bet · GP01FÖU3 · 2002-03-19 00:00:00 — Det finns anledning attpröva om vissa uppgifter, som bemannats av värnpliktiga, iframtiden bättre kan tillgodoses genom konstapel/kontraktsanställning avpersonal.Folkpartiet anser vidare att korttidsutbildning av värnpliktiga börminimeras av kvalitetsskäl. De tremånadersutbildningar som ges på försökger inte de värnpliktiga tillräckliga kunskaper och färdigheter och böravvecklas . Hittillsvarande grundutbildning gör att det finns ettmycket stort antal redan utbildade som inte längre kommer att ha någonplats i krigsorganisationen. Att i detta läge korttidspliktutbildaytterligare personal är principiellt oacceptabelt. Motionärerna föreslåratt tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om inriktningen av pliktutbildningen och pliktuttagningen (yrkande 7).I kommittémotion 2001/02:Fö8 (mp) av m.fl.hävdas att det allmänna värnpliktssystemet har spelat ut sin roll. Det sägsutgöra ett i grunden orättvist och helt otidsenligt system. För detförsta fullgör endast en tredjedel av landets män sin pliktutbildning. För det andra så omfattar värnpliktssystemet endastmän; kvinnor ställs utanför.2000-talets försvarspolitik bör enligt motionärerna i stället bygga på ettsystem av frivillighet. För att få hög kvalitet på en organisation byggd påfrivillighet måste regeringen utveckla ett system som bygger på motivationoch som är meriterande. Motionärerna föreslår att begär att reger-ingen kommer tillbaka med förslag till ett totalförsvarssystem som skallersätta dagens värnpliktssystem och bygga på frivillighet (yrkande 3 idenna del).I motion 2000/01:Fö805 (m) av framhålls det svenskaförsvarets moderniseringsprocess men totalförsvarsplikten ifrågasätts.Framför allt sägs värnplikten rimma dåligt med hur unga människor fungeraroch principerna om rättvisa i systemet. Många tvingas göra värnplikt motsin vilja, och värnpliktssystemets legitimitet har urholkats. Vidare sägsden urvattnade värnplikten, där inte ens alla män tas ut, ha lett till attdet skapats system för att hantera en allmän plikt. Civilplikten ochkorttidsutbildade värnpliktiga sägs vara exempel på detta. Motionären anseratt dessa kategorier inom ramen för totalförsvarsplikten fyller en litenfunktion. Dessa kategorier av pliktiga bör därför avskaffas itotalförsvaret (yrkande 1).Motionären anser vidare att det är tid att utreda konsekvenserna av attavskaffa värnpliktssystemet (yrkande 2). Under rådande omständigheter gårdet enligt motionärens mening att avskaffa värnplikten till förmån för ettförsvar med värvade soldater i reserven. Värnpliktssystemet föreslåsersättas med ett värvat mobiliseringsförsvar som repetitionsövar med någraårs mellanrum (yrkande 3).I motion 2001/02:Fö225 (m) av de vill motionärengå ännu längre. Hon föreslår överväganden om att ersätta den allmännavärnplikten med ett yrkesförsvar. Detta bör ske efter en öppen debatt ochefter ett klart riksdagsbeslut i frågan, inte smygvägen, vilket enligtmotionären nu håller på att ske.Gunnar () föreslår i motion 2000/01:Fö804 (m) att beslutaratt avskaffa lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt med motivet attmyndigförklara medborgarna.Könsneutral totalförsvarspliktI kommittémotion 2000/01:Fö803 (v) av m.fl. betonas att motiven för allmän värnplikt bygger på den demokratiskaidén om att det militära våldsmonopolet skall ha en folklig förankring. Enrekrytering som bygger på frivillighet ligger därför nära idén om ettyrkesförsvar. Motionärerna hänvisar till regeringens skrivelse omjämställdhetspolitiken (skr. 1999/2000:24) och att det i denna bl.a.framhålls att det pågår ett arbete inriktat på att genom olika åtgärder ökaantalet kvinnor i Försvaret. I linje härmed och utgående frånFörsvarsmaktens nya inriktning bör därför tillkännage förregeringen att skall införa allmän värnplikt, lika för män ochkvinnor (yrkande 1).En del i arbetet för jämställdhet sägs i motionen vara att införskaffa ochsprida kunskap om sexuella trakasserier. Ett led i detta arbete bör varaatt Försvarsmakten systematiskt införskaffar kunskap om kvinnorserfarenheter av att göra värnplikt och arbeta inom Försvarsmakten.Riksdagen bör därför tillkännage för regeringen att Försvarsmakten bör haett uppdrag att insamla sådan kunskap om kvinnors erfarenheter (yrkande 4).Dessutom bör Försvarsmakten utvärdera resultatet av det egnaarbetet mot sexuella trakasserier, vilket skulle underlätta inriktningen avdet fortsatta jämställdhetsarbetet (yrkande 5).Vänsterpartiet återkommer till frågan kvinnlig värnplikt i kommittémotion2001/02:Fö14 (v) av m.fl., avgiven med anledning avpropositionen. Motionärerna konstaterar att regeringen i propositionen intehar accepterat utredningens förslag om kvinnlig värnplikt. Motionärernadelar utredningens bedömningar och menar att en ökad rekrytering av kvinnorkommer att bidra till att totalförsvaret kan upprätthålla hög kvalitet iolika slags befattningar. kräver därför att dagens manligavärnplikt avskaffas och att en allmän värnplikt i stället införs (yrkande 1).Även i kommittémotion 2001/02:Fö212 (v) Jämställd försvarspolitik av BeritJóhannesson m.fl. krävs att dagens manliga värnplikt ersätts med en allmänsådan. Motionärerna föreslår att tillkännager för regeringen somsin mening att Försvarsmakten, som ett led i jämställdhetsarbetet, skallupprätta en målsättning för hur stor andelen kvinnor minst skall vara avden totala personalstyrkan och bland de värnpliktiga (yrkande 2 idenna del).I motion 2001/02:Fö206 (kd) av och hävdasatt det är anmärkningsvärt att det svenska försvaret sorterarbort halva befolkningen på grund av kön. Dagens system med enbart allmänvärnplikt för män anser motionärerna vara omodernt och diskriminerade. Detfinns ett stort behov av kvinnor på alla nivåer i försvaret. Försvaretbehöver därför öka rekryteringen av kvinnor till yrkesofficersutbildningen.Motionärerna föreslår därför en utvidgning av värnplikten så att den blirallmän för både män och kvinnor.Frågan återkommer i motion 2001/02:Fö15 (kd) av ochAmanda Agestav. Motionärerna menar att olika rekryteringsvägar till offi-cersyrket kan vara en framkomlig väg för att få fler kvinnor att viljavälja officersyrket. Men det traditionella intagningssystemet förvärnpliktiga måste också förändras. är kvinnors mönstring ochinskrivning som värnpliktiga helt frivillig. Genom att flickor integenomgår allmän obligatorisk mönstring finns de inte heller med i dengenerella uttagningsprocess som skall ge försvaret de absolut lämpligasteoch mest passande individerna till den allmänna värnplikten och eventuellofficersutbildning. Försvaret förlorar på så sätt en stor grupp lämpligaofficerskandidater och andra lämpliga personer till försvaret.Eftersom utbildningen/värnplikten är frivillig för kvinnor är det svårt attförstå att den, trots att den är frivillig, kan göras till en plikt. Detgår enligt motionärerna i denna fråga inte i längden att hålla sig meddubbla budskap. bör därför till regeringen tillkännage som sinmening att frågan om plikt och frivillighet för kvinnliga värnpliktiga börses över (yrkande 3).I det föregående har redovisats att i sin kommittémotion 2001/02:Fö8 (mp) av m.fl. anser att det allmännavärnpliktssystemet spelat ut sin roll och bör ersättas avtotalförsvarssystem som bygger på frivillighet. Motionärerna förordar attett sådant frivilligt system skall vara öppet för både män och kvinnor (yrkande 3 i denna del).I kommittémotion 2001/02:Fö16 (fp) beklagar motionärerna att regeringen i propositionen gått ifrån utredningensförslag om en könsneutral värnplikt. Motionärerna menar att en av deabsolut viktigaste åtgärderna för att få fler kvinnor till försvaret ochför att få fler kvinnor att stanna inom försvaret är att utvidgaskyldigheten att fullgöra värnplikt till att gälla även kvinnor. Så längekvinnor behandlas annorlunda, jämfört med männen, kommer inte integreringenav kvinnor i totalförsvaret att lyckas.I motionen anförs flera skäl för att utöka plikten även till kvinnor. Ettsådant är kvalitetsaspekten. Med en könsneutral värnplikt skulle mantillgodose de samlade personalbehoven inom civilt och militärt försvargenom att utgå från hela befolkningen.Ett annat skäl till att utsträcka plikten till att gälla även kvinnorligger i nödvändigheten av att värnplikten i alla aspekter är en speglingav dagens samhälle i övrigt. Det har stor betydelse att vi alla känneransvar för och efter förmåga medverkar till försvar.Motionärerna menar att de fördelar som fler kvinnor i försvaret skulleinnebära i form av högre kvalitet och fördjupad folkförankring inte tillfullo kan uppnås om inte kvinnorna är med i försvaret på samma villkor sommännen. Likaså kommer integreringen och acceptansen av kvinnor inomförsvaret aldrig att lyckas så länge kvinnorna behandlas annorlunda.Riksdagen föreslås därför tillkännage för regeringen som sin mening vad imotionen anförs om könsneutral värnplikt (yrkande 1).Ett likalydande yrkande, med i huvudsak likalydande motiveringar, framförsi motion 2001/02:Fö232 (fp) av om könsneutral värnplikt framförs också i kommittémotionerna 2000/01:Fö212 (fp) yrkande 8 och 2001/02:Fö10 (fp) yrkande 16 och yrkande 20 idenna del, båda motionerna av och , samt ipartimotionerna 2000/01:A812 (fp) yrkande 13 och 2001/02:A229 (fp) yrkande27.I motion 2001/02:Fö227 (s) av anser motionären att det kanverka allvarligt att alla män inte kallas till värnplikt. Hon anser detdock vara ännu allvarligare att kvinnor inte alls kallas. En reell allmänvärnplikt som omfattar alla svenska medborgare, både män och kvinnor, bördärför införas.Utskottets ställningstagandeAllmänt om totalförsvarspliktenDe har ett system med mönstrings- ochtjänstgöringsplikt tillämpats för att trygga försvarets personalförsörjning. har förutsättningarna för pliktsystemetstillämpning förändrats. Utvecklingen från ett invasionsförsvar till ettförsvar med delvis annan inriktning och andra uppgifter än harmedfört att betydligt färre totalförsvarspliktiga behöver tas ut ochutbildas. Härur kan härledas vissa problem för pliktsystemet.Utskottet konstaterar att regeringen i propositionen inte föreslår någragrundläggande förändringar av själva systemet med totalförsvarsplikt.Regeringen anser att totalförsvarsplikten med en allmän mönstringsplikt förmän alltjämt bör utgöra grunden för bemanningen av totalförsvaret. Genomplikten garanteras totalförsvaret den bästa bemanningen. De som är bästlämpade bör tas ut, och bemanningsbehoven bör styra hur många som tas uttill tjänstgöring.Utskottet ansluter sig till denna bedömning. Ett system medtotalförsvarsplikt gör det nämligen möjligt att för landets försvar och förandra säkerhetspolitiska behov utnyttja kompetens och resurser som medandra personalförsörjningssystem inte skulle kunna disponeras. Inte minstviktigt är detta i en försämrad säkerhetspolitisk situation om landetstotalförsvar då skulle behöva expandera. Totalförsvarsplikt med allmänmönstringsplikt för män är således den mest ändamålsenligametoden för att personalförsörja totalförsvaret. Det bör även ifortsättningen vara en plikt att delta i landets försvar.Utskottet ser således inga skäl för att nu ändra i de allmännagrundläggande förutsättningarna för pliktsystemet. Däremot måste åtgärdervidtas som gör att pliktsystemet upplevs som rättvist och ökar motivationenhos de totalförsvarspliktiga att genomföra framför allt långgrundutbildning. De av regeringen aviserade förbättringarna av denekonomiska ersättningen i samband med tjänstgöringen, tillsammans med det ipropositionen föreslagna förbättrade försäkringsskyddet och reformeringenav disciplinsystemet, bör enligt utskottets mening ge incitament till enpositivare attityd till plikttjänstgöring som sådan och till en förbättradmotivation hos de totalförsvarspliktiga.Utskottet kan därmed inte förorda ett personalförsörjningssystem som byggerpå frivillighet, vilket föreslås i kommittémotion 2001/02:Fö8 (mp) yrkande3 i denna del.Utskottet avvisar också förslagen om att ersätta den allmänna värnpliktenmed ett yrkesförsvar, vilket förordas i motion 2001/02:Fö225 (m), och attavskaffa lagen om totalförsvarsplikt, vilket föreslås i motion 2000/01:Fö804 (m).Likaså avvisar utskottet förslagen i motion 2000/01:Fö805 (m) om att utredakonsekvenserna av att avskaffa värnpliktssystemet (yrkande 2), att ersättavärnpliktssystemet med ett värvat yrkesförsvar (yrkande 3) samt attavskaffa civilplikten och korttidsutbildade värnpliktiga (yrkande 1).Utskottet ser heller inte något behov av att prövaalternativa modeller till pliktsystemet, vilket förordas i partimotion 2001/02:Fö9 (m) yrkande 11 i denna del, i kommittémotion 2001/02:Fö1 (m)yrkande 1 samt i kommittémotion 2000/01:Fö212 (fp) yrkande 7.Samtliga här nämnda motionsyrkanden bör således avslås av riksdagen.Könsneutral totalförsvarspliktFlera motioner förordar att totalförsvarsplikten utökas till att ocksåomfatta kvinnor. Utskottet har förståelse för motionärernasjämställdhetsargument liksom för att en väsentligt bredare rekryteringsbasoch en jämnare könsfördelning borde leda till kvalitetsförbättringar itotalförsvaret. Antalet kvinnor i försvaret bör således öka. Detta harockså regeringen och Försvarsmakten tydligt uttalat. Utskottet kansamtidigt konstatera att regeringen inte har remissbehandlatPliktutredningens förslag om att utöka skyldigheten att mönstra ochfullgöra civil- och värnplikt till att också gälla kvinnor. Konsekvensernaav att införa en könsneutral plikt är därför inte ordentligt klarlagda.Utskottet delar därför regeringens uppfattning att det inteär aktuellt att utöka skyldigheten att fullgöra värnplikt och civilplikttill att även gälla kvinnor. Utskottet utgår från att regeringen återkommertill och informerar om vilka utredningar och förberedelser somgörs för att i ett längre tidsperspektiv möjliggöra införandet av enkönsneutral totalförsvarsplikt. Härav följer att utskottet avstyrkermotionerna 2000/01:Fö212 (fp) yrkande 8, 2000/01:Fö803 (v) yrkande 1, 2000/01:A812 (fp) yrkande 13, 2001/02:Fö8 (mp) yrkande 3 i denna del, 2001/02:Fö10 (fp) yrkandena 16 och 20 i denna del, 2001/02:Fö14 (v) yrkande 1, 2001/02:Fö15 (kd) yrkande 3, 2001/02:Fö16 (fp) yrkande 1, 2001/02:Fö206 (kd),2001/02:Fö212 (v) yrkande 2 i denna del, 2001/02:Fö227 (s), 2001/02:Fö232 (fp) och 2001/02: A229 (fp) yrkande 27.I kommittémotion 2000/01:Fö803 (v) sägs att det i jämställdhetsarbetet böringå att införskaffa och sprida kunskap om sexuella trakasserier.Motionärerna uttalar sig för ett uppdrag till Försvarsmakten att insamlasådan kunskap om kvinnors erfarenheter (yrkande 4) och att Försvarsmaktenbör utvärdera arbetet mot sexuella trakasserier (yrkande 5). Utskottet villerinra om att frågan om åtgärder mot sexuella trakasserier inomFörsvarsmakten uppmärksammades vid en offentlig utskottsutfrågning inovember 1999. Det betonades då att frågan var viktig på ett flertal sätt,nämligen ur ett samhällsperspektiv, ur ett personalpolitiskt perspektiv, urett utbildningsperspektiv, ur ett jämställdhetsperspektiv och ur ettdiskrimineringsperspektiv. Försvarsmakten har som ett led i utskottetsberedning av detta betänkande för utskottet redovisat vilka åtgärder somvidtagits och vad som avses att göras för att motverka skildaslags trakasserier. Utskottet ansluter sig till motionärernas syn påbehovet av att ta vara på kunskaper och erfarenheter som ett led i arbetetmed att komma till rätta med problemet med sexuella trakasserier inomFörsvarsmakten. Utskottets uppfattning är emellertid att Försvarsmaktenvidtar åtgärder i linje med vad motionärerna förordar. Motionens syfte kandärmed anses tillgodosett varför den inte bör bifallas.I samma motion avges ett yrkande med innebörd att värnpliktiga skallomfattas av lagen om diskriminering på grund av sexuell läggning (yrkande 6). Utskottet har valt att behandla detta yrkande under avsnittet Avgångar,arbetsmiljö och utrustning.Mönstring, inskrivning och krigsplaceringUtskottets bedömning och förslag i korthetNär det gäller mönstring och inskrivning ansluter sig utskottet till de avregeringen föreslagna lagändringarna med innebörd dels att dentotalförsvarspliktige senast efter mönstring skall underrättasom inskrivningsbeslutet, dels att inskrivning i utbildningsreserven skallupphöra efter inskrivning eller senast vid utgången av detkalenderår som den totalförsvarspliktige fyller . Utskottet föreslårdärför att antar den av regeringen föreslagna lagen om ändringari lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt i berörd del.Utskottet avstyrker de motionsyrkanden som avser mönstring och inskrivning.Riksdagen bör därför avslå motionerna 2000/01:Fö806 (m), 2001/02:Fö17 (m)yrkande 1, 2001/02:A317 (v) yrkandena 24 och 25 samt 2001/02:So376 (kd)yrkandena 2-4.När det gäller krigsplacering anser utskottet att den av regeringenföreslagna lagändringen i princip är riktig. Ingen skall behöva varakrigsplacerad längre än vad behoven i krigsorganisationen föranleder, ochen tioårsgräns efter det senaste utbildningstillfället bör införas.Utskottet har emellertid erfarit att det krävs en övergångstid på två årför att det på individnivå skall vara möjligt att klarlägga vilka personersom fortsättningsvis bör finnas kvar i personalredovisningssystemet.Utskottet föreslår därför att antar den av regeringen föreslagnalagen om ändring i lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt i den del somrör krigsplacering, med den ändringen att 3 kap. 12 § i nämnda lag skallträda i kraft den 1 juli 2004.PropositionenInskrivning efter mönstringRegeringen föreslår ändringar i lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt medföljande innebörd:· Den totalförsvarspliktige skall senast efter mönstringenunderrättas om inskrivningsbeslutet eller beslut om att han inte är skyldigatt fullgöra grundutbildning som är längre än 60 dagar.·· Inskrivning i utbildningsreserven skall upphöra räknat frånutgången av det kalenderår när den totalförsvarspliktige skrevs in. Om detbehövs med hänsyn till försvarsberedskap bör regeringen få beslutaatt inskrivningen inte skall upphöra. Inskrivningen i utbildningsreservenbör dock alltid upphöra vid utgången av det kalenderår då dentotalförsvarspliktige fyller 30 år.·Som skäl för sina förslag framhåller regeringen bl.a. följande.Motivationens betydelse för tjänstgöringenAv lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt följer att efter mönstring skall placera den totalförsvarspliktige i eneller flera befattningsgrupper samt skriva in honom för värnplikt ellercivilplikt eller i en utbildningsreserv. En förutsättning härför är attresultatet av mönstringen visar att den totalförsvarspliktige harförutsättningar för att fullgöra värnplikt eller civilplikt. Ur varjebefattningsgrupp skall de som är bäst lämpade skrivas in för tjänstgöring.Vid denna bedömning har den enskildes motivation till att fullgöravärnplikt eller civilplikt stor betydelse. Om en totalförsvarspliktig harsärskilda skäl för att genomgå grundutbildningen, bör också detta tillmätasbetydelse vid bedömningen av lämpligheten (prop. 1994/95:6 s. 128).Regeringen anser att detta synsätt skall gälla även fortsättningsvis vidlämplighetsbedömningen. Regeringen bedömer, i likhet med utredning, vidareatt än större hänsyn skall tas till den enskildes inställning tilltjänstgöringen vid urvalet. All verksamhet fungerar nämligen i regel bästmed deltagare som har en positiv inställning till den verksamhet som dedeltar i.Vid urvalet bör, enligt regeringens uppfattning, särskild hänsyn även tastill den enskildes vilja att pröva internationell tjänst.Den enskildes egna önskemål bör i möjligaste mån beaktas vid såvälavgörandet om han skall tas ut för grundutbildning som är längre än 60dagar, som vid avgörandet om i vilken befattningsgrupp han skall placeras.Vid lämplighetsbedömningen bör därför motivationen fortsättningsvis i flerfall än få avgörande betydelse för inskrivningsbeslutet.Regeringen lägger således stor vikt vid att de totalförsvarspliktiga som ärbäst lämpade skall skrivas in för tjänstgöring. Vid bedömningen av vilkasom är bäst lämpade skall den enskildes motivation till tjänstgöringen varaett mycket tungt vägande skäl.InskrivningDen totalförsvarspliktige som genomgår mönstring skall vidmönstringen underrättas om inskrivningsbeslutet eller om ett beslut att haninte är skyldig att fullgöra värnplikt eller civilplikt. Detta innebär ipraktiken att mönstringen avslutas med att mönstringsförrättaren diskuterarlämplig placering med den totalförsvarspliktige. När dentotalförsvarspliktige lämnar mönstringen så har han ett beslut med sig omhan skall tjänstgöra och i så fall var och när han skall tjänstgöra.Dagens ordning innebär att vissa utbildningsplatser kan "ta slut" redanförsta halvåret. Det innebär att lämpliga personer som mönstrar i slutet avåret inte kan placeras på den befattning som de är mest lämpade för ochhelst vill komma i fråga för. Genom att förlägga inskrivning till någoneller några tidpunkter , så skulle man få en jämnare och mer rättvisfördelning av utbildningsplatserna.En ordning med inskrivningar borde enligtregeringens mening leda till att relativt få personer får vänta som på ett beslut. De negativa konsekvenserna kan ocksåöverbryggas genom att den mönstrande vid mönstringen får ett preliminärtbesked om han kommer att skrivas in eller inte, vilken typ av befattningeller verksamhet som kan bli aktuell samt tiden för in- och utryckning. Avstor betydelse är även att den totalförsvarspliktige får besked om närinskrivningsbeslutet kommer att fattas.Fördelningen på befattningar eller verksamheter av de tjänstgöringsskyldigasom bedöms lämpliga för grundutbildning som är längre än skall skevid några få tillfällen för hela landet. Regeringens uppfattning äratt beslut om inskrivning skall fattas vid minst tre tillfällen per år.En inskrivning i utbildningsreserven upphör vid utgången av detkalenderår när den totalförsvarspliktige fyller . Regeringen delarutredningens bedömning att det normalt saknas behov av att låtainskrivningen kvarstå än från inskrivningstillfället.Först i ett osäkrare omvärldsläge finns skäl att låta inskrivningen iutbildningsreserven vara längre. I övrigt anser regeringen inte att detfinns skäl för att ändra bestämmelserna rörande utbildningsreserven.KrigsplaceringRegeringen föreslår ändringar i lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt medföljande innebörd:· En krigsplacering skall upphöra efter det senastetjänstgöringstillfället, om det inte finns särskilda skäl för att den skallkvarstå.·· En anmälan från bemanningsansvarig om behovet av totalförsvarspliktigaskall anses som en framställning om krigsplacering. Krigsplacering skall dåbeslutas i enlighet med anmälan om inte den bemanningsansvarige anmälerannat.·· Ett beslut om krigsplacering får ändras av den som är bemanningsansvariginom ramen för dennes krigsorganisation. Beslut om ändrad krigsplaceringskall anmälas till . Totalförsvarets pliktverkfattar beslut om ändrad krigsplacering av den som är krigsplacerad i en förflera bemanningsansvariga gemensam verksamhet. Beslutet fattas efterframställan från den bemanningsansvarige i samråd med den myndighet somregeringen bestämmer.·Som skäl för sina förslag framhåller regeringen bl.a. följande.Allmänt om krigsplaceringKrigsorganisationen är den organisation som Försvarsmakten skall kunna intaoch civila beredskapsmyndigheter kunna övergå till under höjd beredskap.Kommuner och landsting skall övergå till krigsorganisation vid högstaberedskap. Genom krigsplacering skall totalförsvarsverksamhetentillförsäkras den bemanning som behövs vid höjd beredskap.Beslut om krigsplacering av totalförsvarspliktiga som fullgjortgrundutbildning fattas av . Ansvaret för att olikatotalförsvarsverksamheter bemannas ligger dock på det organ som svarar förverksamheten. kan därför bara fatta beslut omkrigsplacering efter en framställan från det organ som ärbemanningsansvarigt. Beslut av om krigsplaceringkan inte överklagas men kan däremot ändras.En totalförsvarspliktig som efter avslutad grundutbildning har förvärvattillräckliga kunskaper och färdigheter för en krigsuppgift skallkrigsplaceras i en befattning eller i en viss verksamhet som han eller honär lämplig för.