bet · GP01KU20 · 2002-05-21 00:00:00 — Ibetänkandet redovisar utredningen sin slutsats attregelsystemets utformning vad gäller skyddet förbarn mot olämpligt programinnehåll får ansestillfredsställande och att det inte finns skäl attvidta några lagstiftningsåtgärder med inriktning påatt skärpa reglerna (s. 16 och 97).Beslut om entledigande av den särskildeutredarenI en skrivelse, som kom in till Regeringskanslietden , anför hovrättslagmannen att ledning under arbetetmed delbetänkandet Skydd av barn mot olämpligtprograminnehåll i TV har försökt påverkautredningsarbetet på ett sätt som inte är förenligtmed en statlig utrednings självständighet. Han begärdärför att bli entledigad som särskild utredare.Chefen för , statsrådetUlvskog, beslutade att HåkanLavéns förordnande som särskild utredare i Radio-och skulle upphöra att gällafr.o.m. denna dag.Den 18 december 2001 entledigade statsrådetUlvskog också utredningssekreteraren på dennes egen begäran från sin anställningi Radio- och TV-lagsutredningen.Promemoria från KulturdepartementetI en promemoria, som upprättats inomKulturdepartementet , anförs attRadio- och är en statligmyndighet. Kommittéförordningen (1998:1474) ärtillämplig på myndigheten. Vidare påpekas att Radio-och är fristående frånmyndigheten men lyder som andrastatliga myndigheter under regeringen.Departementet har ingen avvikande uppfattning omförhållningssättet mellan ochkommittéer och särskilda utredare än vad som framgårav (Ds 2000:1). Det ärdepartementets erfarenhet att systemet med attkommittéer och särskilda utredare biträds avexperter från är väl beprövat. Enexpert från det ansvariga departementet kan fyllaolika viktiga funktioner. Han eller hon kan bidramed särskild kompetens inom det sakområde somutredningsarbetet gäller. Om utredningsarbetet lederfram till förslag som kan resultera i enproposition, kan det enligt promemorian också varavärdefullt om den tjänsteman som förväntas arbetamed att ta fram propositionen redan underutredningsarbetet noga satt sig in i de aktuellafrågeställningarna.I promemorian framhålls att det dock sedan en långtid är en utarbetad praxis inom Regeringskanslietatt en experts roll även är att fungera som en kanalmellan å ena sidan kommittén/utredaren och å andrasidan det ansvariga departementet. Experten harenligt promemorian härvid en uppgift att vid behovkunna förmedla närmare synpunkter på de intentionersom legat bakom utredningsdirektiven (jfrKommittéhandboken s. 11). I denna roll ligger ocksåatt kunna informera departementsledningen omutredningsarbetets fortskridande, t.ex. inför detatt ett betänkande skall levereras. Enligtpromemorian förtjänar det att påpekas, mot bakgrundav de synpunkter som framkommit i debatten kringjust denna fråga, att det nu beskrivnaförhållningssättet är rutin i relationen mellanutredningar och departement.Därutöver anförs i promemorian att det är en sakatt det är viktigt med goda relationer mellan enkommitté/utredare och det ansvariga departementet.Självklart är det enligt promemorian en annan sak omdepartementet skulle begära något av utredningen sominte följer av kommittédirektiven. I denutsträckning regeringen vill förändra inriktningenpå utredningsarbetet, skall det naturligtvis skegenom att kommittén eller den särskilde utredarenmeddelas tilläggsdirektiv.I en särskild promemoria av departementsrådetKerstin från lämnasen redogörelse för den i granskningsanmälan omtaladehändelsen. Enligt togs kontaktenmed utredaren efter en veckoberedning påKulturdepartementet. Vid beredningen redovisadeshuvuddragen av det delbetänkande som inom kortskulle lägga fram och som i princip låg klart förtryckning vid beredningstillfället. KerstinPersdotter anför att det av redogörelsen fråndepartementets experter framkom att betänkandet inteinnehöll några förslag till lagändringar, t.ex.lagstiftning när det gällde möjligheten förkonsumenterna att välja porrfria TV-abonnemang.Enligt henne framgår det av direktiven tillutredningen att lagstiftning skulle övervägas.Vidare anför att hennes kontaktmed gick ut på att höra lite närmare ommotiven för att inte föreslå någon lagstiftning. Honhade ingen som helst avsikt att försöka påverkahonom eller hans utredningsresultat, utan villeskaffa sig en bild av varför de intentioner som lågi uppdraget inte återspeglades i betänkandet. Honville också se om det fanns något sätt att gåvidare, om det fanns trådar i utredningen att nystavidare på. Samtalet mellan henne och komtill stor del att handla om att han sade sig inteförstå vilka problem de såg. för sin del ge deras syn på att det fannsen vilja att komma åt problemet med porr ikabelkanalerna och varför detta kunde vara ettproblem för föräldrar och barn.Utfrågningar m.m.Utfrågning med har hållit utfrågningmed f.d. ordföranden i Radio- och , lagmannen utfrågningen uppgav att den frågasom Radio- och inledningsvisställde sig var: Vad innebär det här med skydd avbarn mot olämpligt programinnehåll och hur stort ärproblemet? I den delen kallade de in till en hearingmed deltagare från programföretag och deorganisationer och myndigheter som sysslade medbarnfrågor. Det svar som de fick av dessamyndigheter och organisationer var att det materialmed porr och våld som sänds i televisioneninte innebär några påtagliga problem för barnen. Mansade också att det inte fanns något behov av attskärpa reglerna på området. Utredningen tog till sigdetta. De gjorde också en granskning avGranskningsnämndens praxis för att titta på hurmånga ärenden som fanns och hur många fällandebeslut som fanns. Deras ställningstagande blev attdet inte fanns anledning att skärpa eller vidgaförbudsområdet i lagstiftningen. Det utredningen istället förordade var en ökad föräldrakontroll. Demenade att man kunde se tiden an något, eftersomproblemen inte var större, och låta programföretageni samråd med vidareutveckla deolika tekniska metoderna så att föräldrar själva istörre utsträckning skulle kunna välja bort programom de ville det.Den handlingslinje som de intog i det häravseendet stämde enligt väl överens meden rådsrekommendation som hade antagits inom EU ochsom just gäller skydd av barn mot olämpligtprograminnehåll. Man kan också säga att det ärtradition på det grundlagsskyddadeyttrandefrihetsområdet att man skall vara försiktigmed lagstiftning och inte gå fram om det intesärskilt behövs. De stannade alltså för förslag ienlighet med denna inriktning.När det gällde kontakterna med Kulturdepartementetuppgav följande. Läget var det att deskulle publicera det aktuella delbetänkandet vidutgången av . hadeutredningen sitt sista sammanträde infördelbetänkandet. Utredningen - han själv ochexperterna - var eniga om hur de skulle lägga uppbetänkandet. Sedan skickades ett utkast ut frånsekretariatet för synpunkter i slutet avseptember. ringde KerstinPersdotter upp honom. Hon meddelade honom då attutkastet, som ännu inte var publicerat, hadeföredragits för av de två experterinom som var med i utredningen.Enligt hade kulturministern då blivitrasande därför att något lagförslag inte hade lagtsfram. Utredningens ställningstagande skulle enligtPersdotter medföra stora problem för uppgav vidare att han uppfattade dethär samtalet så att ringde på MaritaUlvskogs vägnar. Han uppfattade också samtalet såatt försökte förmå honom att ändraståndpunkt i den principiella frågan om lagstiftningskulle föreslås eller inte. Han förklarade attutredningen var enig i frågan och att han intetänkte ändra uppfattning. Sedan avslutades samtalet.Enligt meddelade han i ett nytt samtalden till att hanhade för avsikt att begära sitt entledigande frånutredningen. Han angav två skäl för det. För detförsta tyckte han att det kändes kränkande att höraatt en minister blivit rasande över ettutredningsförslag som inte var publicerat, utan atttala med honom om det. För det andra tyckte han attdet från konstitutionell synpunkt var utomordentligttveksamt att man från departementets sida skulleförsöka styra utredningsarbetet på det sätt somskett. Det var också så att det fanns ett antalfrågor kvar att utreda, och han såg framför sig ensituation där han i var och varannan fråga skulle hadepartementet på sig på det här sättet. Medanledning av den massmediedebatten som harförekommit och de upplysningar som har kommit framfrån sida kan han tillägga att ingetsades om att ringde på eget bevåg utanministerns godkännande. Det är någonting som harkommit upp senare.Därefter har han haft ytterligare två samtal medrätts- och expeditionschefen , den 31oktober samt . Vid båda dessa samtalhar de pratat om frågan om entledigande, och fråganom ministerstyre har varit uppe. Inte heller frånMartin har han hört att har ringt på eget bevåg.Vidare uppgav att de direktiv frånregeringen som fanns för utredningen naturligtvisvar styrande. Ofta är det enligt honom så, som detvar i det här fallet, att regeringen har en ganskavid beskrivning av problemet. Utredningen får ganskafria händer att överväga de olika problem som finns.Han uppfattade att departementet snävade inregeringens direktiv. Regeringen hade sagt att manskulle överväga de aktuella frågorna, men det fannsinget klart direktiv från regeringen att utredningenskulle landa i just lagstiftning. Det var det somhan uppfattade som en inskränkning.Enligt låg det ställningstagande somutredningen hamnade i inom ramen för direktiven.Dialogen med departementet skedde på så sätt att dehade två experter med från . Somutredningsordförande utgår man då från att de"diskuterar tillbaka" om de tycker att man behöverdet inom departementet. I slutändan var det så medbetänkandet att hela utredningen, inklusiveexperterna från , var enig om hurman skulle gå fram i den här frågan.På fråga om han fick någon dementi av att han hadekorrekt motiv för sin begäran om entledigande,svarade att han hade de nämnda samtalenmed och , meningen sade att KerstinPersdotter själv skulle ha hittat på att ringa tillhonom.På fråga om han hade varit beredd att ta på siguppdraget om det av direktiven framgått attutredningen skulle lägga fram förslag tillskärpningar, svarar att han arbetar somtjänsteman i sådana här hänseenden. Det var ingenavgörande fråga för honom, utan han gick in iuppdraget med öppna ögon och utan någon bestämduppfattning i förväg. Direktiven var utformade påett sådant sätt att det fanns olika möjligheter attröra sig i den ena eller andra riktningen.Utredningen valde den här.Om man ville att han skulle lägga fram ettlagförslag var det enligt enuppstramning av regeringens direktiv. Så står detinte i direktiven. Men, han uppfattade det hela mersom någon sorts påtryckning från . Han uppfattade henne så att man fråndepartementets sida ville att han skulle ta fråganunder övervägande på nytt och ändra uppfattning.Håkan uppgav vidare att det får anses varapraxis i utredningsväsendet att om man har tvåexperter med i utredningen från departementet,behöver inte utredningsordföranden vid sidan av demha några kontakter med departementet. Då skerkontakterna med departementet via experterna, ochdet är det som är ett av syftena med att haexperterna med i utredningen.När det gällde den här delen avutredningsuppdraget hade de enligt medmånga experter, men inte bara från departementet.Här fanns experter från de olika myndigheterna påradio- och TV-området. Det var experter frånGranskningsnämnden, Radio- och , RIKAB ochandra områden, ochUtrikesdepartementet. Det var många som hadesynpunkter. De kom fram till att ökadföräldrakontroll var mer angeläget än att komma mednågon lagstiftning som förbjöd något. De diskuteradedetta i utredningen väldigt grundligt, ochexperterna var med och diskuterade. Finns det andratongångar inom departementet utgår man då i från attde kommer fram via experterna. Det gjorde det inte.Han vet inte om experterna har "läst" sin ministerdåligt eller vad det beror på. Uppenbarligen kändede inte till innersta tankar i dettahänseende.Utfrågning med har hållit utfrågningmed statsrådet utfrågningen uppgav att detfanns formuleringar i Radio- och TV-lagsutredningensdirektiv som gav utredaren möjlighet att följa sinaöverväganden med lagförslag. Det fanns dock ingetsom sa att utredaren skulle lägga fram ettlagförslag. Hon blev inte, som påståtts, rasandeöver det förslag som utredaren tänkte lägga fram.Inte heller har hon gett någon av sina medarbetare iuppdrag att ringa till och utövapåtryckningar. Att så skulle vara fallet hardementerats av framför allt rättschefen , som i en särskild kontakt med framfört att det inte har förekommit någrabeställningar av några påtryckningar, att hon intehar engagerat någon medarbetare för att göra någotsådant, att de fortfarande hade förtroende för honomsom utredare och ville att han fullföljdeutredningen. Om kände behov av detförklarade rättschefen att han kunde ordna ettsammanträffande mellan henne och . Hanbad att få fundera på erbjudandet, men valde attsenare ändå komma med skriftlig begäran omentledigande.På fråga om kulturministern fick en ständiguppdatering av vad som hände under utredningensgång, uppgav att det inte finnsmöjlighet att fungera på det viset i förhållandetill de utredningar som varje departement har.Däremot följer de strikt Kommittéhandboken.Departementets experter skall vara en kontakt mellandepartementet och utredaren och vice versa.Genomgångar av denna utrednings arbete harförekommit vid ett eller möjligen två tillfällen ochdå väldigt kort i samband med de veckoberedningarsom de har på departementet.På fråga om departementet underhand fickinformation av de egna experterna om att man skullelägga fram ett helt enigt förslag, uppgav MaritaUlv-skog att hon inte heller på denna punkt tror attdepartementets experters version sammanfaller medHåkan Lavéns beskrivning av händelseförloppet. Den 7september hade man ett sammanträdeom överväganden och förslag i delbetänkandet. Dåfördes en diskussion om att rekommenderasjälvreglering, vilket också blev förslaget ibetänkandet. Man beslutade också om att man skulleha en alternativ lösning i form av ett lagförslag.Den 24 september 2001 kom textersom experterna kunde lämna synpunkter på. Då fannssjälvregleringstexten med och också ett lagförslagsom en alternativ lösning. Departementets experterlämnade synpunkter till de bejakade den alternativa lösningen, alltsålagförslaget, och där de också framförde synpunktenatt betänkandet borde rymma överväganden när detgällde möjligheten att lagstifta eller på annat sättåstadkomma porrfria abonnemang, eftersom det fannsmed som ett exempel i direktiven. När sedanbetänkandet kom var inte lagförslaget och inteheller denna synpunkt tillgodosedd. Kvar fanns barasjälvregleringsförslaget. Experterna frånKulturdepartementet utgick från direktiven ochframförde sina synpunkter. Utredaren beslutarsjälvfallet självständigt vad han vill lägga fram.Där var inte experterna eniga vid varje punkt. Detfanns ett antal andra förslag och synpunkter sominte tillgodosågs. Det är utredarens rätt att handlaså.På fråga om hur tydligt och när det framgick attHåkan kände en påtryckning från departementetssida uppgav att hon fick veta detunder oktober via chefen för enheten förmediefrågor, . Rättschefen hade också vid en kontakt med sagt att redovisade enannan syn på experternas roll än den de levde efteri enlighet med . Det framgick ocksåav medieuppgifter att han intehade den kunskap om experternas roll som finnsredovisad i . Det var vid dessatillfällen som hon fick klart för sig att hanupplevde påtryckningar av olika slag.Ytterligare kommentarer från har av utskottetberetts tillfälle att lämna kommentarer till deuppgifter som statsrådet lämnade vidutskottets utfrågning. I en skrivelse till utskottetden erinrar om sina uppgifterinför utskottet att i telefontill honom meddelat att var "rasande"över utredningens förslag, att ville attutredningen skulle "lägga fram ett lagförslag" ochatt utredningens förslag, som innebar en förstärktföräldrakontroll genom självreglering, "skullemedföra stora problem" för henne. att inför utskottet harförnekat att hon varit rasande och har inte hellerbekräftat att hon uttalat sig på det sätt somKerstin i övrigt uppgav för honom. Föregen del konstaterar att KerstinPersdotters och uppgifter inte ärförenliga inbördes.Håkan pekar vidare på att nuuppger att rättschefen vidtelefonsamtalet bestämt skulle haframfört till honom att inte engagerat någonmedarbetare att framföra påtryckningar till honom.Denna uppgift är enligt helt felaktig.Grunden för honom att lämna uppdraget var ju justdet att det hade förekommit ministerstyre och atthan var missnöjd med det. Om viddetta samtal hade upplyst om att intehade uttalat sig på det sätt som , utan att samtalet med honomhade skett på eget bevåg utanministerns initiativ, så hade han naturligtvis intebegärt att få lämna uppdraget.Därutöver uppger att vid det sistasammanträdet som utredningen hade inför avlämnandetav delbetänkandet var han och de av utredningensexperter som deltog i sammanträdet eniga omförslagens innehåll. En av tvåexperter deltog i utredningssammanträdet medan denandre uteblev. Sistnämnde expert, som inte tidigarehaft något att erinra mot de överväganden som gjortsunder utredningsarbetet, lämnade den2 oktober vissa skriftliga synpunkter på texten.Dessa var enligt dock inte av denkaraktären att det fanns anledning för honom attfrångå vad utredningen tidigare hade funnit var enriktig lösning på de aktuella problemen.Ytterligare kommentarer från anledning av skrivelse den 2 maj2002 anför kulturminister följande ien skrivelse till utskottet . Som hontidigare har redovisat inför utskottet har hon intelämnat något uppdrag till någon att ringa HåkanLavén och utöva påtryckningar.Vidare har departementets rättschef i kontaktermed också dementerat uppgiften.Rättschefen har understrukitdepartementets och hennes önskan om att utredningsman skulle fullfölja sitt uppdrag.Marita anför att har trotsdetta, själv och utan att anta erbjudandet om ettsamtal med henne för att klargöra förhållandenaytterligare, valt att avbryta sittutredningsuppdrag.Hon vill också återigen framhålla, med hänvisningtill departementets promemoria av den 5 februari2002, att det är hennes uppfattning - vilket ocksåframgår av - att det tillhörexpertuppdraget för den som är tjänstemani departementet, att kunna fungera som en kanalmellan departementsledningen och utredaren. Vidkontakten med rättschefen redovisade ettannat synsätt. Under utfrågningen ikonstitutionsutskottet hade dock , enligtutskriften, samma uppfattning som Regeringskansliet.Marita anför att i denskriftliga inlagan återigen har bytt fot ien fråga som är av betydelse för utredningsarbetet.Vidare anför att i sittyttrande kritiserar de bägge experterna som kom fråndepartementet. Fakta i saken är enligt MaritaUlvskog följande: Utredningen avhöll endast tvåsammanträden (samt en hearing). Den ena expertendeltog i bägge dessa, den andre i det första mensaknade möjlighet att delta i det andra avsammanträdena. De skriftliga synpunkter som lämnadesoch som inte ansåg sig kunna tillmötesgåavgavs av experterna tillsammans, vilket framgår avdet e-postmeddelande som utskottet tidigare fått delav.Vad gäller det fortsatta utredningsarbetet anförMarita att det övervägs en mer allmänöversyn av radio- och TV-lagstiftningen. Det finnsenligt henne flera skäl till det. Sedan uppdragetlämnades till har situationen förändratspå så sätt att det bl.a. är osäkert om kommer att lägga fram förslag omändringar i TV-direktivet . förslag om ändrade regler förtillståndsgivning och om ett särskilt operatörsbolagkan också kräva lagändringar. Vidare har frågan omvilka regler som bör gälla för interaktiva TV-tillämpningar aktualiserats.I övrigt vill understryka attKulturdepartementet självfallet arbetar i enlighetmed de i demokratisk ordning beslutade regler somgäller inom svensk förvaltning och svensktutredningsväsende.Utskottets ställningstagandeKulturminister har såväl vidutskottets utfrågning som i sin skrivelse tillutskottet uppgivit att hon inte har gett någon avsina medarbetare i uppdrag att utöva påtryckningarpå utredaren i fråga om innehållet i ettkommande delbetänkande inom ramen för hansutredningsuppdrag. Inför utskottet har ,som inte personligen har varit i kontakt med MaritaUlvskog i denna fråga, uppgivit att han vid enkontakt med en företrädare förKulturdepartementet har upplevt sig vara utsatt förpåtryckningar och att det inte från departementetssida har dementerats att en sådan avsikt fanns.Detta har medfört att har begärt att blientledigad från sitt utredningsuppdrag.Utskottet kan, inom ramen för den granskning somutskottet har att utföra, nu endast konstatera attdet föreligger motstridiga uppgifter om vad somförevarit i kontakter mellan ochföreträdare för departementet. I detta sammanhangvill utskottet dock, i enlighet med sina uttalandeni föregående avsnitt rörande regeringens uppdragtill , framhålla betydelsen av attarbetet inom det statliga kommittéväsendet präglasav hög kvalitet och integritet. Vidare är detsjälvfallet viktigt att en dialog upprätthållsmellan en kommitté och ansvarigt departement rörandehur direktivens innehåll kan uppfattas ochmöjligheterna att inom ramen för dessa fullföljautredningsuppdraget. Som utskottet påpekat iföregående avsnitt är det dock härvid av väsentligbetydelse, såväl för den enskilda kommitténsmöjlighet att självständigt utföra sitt uppdrag somför kommittéväsendet i stort, att kravet påintegritet i kommittéernas arbete också iakttas.Granskningen föranleder i övrigtinget uttalande från utskottetssida.3.4. Regeringens godkännande avFinansinspektionens sponsoravtal medaffärsbankernaAnmälanI en anmälan, bilaga A3.4.1, har begärts attkonstitutionsutskottet granskar regeringens agerandei frågan om sponsoravtal medaffärsbanker m.fl. I anmälan anförs attFinansinspektionen i samband med värdskapet för enkonferens upprättat sponsoravtal med företag ochorganisationer. Av dessa stod flertalet underFinansinspektionens tillsyn, och några är storaaffärsbanker. Enligt anmälaren framstår det somuppenbart, oavsett resultatet av en granskning, attregeringen genom att sanktionera Finansinspektionenssponsorförfarande allvarligt har rubbat allmänhetensförtroende för myndigheter.Riksdagens revisorers förslag angåendesponsring av statliga myndigheterRiksdagens revisorer har på eget initiativ granskatfrågan om sponsring av statliga myndigheter.Revisorernas granskning har inriktats på attkartlägga förekomsten av sponsring bland statligamyndigheter, studera hur myndigheterna hanterarsamarbetet med sponsorer samt vilka effektersponsringen har på verksamheten. Revisorernasrapport har legat till grund för deras förslag2001/02:RR9 Sponsring av statliga myndigheter.I revisorernas rapport har bl.a.Finansinspektionens samarbete med sponsorer isamband med anordnandet av en IOSCO-konferensgranskats närmare. Revisorerna har valt en närmaregranskning av för attåskådliggöra en avgränsad projektsponsring avengångskaraktär med stora förväntade eller faktiskasponsorintäkter som delfinansiering. Det som främsthar studerats är myndighetens policy för sponsringoch hur samarbetet mellan myndigheten och företagenhar reglerats i avtal.IOSCO-konferensenFinansinspektionen är medlem i IOSCO, (InternationalOrganization of Securities Commission), vilken är englobal samarbetsorganisation för värdepappersfrågorinom finansmarknaden. Värdskapet för organisationensårsmöten cirkulerar bland medlemmarna. Vid årsmötet1998 anmälde att de kunde stå somvärd för konferensen som skulle äga rum 2001. Införårsmötet hade myndigheten underhandskontaktermed angående värdskapet 2001 föratt muntligt försäkra sig om ett ekonomiskt bidragfrån regeringen. Något formellt regeringsuppdrag attarrangera konferensen för räkning harFinansinspektionen inte fått.Enligt rapporten brukar IOSCO-konferensenfinansieras med deltagaravgifter, bidrag frånarrangörslandet samt intäkter från några utvaldasponsorer. Inspektionen beslutade att användasamtliga av dessa finansieringsalternativ förkonferensen . Syftet med att söka finansieringfrån sponsorer var att minimera statens kostnader.Konferensens totala kostnader hade preliminärtbudgeterats till ca .