bet · GP01LU24 · 2002-05-21 00:00:00 — Utökad resegaranti för konsumenter SammanfattningI betänkandet behandlar utskottet regeringensproposition /02:138 Utökad resegaranti förkonsumenter. Propositionen innehåller förslag tillvissa ändringar i resegarantilagen (1972:204) somsyftar till att stärka konsumentskyddet. Ändringarnainnebär bl.a. att lagens tillämpningsområdeutvidgas.Propositionen har inte föranlett någon motion.I ärendet har en uppvaktning ägt rum införutskottet av företrädare för FöreningenSverigeturism (FÖRST), ,() ochBussresearrangörsföreningen (BRA). Vidare har enutfrågning ägt rum med företrädare förJustitiedepartementet.Utskottet föreslår att antar regeringenslagförslag.I betänkandet finns ett särskilt yttrande.Utskottets förslag till riksdagsbeslutUtökad resegarantiRiksdagen antar regeringens förslag till lag omändring i resegarantilagen (1972:204).Stockholm den 21 maj 2002På lagutskottets vägnarTanja LinderborgFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: TanjaLinderborg (v), (), MarianneCarlström (s), (), KarinJeppsson (s), (), MarinaPettersson (s), (), (), (), (),(), (), RaimoPärssinen (s), (), ()och ().2001/02LU24Redogörelse för ärendetRegeringen beslutade atttillkalla en särskild utredare för att utvärderaresegarantisystemet och analysera om systemet börändras och, om så är fallet, lämna förslag till nylagstiftning på området (dir. 1998:78). Utredningen,som antog namnet ,överlämnade sitt betänkande Ett nyttresegarantisystem (SOU1999:140). Betänkandet har varit föremål förremissbehandling och ligger till grund för förslageni förevarande proposition.I propositionen föreslår regeringen vissaändringar i resegarantilagen (1972:204) som syftartill att stärka konsumentskyddet genom att lagenstillämpningsområde utvidgas till att omfatta delsseparata transport- och inkvarteringstjänster, omtjänsterna sammantagna uppvisar väsentlig likhet meden paketresa, dels s.k. utbytesverksamhet förskolungdom.Regeringens förslag finns i bilaga 1 ochlagförslaget i bilaga 2.Propositionen har inte föranlett någon motion.I ärendet har en uppvaktning ägt rum införutskottet av företrädare för FöreningenSverigeturism (FÖRST), ,() ochBussresearrangörsföreningen (BRA). Vidare haren utfrågning ägt rum med företrädare förJustitiedepartementet.Utskottets övervägandenUtökad resegarantiUtskottets förslag i korthetUtskottet föreslår att antarregeringens förslag till ändringar iresegarantilagen.Allmän bakgrundDen första resegarantilagstiftningen, lagen omställande av säkerhet vid sällskapsresa tillutlandet, tillkom . Lagen ersattes den 1 juli1972 av den nuvarande resegarantilagen (1972:204).Resegarantilagen har till ändamål att gekonsumenter på reseområdet ett skydd mot förlustersom en researrangörs betalningsinställelse ellerbetalningsoförmåga kan medföra. För att åstadkommadetta skydd skall de företag som anordnar ellerförmedlar resor som omfattas av resegarantilagenställa säkerhet för sin verksamhet.Säkerheten skall ställas innan resornamarknadsförs och gälla för ett belopp somKammarkollegiet bestämmer med hänsyn tillreseverksamhetens art och omfattning. Säkerhetenskall i princip motsvarareseföretagens ekonomiska åtagande gentemotresenärerna. Den skall som regel bestå av enbetalningsutfästelse utfärdad av en bank eller ettförsäkringsbolag, vilken fullgörs vid anfordran.Varje enskilt företag ansvarar bara för sina egnaåtaganden. Säkerheten får tas i anspråk föråterbetalning av medel som betalats för en resa somblir inställd eller av annan anledning inte blir av.När en resa har påbörjats men inte slutförts, fårsäkerheten tas i anspråk för resenärers uppehälle,deras återresa och skälig ersättning till dem förvärdet av de förmåner som de gått miste om tillföljd av att resan avkortats. Ärende omianspråktagande av säkerhet prövas av en särskildnämnd, Resegarantinämnden.De resor som omfattas av resegarantilagen ärpaketresor enligt lagen (1992:1672) om paketresor.För att utgöra en paketresa måste ett arrangemanginnehålla minst två av följande moment: 1)transport, 2) inkvartering eller 3) en annanturisttjänst som utgör en väsentlig del avarrangemanget, men som inte är direkt knuten tilltransport eller inkvartering. Som ytterligarevillkor gäller att arrangemanget skall vara minst 24timmar eller inbegripa övernattning samt attarrangemanget skall säljas eller marknadsföras tillett gemensamt pris.Lagen om paketresor bygger på ett EG-direktiv,direktiv /314/EEG om paketresor, semesterpaket ochandra paketarrangemang (paketresedirektivet), somsyftar till att samordna medlemsländernaslagstiftning om paketresor på en högkonsumentskyddsnivå. Paketresedirektivet är ettminimidirektiv, vilket innebär att medlemsländernamåste uppnå minst den konsumentskyddsnivå somdirektivet föreskriver. Medlemsländerna har såledesfrihet att behålla eller införa regler som ärförmånligare för konsumenterna.Den 1 juni 1996 ändrades resegarantilagenvarigenom lagens tillämpningsområde utvidgades tillatt omfatta, förutom paketresor, också andra resorsom sker tillsammans med en paketresa, s.k.stolsförsäljning (prop. 1995/96:182, bet. LU25).Propositionens huvudsakliga innehållFörslaget innebär att konsumenternas skydd stärksgenom att resegarantilagens tillämpningsområdeutvidgas till att omfatta förutom paketresor ochtransport som sker tillsammans med en paketresa(stolsförsäljning) dels separata transport- ochinkvarteringstjänster, om tjänsterna sammantagnauppvisar väsentlig likhet med en paketresa, delss.k. utbytesverksamhet för skolungdom.De bestämmelser i resegarantilagen som gällerandra resor än paketresor skall, enligt förslaget,tillämpas endast om resorna är avsedda att förvärvashuvudsakligen för enskilt ändamål. Förslaget innebärockså att de gällande minimibeloppen förarrangörers och återförsäljares garantier tas bort.Resegarantin skall under vissa förhållanden kunnatas i anspråk när en resenär själv har avbeställtresan. Förslaget innehåller också en ändring avlagens överklagandebestämmelser. Ändringen i dendelen innebär att Kammarkollegiets beslut i ärendenom ställande av säkerhet skall överklagas hos allmänförvaltningsdomstol och inte, som , hosregeringen.Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1januari 2003.Utskottets ställningstagandeUtskottet välkomnar den förstärkning avkonsumentskyddet som regeringens förslag att utvidgatillämpningsområdet för resegarantilagen innebär ochhar inte heller något att erinra mot lagförslaget iövriga delar. bör således anta det ipropositionen framlagda lagförslaget.De turistorganisationer som uppvaktat utskottet iärendet har riktat en rad grundläggande invändningarmot nuvarande ordning med bank- ellerförsäkringsgaranti som huvudalternativ iresegarantisystemet. Dessa mer principiella ochövergripande frågeställningar som organisationernadärvid aktualiserat kan, enligt utskottets mening,nu inte bli föremål för närmare överväganden.Utskottet utgår emellertid från att regeringen i ettkommande uppföljnings- och utvärderingsarbeterörande de nu aktuella lagändringarna beaktar vadorganisationerna anfört, särskilt i frågan omnuvarande resegarantisystemet skulle missgynna demindre researrangörsföretagen.Särskilt yttrandeav (), (),(), (), BeritAdolfsson (m), (), () och ().Enligt vår mening kan nuvarande resegarantisystem,som binder så mycket kapital men som i förhållandehärtill uppenbarligen utnyttjas så lite, starktifrågasättas. Systemet är också orättvist betungandeför de mindre researrangörsföretagen genom dekonsekvenser som modellen för att ställa deindividuella säkerheterna får för denna kategori. Desmå researrangörsföretagarna måste nämligen betalarelativt sett mycket högre avgifter till bankernasom provision för bankernas åtaganden än de storacharterbolagen. En småföretagare i branschen tvingasvidare att ta upp lån för attfinansiera säkerheten för bankernas åtaganden,eftersom han eller hon saknar tillräckligt medförskottsinbetalda kundmedel. Lånen tas i flera fallupp till oförmånliga villkor mot säkerhet i form avpersonlig borgen eller inteckning i fast egendom medstora risker för den personliga ekonomin.Sammantaget innebär de kostnader för avgifter,inteckningar, borgensförbindelser m.m. som blirnödvändiga att en småföretagare betalar mångdubbeltmer än stora researrangörer för garantin. Dettasnedvrider konkurrensen, försvårar nyetableringeninom branschen och får negativa konsekvenser förkonsumenterna genom högre priser och sämre utbud ochservice.Regeringen har uppenbarligen i det nu aktuellalagstiftningsärendet inte beaktat de allvarligainvändningar mot det nuvarande resegarantisystemetsom framförts till regeringen och i andra sammanhangfrån företrädare för de mindreresearrangörsföretagen.Med hänsyn till det anförda anser vi att enalternativ modell för ställande av resegaranti numåste utredas ordentligt i syfte att bättretillgodose de små reseföretagens intressen ochkonsumenternas behov av skydd. En särskildfondlösning förekommer i flera nationellaresegarantisystem. gjordeockså vissa överväganden om ett sådant system, menpropositionen utelämnade all diskussion kring dennafråga. Vi anser att en fondlösning närmare börutredas.Eftersom vi förutsätter att regeringen tarinitiativ till ett sådant utredningsarbete som vi nuförordar vill vi inte motsätta oss föreliggandeförslag. Vi utgår från att regeringen iutredningsarbetet beaktar de överväganden som, motbakgrund av ett ökande antal klagomål från turisteroch farhågor beträffande ineffektiviteten hos denexisterande konsumentskyddslagstiftningen inom EU,pågår inom unionen i syfte att uppdaterapaketresedirektivet.Bilaga 1Förteckning över behandlade förslagPropositionenI proposition 2001/02:138 föreslår regeringen() efter hörande av Lagrådet att antar det i propositionen framlagdaförslaget till lag om ändring i resegarantilagen(1972:204).Lagförslaget finns i bilaga 2 till betänkandet.BILAGA 2Regeringens lagförslagFörslag till lag om ändring iresegarantilagen (1972:204)