bet · GP01JUU29 · 2002-05-07 00:00:00 — Godkännande av rambeslut om en europeiskarresteringsorder SammanfattningI detta betänkande behandlar utskottet regeringensproposition /02:118 om antagande avrambeslut om en europeisk arresteringsorder och omöverlämnande mellan medlemsstaterna jämte femföljdmotioner med yrkanden om bl.a. avslag påpropositionen.I propositionen föreslås att skallgodkänna det i propositionen intagna utkastet tillrambeslut om en europeisk arresteringsorder och omöverlämnande mellan medlemsstaterna med deförklaringar som regeringen förordat. Rambeslutetsyftar till att göra utlämningsförfarandet mellanEU:s medlemsstater enklare och mer effektivt. Delagändringar som regeringen anser att rambeslutetföranleder kommer att behandlas senare.Utskottet föreslår att antar regeringensförslag. Vidare föreslår utskottet, med anledning aven motion, ett tillkännagivande om uppföljning avrambeslutets tillämpning. Övriga motionsyrkandenavstyrks.Ledamöterna från (m) och (fp) har inte deltagit ibeslutet om godkännande av rambeslutet.I ärendet finns en reservation och ettsärskilt yttrande.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. Godkännande av rambeslut om en europeiskarresteringsorder och om överlämnande mellanmedlemsstaternaRiksdagen godkänner det i bilaga 2 intagnautkastet till rambeslut om en europeiskarresteringsorder och om överlämnande mellanmedlemsstaterna med de förklaringar angåendemöjlighet till återkallande av samtycke tillöverlämnande (artikel 14) och fortsatttillämpning av det nordiska utlämningssamarbetet(artikel 25) som regeringen har förordat samtavslår motionerna 2001/02:Ju17, 2001/02:Ju18,2001/02:Ju19 och 2001/02:Ju20. Därmed bifallerriksdagen proposition 2001/02:118.Reservation 1 (v, mp)2. Utvärdering av rambeslut, m.m.Riksdagen tillkännager för regeringen som sinmening vad utskottet anfört om uppföljning avrambeslutets tillämpning. Därmed bifaller utskottetdelvis motion 2001/02:Ju21 yrkande 1 och avslårmotion 2001/02: Ju21 yrkande 2.Stockholm den 7 maj 2002På justitieutskottets vägnarFredrik ReinfeldtFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: FredrikReinfeldt[1]1 (m), (), MärtaJohansson (s), (), (), (), [2]1 (m),(), [3]1 (m),(), (), AnitaSidén[4]1 (m), (), (c), [5]1 (fp), () ochRolf ().2001/02JuU29Redogörelse för ärendetBakgrundI slutsatserna från Europeiska rådets toppmöte iTammerfors angavs (nr 35) att det formellautlämningsförfarandet borde avskaffas mellanmedlemsstaterna när det gäller personer som är påflykt undan rättvisan efter att ha fått sinslutgiltiga dom och att ett enkelt förfarande föröverförande av dessa personer borde ersättautlämning. Förfaranden för brådskandeutlämningsärenden borde övervägas. Kommissionenuppmanades att lägga fram förslag i frågan. Vidareföreslogs ett ökat ömsesidigt erkännande avrättsliga avgöranden och domar samt en nödvändigtillnärmning av lagstiftningen för att underlättasamarbetet mellan myndigheter och det rättsligaskyddet av enskildas rättigheter (nr 33). Principenom ömsesidigt erkännande borde, enligt , vara en hörnsten i det rättsliga samarbetetpå både det civilrättsliga och det straffrättsligaområdet.Europeiska kommissionen presenterade den 19september 2001 ett förslag till rambeslut om eneuropeisk arresteringsorder och om överlämnandemellan medlemsstaterna. bedrevsett omfattande förhandlingsarbete inom EU medanledning av kommissionens förslag.Terroristattentaten i den 11 september 2001bidrog till att frågan fick särskild kunde vid toppmötet i den1415 konstatera att det fanns enpolitisk överenskommelse om en europeiskarresteringsorder.Inför den politiska överenskommelsen lämnaderegeringen sedvanlig information till och samrådägde rum med och utskottet. Sålundasammanträffade representanter för regeringen medutskottet respektive utskottets EU-grupp vid fyratillfällen i oktobernovember 2001. Samrådet med var lika omfattande.Ärendet och dess beredningTill grund för regeringens förslag ligger ett inomJustitiedepartementet utarbetat förslag tillproposition som ,, ,och Riksåklagaren berettstillfälle att lämna synpunkter på.Därutöver har till regeringenöverlämnat synpunkter på rambeslutet frånFrivilligorganisationernas fond för mänskligarättigheter, förmänskliga rättigheter, Svenska avdelningen avInternationella , Svenskasektionen av ,, samt frånpersoner verksamma vid , ochStockholms universitet.Den svenska versionen av utkastet till rambeslutom en europeisk arresteringsorder och omöverlämnande mellan medlemsstaterna samt utkast tilldet formulär som utgör bilaga till rambeslutet finnsi bilagorna 2 och 3. Utkastet till rambeslut harännu inte varit föremål för granskning av EU:sjuristlingvister. I den slutliga versionen kan vissaredaktionella och språkliga ändringar komma attgöras.Propositionens huvudsakliga innehållI propositionen föreslås att godkänner detinom Europeiska unionen upprättade utkastet tillrambeslut om en europeisk arresteringsorder och omöverlämnande mellan medlemsstaterna.Rambeslutet innehåller bestämmelser som i principersätter de utlämningsförfaranden som i dagtillämpas mellan EU:s medlemsstater. Bestämmelsernagår ut på att en europeisk arresteringsorder från derättsliga myndigheterna i en medlemsstat det villsäga en begäran om gripande och överlämnande av enefterlyst person skyndsamt och med få formaliteterskall verkställas av de rättsliga myndigheterna i enannan medlemsstat. Medlemsstaterna åläggs attgenomföra bestämmelserna i rambeslutet senast den 31december 2003.I propositionen redovisar regeringen delagändringar som rambeslutet kräver och lämnar enbeskrivning av hur förfarandet är tänkt att fungera.Några förslag till lagändringar läggs dock inte frami propositionen. Regeringen avser att återkomma tillriksdagen med sådana förslag vid ett senaretillfälle. **FOOTNOTES**[1]:1 Dock ej beslutet under punkt 1. [2]:[3]:[4]:[5]:Utskottets övervägandenGodkännande av rambeslutetUtskottets förslag i korthetUtskottet föreslår att godkännerutkastet till rambeslut om en europeiskarresteringsorder och om överlämnande mellanmedlemsstaterna med de förklaringar somregeringen förordat. Utskottet föreslårvidare, med anledning av ett motionsyrkande,ett tillkännagivande om uppföljning avrambeslutets tillämpning. När det gällerövriga motionsyrkanden föreslår utskottet attriksdagen bör avslå dem. Jämför reservation(v och mp).Utkastet till rambeslutet innebär att all utlämninginom EU i princip skall ske med tillämpning av deneuropeiska arresteringsordern.Utlämningskonventionerna , 1995 och 1996samt andra bestämmelser om utlämning som i daggäller inom EU skall således inte längre tillämpasmellan medlemsstaterna. Även kommer docktillämpning av särskilda avtal elleröverenskommelser om utlämning som kan finnas mellanvissa av medlemsstaterna och som ytterligareförenklar och underlättar utlämningsförfarandet atttillåtas (artikel 25).Vad som avses med en europeisk arresteringsorderframgår av artikel 1. Där anges att den är etträttsligt avgörande, utfärdat av en medlemsstat (denutfärdande staten) med syftet att en annanmedlemsstat (den verkställande staten) i enlighetmed bestämmelserna i rambeslutet skall godta enbegäran (europeisk arresteringsorder) om att gripaoch överlämna en eftersökt person för lagföringeller för verkställighet av ett straff eller enfrihetsberövande åtgärd. Denna ordning bygger på atträttsliga myndigheter i medlemsstaterna erkännervarandras bedömningar och beslut principen omömsesidigt erkännande av rättsliga beslut.En europeisk arresteringsorder får utfärdas förbrott som enligt den utfärdande statens lagstiftningkan medföra fängelse i åtminstone . Näröverlämnande begärs för verkställighet av ett redanutdömt straff krävs att straffet uppgår till minstfyra månaders fängelse. Om den utfärdande statenanser att brottet motsvarar något av de 32 brotteller brottstyper som särskilt anges i rambeslutetss.k. lista och brottet i den utfärdande statendessutom kan medföra fängelse i åtminstone tre årfår krav på dubbel straffbarhet för gärningen inteställas (artikel 2). Listan omfattar flera av deallvarligaste brottsbalksbrotten som mord, grovmisshandel, våldtäkt, rån och bedrägeri. Vissaallvarliga brott inom specialstraffrätten finnsockså upptagna på listan. Det gäller t.ex.narkotikabrott och miljöbrott. Rådet kan enhälligtbesluta om ändringar i listan.Den verkställande staten kan i vissa, irambeslutet angivna, fall vägra verkställighet av eneuropeisk arresteringsorder. Rambeslutet skiljer idetta hänseende på obligatoriska (artikel 3) ochfakultativa vägransgrunder (artikel 4). Bland deobligatoriska vägransgrunderna återfinns bl.a.principen om att ingen skall dömas två gånger församma sak (ne bis in idem) och bristandestraffmyndighetsålder i den verkställande staten.Bland de fakultativa vägransgrunderna återfinnsbl.a. principen om att pågående lagföring för sammagärning av den eftersökte utgör hinder motverkställighet (lis pendens) och att det förutlämning kan uppställas ett krav på dubbelstraffbarhet för alla brott med undantag för dem somomfattas av listan i artikel 2 och vissa fiskalabrott.Här bör tilläggas att verkställighet av eneuropeisk arresteringsorder inte hindrarmedlemsstaterna från att tillämpa sinakonstitutionella regler om prövning i laga ordning,föreningsfrihet, tryckfrihet och yttrandefrihet.Rambeslutet ger också rätt att vägra överlämnande omdet finns skäl att tro att en europeiskarresteringsorder utfärdats i syfte att lagföraeller straffa en person på grund av dennes kön, ras,religion, etniska ursprung, nationalitet, språk,politiska uppfattning eller sexuella läggning elleratt personens ställning vid ett överlämnande kanskadas av något av dessa skäl. Rambeslutet påverkarinte heller skyldigheten att i det enskilda falletrespektera de grundläggande rättigheterna och degrundläggande rättsliga principerna i artikel 6 iFördraget om Europeiska unionen eller skyldighetenatt fullgöra vissa andra internationellaförpliktelser.Den verkställande rättsliga myndigheten kan ocksåställa upp vissa, i rambeslutet angivna, villkor föratt verkställa en europeisk arresteringsorder, t.ex.att en person som är medborgare eller bosatt i denstaten återförs dit efter rättegången förverkställighet av det straff som ådömts honom i denandra staten (artikel 5).I artiklarna 68 finns bl.a. bestämmelser omfastställande av de behöriga rättsligamyndigheterna.Bestämmelser om den europeiska arresteringsordernsinnehåll och form finns i artikel 9. att det i den skall anges brottetsbeskaffenhet och brottsrubricering samt lämnas enbeskrivning av de omständigheter under vilka brottetbegåtts, inbegripet tidpunkt och plats samt deneftersöktes delaktighet i brottet.Bestämmelser om översändande av en europeiskarresteringsorder och om den eftersöktesrättigheter, bl.a. rätten till rättsligt biträde,finns i artiklarna 1012.Om en person grips på grundval av en europeiskarresteringsorder skall den verkställande rättsligamyndigheten fatta beslut i enlighet med denverkställande medlemsstatens lagstiftning omhuruvida personen skall hållas kvar i häkte ellerunderkastas något annat tvångsmedel (artikel 13).Föreskrifter om förfarandet i de fall där dengripne samtycker till att överlämnas finns i artikel14.Bestämmelser rörande beslut om, och verkställighetav, överlämnande finns i artiklarna . att beslut om överlämnande skall fattas från det att personen lämnat sitt samtyckeoch i övriga fall från gripandet. Isärskilda fall kan dessa tidsfrister utsträckas med30 dagar. När beslutet är fattat skall detverkställas genom att personen, som huvudregel,skall överlämnas från beslutet. Omdet finns starka humanitära skäl, t.ex. attverkställigheten skulle äventyra den eftersöktes livoch hälsa, är det möjligt att tillfälligt skjuta uppöverlämnandet.I artikel 20 finns bestämmelser om transiteringvid överlämnande.I rambeslutet finns också bestämmelser om följderav överlämnandet (artiklarna 2123b). Av dessaframgår bl.a. att den s.k. specialitetsprincipengäller vid överlämnande. Specialitetsprincipeninnebär att en person som överlämnats inte utanmedgivande från honom eller henne eller från denverkställande staten får åtalas eller straffas förandra brott som har begåtts före överlämnandet änden eller de gärningar som utgör grunden för brottför vilka personen överlämnats. En medlemsstat kanemellertid förklara att sådant medgivande inte krävsom den utfärdande staten har lämnat motsvarandeförklaring. På motsvarande sätt kan medlemsstaternaförklara att vidareutlämning till en annanmedlemsstat får ske utan medgivande från denverkställande staten. Vidareutlämning till en statutanför Europeiska unionen förutsätter dock alltidmedgivande från behörig myndighet i den stat frånvilken den eftersökte har överlämnats.Medlemsstaterna skall före utgången av år 2003vidta de åtgärder som är nödvändiga för attgenomföra rambeslutet (artikel 27). Huvudregeln,enligt övergångsbestämmelserna, är att de nuvarandeutlämningskonventionerna skall tillämpas påframställningar som inkommer före detta datum(artikel 26).I rambeslutet finns också bestämmelser om attmedlemsstaterna kan avge förklaringar angående detspråk som arresteringsordern skall vara avfattad på(artikel 9.2), om medlemsstaten vill låta samtycketill överlämnande vara möjligt att återkalla(artikel 14.4) och om den som verkställande statunder viss angiven tid kommer att fortsätta behandlaframställningar som gäller gärningar begångna föreden i enlighet med bestämmelserna iutlämningsinstrumenten (artikel 26.1). Dessaförklaringar skall avges när rambeslutet antas,förutom förklaringen avseende språk som även kanlämnas därefter. Enligt artikel 25.2 kan enmedlemsstat också avge en förklaring om att kunnafortsätta att tillämpa de bi- eller multilateralautlämningsavtal som är i kraft när rambeslutetantas. En sådan förklaring skall avges senast tremånader efter rambeslutets ikraftträdande.Regeringen gör bedömningen att rambeslutet kräverändringar i lagstiftningen om utlämning mellanSverige och övriga medlemsstater i EU. Den regleringsom är nödvändig för att följa rambeslutet börsamlas i en särskild lag. De viktigastelagstiftningsfrågorna rör tillämpningsområdet förden europeiska arresteringsordern, villkor föröverlämnande av svenska medborgare, vilket underlagsom skall krävas för ett beslut om överlämnande samtbestämmelser om vägransgrunder och omförfaranderegler.I propositionen föreslår regeringen att riksdagengodkänner utkastet till rambeslut om en europeiskarresteringsorder och om överlämnande mellanmedlemsstaterna. Regeringen föreslår vidare attriksdagen godkänner att avger en förklaringtill artikel 14.4 om att ett samtycke tillöverlämnande skall kunna återkallas intill dess attett beslut om överlämnande har verkställts och tillartikel 25.2 om fortsatt tillämpning av det nordiskautlämningssamarbetet. De lagstiftningsåtgärder somrambeslutet föranleder behandlas inte i dettabetänkande.I motionerna Ju17 (v), Ju19 (fp) och Ju20 (mp)yrkas avslag på propositionen. Motionärerna anföratt i rambeslutet föreslås principiellt viktigaändringar i utlämningsrätten, t.ex. avskaffande avkravet på dubbel straffbarhet för vissa brott. Trotsdetta lämnar regeringen varken förslag tillföljdlagstiftning eller presenterar något underlagsom gör det möjligt att ta ställning tillkonsekvenserna av rambeslutet för svensk räkning.Också rättssäkerheten sätts i fara; det finns t.ex.ingen möjlighet att överklaga ett beslut omöverlämnande.I motion Ju18 (m) tas också mer i principställning till behandling av godkännandeav rambeslut. Motionärerna anser att frågan omgodkännande av rambeslut inom det rättsliga områdetinte bör behandlas av med mindre än attförslag till följdlagstiftning läggs fram.I motion Ju19 (fp) framförs liknande synpunkter.I sammanhanget bör nämnas att vid ettantal tillfällen godkäntrambeslut utan att följdlagstiftningen samtidigtpresenterades. Principfrågan behandlas i utskottetsbetänkande /2000:JuU20 s. 56. Bakgrunden är attett antagande av ett rambeslut i Rådet medför enfolkrättslig förpliktelse att genomföra erforderligalagändringar. Utskottet kunde i sitt enhälligabetänkande inte se något avgörande skäl mot attgodta ett rambeslut och fattabeslut om lagstiftningen vid ett senare tillfälle.Att avvakta med lagstiftningen borde emellertid inteske annat än när det var påkallat av de tidsramarsom gällde för EU:s antagande av rambeslutet.Vad först gäller möjligheterna att bedömakonsekvenserna av rambeslutet för svensk delkonstaterar utskottet att regeringen i propositionenbl.a. lämnar en redovisning av såväl rambeslutetsinnehåll som de skäl som regeringen har för attriksdagen skall anta rambeslutet. Utskottet anser försin del att propositionen i dessa delar ger en bådenyanserad och saklig beskrivning av rambeslutetskonsekvenser för svensk räkning.I propositionen anför regeringen som skäl för attSverige bör anta rambeslutet bl.a. att rambeslutetbygger till stor del på begrepp och förfaranden somär kända från utlämningsrätten. innehållerdet nyheter som i såväl praktiskt som principiellthänseende kan framstå som problematiska. Regeringenanser dock att de fördelar den europeiskaarresteringsordern erbjuder överväger svårigheternaoch de nackdelar som kan finnas. Rambeslutetutvecklar, enligt regeringen, på ett bra sätt deträttsliga samarbetet, och det ger avsevärt bättremöjligheter att utreda och beivra brott. Det innebärdessutom ett större inslag av rättslig prövning iförfarandet och tvingar medlemsstaterna att kraftigtminska handläggningstiderna för prövning avframställningar. Regeringen anser därför att Sverigebör verka för att rambeslutet antas (prop. s. 19).Utskottet finner inte anledning till någon annanbedömning än regeringen i denna del. Utskottet görinte heller någon annan bedömning än regeringen vadavser de förklaringar till rambeslutet somregeringen har förordat.Vad härefter gäller kravet på omedelbarföljdlagstiftning anför regeringen i propositionenatt avsikten är att rambeslutet skall antas så snartsom möjligt under det spanska ordförandeskapet. Medanledning härav samt att medlemsstaterna enligtrambeslutets artikel 27 senast den 31 december 2003skall ha vidtagit nödvändiga åtgärder för att följabestämmelserna i rambeslutet, lägger regeringen intei detta sammanhang fram förslag till lagstiftning omgenomförandet av åtagandena, utan avser att undervåren 2003 återkomma med nödvändiga lagförslag(prop. s. 5). En sådan situation som förelåg i 2000års ärende föreligger alltså också här. Som nyssframgått redovisas också lagstiftningsbehovet på ettutförligt sätt i propositionen.Mot den här angivna bakgrunden kan utskottet intedela motionärernas uppfattning att avsaknaden avföljdlagstiftning skulle utgöra skäl för riksdagenatt inte anta rambeslutet eller att avvakta med ettbeslut rörande detsamma. Sammantaget innebär detanförda att utskottet tillstyrker propositionen ochavstyrker motionerna Ju17, Ju18, Ju19 och Ju20.ÖvrigtI motion Ju21 (c) begärs att det skall ske enöversyn av den kommande lagstiftningen med anledningav det här aktuella rambeslutet när lagstiftningenvarit i kraft . I samma motion efterfrågasockså ett regelverk för nationell utvärdering avrambeslut rörande det rättsliga samarbetet som skallske från ikraftträdandet. Detmotionärerna i huvudsak vill åstadkomma är enkontroll av att lagstiftarnas intentioner efterlevsav medlemsstaterna.Utskottet instämmer i vad motionärerna anför omatt det kan vara värdefullt att följa upp rambeslutoch den följdlagstiftning som ett rambeslut gerupphov till. Det är naturligtvis viktigt att här somi andra fall kontrollera att fattade beslut fåravsedd effekt.Vad först gäller begäran om en översyn av det häraktuella rambeslutet kan utskottet konstatera attmedlemsstaterna skall ha vidtagit de åtgärder som ärnödvändiga för att genomföra rambeslutet först vidutgången av och enligt artikel 27 skall vissuppföljning ske inom EU.Regeringen har angett att den under våren 2003avser att återkomma till med förslag tillföljdlagstiftning med anledning av rambeslutet. Idet sammanhanget bör regeringen även lämna enredogörelse för hur en uppföljning av tillämpningenav rambeslutet skall ske. Detta bör medanledning av motion Ju21 i berörd del som sin meningge regeringen till känna.Vad sedan gäller förslaget om ett generelltregelverk för utvärdering av rambeslut bör detframhållas att det mellan olika rambeslut finns variation vad avser behov av följdlagstiftningoch inom vilken tid en utvärdering kan vara sakligtmotiverad m.m. Utskottet anser därför att ettgenerellt regelverk i enlighet med motionärernasförslag inte är det mest ändamålsenliga. mening bör i stället frågan om när och påvilket sätt en utvärdering skall genomföras avgörasfrån fall till fall. Utskottet förutsätter därvidatt regeringen i sina kommande förslag om antagandeav rambeslut och eventuella förslag tillföljdlagstiftning överväger när och i vilken form enutvärdering av desamma lämpligen kan ske. Här börmed andra ord tillämpas samma princip som för annanlagstiftning. Med hänsyn härtill finner utskottetinte att det är påkallat med något uttalande frånriksdagens sida. Motion Ju21 i berörd del avstyrks.ReservationGodkännande av rambeslut om en europeiskarresteringsorder och om överlämnande mellanmedlemsstaterna (punkt 1)av (), () och KiaAndreasson (mp).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 1 bordeha följande lydelse:Riksdagen avslår proposition 2001/02:118. Därmedbifaller motionerna 2001/02:Ju17,2001/02:Ju19 yrkande 1 och 2001/02:Ju20 samtbifaller delvis motionerna 2001/02:Ju18 och2001/02:Ju19 yrkande 2.StällningstagandeI det föreliggande utkastet till rambeslut om eneuropeisk arresteringsorder och om överlämnandemellan medlemsstaterna presenteras en ordning somkommer att ersätta samtliga nu föreliggandeöverenskommelser om utlämning mellan EU:smedlemsstater. För svensk del är den principielltviktigaste förändringen avskaffandet av kravet pådubbel straffbarhet.Trots att rambeslutet innebär en förändring avgrundläggande principer inom den svenskautlämningsrätten väljer regeringen att intesamtidigt med rambeslutet lägga fram ett förslagtill den lagstiftning som krävs med anledning avbeslutet. Regeringen förmår inte heller att ipropositionen lämna en redovisning av vilkakonsekvenser rambeslutet får för den svenskautlämningsrätten.Enligt vår mening är detta inte en acceptabellagstiftningsteknik. Det bör vara ett krav attriksdagen i samband med antagande av rambeslut ävenhar att ta ställning till de eventuella ändringaroch kompletteringar som kommer att bli nödvändigatill följd av rambeslutet. Bara genom ett sådantförfarande ges utrymme för både remissförfarandeoch, när så är påkallat, lagrådsgranskning.Härigenom ges också tid och möjlighet till debattoch analys av förslagens innehåll och konsekvenserför svensk del.Mot bakgrund av det sagda bör enligt vår meningpropositionen avslås.Särskilt yttrandeFöljdlagstiftningens betydelse vid antagande avrambeslutav (), (),(), () och JohanPehrson (fp).Enligt vår mening hade utskottet bort skjuta uppbehandlingen av godkännande av rambeslutet till dessatt regeringens förslag till följdlagstiftningförelåg. Sedan ett yrkande härom avslagits avutskottet väljer vi att inte delta i beslutet omgodkännande och anför följande.Enligt vår mening är möjligheterna att mellanstater utlämna personer för brott av centralbetydelse i det internationella straffrättsligasamarbetet och ett nödvändigt komplement till annatsådant rättsligt samarbete. Vi är alltså positivatill syftet med den europeiska arresteringsordern,nämligen att förenkla och effektivisera dagensutlämningsförfaranden.Regeringen har emellertid valt att inte lägga framförslag till följdlagstiftning medrambeslutet. har i och för sig vid någratillfällen tidigare tagit ställning till rambeslututan att regeringen har presenterat denlagstiftning som är nödvändig till följd avbeslutet.