bet · GP01KU20 · 2002-05-21 00:00:00 — Något yttrande frånFörsvarsmakten bedömdes inte nödvändigt, eftersomden varit väl insatt i arbetsgruppens arbete.Rapporten remitterades till somansvarigt för bl.a. flygtrafiktjänsten, samt tillLänsstyrelsen i och kommun.Enligt promemorian ansåg remissinstanserna att detinte förelåg något hinder mot den föreslagnalokaliseringen och instämde i förslaget.Försvarsdepartementet fann inget skäl att lämnasammanslutningar och enskilda tillfälle att yttrasig. Departementet ansåg att miljöfrågorna bordebedömas inom ramen för den kommande miljöprövningenav Malmen och alltså inte i ett remissförfarande.Vidare ägde gemensam beredning rum medStatsrådsberedningen, ,, ochNäringsdepartementet.I fråga om regeringsbeslutet den 20 december 2001att lokalisera flygutbildningen till Malmen anförs ipromemorian att beslutet bygger på uppfattningen attdet inom ramen för beslut var möjligt attlokalisera flygutbildningen till annan militärflygplats än flottiljflygplats. För att uppfyllariksdagens beslut måste denna andra militäraflygplats dock organisatoriskt ingå i enflygflottilj. Detta innebar enligt promemorian attlokalisering vid ett antal andra militäraflygplatser inte var möjlig.Enligt promemorian har det stått klartatt den militära verksamhet som bedrivs påMalmen, dvs. helikopterflottiljen, det s.k.specialflyget och Försvarets materielverksprovverksamhet, kommer att fortsätta även efternedläggningen av F 16. Det har därför hela tidenstått klart att ansvaret för detachementet måsteföras över till annan flottilj när F 16 läggs ned.I promemorian framhölls att vidare följande var avbetydelse för regeringens hantering. GFU bedrivs vid i . Den flottiljen skallläggas ned . GTU bedrivs i 16 i . Den flottiljen skall läggas nedden . Därför måste GFU och GTUomlokaliseras före de nämnda tidpunkterna. Den nyalokaliseringen skall ingå i en av de kvarvarandeflottiljerna.Regeringens beslut innebär att GFU och GTU skallomlokaliseras till Malmen. Omlokaliseringen skallgöras utan att leda till avbrott iflygutbildningskedjan. Detta innebär enligtpromemorian att omlokaliseringen av GFU skall göras2002-2003 så att GFU kan bedrivas på Malmen fr.o.m.sommaren 2003. Om det inte är möjligt attomlokalisera GFU direkt från till Malmen,t.ex. därför att nödvändiga lokaler inte har hunnitfärdigställas på Malmen, skall GFU bedrivas iUppsala . När den då pågående kursenavslutas skall GFU flytta tillMalmen. GTU skall omlokaliseras från tillMalmen under hösten 2003.I promemorian påpekas att en viktig del iregeringens beslut är föreskriften att detachementetpå Malmen ansvarsmässigt skall föras över från F 16tillF 17 . Detta innebär attnär GFU och GTU omlokaliseras ingår flygverksamhetenpå Malmen redan i F 17.Enligt promemorian tillgodoser regeringsbeslutetde önskemål som fördes fram i riksdagenstillkännagivande . Stöd för denuppfattningen finns hos majoriteten iförsvarsutskottet. Regeringens beslut omlokalisering av den militära flygutbildningen harnämligen behandlats av försvarsutskottet(bet. 2001/02:FöU6). I promemorian påpekas att påsidan 13 i utskottets betänkande antecknas attutskottet har fått en särskild föredragning avrepresentanter för Försvarsdepartementet ochFörsvarsmakten om arbetsgruppens förslag ochregeringsbeslutet. Utskottet förklarar härefter attdet inte har någon erinran mot det regeringsbeslutsom fattats mot bakgrund av beslut om denmilitära flygutbildningen. I promemorian påpekasvidare att i en reservation (m) och två särskildayttranden (kd) och (mp) uttalas kritik av samma slagmot regeringsbeslutet som förs fram igranskningsanmälningarna.Promemoria den 20 mars 2002I en promemoria upprättad inom Försvarsdepartementetden lämnas kompletterande uppgifter omF 16 och ansvaret för flygstridskrafternasverksamhet på Malmen i . När Bråvallaflygflottilj (F 13) lades ned 1992 överfördes enligtpromemorian delar av den verksamhet som flottiljenansvarade för till flygflottilj, F 16. Detgällde bl.a. ansvaret förflygvapnets/flygstridskrafternas verksamhet påMalmen i . Verksamhetsstället benämndesdärefter F 16 detachement Malmen, F 16 M. Ipromemorian påpekas att det är Försvarsmakten sombeslutar i frågor av detta slag. Försvarsmaktensreglering framgår av Försvarsmaktens föreskrifter omverksamheten vid Försvarsmakten(verksamhetsordning).Vid tidpunkten för regeringens beslut omlokaliseringen av den militära flygutbildningen -- gällde FFS 2000:7. Ipromemorian konstateras att det i dessa föreskrifteremellertid inte anges att Malmenverksamheten ingår iF 16. Enligt promemorian uppger Försvarsmakten vidförfrågan från Försvarsdepartementet att regleringenfallit bort av misstag. Att Malmenverksamheteningick i F 16 framgår av de föreskrifter somföregick FFS 2000:7, nämligen FFS 1999:2. Ipromemorian framhålls att det styrks av följandeförhållanden att det är fråga om ett misstag frånFörsvarsmaktens sida när FFS 2000:7 beslutades:- Malmenverksamheten har inte inordnats i någonannan organisationsenhet.- Malmenverksamheten har inte utgjort ensjälvständig organisationsenhet.- Chefen för F 16 har även utövat chefskapet i olika avseenden förMalmenverksamheten.I promemorian framhålls att i 2001 årsföreskrifter är misstaget rättat, och där anges återatt verksamheten ingår i F 16.Promemoria den 8 maj 2002Utskottet har ställt en fråga tillRegeringskansliet om Försvarsdepartementet förnärvarande beräknar kostnaderna för investeringar påMalmen med anledning av en lokalisering av densamlade flygutbildningen dit till samma belopp somden i promemorian omnämndaarbetsgruppen. Som svar anförs i en promemoriaupprättad inom Försvarsdepartementet den 8 maj 2002att departementet ser över kostnadsberäkningarnakontinuerligt och bedömer fortfarande attinvesteringskostnaderna blir ca 200 miljoner kronor.Riksdagsbehandling under våren 2002Det betänkande från försvarsutskottet som omtalas iFörsvarsdepartementets promemoria av den 28 februari2002 - bet. 2001/02:FöU6 - , vari behandlades ettantal motioner från allmänna motionstiden somberörde frågor om flygutbildning, debatterades iriksdagens kammare (prot.2001/02:86). beslutade den 22 mars 2001att följa utskottets förslag att avslå samtligamotioner (prot. 2001/02:87).Utskottets ställningstagandeUtskottet konstaterar att riksdagenden beslutade att geregeringen till känna attFörsvarsmaktens samladeflygutbildning skulle förläggas tillnågon eller några av de enligt sammabeslut kvarvarande fyraflygflottiljerna "F 4 i , F7 i , F 17 i och F21 i ". Regeringens beslut den20 innebär att densamlade militära flygutbildningenskall lokaliseras till detachementetpå Malmens flygplats i ,som hitintills ingått iorganisationsenheten Upplandsflygflottilj (F 16). Enligt sammabeslut skall dock detachementetsenast den 31 december 2002ansvarsmässigt föras över från F 16till organisationsenheten Blekingeflygflottilj (F 17). mening ger granskningendärmed inte vid handen annat än attnämnda beslut av regeringen ärfattat i enlighet med riksdagensuttalande om denmilitära flygutbildningenslokalisering.1.2. Interregnum påskolministerpostenAnmälanI en granskningsanmälan, bilaga A1.2.1, har begärtsatt granskar statsministernsoch dåvarande statsrådet ansvarför inskränkning vad gäller besvarande avinterpellationer.I anmälan anförs att statsrådet inte besvarade sex interpellationer avskälet att hon skulle avgå. Allainterpellationerna var väckta för atthinna besvaras inom den period som finns fastställdenligt riksdagsordningen. Genom attinterpellationerna inte besvarades har enligtanmälaren ett hinder uppstått för attutöva den kontrollmakt sominterpellationsinstrumentet utgör. Detta genom ettreellt men inte formellt interregnum påskolministerns arbetsområde. För detta har denformellt ansvarige ministern ett ansvar, men ävenstatsministern genom att han har det övergripandeansvaret för att arbetet i regeringen fungerar.Gällande bestämmelserEnligt 6 kap. 1 § regeringsformen tillsätterstatsministern övriga statsråd. Ett statsråd skallenligt 6 kap. 6 § entledigas om han eller hon begärdet. Statsråd entledigas av statsministern. 8 § uppehåller ett statsråd som har entledigatspå egen begäran sin befattning till dess att enefterträdare har tillträtt, om statsministern begärdetta.Statsministern utser enligt 7 kap. 1 § blandstatsråden chefer för departementen. Enligt 7 kap. 5§ kan statsministern också förordna att ett ärendeeller en grupp av ärenden som hör till ett visstdepartement skall föredragas av ett annat statsrådän departementschefen.Enligt 12 kap. 5 § regeringsformen får enriksdagsledamot enligt bestämmelser iriksdagsordningen framställa interpellationer ellerfrågor till statsråd i angelägenheter som angårdennes tjänsteutövning.De närmare bestämmelserna vad gällerinterpellationer finns i 6 kap. 1 §riksdagsordningen. En interpellation skall habestämt innehåll och vara försedd med motivering. Eninterpellation besvaras från det attden ingetts. Gör kammaren ett uppehåll i sitt arbeteunder tvåveckorsperioden, förlängs tiden med vad sommotsvarar uppehållet. Om svar inte lämnas inom denangivna tiden skall statsrådet meddela riksdagenvarför svar uteblir eller anstår. Sådant meddelandefår inte följas av överläggning. En interpellationförfaller om den ej besvarats vid det dåden väckts.Tilläggsbestämmelse 6.1.2 säger att när ettstatsråd ämnar besvara en interpellation bestämmertalmannen efter samråd med statsrådet ochinterpellanten vid vilket sammanträde svaret skalllämnas. Meddelande om detta lämnas utan dröjsmål påsätt som talmannen bestämmer och tas upp påföredragningslistan.BakgrundDen meddelade statsrådet att hon skulle avgå som statsråd den 31januari 2002. Dagen efter, , meddeladestatsministern vid en presskonferens attutbildningsminister skulle komma attta över alla utbildningsfrågor som ensamt statsrådvid departementet.Vid en genomgång av de i anmälan nämndainterpellationerna framgår att samtliga varinlämnade 5 december 2001-17 januari2002. Enligt den tvåveckorsperiod som anges iriksdagsordningen borde den senast inkomnainterpellationen ha besvarats senast den 31 januari.Av kammarkansliets planering framgår att fyra avinterpellationerna var inplanerade för besvarandeden . De två sist inkomna hann aldrigplaneras in för besvarande.Den 17 januari inkom till kammarkanslietskriftligen meddelande om att interpellationssvaruteblev vad gällde de fyra interpellationerna somvar inplanerade för besvarande. inkomskriftligen meddelanden om att inte heller de tvåsista interpellationerna skulle besvaras. Skälet somangavs för samtliga interpellationer var attstatsrådet skulleavgå. Dessa meddelanden anmäldes i kammaren den 18respektive den 22 januari.Tidigare riksdagsbehandlingI betänkande 1998/99:KU20 arbetsformerbehandlade utskottet utifrån ett antal motionerfrågan om besvarande av interpellationer. I sinbedömning sade utskottet attinterpellationer är ett viktigt instrument iriksdagens kontroll av regeringen. Även om detinte finns en lagstadgad skyldighet förstatsråden att besvara interpellationer är detutskottets bestämda uppfattning att ett statsrådendast i undantagsfall och om synnerliga skälföreligger bör kunna avstå från att besvara eninterpellation.Utskottet sade också att det utgick från attregeringen framgent skulle beakta vad utskottetanfört och därför inte fann någon anledning till attföreslå en skärpning av bestämmelserna iriksdagsordningen.Skrivelse från UtbildningsdepartementetGenom en skrivelse till harutskottet begärt kommentarer till vad som anförts igranskningsanmälningen. Som svar har överlämnats enskrivelse av frånUtbildningsdepartementet, bilagaA1.2.2. Av skrivelsen framgår att statsrådetIngegerd i samband med att hon meddeladesin avgång beslutade att hon inte skulle besvarainterpellationerna. Enligt skrivelsen gjordestatsrådet bedömningen att det med hänsyn tillinnehållet i interpellationerna och till att honinom kort skulle avgå förelåg sådana synnerliga skälsom avses i bedömning ibetänkande 1998/99:KU20.Utfrågning av statsminister ett offentligt utskottssammanträde den 23 april2002 utfrågades statsminister omstatsrådet beslut att inte besvarainterpellationerna, bilaga B17. Vid utfrågningensade statsministern att han tror att statsrådetWärnersson själv gick till med ett beskedom att hon inte skulle svara på interpellationernapå grund av synnerliga skäl. I synnerliga skältolkade hon in sin avgång. Vidare sadestatsministern att statsrådet hade tolkatatt interpellationerna handlade om den framtidaskolpolitiken och att det var bättre att den som komefter henne svarade än att hon skulle svara ochsedan försvinna som statsråd.Statsministern sade också att han kunde försäkraatt nästa gång en motsvarande situation inträffarkommer interpellationerna att besvaras, såvida inteKU finner att detta är synnerliga skäl.På frågan om statsministern själv med en gång hadefått reda på att interpellationerna inte skullekomma att besvaras svarade statsministern att hansegen minnesbild är att han själv fick reda på det isamband med att det skulle bli en KU-utfrågning iärendet.Utskottets ställningstagandeSom utskottet tidigare anfört är interpellationerett viktigt instrument i kontroll avregeringen. Det är utskottets bestämda uppfattningatt ett statsråd endast i undantagsfall och omsynnerliga skäl föreligger bör kunna avstå från attbesvara en interpellation, även om det inte finnsnågon lagstadgad skyldighet för statsråden attbesvara interpellationer. Utskottet vill ocksåunderstryka att ett statsråd som har aviserat sinavgång ändå har att fullfölja sina förpliktelser somstatsråd fram till avgången.Granskningen föranleder i övrigt inte någotuttalande från utskottets sida.1.3. Försvarsminister vonSydows beredning av förslag omsotningsmonopoletAnmälanI en anmälan till , bilagaA1.3.1, har begärts att utskottet granskar om och påvilket sätt regeringen har följt uppförsvarsutskottets uttalande om sotningsmonopolet. Ianmälan framförs att försvarsutskottet i betänkande1999/2000:FöU5 konstaterade att monopolet inomsotningsväsendet varit föremål förett omfattande utrednings- och beredningsarbete.Anmälaren anför att försvarsutskottet utgick ifrånatt frågan skulle beredas skyndsamt inomRegeringskansliet och att regeringen skulleåterkomma till med ett förslag i ärendetsenast under nästkommande . I anmälan anförsvidare att då någon proposition inte kom attföreläggas innebar det attförsvarsutskottets tillkännagivande till regeringeninte har hörsammats.Tidigare behandling i riksdagenVid försvarsutskottets behandling av frågan omsotningsmonopol (bet. 1999/2000:FöU5)konstaterade utskottet att frågan under en lång tidvarit föremål för ett omfattande utrednings- ochberedningsarbete. I betänkandet anförde utskottetbl.a. följande.Utskottet utgår dock ifrån att de fördjupadeanalyser i ärendet som återstår kommer attberedas skyndsamt och att regeringen återkommertill med ett förslag i ärendet, senastunder nästa riksmöte.Vad utskottet , bl.a. med anledning av motionFö701 (mp), anfört bör som sin meningge regeringen till känna.Till frågan om sotningsmonopolet fogades enreservation av s, v och c där det föreslogs attriksdagen inte skulle bifalla motion Fö701 (mp),vilket innebar att det inte skulle ges någottillkännagivande till regeringen omsotningsmonopolet. Vid voteringen i kammaren den 11maj 2000 biföll reservationen varför någottillkännagivande till regeringen aldrig hemställdesfrån riksdagen.Sedan granskningsanmälan inkommit tillkonstitutionsutskottet har försvarsutskottetbehandlat frågan om sotningsmonopolet på nytt (bet.2001/02:FöU4). I sin bedömning konstateradeförsvarsutskottet att frågan har varit föremål förbehandling vid i stort sett varje sedan1986/87. har avslagit yrkanden omavskaffande av sotningsmonopolet vid varjetillfälle. har detta skettmed hänvisning bl.a. till att frågan utreds elleravses bli utredd. konstaterade attregeringen inte heller under innevarande riksmötekommer att förelägga någon proposition ifrågan och fann detta anmärkningsvärt. Vidareanförde försvarsutskottet att det förutsätts attregeringen , efter det att pågåendeutvärdering är genomförd, återkommer till riksdagenmed förslag om en avveckling av sotningsmonopolet.Beredningen inom FörsvarsdepartementetI tillsatte regeringen en arbetsgruppsom hade till uppgift att analysera och lämnaförslag till hur en reformering av sotningsväsendetskulle kunna åstadkommas. Arbetsgruppen redovisadesitt arbete för försvarsministern i en rapport imars 2001. Med utgångspunkt i arbetsgruppens rapportbeslöt regeringen att ge Räddningstjänstutredningentilläggsdirektiv att utarbeta ett delbetänkande medförslag till ett reformerat sotningsväsende.I maj 2001 överlämnades delbetänkandet Reformeratsotningsväsende (SOU 2001:42) till regeringen. Ibetänkandet föreslogs att det kommunalasotningsmonopolet upphävs och att ansvaret försotning och brandskyddskontroll förs över på denenskilde.I juni 2001 svarade försvarsministern på enskriftlig fråga om sotningsmonopolet. I sitt svarhänvisade försvarsministern till att delbetänkandetom reformerat sotningsväsende var ute på remiss ochatt regeringen skulle återkomma till efterdet att remisstiden gått ut den 10 september 2001.I en interpellationsdebatt om sotningsmonopoletden hänvisade försvarsministern tillatt det i regeringsförklaringen inför innevaranderiksmöte anfördes att regeringen kommer att tainitiativ till en omfattande och förutsättningslösutvärdering av de genomgripande avregleringar ochförändringar av offentlig verksamhet somgenomdrivits . Iinterpellationsdebatten sade försvarsministern attregeringen har funnit att den övergripandeutvärderingen av avregleringen motiverar att enproposition i frågan om sotningsväsendet inte läggsfram.Utskottets ställningstagandeGranskningen föranleder inte något uttalande frånutskottets sida.1.4. Regeringens handläggningavseende ettradiokommunikationssystem baserat påTETRA-standardÄrendetI två granskningsanmälningar, bilagorna A1.4.1-2,anmäls för granskningregeringens handläggning av ärendet om ettradiokommunikationssystem baserat på TETRA-standard.I anmälningarna anförs att försvarsutskottet i ettbetänkande framhöll att Sverigesaknar gemensamma och effektiva moderna system somunderlättar kontakterna mellan polis, brandkår,räddningstjänst, ambulanser och sjukvård. Ibetänkandet påpekas att ett lämpligt system består iradiokommunikation baserad på TETRA-systemet, attStatskontoret tidigare fått i uppdrag att upphandladetta system och att diskussionerna om detta pågåttunder utan att nödvändigaöverenskommelser träffats. Enligt anmälningarnaunderströk utskottet att tiden var lämplig attinföra systemet och att det skulle vara olyckligt omregeringen inte fann en lösning så att Statskontoretkunde fullfölja sitt uppdrag. Vidare anförs ianmälningarna att det av Statskontoret efterfrågadebeskedet från regeringen inte kom. Detta innebar attStatskontoret inte kunde fullfölja uppdraget att tafram ett gemensamt radiokommunikationssystem förpublic safety.Därutöver påpekas i anmälningarna att iytterligare ett beslut som sinmening gav regeringen till känna bl.a. "att detta[radiokommunikationssystemet] skall byggas på ettsådant sätt och med så hög kvalitet attförutsättningarna finns att det kanutvecklas till ett landstäckande gemensamt systemför andra samhällsviktiga verksamheter, såsomkommunal och statlig räddningstjänst, kustbevakning,tull, hälso- och sjukvård, Försvarsmaktensverksamhet, SOS alarmering m.m.". Tillkännagivandetgjordes enligt anmälningarna med anledning avkonstaterandet att () påbörjatarbetet med ett nytt radiokommunikationssystem,något som tvingats fram på grund av att den tekniskalivslängden kräver detta.I anmälningarna anförs vidare att avsaknaden avdirektiv och ställningstaganden från regeringen harförlamat hela processen. Regeringen, och ytterststatsministern, har enligt anmälningarna genom enförhalning av ärendet försuttit möjligheten attlägga grunden för ett system som såväl regeringensledamöter i återkommande interpellationsdebatter hartalat sig vara för som i sina beslutkonfirmerat behovet av. Genom denna senfärdighet harman tvingat fram en situation där RPS tvingats agerapå egen hand för att lösa sina egna, allra mestprimära, behov i storstadslänen utan den helhetssynsom frågan kräver. I anmälningarna anförs attregeringen, genom att skjuta frågan till enmyndighet - Statskontoret - utan att varken gebesked eller bemyndiganden , harundandragit sig ansvaret för frågans hantering.Enligt anmälningarna har denna hantering, grundad påoförmåga till helhetssyn över departementsgränserna,åsamkat medborgarna stor skada och riskerar nu attleda till en utveckling som gör att de godaföresatser som återkommande redovisats inte kanuppfyllas. Anmälarna anser attkonstitutionsutskottet bör granska huruvidaregeringen handlagt detta ärende på ett sätt somstår i överensstämmelse med de allmänna krav påberedning som kan ställas på regeringen.Till grund för granskningen har bl.a. legat en inomNäringsdepartementet upprättad promemoria, bilagaA1.4.3, samt en utfrågning, bilaga B6.BakgrundUtredningen om ett gemensamt radiosystemRegeringen beslutade att deekonomiska förutsättningarna för och konsekvensernaav ett gemensamt radiosystem för polisväsendet, denkommunala räddningstjänsten samt hälso- ochsjukvården skulle klargöras (dir. 1997:92). Ensärskild utredare skulle därför tillkallas meduppgift att utreda och lämna förslag på teknisklösning, samverkansformer samt en lösning avägarfrågorna. Utredaren skulle också föreslå lämplighuvudman för radiosystemet samt lämna förslag påfinansieringsformer. Slutligen skulle utredarenlämna förslag på eventuella andra organisationer somskulle ingå i användar- och ägarkretsen.Utredningen om ett gemensamt radiosystem avlämnadei sitt betänkande Ett tryggare Sverige- ett gemensamt system för mobil kommunikation(1998:143). I betänkandet konstaterade utredningenatt det fanns, både inom denoffentliga och den privata sektorn, ett stort antalenskilda radionät (s. 9 f.). Alla de myndigheteroch organisationer som utredningen hade förtdiskussioner med hade problem med sina dåvaranderadiosystem. Systemen behövde bytas ut inom en snarframtid. Detta behövde enligt utredningen ske på ettsamordnat sätt. När det gällde valet av teknik varutredningens slutsats att TETRA (Terrestrial trunkedradio) uppfyllde uppställda krav förradiokommunikation för de samhällsviktigaverksamheterna, medan GSM inte gjorde det. TETRAborde enligt utredningen sålunda utgöra basen förradiokommunikationen för de användare somutredningen studerar.Vidare såg utredningen det som nödvändigt att ennyanskaffning av ett system för mobil kommunikationför de samhällsviktiga verksamheterna skedde på ettsamordnat sätt. Utredningen framhöll att om det avnågon anledning inte skulle bli en gemensam lösning(eller om en sådan skulle dra ut ) fanns detändå flera användare som när nog omgående måste bytasystem. Detta gällde bl.a. polisen. Därutöver pekadeutredningen på att konsekvenser av en utveckling därolika användare var för sig bygger upp egna systemskulle vara att den rådande splittrade situationenskulle kvarstå. En sådan utveckling gick enligtutredningen inte att förena med existerande politikför medborgarnas trygghet. Utredningen föreslogdärför att regeringen i samverkan med , och berördastatliga myndigheter omgående skulle tillsätta enupphandlingsorganisation. Organisationen skulleenligt utredningen genomföra en samordnadupphandling för att lösa de samhällsviktigaverksamheternas behov av mobil kommunikation. borde även samhällsviktiga privataföretag och organisationer bjudas in.Utredningen konstaterade vidare attkostnadsberäkningarna var relativt osäkra, men manuppskattade att den årliga kostnaden för ettlandstäckande TETRA-nät skulle komma att vara500-700 miljoner kronor. Med ett rimligt antagandepå 100 000 deltagare i nätet blev den genomsnittligamånadskostnaden per ansluten terminal.Betänkandet remitterades . Flertaletremissyttranden hade inkommit tillNäringsdepartementet i april 1999.Interpellationer under våren 2000Statsrådet svarade den 8 februari 2000på en interpellation (prot.