bet · GP01FIU20 · 2002-05-30 00:00:00 — För att människor skall våga satsa krävs det att man kanlita på att avtalsbrott beivras samt att regeltillämpningar och skatteuttagsker på ett förutsägbart och rättvist sätt. I vidare mening krävs också attmänniskor kän-ner sig någorlunda trygga, har tillit till varandra och tillsamhällets institutio-ner samt att lagar och regler har ett stöd i ettstarkt folkligt rättsmedvetande. En stark rättsstat som garanterar engodtagbar rättstrygghet är därför ett vik-tigt inslag i en långsiktigekonomisk politik.Nedrustningen av det svenska rättsväsendet är därför allvarlig, även ur ettekonomiskt perspektiv. Personalbrist och otillräckliga resurser gör attpolisen inte har möjlighet att försvara medborgare och företagare moträttskränkning-ar. Närpolisreformen har blivit mycket ofullständigtimplementerad - till stor del på grund av personal- och resursbrist - och imånga delar av landet, såväl i södra som norra , är polisnärvaronskräm-mande låg, vilket leder till långa utryckningstider och gör att t.ex.butiksägare på landsbygden ofta kän-ner sig väldigt utsatta. Också i en delav storstädernas förortsområden är polisnärvaron otillräcklig, vilketskapar otrygghet och hämmar det för integ-rationen essentiellanyföretagandet. Utredningar för allvarliga brott som inbrott och butiksrånavskrivs närmast rutinmässigt. Polisens handläggnings-tider blir oftaalldeles för utsträckta. Väntetiderna till domstolarna är långa när detgäller brottmål, och när det gäller tvistemål kan det ta innan dom-stolen tar upp målet. Under sådana förhållanden riskeras att människorifråga-sätter nyttan av att vända sig till rättsväsendet.För att vända denna allvarliga utveckling måste rätts- och polisväsendettillföras ytter-ligare resurser. Polisens närvaro måste ökas i hela landet.En ny polisskola krävs för att klara personalrekryteringen.Närpolisreformen skall också förverkligas i prak-tiken. Utryckningstider,handläggningstider och väntetider till domstolsväsendet måste kortasavsevärt som huvud-regeln måste vara att allvarliga brott blirföremål för en seriös utredning. Det är också viktigt att detbrottsförebyggande arbetet får högre prioritet samt att tillgången tilldrogfria fängelseavdelningar säkras.Nationell vårdgarantiFinansieringen av hälso- och sjukvården är ett gemensamt ansvar. Att fåsitt behov av vård tillgodosett måste vara en rättighet för allaoavsett den egna betalningsförmågan. Hälso- och sjukvården mötermänniskorna när de är som mest utsatta. Det är därför av avgörandebetydelse att vården är tillgäng-lig. Var och en skall veta att vårdenfinns där när de behöver den och att den är av hög kvalitet. Det är utifrånden enskilda människan som förtroendet för välfärdssystemet måste byggas.Men i socialdemokraternas är det inte en självklarhet att alla fårvård i tid.Landstingen klarar inte att leva upp till målet i hälso- och sjuk-vårdslagen som slår fast att vården skall ges på lika villkor och vara lätttill-gänglig. Väntetiderna är på många håll längre än vad de någonsinhar varit. För alla dem som väntar på operation eller behandling innebärdet ökad oro, lidande och försämrad livskvalitet. I värsta fall förvärrastillståndet , vilket inte bara kan kräva mer omfattandeingrepp, längre sjuk-husvistelser och dyrare eftervård, utan också minskamöjligheterna till lyckad rehabilitering och att bli helt återställd. Mångaser sitt liv grusas i köerna till vård. Särskilt allvarligt är det föräldre människor där , månad och år betyder så mycket, liksom förbarn som till och med kan hämmas i sin ut-veckling.För att råda bot på problemet vill , införa en nationell vårdgaranti från och med den1 . Den nationella vårdgarantin innebär att alla har en uttaladrätt att få vård inom senast efter det att behovet fastslagits.Klarar inte det egna av att ge vård så har patienten rättatt på hemlands-tingets bekostnad få sin vård utförd i ett annat landstingeller hos en annan vårdgivare. Den nationella vårdgarantin skall gälla ihela landet och omfatta alla medicinskt motiverade behandlingar.KommunikationerSärskild uppmärksamhet bör ägnas åt vägnätet. Det krävs en välavvägd balans mellan järnvägs- och väginvesteringar. behöverbetydande insatser göras för att förbättra vägnätet. Underhållet avvägnätet har minskat under den social-demokratiska regeringens tid.Kollektivtrafiken, bl.a. i form av järnväg, är viktig och bör hållas i gottskick. Mycket ofta är dock vägtrafik det enda realistiska fysiska kommunika-tionsmedlet för människor och gods. förfaller vägnätet med storakostnader som följd för människor och företag. I motsats tillvänsterkoalitio-nen accepterar vi inte en sådan utveckling. Mer resursermåste skjutas till för att garantera vägnätets standard. Eftersläpningen ivägunderhållet måste suc-cessivt arbetas bort. Ökade insatser för atttrygga underhåll och bärighet är en avgörande faktor för möjlighet tilltillväxt i hela landet.Vägnätet måste också byggas ut. Säkerhet och tillförlitlighet måste priori-teras. Det gäller såväl de stora genomfartslederna och kringfarterna runtvåra städer som de regionala och lokala vägnäten. Människor är beroende avbilen, men också av en god miljö. Forskning och utveckling av ny teknik ochnya drivmedel är därför av yttersta vikt.Insatser måste göras för att reparera de socialdemokratiska för-summelserna. Våra partier är eniga om att det behövs större insatser änrege-ringen avdelat för drift och underhåll samt investeringar i vägnätet.Starka och självständiga kommunerMed tanke på den roll som kommuner och landsting har haft när detgäller vård, skola och omsorg framstår vikten av mångfald och förnyelseinom dessa verksamheter som väsentlig. Men det är inte bara resursernasstorlek, utan även deras användning som avgör resultat och kvalitet.Tillväxt och ökad sysselsättning är avgörande för att den kommunala eko-nomin skall utvecklas positivt och ge ökade resurser. Då ökar kommunernasskatteinkomster utan att kostnaderna ökar i motsvarande grad.Det bästa sättet att stärka kommunernas ekonomi och skapa utrymme för godservice och lägre skatter är att långsiktigt och strategiskt stärka kommu-nernas egen skattebas samt bedriva en politik för god tillväxt och ökadsyssel-sättning som ger fler skattebetalare.Trots att statsbidragen inte utgör den huvudsakliga finansieringen avkommunernas verksamheter har statsbidragen och deras utformning betydelseför den kommunala ekonomin. Det är därför oroväckande att regeringen påområde efter område kringgår kommunernas egna prioriteringar med olikatyper av riktade statsbidrag. En alltmer framväxande centralism urholkardet kommunala självstyret och riskerar att minska de enskilda människornasintresse för att engagera sig i den lokala politiken.Strukturförändringar har varit nödvändiga bl.a. som en följd av att en bety-dande del av saneringen av de offentliga finanserna skedde via den kommu-nala verksamheten. Dessa har underlättats av att statsbidragssystemet 1993i grunden omarbetades genom att specialdestinerade statsbidrag med detalj-reglering ersattes av statsbidrag utan detaljregleringar om hur de skallanvän-das. Syftet med att ge statsbidragen i en "påse" till kommunerna varatt öka kommunpolitikernas möjligheter att ta till vara de lokalaförutsättningarna och använda resurserna effektivare. Systemet medstatsbidrag utan detaljreg-lering har varit framgångsrikt då det verksamthar bidragit till att effektivisera kommunernas verksamhet. Det är också urdemokratisk synvinkel betydelse-fullt genom att lokala politiskaprioriteringar och val av verksamhetsinrikt-ning blir tydliga för denenskilde kommuninvånaren.Regeringen verkar dock inte uppskatta vare sig demokratiska eller ekono-miskt rationella aspekter av ett statsbidragssystem utan detaljregleringar.Floran av riktade bidrag blir alltmer omfattande. Det handlar om bidragtill kommuner i ekonomiska svårigheter eller med storstadsproblem, bidragtill kommunala bostadsbolag med dålig ekonomi, åldersrelaterade bidrag tillskolan, vården och omsorgen, kvalitetssäkringsbidrag till förskolan ochstats-bidrag till landsting som inte själva klarat av att korta sinavårdköer samt maxtaxa i barnomsorgen.Regeringens underfinansiering av maxtaxan pekar på ett tydligt behov av attinstitutionalisera finansieringsprincipen genom att lägga fast arbetsformermellan och kommunförbund/landstingsförbund.Det är mycket viktigt att kommunerna ges den frihet som krävs för att kunnafortsätta ett förändringsarbete som innebär att medborgarna kan få mer förvarje skattekrona. Statsbidragen bör tillsammans med ett väl fungerandeutjämningssystem utformas så att de ger rimliga möjligheter för kommunermed olika förutsättningar att bedriva en verksamhet med god standard.Ett fungerande utjämningssystem för kommuner är nödvändigt för att kun-naupprätthålla service i hela landet och därmed ge de grundläg-gandeförutsättningarna för människor att bo och företag att verka.Ett viktigt mål är att minska belastningen på utjämningen genom en politiksom ger goda tillväxtförutsättningar i alla kommuner. För att uppnå dettaär det angeläget att på olika sätt stärka kommunernas egen skattebas ochdärmed minska behovet av såväl statsbidrag som utjämning. Det stärker ocksådet kommunala självstyret och minskar möjligheten för staten attdetaljstyra verksamheter genom riktade och villkorade statsbidrag.Utjämningen skall omfatta alla kommuner på likvärdiga grunder. Rättvisavillkor mellan kommuner innebär att det skall vara de egna politiskaambitio-nerna som avgör skatteuttaget. Därför måste ett utjämningssystemgarantera att lagstadgade krav som skola, vård och socialtjänst skall kunnautföras i hela landet till ungefär likvärdiga kostnader för medborgarna.Systemet skall inte kompensera för skillnader i servicenivå, kvalitet,avgiftssättning och effekti-vitet, utan skall baseras på mätbara, och förkommunerna opåverkbara fakto-rer, som mäter strukturella kostnadsskillnader.Såväl en utjämning av skattekraft som strukturellt betingade kostnader ärnödvändiga delar i ett fungerande system. Utjämningssystemets nuvarandetekniska konstruktion leder dock till oönskade konsekvenser för vissa kom-muner, exempelvis effekter som motverkar tillväxt och förnyelse. För attundgå detta är flera olika tekniska lösningar möjliga, inom ramen för deneftersträvade utjämningsgraden.Vår syn på ett starkt och renodlat utjämningssystem innebär också att detbör övervägas att lyfta ut de faktorer i kostnadsutjämningen som snarareborde vara ett statligt ansvar.Större förändringar i utjämningssystemet som behöver vidtas skall be-handlas i en parlamentariskt sammansatt utredning.Våra partier har en annan syn på de kommunala verksamheterna och denkommunala självstyrelsen än regeringen. Vi vill föra en politik försjälvstän-diga och starka kommuner. Genom avregleringar ochkonkurrensutsättning i förening med tydlig prioritering av kärnuppgifternafinns goda möjligheter att uppnå detta.En socialförsäkringsreformEtt väl fungerande socialförsäkringssystem är en viktig del av välfärden.Dagens socialförsäkringssystem, bortsett från det nya pensionssystemet,uppvisar brister i många avseenden.De är för det första inte tillräckligt robusta för att skapa den ekonomiskatrygghet som är en viktig del i ett välfärdssamhälle. Denna brist berorbåde på politiska och demografiska faktorer. har ca 600regeländringar gjorts i socialförsäkringssystemet. Därtill kommer dendemografiska utveck-lingen och en mer rörlig arbetsmarknad framöver attställa helt nya krav på socialförsäkringarna. Bland annat beräknas den s.k.ekonomiska försörjnings-kvoten öka från 1,17 till1,40. På fem arbetsföra personer kommer det således att gå sju personer -pensionärer, barn och ung-domar - i behov av försörjning. De regionalaobalanserna riskerar också att förstärkas. Detta ställer de offentligautgiftssystemen, och inte minst social-försäkringarna, inför svårauppgifter.Sveriges befolkning 1970-2030Tusental personer2000 Förändring 1970-2000 Förändring 2000-20300-19 år 2 047 -78 -5 208 474 -97Över 1 531 417 718Totalt 8 786 813 598Källa: och visar att det under denärmaste åren, ungefär , kommer att vara en lättnad i detekonomiska trycket från befolkningsutvecklingen. Detta ger oss en möjlighetatt ändra de offentliga systemen så att de blir mera långsiktigt hållbara.Utan förändringar kommer de offentliga utgifterna att utvecklas som idiagrammet nedan. Ris-ken är då stor att panikartade åtgärder kommer attvidtas.Offentliga utgifter exklusive räntor(grafik borttaget)Socialförsäkringssystemet är för det andra inte heller översiktligt.Socialför-säkringarna omfattar ett 50-tal olika ersättningstyper. Dessaregleras i ett 20-tal olika lagar och administreras av ett tiotal olikahuvudmän.För det tredje diskriminerar systemet egenföretagare. ges inte företa-gare lika villkor till trygghet som anställda. Det finns skillnader vadgäller möjligheter till sjukpenning, föräldraförsäkring och ersättning vidarbetslös-het. För den som är anställd beräknas exempelvis den tillfälligaföräldrapen-ningen så att årsinkomsten fördelas enbart då denanställde skulle ha arbetat. Den som driver sitt företag i en enskild firmaeller i ett handelsbo-lag, och i lagen kallas för egenföretagare, har dockinte lika villkor. För dem beräknas den tillfälliga föräldrapenningen såatt årsinkomsten fördelas på årets , inte bara dådenne skulle ha arbetet. Detta sätt att räkna innebär helt enkelt attegenföretagare får lägre ersättning än anställda när han eller hon är hemmaoch tar hand om sjuka barn.För det fjärde kan systemets effektivitet och träffsäkerhet också ifrågasät-tas. omfördelas , men systemen omfattarinte alla på lika villkor.Sammantaget finns det ett stort behov av att reformera dagens socialför-säkringssystem. Det behövs till att börja med en samordning, renodling ochförenkling. På den framtida arbetsmarknaden kommer behoven att i mångaavseenden vara annorlunda än . Vi kan redan nu se detta genom att an-delen fasta arbeten minskat. Nya anställningsformer, behov av att kombineraeget företagande med anställning eller studier, behov av att både män ochkvinnor skall kunna förena familjeliv och yrkesliv, behovet av avbrott förstudier under arbetslivet m.m. skapar i flera avseenden nya förutsättningaroch krav på hur arbetsmarknadens institutioner skall fungera. För attsocial-försäkringssystemet skall kunna möta dessa behov och kommaalla till del på lika villkor är det nödvändigt att reformera systemet.Under den tid det tar att reformera socialförsäkringssystemet är det nöd-vändigt att göra förändringar i dagens system för att ta bort deojämlikheter som framför allt drabbar egenföretagare.Utgångspunkter och principer för en reformeringDe principer som bör ligga till grund för dessa förändringar återfinns ibety-dande grad i den reformering som med bred politisk enighet gjorts avpen-sionssystemet.· För att stärka systemens legitimitet handlar det bl.a. om att få en ökadkoppling mellan vad den enskilde betalar respektive vad han eller hon harrätt till, eller får ut i förmån.·· Socialförsäkringsförmånerna måste lättare kunna följa den enskildeindividen. Inte minst på en mer rörlig och internationaliserad arbets-marknad är detta viktigt.·· Systemen måste vara utformade så att de klarar olika typer av demogra-fiska förändringar utan att behöva förändras genom nya politiska beslut.·· Systemen måste ha goda incitament inbyggda som stimulerar till arbete ochinte leder till överutnyttjande.·Vi föreslår att tillkännager för regeringen vad vi här framförtom inriktningen för den ekonomiska politiken. Vi tillstyrker därmed delvismotionerna Fi36 (m) yrkande 1, Fi37 (kd) yrkandena 1, 2, 4 och 5, Fi38 (c)yrkande 1 samt Fi39 (fp) yrkandena 1 och 4 samt avstyrker proposition 2001/02:100 punkt 1.2. Riktlinjer för budgetpolitiken - avsnitt 2.2.3, punkt 2 (m)av (), (), () och GunnarAxén (m).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 2 borde ha följande lydelse:Riksdagen godkänner de i reservation 2 föreslagna riktlinjerna för budgetpo-litiken och tillkännager detta för regeringen som sin mening. Därmedbifaller motion2001/02:Fi36 av m.fl. (m) yrkande 2 i denna del ochavslår proposition 2001/02:100 punkt 2 samt motionerna2001/02:Fi37 av m.fl. (kd) yrkande 3 i denna del,2001/02:Fi38 av m.fl. (c) yrkande 2 och2001/02:Fi39 av m.fl. (fp) yrkande 3.StällningstagandeEffekterna av de besparingsprogram som genomfördes förstahälft har avklingat och ersatts av nya offentliga utgiftsprogram. Utgift-sökningarna är rent utav större än deutgiftsminsk-ningar som den borgerliga regeringen lade fast och som denefterföljande socialdemokratiska regeringen till huvuddelen fullföljde.De snabbt stigande utgifterna till trots har högskattepolitiken skapat över-skott i de offentliga finanserna. Det har emellertid skett till priset avotillräck-liga investeringar och ett underskott i sparandet i den privatasektorn. Det svenska skattetrycket uppgick till av BNP och slogdärmed ett rekord som bara överträffats under de bekymmerslösa år sompräglade slut-skedet av den socialdemokratiska regeringspolitiken . Växande utgifter skapar än en gång nya behov avskattehöjningar. leder de höga skattesatserna till en utflyttningav företagsägande, investeringar och forskning som urholkar framtidensskattebaser och möjligheter till nya jobb. Högskattepolitiken undergräverdärmed inte bara tillväxten och den framtida välfärden utan också denlångsiktiga stabiliteten i de offentliga finanserna.Hösten 2001 drev regeringen igenom en budget som byggde på medvetetförskönade siffror över den ekonomiska tillväxten. Till dessa redan i ut-gångsläget för lågt beräknade värden kommer utgifter för höjt tak iarbetslös-hetsförsäkringen och andra utgifter som regeringen inte redovisatfullt ut eller som dolts med hjälp av det budgettrixande som tillgripitsför att klara utgift-staken. Ökningen av de offentliga utgifterna har redangett ett snabbt växande underskott i statens finanser. Det äranmärkningsvärt att regeringen inte ser detta som ett bekymmer. I ställetlåter man utvecklingen fortsätta med växan-de utgifter inomsjukförsäkringen och förtidspensioneringen på samma sätt som densocialdemokratiska regeringen gjorde inför slutet av . Den skadasom detta förhållningssätt då ledde till skadade de offentliga finansernaoch lade grunden för det tidiga 1990-talets kris. Den utveckling som då på-börjades med växande underskott vände först efter att den borgerliga rege-ringen lagt om politiken. Därmed kunde den socialdemokratiska regering somträdde till ta över en ekonomi i uppgång trots att den borgerligaregeringen tog över en ekonomi där de offentliga finanserna var i kris.Regeringens egen vitbok i frågan om hur 1980-talets utgiftspolitik ladegrunden för krisen borde ha lett till en mer ansvarsfull hållning nu.Den sanering av de offentliga finanserna som den borgerliga regeringeninledde byggde framför allt på minskade offentliga utgifter. När Socialdemo-kraterna kom till makten skiftades inriktningen mot snabbt växande skattersom inte bara urholkade hushållens trygghet utan ocksåtillväxtmöjligheterna i den svenska ekonomin. Den nedgång i investeringaroch nyföretagande som vi ser beror på att högskattepolitiken tillätsfortsätta för att finansiera fortsatt växande offentliga utgifter.De löften om ökade utgifter som regeringen nu återigen har ställt ut mot-svarar skattehöjningar på för vanliga hushåll. Det blirvanliga familjer och hushåll som får bära bördan av den socialdemokratiskautgiftspolitiken i form av stigande räntor och höjda skatter.De offentliga finansernas sårbarhet måste minska för att ge den privatasektorn bättre förutsättningar för tillväxt över tiden. Regeringenshögskatte-politik för låg- och medelinkomsttagare inverkar inte bara på densociala tryggheten och människors oberoende utan också på möjligheternatill nya jobb. Genom att den offentliga sektorn lägger beslag på en så stordel av resurserna försämras förutsättningarna för den privata sektorn atterbjuda nya arbetstillfällen.Utvecklingen mot ständigt ökade utgifter och skatter måste därför brytas.Det krävs en radikal politik som ger förnyelse och svarar mot dagens krav -en politik som bygger på respekten för enskilda människors kunskap ochförmåga och den dynamik som frigörs i ett öppet samhällsklimat. Reformersom öppnar för enskilda människors val och deras kontroll över den egnavardagen ger större möjligheter i framtiden.Moderata samlingspartiet redovisar en politik med en sådan inriktning. Vårtparti föreslår i motion Fi36 ett antal strukturella reformer som främjartillkomsten av nya arbeten och som gör det möjligt för folk att leva på sinegen lön.I motionen anger vi två långsiktiga mål för finanspolitiken - de offentligafinanserna skall vara i balans över en konjunkturcykel och den offentligabruttoskulden skall vid utgången av 2005 understiga av BNP. Eftersombalanskravet avser en konjunkturcykel kan vi acceptera att det finansiellasparandet blir något lägre vid en lägre tillväxt. Vi kan dock inte tillåtaatt sparandet krymper så mycket att målet för skuldkvoten inte kanuppfyllas.I avvaktan på att den offentliga bruttoskulden pressats ned villvi påskynda denna utveckling genom att tillåta överskott i det finansiellasparandet.Sverige måste enligt vår mening kunna ha ett skattetryck som är väsentligtlägre än . Strävan skall vara att gradvis nå fram till genomsnittetinom EU med sikte på att pressa ned den offentliga utgiftsandelen närmaregenom-snittet inom OECD.Den moderata budgetpolitik som vi förordar är inriktad på skattesänkning-aravsedda att ge människor ett ökat inflytande över sina liv och minska derasbidragsberoende. Vi vill få till stånd en sådan utveckling genom lägreutgift-stak som begränsar den offentliga utgiftskvoten och skapar utrymmeför en växande privat sektor. Moderat budgetpolitik syftar mer till att slåvakt om den enskildes välfärd än de offentliga välfärdssystemens omfattning. Genom målmedvetna insatser både på skattesidan och utgiftssidan kanbidrags- och utgiftsbehov minskas. På detta viset skapar vi en störrestabilitet i de offentli-ga finanserna som utrymmet för enskildamänniskors valfrihet och företagsamhet ökar.Vi prioriterar utgifter som främjar ökad ekonomisk tillväxt. I detta syftevill vi kraftigt ändra de statliga utgifternas sammansättning och kandärige-nom minska utgifterna så mycket att vi också skapar utrymme förökade satsningar på det offentligas huvuduppgifter och på de grupper somhar störst behov av stöd.Våra besparingar uppgår under de båda efterföljande åren till netto 36 re-spektive . Vi vill att staten och det offentliga skallstå ekonomiskt starka och kunna sköta sina grundläggande uppgifter men habegränsade möjligheter att styra människors vardag och liv. De sänktaoffent-liga utgifterna skapar utrymme för viktigaskattesänkningar.Såväl utgiftskvot som skuldkvot skall minskas, och för att påskynda densenare utvecklingen vill vi öka försäljningen av statliga företag med 160miljarder kronor . Härav planerar vi att säljaföre-tag för ytterligare 40 respektive och2004.Den moderata skattepolitiken har två syften. Skattesänkningarna skall ökamedborgarnas inflytande över sina liv, och de skall stödja tillväxt,entrepre-nörskap och välståndsutveckling. Våra förslag tillskattesänkningar uppgår under de båda närmaste åren till 37 respektive 60miljarder kronor utöver regeringens och inriktas främst påinkomstbeskattningen. behöver en genomgripande inkomstskattereform.Sänkta skatter ökar människors trygg-het och möjlighet att spara ihop ekonomisk buffert. Med förbättrad personlig ekonomi ökar ocksåmänniskors självkänsla.Vi vill med våra satsningar skapa ökad trygghet på gator och torg, bygga utoch förbättra vägar och järnvägar i stor omfattning samt även främja forsk-ning och utbildning. Statsbidrag och transfereringar som kanaliserasdirekt till kommuner eller via de stora offentliga välfärdssystemen vill vii ökad utsträckning skall följa den enskilde och gå direkt till välfärdensverk-samheter.