bet · GP01LU7 · 2002-01-17 00:00:00 — Förmyndare, gode män och förvaltare SammanfattningI betänkandet behandlar utskottet sju motioner frånallmänna motionstiden i olika frågor som rörföräldrabalkens regler om förmyndare, god man ochförvaltare.Utskottet förutsätter att regeringen snarastinitierar en tidigare aviserad utvärdering av deaktuella bestämmelserna och anser därför attmotionerna inte bör föranleda någonriksdagens vidare åtgärd.Utskottets förslag till riksdagsbeslutFörmyndare, gode män och förvaltareRiksdagen avslår motionerna 2001/02:L210,2001:02:L234, 2001/02:L237, 2001/02:L241,2001/02:L263, 2001/02:L337 och 2001/02:L348.Stockholm den 17 januari 2002På lagutskottets vägnarTanja LinderborgFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: TanjaLinderborg (v), (), MarianneCarlström (s), (), KarinJeppsson (s), (m), NikosPapadopoulos (s), (), MarinaPettersson (s), (), TassoStafilidis (v), (), (), (), (), RaimoPärssinen (s) och ().2001/02LU7Utskottets övervägandenFörmyndare, gode män och förvaltareUtskottets förslag i korthetUtskottet förutsätter att regeringen snarastinitierar en tidigare aviserad utvärdering avde aktuella bestämmelserna och anser därföratt motionerna inte börföranleda någon vidare åtgärd.Gällande bestämmelserFöräldrabalken skiljer mellan vårdnad ochförmynderskap. Den som har hand om vårdnaden om ettbarn har ett ansvar för barnets personligaförhållanden och skall bl.a. se till att barnetsbehov av omvårdnad, trygghet och en god fostran blirtillgodosedda (6 kap. 2 § andra stycket).Vårdnadshavaren företräder också barnet i personligaangelägenheter. Förmyndaren å sin sida skallförvalta barnets tillgångar och företräda det i an-gelägenheter som rör tillgångarna (12 kap. 1 §).Enligt 10 kap. 2 § är bådaföräldrarna gemensamt förmyndare för barn som stårunder deras vårdnad. För barn som står under vårdnadav endast den ene av sina föräldrar är denne ensamförmyndare. Föräldrars ställning som förmyndareföljer alltså utan särskilt beslut av deras egenskapav vårdnadshavare.I 11 kap. finns bestämmelser om atträtten eller överförmyndaren i olika situationerskall förordna en god man för att företräda personersom av skilda anledningar inte i full utsträckningkan representera sig själva.Om någon på grund av sjukdom, psykisk störning,försvagat hälsotillstånd eller liknande förhållandebehöver hjälp med att bevaka sin rätt, förvalta sinegendom eller sörja för sin person skall rättenbesluta att anordna godmanskap för honom ellerhenne, om det behövs (4 §). Ett sådant beslut fårinte meddelas utan samtycke av den för vilkengodmanskap skall anordnas, om inte den enskildestillstånd hindrar att hans eller hennes meninginhämtas. När rätten meddelar beslut att anordnagodmanskap skall rätten förordna en godman att utföra uppdraget. Om det därefter bliraktuellt att exempelvis byta god man eller förordnaflera gode män, är det däremot överförmyndaren somskall meddela beslutet.Det finns även andra typer av godmanskap som dockär mer begränsade. Sådana godmanskap avser oftavissa speciella uppgifter, t.ex. att bevakabortavarandes eller okända arvingars ellertestamentstagares rätt vid utredningen av ett dödsbo(13 §§). I dessa fall är det överförmyndaren somskall förordna god man.Om någon, beträffande vilken det föreligger en sådansituation som sägs i 11 kap. 4 § , ärur stånd att vårda sig eller sin egendom, får rättenbesluta att anordna förvaltarskap för honom ellerhenne. Förvaltarskap får dock inte anordnas, om detär tillräckligt att godmanskap anordnas eller attden enskilde på något annat, mindre ingripande sättfår hjälp. När rätten meddelar ett sådant beslutskall rätten förordna en förvaltare attutföra uppdraget. Om det efter beslutet att anordnaförvaltarskap blir aktuellt att förordna förvaltareär det, på motsvarande sätt som gäller för god man,däremot överförmyndaren som har att fatta beslutet(7 §). Kännetecknande för förvaltarskapet är att denför vilken förvaltare förordnas, till skillnad frånvad som gäller vid godmanskap, förlorar sinrättshandlingsförmåga helt eller delvis och attförvaltaren i motsvarande utsträckning får rätt attingå rättshandlingar för sin huvudmans räkning.Till god man eller förvaltare skall utses enrättrådig, erfaren och i övrigt lämplig man ellerkvinna. En god man eller förvaltare som gör sigskyldig till missbruk eller försummelse vidutövandet av sitt uppdrag eller som kommer påekonomiskt obestånd och på grund av detta ärolämplig för uppdraget eller som av någon annanorsak är lämplig att inneha uppdraget,skall entledigas. Beslut om entledigande fattas avöverförmyndaren (11 kap. 20 §).11 kap. innehåller vidarebestämmelser om att den enskilde får komma till talsi ärenden om godmanskap och förvaltarskap (16 och 21§§).Bestämmelser om förmyndares, gode mäns ochförvaltares verksamhet finns i 12 kap.föräldrabalken. Förmyndare, gode män och förvaltareskall omsorgsfullt fullgöra sina skyldigheter ochalltid handla på det sätt som bäst gagnar denenskilde (3 §). Därutöver finns bl.a. bestämmelserom hur den enskildes medel får användas, skyldighetatt föra räkenskaper samt om samrådsskyldighet, m.m.(48 §§).Förmyndares, gode mäns och förvaltares verksamhetstår under tillsyn av överförmyndaren. Närmarebestämmelser om tillsynen finns i 16 kap.föräldrabalken. Vid tillsynen skall överförmyndarensärskilt se till att den enskildes tillgångar iskälig omfattning används för hans eller hennesnytta och att tillgångarna i övrigt är placerade såatt tillräcklig trygghet finns för deras bestånd ochså att de ger skälig avkastning (1 §). Särskildaregler om överförmyndarens verksamhet finns i 19kap. föräldrabalken.De nuvarande reglerna om förmyndare, god man ochförvaltare är i vissa delar resultatet av en reformsom genomfördes (prop. 1993/94:251, bet.1994/95:LU3). Reformen innebar bl.a. ändrade reglerbeträffande förmyndares, gode mäns och förvaltaresförvaltning av egendom samt tillsynen över sådanförvaltning. Syftet var att modernisera reglerna påområdet och anpassa dessa till dagens situation.Reformen innebar en avreglering utan att berättigadeskyddsintressen sattes åt sidan. De särskildareglerna om redovisning och kontroll av förmyndaresförvaltning inskränktes väsentligt beträffandeföräldrars förvaltning av barns egendom. Reformenbyggde också på principen att domstolarna skallhandlägga enbart sådana frågor som verkligen kräverdomstolsprövning. De förmynderskapsärenden som är avövervägande förvaltningsnatur handläggs såledesnumera av förvaltningsmyndigheter och inte avdomstolar. I enlighet härmed flyttades genomreformen behörigheten att förordna god man ochförvaltare i många fall från tingsrätterna tillöverförmyndarna, och tillsynen över överförmyndarnaöverfördes från tingsrätterna till länsstyrelserna.MotionernaGunnel (c) framhåller i motion L263 att detråder osäkerhet i fråga om förutsättningarna för attförordna god man respektive förvaltare. Som det nuär händer det, enligt motionären, att den godemannen hamnar i en besvärlig situation gentemot sinhuvudman därför att förutsättningarna för ochomfattningen av uppdraget inte klarats ut ochpreciserats tillräckligt. Skillnaderna mellanuppdragen som god man och förvaltare börtydliggöras. I motionen yrkas ett tillkännagivandemed denna innebörd.I fyra motioner med samma inriktning L234 avMarietta de (), L241 av AnnaÅkerhielm och (båda m),L337 av och (båda c)samt L348 av och (båda s) begärs lagändringar i syfte attförbättra den enskildes inflytande över beslut omanordnande av godmanskap och utseende av god man.Det är framför allt de psykiskt funktionshindradessituation som tas upp i motionerna. Dessa personerhar, anförs det, svårt att själva föra sin talan ochde är därför särskilt utsatta om de utsätts förmyndighetsmissbruk. Gällande regler leder, enligtmotionärerna, till tvång och godtycke vid anordnandeav godmanskap och utseende av god man. I de allraflesta fall är en förälder eller annan anhörig, förvilken den enskilde har förtroende, lämplig som godman, eftersom de känner och förstår den psykiskthandikappades situation. I motionerna yrkastillkännagivanden i enlighet med det anförda.Berit () kritiserar i motion L237 attgällande rätt inte synes medge att det förordnas engod man enligt för barn som far illai familjer där missbruk, misshandel och psykisksjukdom förekommer. Motionären anser att riksdagenbör begära ett förslag från regeringen som möjliggörsådana förordnanden.I motion L210 av och (båda m) begärs att beslutar om sådanändring av regleringen i 14 kap. 15 § föräldrabalkenatt en förmyndare, god man eller förvaltare kanredovisa sina uppdrag efter det att uppdragetpåbörjats och . Enligtmotionärerna skulle en sådan ordning spridaöverförmyndarens arbetsbelastning och förkortahandläggningstiderna.Tidigare behandlingSom tidigare redovisats är de nuvarande reglerna omförmyndare, god man och förvaltare resultatet av enreform som genomfördes . Vid behandlingenhösten av proposition 1993/94:251 om nyförmynderskapslagstiftning, framhöll utskottet attdet var väsentligt att en så pass genomgripandereform följdes upp och utvärderades inom en relativtsnar framtid (bet. 1994/95:LU3).Därefter har olika frågor med anknytning tillreglerna om förmynderskap, god man och förvaltareaktualiserats återkommande med anledning av motioner(bet. 1996/97:LU8, 1997/98:LU10, 1998/99:LU20,1999/2000:LU15 och 2000/01:LU15).Våren 1999 anförde utskottet bl.a. att man ilikhet med motionärerna noterat att det under senaretid i olika sammanhang framförts kritik mot gode mänoch förvaltare. Kritiken har framför allt gällt attgode män visat bristande engagemang och harotillräckliga kunskaper. I sistnämnda hänseende har,anförde utskottet vidare, särskilt framhållits attmånga utvecklingsstörda behöver hjälp av den godemannen exempelvis med att utverka beslut om det stödoch den service som de är berättigade till enligtbl.a. lagen (1993:387) om stöd och service tillfunktionshindrade. Diskussionen har också handlat omhur många uppdrag en god man högst bör ha.Enligt utskottets mening fanns det anledning attta den framförda kritiken på allvar, och utskottetansåg att det var hög tid att bestämmelserna om godman och förvaltare, i enlighet med vad utskottetuttalat , blev föremål för en grundliguppföljning och utvärdering. Utskottet noteradeockså med tillfredsställelse att man inomJustitiedepartementet påbörjat ett sådant arbete,och utskottet kunde konstatera att motionsspörsmålenvar uppmärksammade inom ramen för detta arbete.Utskottet fann inte skäl att förorda några initiativfrån sida med anledning av de då aktuellamotionerna, och avstyrkte bifall till motionerna.Även om utskottet således inte var berett attförorda bifall till motionsyrkandena var det, enligtvad utskottet vidare anförde i betänkande 1998/99:LU20, angeläget att det arbete som påbörjats ibörjan av mynnade ut i ettställningstagande i om hur denfortsatta uppföljningen och utvärderingen rörande1995 års förmynderskapsreform skall bedrivas, ochatt en tidsplan för arbetet fastställdes (bet.1998/99:LU20).Våren 2001 noterade utskottet att regeringen hadeför avsikt att tillsätta en större utredning i sakenoch att direktiv för utredningen avsågs komma attbeslutas . Bland annat medhänvisning härtill avstyrkte utskottet bifall tillde då aktuella motionerna (bet. 2000/01:LU15).Utskottets ställningstagandeNär nu åter olika frågor om förmyndare, god man ochförvaltare aktualiseras motionsvägen kan utskottetkonstatera att det gått de nyareglerna om förmynderskap, god man och förvaltareträdde i kraft. Utskottet har återkommande avstyrktbifall till motioner på området med hänvisning tillatt regeringen aviserat en utvärdering av 1995 årsförmynderskapsreform. Såvitt utskottet känner tillhar emellertid något utvärderingsarbete ännu intekommit i gång.Enligt utskottets mening är det nu synnerligenangeläget att regeringen tar initiativ utvärdering av de regler om förmyndare, god manoch förvaltare som genomfördes samt beslutarde närmare formerna för arbetet. En naturligutgångspunkt för utvärderingen är, enligt utskottetsmening, de frågeställningar som aktualiserats genomde motioner som återkommande väckts sedan de nyareglerna trädde i kraft den 1 juli 1995.Utskottet förutsätter att regeringen snarastinitierar den tidigare aviserade utvärderingen av1995 års förmynderskapsreform och anser därför attmotionerna L210, L234, L237, L241, L263, L337 ochL348 inte bör föranleda någonriksdagens vidare åtgärd.BILAGAFörteckning över behandlade förslagMotioner från allmänna motionstiden2001/02:L210 av och ()vari föreslås att fattar följande beslut:Riksdagen beslutar om ändring av såatt en förvaltare, god man eller förmyndare kanlämna årsredovisning för sina uppdrag efterdet att uppdraget påbörjats och vidsamma tid.2001/02:L234 av de () variföreslås att fattar följande beslut:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad i motionen anförs om att stärka den enskildefunktionshindrades inflytande över vem som utsestill god man.2001/02:L237 av () vari föreslåsatt fattar följande beslut:Riksdagen begär att regeringen lägger fram förslagtill ändring av lagstiftningen rörande god man ochförmyndare så att det kan bli möjligt att utse någonav dessa till stöd för barn i familjer där missbruk,misshandel och psykisk sjukdom förekommer.2001/02:L241 av och () vari föreslås att fattarföljande beslut:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad i motionen anförs om behovet av en översyn avföräldrabalken.2001/02:L263 av (c) vari föreslås attriksdagen fattar följande beslut:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad i motionen anförs om att skillnaden mellangodmanskap och förvaltarskap bör tydliggöras.2001/02:L337 av och ()vari föreslås att fattar följande beslut:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad i motionen anförs om att en översyn avföräldrabalken bör göras med inriktningen attpsykiskt funktionshindrade och deras anhöriga skallkunna påverka hur god man utses.2001/02:L348 av och () vari föreslås att fattarföljande beslut:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad i motionen anförs om god man förfunktionshindrade.