bedriver ettbrottsbekämpande samarbete. Enligt regeringen ärdetta samarbete numera en naturlig del av detdagliga arbetet för de brottsbekämpandemyndigheterna inom (prop. 2001/02:1,utg.omr. 4 avsnitt 4.6.1).Sverige träffade vidare avtal medEstland, och om samarbete på deträttsliga och polisiära området. Avtalen utgörgrunden för samarbetet mellan Justitiedepartementetoch de baltiska justitie- och inrikesministeriernasamt mellan rättsväsendets myndigheter i länderna.Allt tätare kontakter mellan polismyndigheterna harbl.a. lett till att tillsammansmed övriga svenska rättsvårdande myndigheter inlettett EU-finansierat samarbetsprojekt som introduceraren helhetssyn från polis till kriminalvård ibekämpandet av den organiserade brottsligheten iLettland. Avtalen förlängdes av justitieministernvid ett besök i de tre baltiska staterna den 31januari och 1 februari 2002.Utskottet konstaterar att ett omfattande arbetepågår för att förbättra det internationellapolissamarbetet. Så har t.ex. Europol utrustats medvidgade befogenheter och arbetsuppgifter. Vidare harEU:s medlemsstater enats om rambeslut om gemensammabrottsutredningsgrupper som kommer att göra detmöjligt för åklagare och poliser inom EU attsamordna sina utredningar rörande vissa brott. Äveninom och i förhållande till EU:skandidatländer pågår arbete för att utveckla detpolisiära samarbetet. Utskottet finner mot denbakgrunden inte skäl för att nu göra någotsärskilt uttalande i dessa frågor. Motion Ju413 samtmotionerna Ju390, K426, U268, U301, U350 och T465 inu behandlade delar avstyrks.I ett flertal motioner tas frågor rörandeterroristbekämpning upp. I motion Ju266 (m) begärsförstärkta åtgärder mot terrorism, bl.a. enförstärkt underrättelseverksamhet, en effektivarelagstiftning och bättre utrustning. Även i motionJu450 (fp) begärs att lagstiftningen på områdetskall ses över, och i motion Ju451 (mp) framhållsatt bör anta den lagstiftning somkrävs för att inrätta den internationellabrottmålsdomstolen (ICC). I motion Ju447 (kd) begärsatt Europol skall ges bättre resurser för att verkamot terrorism. I motionen framhålls också attSverige bör ratificera FN:s konvention omfinansiering av terrorism. Slutligen framhålls imotion Ju411 (s) att utlämning inte bör ske avterrorister om de i det land som begärt utlämningenriskerar att dömas till dödsstraff.I dag finns det sammanlagt 12 globala konventioneroch protokoll mot terrorism som bl.a. innehållerbestämmelser om kapning av flygplan och bombdåd.Sverige har undertecknat samtliga.Den senaste globala konventionen är om åtgärder mot finansiering avterrorism. Konventionen ställer krav på långtgåendekriminalisering av lämnande m.m. av bidrag tillpersoner och organisationer som kan tänkas komma attbegå brott. De svenska reglerna om förberedelse ochmedverkan till brott täcker mycket av det som enligtkonventionen skall vara kriminaliserat, men vissutvidgning av den svenska lagstiftningen kommer attkrävas för att fullt ut skall kunna uppfyllade krav som ställs i konventionen.Enligt vad utskottet inhämtat avser regeringen attöverlämna en proposition om ratificering av FN:skonvention om åtgärder mot finansiering av terrorismsenast . En lagrådsremiss harbeslutats och överlämnats till Lagrådet.Även inom EU arbetar man aktivt för att på etteffektivt sätt kunna bekämpa terrorism. EU:sjustitieministrar enades om enomfattande handlingsplan mot terrorism. Planeninnefattar bl.a. åtgärder för att förstärkalagstiftningen mot terrorism och förbättrasamarbetet mellan polis och underrättelsetjänster.Bland lagstiftningsprojekten kan nämnaskommissionens förslag till rambeslut om bekämpandeav terrorism (KOM (2001) 521 slutlig) vars syfte äratt tillnärma medlemsstaternas lagstiftning när detgäller terroristbrott. Förslaget föreskriver vilkaterroristhandlingar som skall vara straffbara isamtliga medlemsstater samt innehåller vissabestämmelser om vilka påföljder som skall kunnadömas ut för sådana brott. Vidare innehållerförslaget bl.a. bestämmelser om jurisdiktion,utlämning och åtal samt samarbete mellanmedlemsstaterna. Vid ministerrådsmötet för rättsligaoch inrikes frågor samt räddningstjänsten den 6 och7 träffades en politisköverenskommelse om det slutliga innehållet irambeslutet.Europaparlamentet har vid sitt sammanträde den 6februari 2002 godkänt förslaget till rambeslut omåtgärder mot terrorism i dess slutliga lydelse (P5TAPROV(2002)0043).Enligt vad utskottet inhämtat avser regeringen attöverlämna en proposition om godkännande avrambeslutet i år.Vidare har rådet antagit en förordning omsärskilda restriktiva åtgärder mot vissa personeroch enheter i syfte att bekämpa internationellterrorism (KOM (2001) 569 slutlig). I förordningenföreskrivs olika åtgärder som skall vidtas för attbekämpa finansiering av terroristverksamhet, bl.a.skall de tillgångar som tillhör en fysisk ellerjuridisk person eller en enhet eller ett organ somåterfinns i den till förordningen bifogadeförteckningen spärras. Förordningen trädde i kraftden och är till alla delar bindandeoch direkt tillämplig i alla medlemsstater.När det gäller det polisiära samarbetet inomEuropol kan det nämnas att den särskilda enhet somfinns inom Europol för bekämpning av terrorismförstärktes med en nyinrättadgrupp bestående av specialister påterrorismbekämpning från medlemsstaterna.På nationell nivå har polisen bl.a. ökatbevakningen av vissa utsatta platser samt förstärktskyddet för vissa personer. Vidare harsäkerhetsnivån på flygplatserna skärpts. Därtillkommer att regeringen beslutadeatt tillkalla en särskild utredare med uppgift attkartlägga och analysera myndigheternas och de övrigaoffentliga organens samlade beredskap och förmågaatt förhindra, bekämpa och i övrigt hanteraomfattande terroristattentat och andra likartadeextraordinära händelser i (dir. 2001:120).Utredaren skall också undersöka om nuvarandelagstiftning och annan rättslig reglering germyndigheter och andra offentliga organ möjligheteratt snabbt och effektivt vidta åtgärder för attförhindra, bekämpa och i övrigt hantera omfattandeterroristattentat och andra likartade extraordinärahändelser. Utredaren skall beskriva och analysera debehov som kan finnas i det avseendet och, omanalysen leder till det, peka på behov avförändringar. Dessa överväganden skall göras inomramen för gällande lydelse av regeringsformen.Uppdraget skall redovisas senast den 31 december2002.Utskottet delar motionärernas uppfattning attterrorism måste bekämpas med effektiva ochkraftfulla medel och att ett väl fungerandepolisiärt samarbete är av betydelse härvid. Somframgår ovan har åtgärder också vidtagits för attförbättra bekämpningen av sådana brott. Därtillkommer att regeringen avser att tillriksdagen överlämna propositioner om godkännande avsåväl FN:s konvention om åtgärder mot finansieringav terrorism som EU:s rambeslut om åtgärder motterrorism, samt att arbete pågår med att se överlagstiftningen på området. Mot den bakgrunden anserutskottet att det inte finnsanledning för att göra något särskiltuttalande i frågan.