bet · GP01UFÖU1 · 2002-01-01 00:00:00 — Irubriken anges inom parentes vilken punkti utskottets förslag till riksdagsbeslutsom behandlas i avsnittet.1.Det svenska suveränitetsstödet till debaltiska staterna (punkt 5) (m)av , , och (alla m).Det är viktigt för stabiliteten iregionen att , ochLitauen fullföljer byggandet avtrovärdiga demokratiska försvarsmakteroch deltar i västliga säkerhetspolitiskasamarbetsorganisationer.Säkerhetsfrämjande stöd är en uppgiftsom inte hanteras inom ramen för EU:sförmedlemskapsstrategi eller stödprogram.I både byggande av demokratiskaförsvarsmakter och civil säkerhet kan denordiska länderna spela en viktig roll iregionens utveckling. med kunnande, råd och utbildning.Det svenska säkerhetsfrämjande stödetbör inte avvecklas när de baltiskastaterna blir EU-medlemmar, utan fortgåså länge behovet kan bedömas kvarstå.2.Att bekämpa internationell terrorism(punkt 7) (m)av , , och (alla m).Terroristattackerna mot ochWashington visar att det finnsorganisationer och stater som kan ochvill slå till mot världens demokratier.USA är bara en symbol för vadterroristerna attackerar. Attackernariktades mot våra västerländskademokratier. Terrorn kan drabba ocksåandra länder.Attackerna riktades direkt mot civila,i stor medvetenhet om den panik dettaskapar. Dagens hot mot internationellfred och säkerhet klarar inget land atthantera på egen hand. Det är en viktiginsikt för . Terrorn är ettgemensamt problem för världensdemokratier. Grunden måste läggas förgemensamt ansvarstagande och gemensammainsatser.Utbyte av information från personellakällor, signalspaning och satellitspaningmellan underrättelsetjänster;polissamarbete om information ochkonkreta insatser vid enskilda fall avgränsöverskridande terrorism; samarbeteför att bryta terroristers finansiellastyrka; ekonomiska sanktioner mot ländersom på olika sätt stöder terrorgrupper;samarbete kring internationellflygsäkerhet samt stöd och gemensamtagerande vid insatser i enlighet med är exempel på nödvändiginternationell samverkan.Terrordåden utfördesinte av en organisation vars mål ellerdrivkraft är att utrota fattigdom ellerförtryck i världen. Tvärtom harcivilbefolkningen i drabbatsmycket hårt av ett fundamentalistisktförtryck från ochtalibanregimen, som står nära.Utveckling i ekonomisk eller annanmening är omöjlig att förena med hårtförtryck av civilbefolkningen, grovakränkningar av mänskliga fri- ochrättigheter, nedtryckande av kvinnor samtkrig.Terrorns ledare och organisationer kanvare sig påverkas, hindras ellerförhindras av biståndsinsatser, eftersomderas mål inte är fattigdomsbekämpning.Däremot är biståndsinsatser nödvändigaför att bygga upp drabbade länder ochundanröja den fattigdom och utsatthet somutgör grund för folkligt stöd för extremaorganisationer. När befriasfrån förtryckarregimen öppnas vägar förhumanitär hjälp utifrån, liksommöjligheter för uppbyggnad av landet.3.Missilförsvar och NBC-frågor(punkterna 9 och 10) (m)av , , och (alla m).En nödvändig del av världssamfundetsförsvar mot terrorism är avväpning avterrorgrupper. Enligt egen utsago hartalibanregimen och tillgång tillkärnvapen. Även om det bedöms mindresannolikt att de verkligen har kärnvapen,så kan det inte uteslutas att de ochandra grupper har tillgång till kemiskaoch biologiska stridsmedel.Massförstörelsevapen kan ej tillåtas iterroristers händer.Utöver de etablerade kärnvapenmakternaberäknas många länder ha kapacitet attframställa kärnvapen. Risken för fortsattspridning av kunnande och teknik ocksåtill terrornätverk är reell, vilket ambitioner visar. Det ärberättigat och legitimt att och andrademokratier försöker skydda sig.Ett exempel på detta är skapandet avett gemensamt försvar av missiler medmassförstörelsevapen.Efter framstår behovetav ett försvar mot missilattacker frånterrorister eller skurkstater äntydligare. Ett av argumenten mot ettsådant försvar har varit att ingen skullevara dum nog att rikta attacker motcivila i västvärlden, vilket visat sigvara i grunden fel.I efterspelet till terrordåden har USAsökt samverkan med en lång rad ländervärlden över i en internationell alliansmot terrorism. I samarbete med ochRyssland kan grunden för ett gemensamtmissilförsvar finnas. President harinbjudit "vänner och allierade",inklusive , till en diskussion omett framtida gemensamt och heltäckandemissilförsvar.Hot om användning avmassförstörelsevapen skulle kunna hindrafredsbevarande och fredsskapandeåtgärder. Ett gemensamt missilförsvarhandlar därför inte bara om att skyddavåra länders civilbefolkning motterrorangrepp. Lika viktigt är att hindraatt FN och världssamfundet försätts i enutpressningssituation, som omöjliggörkrishanteringsinsatser ochupprätthållandet av internationell fredoch säkerhet.Skurkstater eller terrorister får intetillåtas diktera villkoren för EU:s ellerFN:s fredsinsatser.Hittills har diskussionen om ettgemensamt missilförsvar fokuserats påhotet från missiler med kärnvapen. Menäven kemiska och biologiska vapen kanhota både utsänd personal ochcivilbefolkningen i hemländerna. Krigetkan nu komma till hemmaplan på sätt sombara sedan var otänkbara.Regeringen måste vakna upp och se en nyvärld - där och och världensdemokratier också har gemensammasäkerhetsintressen. Presidenterna deklarationer omdrastisk kärnvapennedrustning visardetta.Sverige skall inte söka bevara kallakrigets terrorbalans och avvisa defensivaåtgärder för att försvara länder ochbefolkningar mot attacker medmassförstörelsevapen.4.Sveriges säkerhetspolitiska linjeavseende processen vidkonflikthantering (ingressen underUtskottets bedömning i avsnittetSveriges säkerhetspolitik samt punkt29) (m)av , , och (alla m).Utskottet redovisar i avsnittet Sverigessäkerhetspolitik i ingressen underUtskottets bedömning samt under punkt 29sin generella syn på enkonflikthanteringsprocess. I dennaförutsätts att tre steg kronologiskt kanfölja på varandra i en trappa därförebyggande "diplomatiska" insatserkommer först, under det att det sistainnefattar vad utskottet kallar "militärkrishantering". Enligt vår mening byggerutskottsmajoritetens resonemang på engrundläggande felsyn. Militärt våldtillgrips ofta sent som medel i enpolitisk konflikt. Men det innebär inteatt militär styrka enbart är lämplig närandra medel har misslyckats. Tvärtom bören framgångsrik krishantering bygga påett flexibelt nyttjande av allatillgängliga medel. Militära medel kanexempelvis tillgripas redan inledningsvisför att hindra att en konflikt går tillvåldsamheter, under det att kraftfullacivila insatser precis lika gärna kanvara som mest väsentliga och lämpliga iett skede då säkerheten återupprättas ochnationsbyggande kan påbörjas i hägnet avupprättad och säkerställd trygghet samtlag och ordning för invånarna i enkrishärd.Den bästa ammunitionen är den somaldrig behöver lämna eldröret, utan somgenom sin avskräckande och stabiliserandeeffekt redan tidigt kyler ned en konfliktoch därmed hindrar eskalering ochblodspillan. Unprofor i är ettav de bästa exemplen på att militäramedel kan var mycket verksamma långtinnan en konflikt övergått i allvarligavåldsamheter. Den kronologiska ochtvärsäkra definition som utskottetsmajoritet gör i de ovan refereradeavsnitten är enligt vår meningmissvisande och ett uttryck för bristandeförståelse för naturen hos ett av deviktigaste och mest verkningsfulla medlenför att säkra internationell fred ochsäkerhet, nämligen snabbt gripbar ochtillräcklig militär styrka.5.Sveriges säkerhetspolitiska linje(punkt 11) (v)av och (båda v).Den svenska alliansfriheten hargaranterat att inte tvingatsförsvara andra länders territoriellaintressen. Genom alliansfriheten har viinte varit bundna av att utförahandlingar som vi själva inte fattatbeslut om. Vi har kunnat föra ensjälvständig politik.Vi anser att neutraliteten har gett ossden trovärdighet som behövts för atthävda den självständiga politiken.Trovärdighet skapar förtroende och därmedstörre utrymme för ett självständigtagerande. Det går inte att föra ensjälvständig politik utan trovärdigheteller en trovärdig politik utan att varasjälvständiga. Alliansfriheten är ennödvändig men inte tillräckligförutsättning för den traditionellasvenska neutralitetspolitiken.Vi menar att vår säkerhetspolitiskadoktrin ger och har givit osshandlingsfrihet att med kraft agera fördemokrati, fred och rättvisa på deninternationella arenan. I motsats tillvad motståndarna till neutralitetenpåstått har neutralitetspolitiken aldrigförhindrat svenska företrädare från attskarpt ta avstånd från brott motmänskliga rättigheter ellerinternationell lag. Neutralitetspolitikenhar i stället handlat om att Sverigeförbundit sig att inte utan FN-mandatingripa militärt i konflikter. Vi har pågrund av neutralitetspolitiken kunnat taavstånd från förtryck, krig ochorättvisor.Sverige har ända sedan Förentanationernas bildande hört till de ländersom bidragit mest till FN:s militära ochcivila konflikthantering. Det har gällt iKongo, på , i och påmånga andra håll i världen. Konsekvensenav neutralitetspolitiken har också varitatt starkt protesterat mot statersom tagit sig rätten att själva ingripa ikonflikter utan ett mandat från detinternationella samfundet. Denna principbröts i samband med Natos krigföring motJugoslavien våren 1999.Svensk militär alliansfrihet har alltidsyftat till självständighet och därmedaldrig låtit sig reduceras till att intetillåta att ingå avtal omömsesidiga försvarsförpliktelser medandra länder. En sådan försvarsgaranti,som t.ex. återfinns i artikel 5 i Natosstadgar, kan stå utanför trotsatt självständighet harbeskurits ordentligt och i praktikenupphört. Utskottet anser att EU-medlemskapet har inneburit en kraftigtminskad självständighet genom dengemensamma utrikes- ochsäkerhetspolitiken, men det innebär inteautomatiskt att är förpliktat attförsvara andra länders territorier vidmilitära angrepp.EU:s utveckling från frihandelsområdeoch tullunion till en politisk ochekonomisk union med en stats känneteckenfinns det många exempel på. Det senasteexemplet på detta är strävandena attskapa en gemensam straffrätt och engemensam terroristlagstiftning för helaEU-området. Redan i Maastrichtfördragetom Europeiska unionen från 1991formulerades planerna på EMU och ettutökat utrikes-, säkerhets- ochförsvarspolitiskt samarbete med sikte påett gemensamt försvar.Enligt överenskommelser i ,och skall EU:ssnabbinsatsstyrka som håller på attbyggas upp kunna ingripa från . Det betyder attEU:s militära mål kan ligga så långt bortsom eller . Det finnsalltså en stark vilja hos ledande EU-företrädare att göra EU till en politisk,ekonomisk och militär stormakt. Dennautveckling är ytterst oroande.6.Sveriges säkerhetspolitiska linje(punkt 11) (kd)av och (båda kd).Säkerhetspolitikens övergripande mål börvara att bidra till fred, frihet ochsäkerhet för alla människor i samhälletoch att solidariskt bidra till en fredligutveckling i omvärlden.I då territoriella gränserförlorar i betydelse för spridningen avkonflikter är det allt svårare attupprätthålla en stats säkerhet enbartgenom avskräckning. Säkerhet byggs i ökadutsträckning genom avtalsbunden samverkanmed andra stater. Häri blir deltagande ifredsfrämjande arbete allt viktigare.Detta är också att anse som en högstsolidarisk handling genom vilken en stathar tillfälle att bistå utsatta grannarsåväl nära som fjärran. Svenska förbandingår och har ingått i internationellfredsfrämjande verksamhet i fleraomgångar senast på . Det börSverige fortsätta med.Efter det slut växteantalet krishanteringsinsatser ochfredsfrämjande verksamheter kraftigtframför allt i FN:s regi. Å en sidan stodnyttan av dessa dessvärre inte iproportion till deras antal ochomfattning. Å andra sidan har avsaknadenav samlad politisk vilja och nödvändigaresurser gjort att förväntningarna på FNoch andra s.k. multilateralaorganisationer inte sällan varitorealistiska. Det finns ändå en utbreddsamsyn när det gäller behovet avinternationell krishantering ochfredsfrämjande verksamhet. Efter denbipolära maktstrukturens bortfall såfinns generellt sett större möjligheteratt påverka de otaliga orsaker som kanleda till våld, väpnade konflikter ochkrig. är detta även i dagförknippat med många svåra praktiskaproblem. Frågor om, var, när och hur detinternationella samfundet skall ingripa ikonflikter har visat sig vara mycketsvårbesvarade.7.Utredning om Sverigessäkerhetspolitiska agerande (punkt 17)(m, kd, fp)av , , och (alla m),och (båda kd) och Karl-GöranBiörsmark (fp)gjorde ettviktigt arbete när den redovisade hur densvenska regeringen under det kalla krigetvärderade hotet mot landet och söktesäkra landets frihet i händelse av krig.Kommissionen hade uppdrag att beskrivasituationen från slutfram till . Vi menar att detär viktigt att även ge perioden 1969-1989en lika omfattande och noggranngranskning.Förutsättningarna för en ny utredningmåste vara lika goda som för den förrautredningen. Det innebär bl.a. följande:Utredningen bör vara enhuvuduppgift för den/dem som utses.Utredningen måste ha ett starkt ochtydligt mandat med ett brett stöd iriksdagen.Tiden som utredningen har till sittförfogande måste vara tillräcklig.Resurserna som utredningen har tillsitt förfogande måste vara rimliga, t.ex.vad avser antalet utredare.Vi anser att bordetillkännage detta för regeringen. Vårasynpunkter grundar sig på motion U239(m). Vår avsikt var att reservera osstill förmån för dessa. Då formaliaemellertid inte anses medge tvåreservationer på samma punkt, och viredan har reserverat oss mothandläggningen i ambassadör , nödgas vi anföra denna vårmening i form av ett särskilt yttrande istället8.FN:s stadga och folkrätten (punkt 20)(v)av och (båda v).Det sammansatta utskottets majoritetpekar på den viktiga förändringen attalltfler konflikter är inomstatligai stället för som tidigaremellanstatliga.Utskottet pekar på att detta påverkarfolkrätten. Därför understryker utskottetbetydelsen av individens säkerhet. Andrahar uttryckt detta som att de mänskligarättigheterna ökat i betydelse i relationtill den klassiska folkrätten.Utskottet räknar upp ett antalförhållanden som kan ligga till grund förkonflikter som det internationellasamfundet har att hantera civilt ochmilitärt såsom fattigdom, som skaparsociala motsättningar, resursknapphet,miljöförstöring, miljöhot ochklimatförändringar.Det bör dock noteras att det inom detman kallar det internationella samfundetråder bestämda maktrelationer, vilka tarsig mycket klara uttryck isammansättningen av ochdess beslut. Vissa stater har inte barapermanenta platser och vetorätt. De äräven de militärt, ekonomiskt ochpolitiskt starkaste i världen.Under det krig som inleddes iAfghanistan efter det att USAhade utsatts för terrorangreppet på visar tydligt vilka staterdet är som bestämmer hurterroristbekämpning skall gå till ochvilka metoder som skall användas.Efter att ha hänvisat till de allmännaformuleringarna i var detfrämst , men även ochFrankrike, som bestämde hurterroristbekämpningen skulle gå till. Detvar ingenting som det internationellasamfundet i sin helhet hade någotverkligt inflytande över.En brist i utskottets övervägande äratt en viktig del av vår politiskaverklighet inte berörs, nämligen deinternationella maktförhållandena ochmaktförhållandena i FN.Det förklaras i betänkandet att omingripanden skall ske i någon form inågon konflikt handlar det om "politiskvilja". Den som har mest makt och störstinflytande har självfallet de störstamöjligheterna att få sin politiska viljaigenom. Detta gäller generellt inompolitiken och självfallet gäller dettaäven i det internationella samfundet - iFN.Utskottet skriver att det "vill ävenframhålla vikten av att individenssäkerhet lyfts fram". Det finns allanledning att understryka detta av allkraft , eftersom världens endakvarvarande stormakt efter kalla krigetsslut riktat ett hårt slag mot individenssäkerhet genom att i spåren av attentatetmot inrättaspecialdomstolar som skall kunnagenomföra hemliga rättegångar, döma tilllivstids fängelse eller till döden påbevisning som inte är offentlig samt jagamisstänkta terrorister på andra ländersterritorium. Detta strider både mot denklassiska folkrätten, som värnar omstaters suveränitet, som mot FN:sdeklaration om de mänskligarättigheterna.Avslutningsvis vill vi med visstillfredsställelse notera att "utskottetvill framhålla att väpnade konflikterofta föregås av - eller orsakas av -grova kränkningar av individensrättigheter. Respekten för folkrättensregler om de mänskliga rättigheterna ärdärför en viktig faktor för att förebyggaväpnade konflikter. "Det är dock beklagligt att, trots dennatydligt formulerade insikt, svenskamyndigheter tillåter export avkrigsmateriel till denna typ avkonflikthärdar, där grova kränkningar avindividens rättigheter sker.9.Mandatfrågan vid EU:skrishanteringsinsatser (punkt 27)(m, fp)av , , och (alla m)och ().Europeisk krishantering skall ske ienlighet med principer. Ävenom det naturliga och önskvärda är att enfredsframtvingande operation får ettmandat från harsamtliga EU:s medlemsländer på godagrunder gemensamt beslutat att inte förafram detta som ett villkor.FN:s säkerhetsråd har det övergripandeansvaret för internationell fred ochsäkerhet. Men det är inte alltidsäkerhetsrådet förmår fatta beslut närdet verkligen gäller. kan vistå inför nya kriser där det krävs attdet internationella samfundet agerar,trots att inte säkerhetsrådet givitklartecken. Ett sådant agerande skallnaturligtvis alltid vara förenligt med principer.Det finns inga villkor uppställda försvenskt deltagande med trupp ifredsfrämjande operationer. Grundlagenanger bara att skall besluta omdetta. Någon grundlagsändring i Sverigeär inte aktuell.10. Civil krishantering (punkt 28)(v)av och (båda v).Vi anser att åtgärder bör vidtas så attden civila planeringsramen kan användasför internationell krishantering.För internationella militära insatserfinns en styrkekatalog som visar vadSverige kan erbjuda av personal ochmateriel. För det civila försvaretsinternationella verksamhet finns det istället en rad begränsningar i form avregler, befogenheter och finansiellarestriktioner.Dessa begränsningar bör elimineras. Enmotsvarande styrke- eller resurskatalogöver vad har att erbjuda FN, OSSEoch EU när det gällerkonfliktförebyggande åtgärder och civilkrishantering bör framställas.Avtals- och försäkringsfrågor som hängersamman med konfliktförebyggande åtgärderoch en mindre reglerad civilkrishantering bör utredas.Konfliktförebyggande åtgärder är denenda typ av krishantering som förhindraratt konflikter utmynnar i våld.Satsningen på ensidig militärkrishantering ger minst två storanegativa effekter på förebyggande arbete.Om resurser till övervägande delen satsaspå militär krishantering kommer dencivila kris- och krigsförebyggandehanteringen att hamna på undantag, vilketfår till följd att kriser uppstår,fördjupas och övergår i krig utan attdetta på allvar kan förhindras, varfördet slutligen inte återstår några andraåtgärder att vidta än de militära. Genomatt satsa överväldigande delen avresurserna på militär krishantering blirman tvungen att lösa konflikter praktiskttaget enbart med militära medel.Utskottet skriver "att det äremellertid utskottets bestämdauppfattning att tonvikten i arbetet börligga i de två första stegen i enkonflikthanteringsprocess, konfliktanalysoch civil krishantering. På detta sättkan omfattande kostnader, främst imänniskoliv och lidande men även vadgäller andra samhällsresurser, undvikas. "Men konstaterar utskottet "attuppbyggnaden av militär insatskapacitetoch förmåga är kostsam i omedelbarabudgetära termer medan detsamma intealltid är fallet med direkta civila ochintellektuella komponenter ikrishanteringsprocessen".Det torde rimligen vara så att om mangör omfattande satsningar på civilkrishantering så torde även dessa medstörsta sannolikhet också bli kostsam "iomedelbara budgetära termer". Vad dethandlar om är alltså vilkenviljeinriktning man har, vilkaprioriteringar man vill göra. Världenlider inte brist på kris- ochkonflikthärdar.EU:s militära krishanteringsprogam, ivilket ingår, har som mål att2003 bygga upp en militärstyrka beståendeav 60 000 soldater, 100 örlogsfartyg och350-400 flygplan.Sverige planerar att delta medföljande:60 militärobservatörer från år2001,ledningsresurs bestående av 25stabsofficerare . 50 styckenfrån ,stabspersonal för civil-militärsamverkan ,två mekaniserade bataljoner från år2001,ett ingenjörkompani med ammunitions-och minröjningsförmåga ,ett militärpoliskompani från år2003,ett sjöminröjningsförband medtotalt tre fartyg ,korvettförband med totalt trefartyg ,en ubåt ,spanings- och jaktflygförband (AJS37) med spaningsförmåga och JAS39 med spanings- och jaktförmågafrån ochtransportflygförband från 2001.När det gäller EU:s civilakrishantering beslöt iFeira att till EU senast 2003bidra med 5 000 poliser till ifredsfrämjande syfte.Sverige har anmält beredskap att tillOSSE ställa upp med 40 personer inomramen för REACT varav 20 personer inom entid av och 20 inom fyraveckor. Av dessa 40 personer är 25experter inom områdena mänskligarättigheter, val, medier, rättsväsendeoch demokratisering, 3 civilpoliser ochtvå militärpoliser.För svenskt vidkommande satsas mycketresurser på den militära delen genom destyrkor som anmälts till EU och FN. Dettorde inte råda något tvivel om hurprioriteringen för del ser ut.Oavsett sammansättningen av civila ochmilitära resurser är dock samordningenmellan civila och militära insatser avstor vikt. Överstyrelsen för civilberedskap, ÖCB, lämnade enrapport där man redovisade vilkaberedskapsresurser som kan ställas tillförfogande när det gäller internationellainsatser. ÖCB redovisade i sinaslutsatser en del problem i sin rapport:Inom det civila försvarets områdenfinns både en vilja och en förmåga attbidra med egna kompetenser till deninternationella verksamheten.Resurserna, som främst består avexpertis men också materiel, motsvarar debehov av nya instrument som krävs för atthantera kriser och katastrofer iförebyggande, akuta och återuppbyggandeskeden.En stor del av resurserna äromedelbart tillgängliga.Med kompetensutveckling införinternationella uppdrag skulle en ännustörre del av resurserna med kort varselkunna ställas till förfogande. Dessaresurser kan bli en stark och betydandeinsats från svensk sida för detväsentliga och viktiga förebyggandearbetet. Det finns dock en del problemsom måste utredas och åtgärdas;Gränsdragningar om vad som skallräknas som beredskapsresurser,svårigheter att frigöra personalför internationella insatser,de legala förutsättningarna för detcivila försvarets internationellahuvuduppgift,finansieringsfrågan dåfinansieringen av beredskapsresurser barafår användas för förberedelse till krig,möjlighet till övning ochutbildning,avtal och försäkringsfrågor.Det är av vikt att de problem sombeskrivs ovan utreds och åtgärdas så atten fungerande modell för civilförsvaretsresurser effektivt kan komma tillanvändning i internationellkrishantering.Sverige bör med stor kraft fortsättaatt driva frågan om förebyggande ochcivila resurser för krishantering. Menför att vara trovärdigt i detta arbetebehövs också åtgärder så att äveni praktiken skall kunna ge sitt biståndoch att finansieringen för detta ordnas.Den finansiella frågan är av stor vikt.Om det finns resurser i form av experteroch materiel men finansieringen inte ärtillfyllest, stannar tilltänkta åtgärderendast på papperet.Den nya hotbilden visar att Sverigebehöver ett krishanteringssystem som kanfungera i alla situationer såväl i kriseri fredstid som vid väpnat angrepp ochkrig. Regeringen säger:"Totalförsvarsresurser skall utformas såatt de även kan användas vidinternationella fredsfrämjande ochhumanitära insatser och stärka samhälletsförmåga att förebygga och hanterakriser. "Detta är en bra formulering. Sverigehar bekänt sig till en helhetssyn, menregeringen har inte givit redskap ochmöjligheter för förverkligandet avovannämnda intentioner.