bet · GP01AU6 · 2002-04-09 00:00:00 — Medlemskap skall alltsåkrävas för att organisationens kollektivavtal skallgälla. Verklig avtalsfrihet förutsätter också frihetom vad som avtalas, t.ex. om anställningsform ocharbetstid (yrk. En verklig föreningsfrihet måstevara både positiv och negativ. Positivföreningsfrihet innebär att man skall ha rätt attorganisera sig och förhandla lokalt utan att bliöverkörd av andra organisationer. Negativföreningsfrihet innebär att människor skall slippaatt vara med i en förening. Den som lämnar enförening eller en icke-medlem skall inte påtvingasorganisationens avtal, och den arbetsgivare somkommer överens med sina anställda utankollektivavtal skall inte behöva utsättas förstridsåtgärder (yrk. Slutligen framförModeraterna att en fri arbetsmarknad inte får hämmaspå EU-nivå, exempelvis i form av unionsomfattandekollektivavtal eller fackliga regler. Svenskaföreträdare i EU måste verka för att besluten fattasså nära medborgarna som möjligt (yrk. 7).Catharina () förordar i motion A237en översyn av arbetsrätten (yrk. 1) som utgår frånmotsvarande principer (yrk. 2).I kommittémotion Kr425 om ungdomsfrågor framförModeraterna att reglerna på arbetsmarknaden måsteutgå från den enskilde. Enbart de grundlägganderättigheterna skall regleras i lag.Turordningsreglerna är ett av problemen förungdomarna eftersom redan anställda gynnas. Detundantag som gäller är ettförsta steg mot en arbetsrätt som är anpassad tilldagens arbetsmarknad (yrk. 3).Vänsterpartiet anser i motion A314 att uppdragettill skall kompletteras med ett krav påkönsperspektiv i analys och förslag (yrk. 2) och attde förändrade turordningsreglerna skall utredassärskilt (yrk. 3).Folkpartiet yrkar i kommittémotion A389 att dettillsätts en parlamentarisk utredning med uppdragetatt föreslå en arbetsrätt som är anpassad . Dagens regelverk är skapat för 1970-taletsbehov, då utgångspunkten var att en anställd stannarhos samma arbetsgivare i hela sitt yrkesverksammaliv. I huvudsak är det i avtal mellan parterna somfrågorna skall lösas. Lagstiftning skall användasbara när det är uppenbart att nuvarande regler intefungerar som tänkt. Till det som måste ändras hörvetoreglerna vid entreprenader och den s.k. LexBritannia. Utredningen borde också studera hur denya anställningsformerna kan passas in i detarbetsrättsliga systemet (yrk. Enligt ennäringspolitisk motion, N267 av m.fl.(fp), bör arbetsrätten reformeras bl.a. när detgäller rätten till ersättning för ledighet vidfacklig verksamhet (yrk. 17 i denna del).I en enskild motion, A236 av (), föreslås att man skapar en frizon för företagmed upp till tio anställda som under en begränsadtid undantas från delar av arbetsrättens regler(yrk. Eftersom ett sådant undantag skulle kunnaskapa tröskeleffekter är det viktigt med en översynav de delar av lagen som hindrar expansion avsysselsättningen (yrk. 2).Utskottets ställningstagandeEn bakgrund till kraven på förändringar avarbetsrätten är den utveckling som skett påarbetsmarknaden sedan flertalet av dearbetsrättsliga lagarna kom till under 1970-talet.Detta var också en bakgrund till att utskottet våren2000 i betänkandet 1999/2000:AU5 ansåg att det fannsskäl att se över den arbetsrättsliga lagstiftningen.I enlighet med detta gav regeringen i juli samma årdet förutnämnda översynsuppdraget till . Syftetär att se över den arbetsrättsliga lagstiftningen såatt den fyller kraven på trygghet och inflytande förde anställda inom ramen för en flexibel och effektivarbetsmarknad. Principer för arbetsrättens framtidautveckling skall belysas. Utvecklingstendenser påarbetsmarknaden genom avtal på olika nivåer och iolika branscher skall beaktas.Utöver frågan om tidsbegränsade anställningar, somberörts i det föregående, skall översynen särskiltomfatta följande:· Arbetstagare och arbetsgivare; i denna delomfattar uppdraget främst en kartläggning avförekomsten av uppdragstagare som utför arbetesom traditionellt utförts av arbetstagare, enanalys av skälen till denna utveckling och om denpåverkar synen på vem som skall anses somarbetstagare liksom vilken betydelse dennautveckling har haft för arbetsmarknadensflexibilitet och effektivitet.·· Samverkan mellan arbetstagare och arbetsgivare;uppdraget skall här inriktas på att förtydligaoch utveckla arbetsgivares och arbetstagaresömsesidiga rättigheter och skyldigheter enligtanställningsavtalet, bland det som skalluppmärksammas är förekomsten och tillämpningen avkonkurrens- och sekretessklausuler. Utskottetåterkommer nedan till denna del av uppdraget.·· Anställningsskydd; i uppdraget ingår här att göraen bedömning av om den strikta uppdelningenmellan uppsägningar på grund av arbetsbrist ochuppsägningar på grund av omständigheter somhänför sig till arbetstagaren personligen ärändamålsenlig.·En granskning skall göras av gällande svenskarbetsrätt. Relevant forskning skall redovisasavseende förändringar på svensk och internationellarbetsmarknad liksom för relevanta utländskaerfarenheter. En analys skall också göras av ivilken omfattning och på vilket sätt EG:s regelverkoch internationella åtaganden påverkat ochkommer att påverka den svenska arbetsrätten.Enligt ett tilläggsuppdrag skall utredningen ävenöverväga behovet av ett förstärkt skydd förföräldralediga.Till översynen, som alltså utförs av underprofessor ledning, har knutits enextern och en intern referensgrupp. Som framgåttovan skall uppdraget vara avslutat den 31 oktober2002.Med anledning av allmänna inställningatt arbetsrätten skall utgå från den enskilde somockså skall vara bärare av arbetets rättigheter kanutskottet peka på att det i ALI:s uppdrag ingår attanalysera om eventuella förändringar av arbetsrättenbör ske genom lagstiftning eller genom avtal för attden arbetsrättsliga regleringen skall uppfyllakraven på trygghet och inflytande för de anställda.Det kan dock enligt utskottets mening aldrig blifråga om att låta regleringen av förhållandena heltoch hållet ske mellan den enskilde arbetsgivaren ocharbetstagaren/arbetssökanden. Arbetsrätten måstefortfarande i grundläggande hänseenden utformasgenom lagstiftning som ger skydd åt den svagareparten, arbetstagaren. För utskottet råder det ingettvivel om att den arbetsrätt som Moderaternaförespråkar skulle leda till försämringar förarbetstagarna. Och om , när de talar omrisken för att en fri arbetsmarknad skall hämmas EU-nivå genom unionsomfattande kollektivavtal ellerfackliga regler, menar att de vill ha enarbetsmarknad där verksamhetens krav på effektivitetskall beaktas i första hand finns det all anledningatt ställa sig avvisande. Regleringar påarbetsmarknaden måste enligt utskottets meningalltid utgå från en avvägning av vad som är rimligtmed hänsyn till verksamhetens krav och de anställdaskrav på trygghet och inflytande. Det skulle dessutomvara olyckligt om regeringens möjligheter attpåverka en kommande EG-lagstiftning begränsades pådet sätt föreslår.Utskottet har svårt att förstå Moderaternasförslag om tvingande lag för att förhindra attkollektivavtal tillämpas på andra än dem somomfattas av avtalet, dvs. Medbestämmandelagen anger nämligeninte annat än att kollektivavtalet binder justavtalsparterna och medlemmarna i organisationen (26§). En annan sak är att det som regel ingår ikollektivavtalen att arbetsgivaren skall tillämpaavtalet även på anställda som inte är medlemmar,eftersom kollektivavtalet är tänkt att varaheltäckande på arbetsplatsen. Denna skyldighet förarbetsgivaren gäller enbart i förhållande tillavtalsmotparten, dvs. Om parterna hindrades att avtala pådetta sätt skulle det i praktiken innebära eninskränkning av avtalsfriheten, något somModeraterna i andra sammanhang säger sig vara emot.Det skall också påpekas att man på flera håll iEuropa går längre i generell reglering avförhållandena när man tillämpar systemet med s.k.allmängiltigförklaring av kollektivavtalen.Även har en restriktiv inställningtill lagstiftning och menar att det i huvudsak ärgenom avtal som frågorna skall lösas. Utskottet fårintrycket att även underskattar behovetav lagregler till skydd för den svagare parten ianställningsförhållandet.När det gäller förslagom tilläggsuppdrag till om att översynen avarbetsrätten skall kompletteras med ett krav påkönsperspektiv i analys och förslag kan utskottetkonstatera att perspektivet kön och arbete finns medi översynen i den interna referensgrupp som ärknuten till utredningen genom docenten anledning av kravet att utredningen även skallgranska de ändrade turordningsreglerna villutskottet peka på det tilläggsuppdrag beträffandeskyddet för föräldralediga som regeringen lämnadeALI mot bakgrund av utskottetsbetänkande /01:AU9. Utskottet utgår från attturordningsreglerna kan komma in i den delen avuppdraget.Utskottet återkommer nedan bl.a. till frågor omstridsåtgärder, vetoreglerna i medbestämmandelagenoch turordningsreglerna i lagen omanställningsskydd.Utskottet kan avslutningsvis konstatera att ALIhar ett ganska vittomfattande uppdrag. Det är frågaom att balansera kraven på trygghet och inflytandeför de anställda mot strävan efter en flexibel ocheffektiv arbetsmarknad och att finna lösningar sompå kan utgöra en hållbar grund för enrättvis reglering av förhållandena i arbetslivet.Uppdraget skall som nämnts redovisas i höst.Utskottet anser inte att detta arbete skallföregripas. De nu behandlade motionerna A236yrkandena 1 och 2 (m), A237 yrkandena 1 och 2 (m),A314 yrkandena 2 och 3 (v), A349 yrkandena 1, 2, 3,4 och 7 (m), A389 yrkande 25 (fp), Kr425 yrkande 3(m) och N267 yrkande 17 i denna del avstyrks (fp).LönebildningenUtskottets förslag i korthetI avsnittet behandlas motioner omlönebildningen. Utskottet avstyrkermotionerna.Jämför reservationerna 12 (m) och 13 (kd).MotionerI sin kommittémotion Lokal lönebildning, A219,lägger fram ett antal förslag som gällerlönebildningen. Motionärerna konstaterar att 30 årav destruktiv kombination av inflation i löner ochpriser visserligen brutits ,men att lönebildningen ändå saknar nödvändigflexibilitet och anpassningsförmåga. Den bidrar intetillräckligt till att skapa balans påarbetsmarknaden och till att underlätta företagensrekrytering. Det finns dessutom ett utbrett missnöjeinom flera yrkesgrupper. Trots relativt sett högaarbetskraftskostnader betalar sig långa studierdåligt i . Många akademiska yrken ger enlägre ekonomisk standard än industriarbete närskatt, nödvändiga fasta utgifter ochstudiemedelsavgift har betalats. Lönen skallbestämmas i lokala förhandlingar så nära denenskildes verklighet som möjligt. Individuella lönerbelönar mer direkt de anställdas kunskaper ocharbetsresultat (yrk. Det skall alltid löna sigmed utbildning och förbättrade kunskaper. Med en merindividuell lönesättning blir den enskildes kunskapoch kompetens den dominerande faktorn, vilket ocksåmotverkar lön efter kön (yrk. Det skallalltid löna sig att arbeta. De högareservationslönerna måste sänkas, vilket betyder attden enskilde inte får uppfatta det som mer lönsamtatt inte arbeta än att arbeta (yrk. 5).Statsmakterna kan inte undandra sig ansvaret förreservationslönerna eller för lönebildningen iövrigt genom att hänvisa till parterna, utan skallansvara för den övergripande miljön genom denekonomiska politiken i stort, och genom bl.a.skatte-, närings-, utbildnings- ocharbetsmarknadspolitiken (yrk. Moderaternaföreslår förutom en allmän obligatoriskarbetslöshetsförsäkring, ett yrkande som behandlas ibetänkande 2001/02:AU5 att en inkomstskattereformgenomförs med successivt avvecklad statsskatt, höjtgrundavdrag i två steg och införande avförvärvsavdrag (yrk. I motionen föreslås ocksåändringar av konfliktreglerna. Utskottet återkommertill detta nedan.I den enskilda motionen A234 av ()framförs att det måste löna sig att utbilda sig.Kristdemokraterna lägger fram sin syn pålönebildningen i motion A367. I motionen beskrivsfyra s.k. tillväxtfällor: 1) Låg andel anställdainom den privata sektorn, vilket leder till svagdynamik. 2) Låg rörlighet, vilket leder tillflaskhalsar och orsakas av höga skattekilar ochsammanpressad lönestruktur. Lönebildningen börbättre avspegla tillgång och efterfrågan påarbetskraft. 3) Utbildning lönar sig dåligt, vilketförsämrar den framtida konkurrenskraften. Störrehänsyn bör tas till kompetens, kunnande, prestationoch ansvar. Därför bör lönebildningen i ökadutsträckning ske lokalt och vara individuelltinriktad. Detta kräver dock observans på denojämlikhet som kan uppstå. 4) Anställningströsklarnaär för höga. Ersättningen från a-kassan ochmarginaleffekter vid låga inkomster gör att det intelönar sig för den enskilde att ta ett arbete.Relativt höga ingångslöner och hög skatt tillsammansmed vissa arbetsrättsliga regler gör att företagendrar sig för att anställa personer med lågutbildning. En rad punkter måste enligtKristdemokraterna ingå i den ekonomisk-politiskamiljön för att en god lönebildning skall främjas:Stabila ramar utan statlig inkomstpolitik, sänktskatt på arbete, obligatoriskarbetslöshetsförsäkring med högre grad avegenfinansiering, framtida vinstdelningssystem förde anställda, bättre premiering av utbildning ochvid rekrytering till bristyrken, möjlighet att slutaenskilda avtal utan hänsyn till gällandekollektivavtal och ökad flexibilitet i fråga omungdomslönerna (yrk. tarockså upp uppgifter och roll ilönebildningen. Det är endast parterna som kanutveckla löneformer och anställningsvillkor som äranpassade till arbetsmarknaden. Därför får inteinrättandet av institutet leda till statliginkomstpolitik. Det är viktigt attMedlingsinstitutet har den nödvändiga kompetensenför att arbeta med jämställdhetsfrågor och mot annanform av diskriminering. Samverkan ellersamlokalisering med t.ex. Kammarkollegiet bordekunna övervägas för att minska de administrativakostnaderna (yrk. uppgiftatt se till att lönestatistiken finns tillgänglig påett bra sätt är angelägen, men SCB bör enligtmotionen alltjämt vara huvudansvarig eftersom denmyndigheten har fler avnämare och eftersom detannars kan uppstå problem med samordningen av denekonomiska statistiken i övrigt (yrk. 24).Några bakgrundsuppgifterDet statliga () tillskapades år2000 efter förslag i regeringens propositionLönebildning för full sysselsättning(prop.1999/2000:32, AU5). Syftet var att främja enlönebildning i samhällsekonomisk balans som tål depåfrestningar som en långvarigt ökadarbetskraftsefterfrågan medför så att det blirmöjligt att kombinera höjda reallöner med lågarbetslöshet och stabila priser. MI:s uppgift skallvara att medla i arbetstvister och att verka för enväl fungerande lönebildning. genomfördesvissa förändringar av de s.k. fredspliktsreglerna imedbestämmandelagen. Varseltiden för stridsåtgärderförlängdes, och MI fick möjlighet att under vissaomständigheter skjuta upp varslade stridsåtgärder ihögst . En underlåtenhet att varsla kanföranleda varselavgift till staten, och en part somvidtar en stridsåtgärd i strid mot MI:s beslut kantvingas betala en förhöjd varselavgift. Ipropositionen redovisade regeringen också sinabedömningar i fråga om eventuella inskränkningar iövrigt i konflikträtten. I enlighet med förslag aven utskottsmajoritet bestående av m, kd, c, fp ochmp återinfördes det förbud mot blockader av enmans-och familjeföretag som hade gällt under 1994.Propositionen innehöll förutom deinstitutionella ramar som gavs genom förslaget omatt inrätta MI och ändringarna i fredspliktsreglerna allmänna överväganden om lönebildningen, vad somkännetecknar en lönebildning i samhällsekonomiskbalans och om statens respektive parternas ansvarvid lönebildningen. De motioner som väcktes avsågockså båda dessa aspekter på lönebildningen.Liknande motioner väcktes och behandlades i förraårets betänkande 2000/01:AU7 Vissa arbetsrättsligafrågor liksom under den allmänna motionstiden ,vilka utskottet nu tar ställning till.Innan utskottet kommer in på dessa motioner, kandet konstateras att MI för lämnadesin första rapport om löneutvecklingen och defaktorer som har betydelse för löneutvecklingen ienlighet med sitt uppdrag enligtlönebildningspropositionen. Syftet med rapporten äratt tillhandahålla ett faktaunderlag för ,regeringen och arbetsmarknadens parter. Rapportenskall dessutom kunna bidra med underlag för densamhällsekonomiska debatten. MI har valt att låtadenna första årliga rapport gebakgrundsbeskrivningar, definitioner av statistiskabegrepp och avtalskonstruktioner ett visst utrymme.I rapporten konstateras bl.a. följande- Förutsättningarna för lönebildningen har under desenaste åren förändrats dels genom det lagfästaprisstabilitetsmålet, dels genom parternassamarbetsavtal om lönebildningen på flera viktigaavtalsområden; det råder dessutom bred enighet omatt den konkurrensutsatta sektorn bör ha enlönenormerande roll och att löneutvecklingen inomdenna sektor bör gå i takt med den ikonkurrentländerna.-· genomfördes ändringar i denarbetsrättsliga lagstiftningen som påverkatavtalsförhandlingarna eller kan antas göra detta;i fråga om ändringarna i jämställdhetslagenkonstateras att lagen inte lett till någrapåtagliga ändringar i förbundsavtalen.Förskjutningar i det relativa löneläget på ettövergripande plan kan enligt MI ske enbart genomatt kvinnodominerade förbund får störrelöneökningar än andra. Deltids- ochvisstidsdirektiven har medfört ändringar ochanpassningar, bl.a. i avtalen på det kommunalaområdet. Det konstateras också att uppdraget till2001 års arbetstidskommitté föranlett vissaregleringar i kollektivavtalen.·· Arbetskraftskostnadsutvecklingen i harunder åren 19992001 överstigit den i EU medungefär . Utvecklingenunder 2001 antyder att kostnaderna åter börjaröka i snabbare takt än i konkurrentländerna.·I övrigt innehåller rapporten en redogörelse för deträffade samarbetsavtalen, för avtalsrörelsen ochför konfliktbenägenheten som varit betydligt lägreän för avtalsperiodenslängd, för avtal som träffats omarbetstidsförkortning efter olika modeller och omdet avtalade löneutrymmet inom de olika sektorernaav arbetsmarknaden. Det konstateras attutgångspunkten inom många avtalsområden, såväl inomprivat som offentlig sektor, är att de lokalaparterna skall enas om löneutrymmets storlek. Omenighet inte kan uppnås gäller för flertalet områdenen s.k. stupstock som fastställer löneutrymmetsstorlek. I många fall är utrymmet angivet som ettlägstutrymme. Många avtal ger dessutom formelltsett de lokala parterna full frihet att överenskommaom löneutrymmets fördelning på individer. Även härfinns olika stupstocksregler som vid oenighet angerhur mycket lönerna skall höjas och ett visst minstabelopp för varje individ.Utskottets ställningstagandeLiksom när utskottet de senaste gångerna behandlatmotioner om lönebildningen kan det konstateras attModeraterna och från delvislikartade utgångspunkter kritiserar den svenskalönebildningen för att brista i flexibilitet ochanpassningsförmåga, för att belöna utbildning fördåligt, försvåra rekrytering m.m. De anser också attlönen i högre grad skall bestämmas lokalt. Bådapartierna vill dessutom sänka skatten på arbete ochgenomföra förändringar på det ekonomisk-politiskaområdet i stort.En viktig utgångspunkt för förslagen ilönebildningspropositionen, och som utskottet ochriksdagen ställde sig bakom, är att inte begränsaparternas ansvar för avtalslösningar. I detta liggeräven ansvaret för fördelningen av löneutrymmet. Ivilken grad utbildning, förkovran, godaarbetsinsatser m.m. skall premieras eller hurflexibla ungdomslönerna skall vara måste varaparternas sak att avgöra. Inte heller bör riksdagenuttala sig om på vilken nivå lönerna skallbestämmas, även om utskottet kan konstatera attutvecklingen går i den riktning som motionärernaförordar.När det gäller MI:s roll har utskottet ingen annanuppfattning än . Institutet ochdess verksamhet får självfallet inte leda tillstatlig inkomstpolitik. Som institutets uppgifterpreciserats finns dock enligt utskottets meningingen risk för detta.I enlighet med vad som angavs ilönebildningspropositionen skulle MI överta ansvaretför den officiella lönestatistiken, och så skeddefrån . Utskottet ser fördelar meddenna ordning genom att MI på det sättet fått ettsamlat ansvar att följa och analysera svensklönebildning och en funktion som inte motsvaras avnågon tidigare verksamhet vid en myndighet.Utskottet kan därför inte hålla medKristdemokraterna om att SCB bör förblihuvudansvarig myndighet.Vad slutligen gäller betoningav att det hos MI måste finnas kompetens ijämställdhetsfrågor m.m. kan utskottet notera attjämställdheten fått ett särskilt utrymme imyndighetens verksamhet och att frågorna redovisas iårsrapporten. MI har enligt sitt regleringsbrev för2002 fått ett särskilt uppdrag att vid sinaöverläggningar med arbetsmarknadens parter omkommande och pågående avtalsförhandlingar fästauppmärksamhet på vikten av att de centralakollektivavtalen konstrueras så att de främjar delokala parternas arbete med att åstadkommajämställda löner. Utskottet har ingen anledning attbetvivla MI:s kompetens för uppgifterna.Sammanfattningsvis anser utskottet att de nubehandlade förslagen bör avslås.Det gäller motionerna A219 yrkandena 15 (m), A234(m) och A367 yrkandena (kd).Chefslöner m.m.Utskottets förslag i korthetI detta avsnitt behandlas två motioner somgäller frågor om chefslöner inom staten,ersättning för sidouppdrag och förslag om enutredning om löneutvecklingen m.m. Motionernaavstyrks.Jämför reservation 14 (v).MotionerI motion 2000/01:A226 framför Vänsterpartietsynpunkter på löner och avgångsvederlag till cheferm.m. Det är orimligt att bevilja fantasilöner ochomotiverat höga avgångsvederlag för ledande personeroch begära att löntagarna ensidigt skallvisa samhällsansvar och hålla tillbaka sinalönekrav. Lönebildningen måste ses i ljuset avväxande samhällsklyftor. Den rikaste tiondelen avhushållen har enligt SCB ökat sina inkomster , medan lönerna i denlägsta inkomstdecilen bara ökade med 2,4 %.Vänsterpartiet vill att regeringen tillsätter enlåg- och höginkomstutredning för att bl.a. ta redapå vilka grupper som fått det bättre och vilka somfått det sämre på den avreglerade penning- ochkreditmarknaden och till följd av börsuppgången(yrk. Staten kan vara en pådrivare genom attföra en lönepolitik som skapar legitimitet och genomatt föregå med gott exempel. Statsministerns lön börvara tak för ledande offentliga befattningshavare(yrk. Att toppcheferna skulle ha en särskiltutsatt ställning som motiverar stora avgångsvederlagär överdrivet. Fallskärmarna bör ses över ochstramas upp, t.ex. genom att knyta an till reglernai LAS eller till riksdagsledamöternas villkor (yrk.3). Ersättningen för sidouppdrag i styrelser,utredningar m.m. bör reducera lönen i motsvarandegrad. Om uppdraget innebär att man representerar sinmyndighet eller sitt bolag skall grundlönen ocksåreduceras (yrk. Arvodena i statliga styrelser ärförhållandevis höga. Det skapar inte förtroende ompolitikerna beslutar om höga ersättningsnivåer.Arvoden för sådana uppdrag bör sänkas (yrk. 5).I motion 2000/01:A601 anser () atten översyn bör göras i syfte att sänka de statligaarvodena (yrk. Enligt motionären är det dockviktigt att alla skall ha möjlighet att ta ettpolitiskt uppdrag utan att drabbas av minskadinkomst. Arvodena måste inom rimlig gräns motsvaraersättning för förlorad arbetsförtjänst (yrk. 2).Utskottets ställningstagandeSom anges i motionen har utskottet behandlatliknande yrkanden i betänkande 1997/98:AU7.Utskottet redogjorde för vad som gäller i fråga omlöner för de tjänstemän som ingår i regeringens s.k.frikrets enligt chefslöneavtalet. De är integaranterade några löneförhöjningar, men det ärbrukligt att lönerna revideras i anslutning tillkollektivavtalen. Särskilda regler gäller enligtförordningen (1995:1038) om statliga chefspensioner.Avgångsvederlag betalas förpersoner om arbetstagaren haft enchefsanställning . Avgångsvederlagetutgörs av den pensionsgrundande lönen ichefsanställningen. Det skall minskas med inkomst avanställning i annat arbete.I betänkandet redovisades också regeringensriktlinjer vad gäller chefer i statliga bolag. Lönenskall vara konkurrenskraftig men inte ledande ijämförelse med lönerna i motsvarande privatägdaföretag.