bet · GP01JUU11 · 2002-02-14 00:00:00 — SammanfattningI detta ärende behandlar utskottet olika frågor omvåldsbrott och brottsoffer i motioner som väcktsunder den allmänna motionstiden åren 2000 och 2001.Motionerna gäller bl.a. stöd i olika former åtbrottsoffer, skydd för utsatta kvinnor,besöksförbud, samverkan mellan myndigheter i kampenmot våldsbrott och frågor om brottsskadeersättning.Utskottet avstyrker samtliga motionsyrkanden.Till betänkandet har fogats 20 reservationer ochett särskilt yttrande.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. Allmänt om brottsofferRiksdagen avslår motionerna 2001/02:Ju237yrkande 12, 2001/02:Ju248, 2001/02:Ju324 yrkande4, 2001/02:Ju361, 2001/02:Ju390 yrkande 5,2001/02:Ju397 yrkande 1, 2001/02:Ju448 yrkandena1 och 2, 2001/02: Ju450 yrkande 20 och2001/02:A229 yrkande 31.Reservation 1 (m)Reservation 2 (c)Reservation 3 (fp)2. Allmänt om insatser för utsattakvinnorRiksdagen avslår motionerna 2000/01:Ju910yrkandena 1 och 2, 2000/01:Ju920 yrkande 10,2000/01:A811 yrkande 10, 2001/02:Ju323 yrkandena1 och 2, 2001/02:Ju394 yrkande 3, 2001/02:Ju439och 2001/02:A211 yrkande 26.Reservation 4 (m)Reservation 5 (v, mp)Reservation 6 (kd)3. Trygghetspaket för hotade kvinnor,m.m.Riksdagen avslår motionerna 2000/01:Ju913yrkande 4, 2000/01:Ju920 yrkandena 35,2000/01:So545 yrkandena 12 och 13, 2000/01:A812yrkande 22, 2001/02:Ju394 yrkande 1 och2001/02:Ju450 yrkandena 29 och 34.Reservation 7 (m, kd, c, fp)4. BesöksförbudRiksdagen avslår motionerna 2000/01:Ju721,2000/01:Ju912 yrkande 1, 2000/01:Ju920 yrkande 1,2000/01:Ju921 yrkande 3, 2000/01:Ju925,2000/01:Ju928 yrkandena 710, 2000/01:Ju932yrkande 3, 2000/01: Ju933 yrkandena 22 och 23,2000/01:So545 yrkande 14, 2000/01:A808 yrkande42, 2000/01:A812 yrkandena 20 och 21,2001/02:Ju234, 2001/02:Ju237 yrkandena 13 och 14,2001/02:Ju324 yrkande 6, 2001/02:Ju333,2001/02:Ju394 yrkande 2, 2001/02:Ju396 yrkandena1 och 9, 2001/02:Ju436, 2001/02:Ju450 yrkandena21 och 22, 2001/02:A211 yrkande 33, 2001/02:A228yrkande 13 och 2001/02:A229 yrkandena 3234.Reservation 8 (m, kd, c, fp)Reservation 9 (mp)5. Myndighetsinsatser för brottsofferRiksdagen avslår motionerna 2000/01:Ju920yrkande 9, 2001/02:Ju226 yrkande 2, 2001/02:Ju256och 2001/02:Ju324 yrkande 7.Reservation 10 (m, c)6. Bemötande av brottsofferRiksdagen avslår motionerna 2001/02:Ju341yrkande 3, 2001/02:Ju397 yrkande 2 och2001/02:Ju448 yrkandena 6 och 7.Reservation 11 (m, kd)Reservation 12 (v)7. Video vid utredningar om kvinnovåldRiksdagen avslår motion 2001/02:A211 yrkande27.Reservation 13 (kd)8. Rättsligt biträde för målsäganden ochanhörigaRiksdagen avslår motionerna 2001/02:Ju341yrkande 4, 2001/02:Ju397 yrkande 4 och2001/02:A211 yrkande 31.Reservation 14 (v)Reservation 15 (kd)9. Brottsutredningar där barn berörsRiksdagen avslår motionerna 2001/02:Ju219,2001/02:Ju341 yrkandena 1 och 2 samt2001/02:Ju394 yrkandena 6 och 7.Reservation 16 (v, kd)10. Barn som målsägande vid familjevåldRiksdagen avslår motionerna 2001/02:Ju237yrkande 15, 2001/02:Ju337 samt 2001/02:Ju393yrkande 3.Reservation 17 (kd, c)11. En särskild barndomstolRiksdagen avslår motion 2001/02:Ju393 yrkande2.12. BrottsskadeersättningRiksdagen avslår motionerna 2001/02:Ju215,2001/02:Ju216, 2001/02: Ju230, 2001/02:Ju347 och2001/02:Ju394 yrkande 8.Reservation 18 (kd)Reservation 19 (c)13. Information om permissionerRiksdagen avslår motionerna 2000/01:Ju920yrkande 2 och 2000/01: Ju930 yrkande 1.Reservation 20 (m)den 14 februari 2002På justitieutskottets vägnarFredrik ReinfeldtFöljande ledamöter har deltagit i beslutet:Fredrik (), (), MärtaJohansson (s), (), (), (), (), (), (), HelenaZakariasén (s), (), YvonneOscarsson (v), (), (), (), (c) ochJohan ().2001/02JuU11Utskottets övervägandenI detta betänkande behandlar utskottet ett antalmotioner med anknytning till frågor om våldsbrottoch brottsoffer. Motionerna har väckts underallmänna motionstiden . Om inteannat anges är motionerna väckta 2001.Utskottets förslag i korthetUtskottet föreslår att skall avslåett antal motionsyrkanden som gäller bl.a.stöd i olika former åt brottsoffer, skydd förutsatta kvinnor, besöksförbud, samverkanmellan myndigheter i kampen mot våldsbrottoch frågor om brottsskadeersättning.Motionsyrkandena avstyrks i huvudsak medhänvisning till pågående utredningsarbetesamt genomförda och planerade insatser inomdessa områden. Jämför reservationerna 120.Allmänt om brottsofferI flera motioner efterfrågas samordnade åtgärdertill stöd för brottsoffer.I motion Ju237 (c) efterfrågas en nollvision förvåld mot kvinnor och barn. Det motionärernaefterlyser är framför allt en ökad samordning mellanolika aktörer. Liknande synpunkter framförs i motionJu448 (c) där motionären särskilt vill prioriteraarbetet mot kvinnovåld och yrkar på mer resurser fördetta ändamål. I motion Ju397 (m) efterfrågas en nystrategi för stödet till brottsoffer där beivrandeav brott och effektiv lagföring framhålls somviktiga inslag i brottsofferarbetet. Även i motionJu450 (fp) framhålls lagföring som en viktig insatsför att stärka brottsoffrens ställning. Motionärernaframhåller också att samhällets insatser inte fårleda till att brottsoffrets situation försämras ochatt brottsoffren skall ha lika hög prioritet somgärningsmännen. Att samhället skall prioriterabrottsoffren lika högt som gärningsmännen vad avserinsatser i samband med brott begärs också i motionJu324 (kd). Att brottsoffrens ställning skallstärkas begärs i mer allmänna ordalag i motionernaA229 (fp) och Ju248 (m). I motion Ju361 (kd)efterfrågas en brottsofferombudsman som skall bevakabrottsoffers behov gentemot myndigheter m.fl.I motion Ju390 (kd) anförs att arbetet med attutveckla det europeiska samarbetet för bättrebrottsofferskydd måste fortsätta.Brottsoffrens behov av skydd och stöd har under desenaste två decennierna varit föremål för en mängdolika utredningar och förslag. föreslogutskottet i sitt av godkända betänkande(bet. 1994/95:JuU13) ett tillkännagivande om att detbehövdes en utvärdering av de åtgärder som vidtagitspå brottsofferområdet . Regeringen beslutade i juni samma åratt tillkalla en särskild utredare med uppgift bl.a.att åstadkomma en utvärdering av detlagstiftningsarbete m.m. som ägt rum. Utredningensom antog namnet , redovisadesitt uppdrag i betänkandet Brottsoffer vad hargjorts? Vad bör göras? (SOU 1998:40). I betänkandetlämnas en lång rad förslag som berör brottsoffrensställning och hur dessa bemöts i rättsväsendet ochinom hälso- och sjukvården. Här kan bl.a. nämnasförslag rörande lagstiftningen om besöksförbud,målsägandebiträdes uppgifter, stödperson irättegång, medling och utbildning för personal inombl.a. rättsväsendet som kommer i kontakt medbrottsoffer. Även frågor om brottsskadeersättningoch åtgärder med anledning av hot mot målsägande ochvittnen berörs i betänkandet.De av lämnade förslagen harbehandlats i vid flera olika tillfällen.Ett antal av förslagen togs upp i proposition2000/01:79 Stöd till brottsoffer. I propositionenlämnar regeringen en redovisning av pågående arbetemed brottsofferfrågor och presenterar bl.a. enstrategi för det fortsatta stödet till brottsoffren.Strategin bygger på tanken att hela samhället måsteengageras. Det handlar bl.a. om förbättrat samarbetemellan rättsväsendets myndigheter,utbildningsinsatser och forskning. Socialtjänstensuppgifter skall förtydligas och ett ökat stöd skallges till vittnen och målsägande.Vid behandlingen av nämnda proposition våren 2001ställde sig bakom regeringens övervägandenoch avslog motionsyrkanden liknande de nu aktuella(bet. 2000/01:JuU20, rskr. 205).Utskottet återkommer nedan i betänkandet, främstunder , medredogörelser för en del av de insatser som olikamyndigheter gör för brottsoffren.Utskottet vill såvitt gäller de nu aktuellamotionsyrkandena inledningsvis framhålla attutskottet naturligtvis delar uppfattningen imotionerna Ju397 och Ju450 att det är av vikt inteminst för brottsoffren med ett väl fungeranderättsväsende, vilket bl.a. innebär att de som begårbrott identifieras och lagförs. En av de viktigasteuppgifterna för myndigheterna inom rättsväsendet ärju att minska brottsligheten och öka tryggheten hosmedborgarna. I flera sammanhang har ocksåklargjort att det är viktigt att fler brott klarasupp. Här tänker utskottet bl.a. på att detta ibudgetsammanhang framhållitssom en prioriterad uppgift (senast i bet.2001/02:JuU1 s. 32 f).Vikten av att åtgärder vidtas för att t.ex. klaraupp fler brott får dock inte skymma det faktum attåtgärder som är direkt inriktade på att gebrottsoffren stöd också behövs. Här handlar det somregeringen, i proposition 2000/01:79 Stöd tillbrottsoffer, anför i hög utsträckning om attförändra attityder. Som framhålls i motion Ju450 ärdet inte acceptabelt att brottsoffrets kontakter medrättsväsendet innebär att det trauma som brottetmedfört förvärras. Här är utbildningsfrågor särskiltviktiga. Som utskottet återkommer till nedan harsåväl som Riksåklagaren bl.a. ijuni 2001 fått i uppdrag att i samverkan medBrottsoffermyndigheten genomföra utbildning ibrottsofferfrågor.Det finns också, som påpekas i motion Ju237,anledning att ägna behovet av samordning särskilduppmärksamhet. Brottsoffren kommer ju i kontakt medflera olika länkar i rättskedjan och kan emellanåtha svårt att se de olika roller som myndigheternahar. Ur ett medborgarperspektiv saknas också för detmesta anledning att fundera över vilken av de olikainstanserna som ser till att ärendet förs fram, attersättning betalas m.m. Här vilar således ett stortansvar på de anställda att vara tillmötesgående närdet gäller information om framför allt förfarandet.Myndighetssamverkan särskilt mellan polisen ochåklagarverksamheten framstår här som angelägen,något som regeringen också uppmärksammat. återkommer till nedan har bl.a.Riksåklagaren och i såvälregleringsbrevet för som i särskilda uppdraglämnade fått uppdrag som syftar tillatt förbättra bemötandet av brottsoffren. Här kanockså nämnas att sammanställt ochunder givit ut en handledning för polisersåvitt avser brottsofferfrågor, Brottsoffer Enhandledning för Polisens del i lokalsamhälletsbrottsofferstödjande arbete (RPS Rapport 2001:1).Av det anförda framgår att ett förbättrat stödtill brottsoffren kräver åtgärder på bred front.Något behov av att såsom föreslås imotion Ju237 beslutar om en nollvision avseendebrott mot kvinnor och barn finns alltså inte. Istället behövs konkreta åtgärder. Som framgår längrefram i betänkandet vidtas det också åtgärder påflera olika håll, varav vissa direkt tar sikte påbrott mot kvinnor och barn.Sammantaget innebär det anförda att utskottet inteser något behov av att vidtar någraåtgärder med anledning av motionerna. Utskottetföreslår att avslår motionerna Ju237,Ju324, Ju397, Ju448, Ju450 och A229 i här aktuelladelar samt Ju248 och Ju361.Vad särskilt gäller begäran i motion Ju390 om attarbetet med att utveckla det europeiska samarbetetför bättre brottsofferskydd måste fortsätta kan härsärskilt nämnas att regeringen i sitt program införordförandeskapet angavatt skulle verka för att besluten från detsärskilda toppmötet i skulleföljas upp. I slutsatserna från framhållsatt miniminormer för skydd av brottsoffer börutarbetas, särskilt när det gäller offrens tillgångtill rättvisa och rätt till skadestånd, inbegripetersättning för juridiska kostnader. I dem angesvidare att det dessutom bör inrättas nationellaprogram för såväl statliga som icke-statligaåtgärder för bistånd till och skydd för offren.Av ordförandeprogrammet framgår dessutom bl.a. attSverige avser att verka för att medlemsstaternassamarbete skall bygga på hörnstenarna förebyggandeav brott, bekämpande av brott och reparation avföljderna av brott. En självklar utgångspunkt är attarbetet skall baseras på respekt för alla människorslika värde. kommer att fortsätta att varapådrivande när det gäller att föra in debrottsförebyggande aspekterna i EU-samarbetet.Arbetet med att stärka brottsoffrens ställning irättsprocessen skall drivas vidare. Särskild kraftkommer också att ägnas åt åtgärder mot handel medmänniskor, särskilt kvinnor och barn.Under det svenska ordförandeskapet antog t.ex.Europeiska unionens råd ettrambeslut om brottsoffrets ställning istraffrättsliga förfaranden. Det anordnades ocksåbl.a. en seminarieuppföljning av Tammerforsmötet påtemat Mot en kunskapsbaserad strategi för attförebygga brott.Under hösten 2001 har bl.a. arbetet med åtgärdermot människohandel fortsatt inom EU. Här kan ocksånämnas Daphneprogrammet, ett fyraårigt EU-programsom arbetar med att motverka våld mot barn ochkvinnor. Från svensk sida är ochSocialdepartementet representerade. Programmetgäller från t.o.m. den 31december 2003 och har sammanlagt 20 miljoner euroatt fördela.Som utskottet återkommer till nedan under rubrikenBrottsskadeersättning lade Europeiska kommissionen iseptember fram en grönbok, Ersättning tillbrottsoffer. grundar sig på enövergripande studie som gjordes med anledning av deovan nämnda slutsatserna i . Studienföljdes upp med en konferens i i oktober 2000.I slutsatserna från konferensen ingick en radrekommendationer om förbättringar av brottsoffrensställning när det gäller frågor om ersättning samten rekommendation till kommissionen om att övervägabindande lagstiftning på EU-nivå. Dessa slutsatserhar utgjort grunden för grönboken som var ute påremiss hos berörda parter till den 31 januari 2002.Av det arbetsprogram Målsättningar förregeringens politik i EU 2002 som utarbetats avStatsrådsberedningen framgår bl.a. att införEuropeiska rådets möte i Laeken i december år 2001fäste särskild vikt vid förstärkta insatser avseendebl.a. kommer, enligtprogrammet, även fortsättningsvis att verka fördessa frågor under det spanska ordförandeskapet.Enligt utskottets uppfattning är motionsyrkandettillgodosett genom det arbete som regeringen redanbedriver och planerar att fortsätta att driva inomEU rörande brottsoffrens situation. Utskottetavstyrker motion Ju390 i nu behandlad del.Allmänt om insatser för utsattakvinnorVid /98 lade regeringen framproposition 1997/98:55 Kvinnofrid. Propositioneninnehöll förslag till åtgärder mot våld mot kvinnor,prostitution och sexuella trakasserier iarbetslivet. Förslagen i propositionen grundade sighuvudsakligen på Kvinnovåldskommissionensslutbetänkande Kvinnofrid (SOU 1995:60) samt på 1993års prostitutionsutrednings betänkande Könshandel(SOU 1995:15). Utskottet behandlade förslagen ibetänkandet Kvinnofrid (1997/98:JuU13, rskr. 250).En översyn av fridskränkningsbrotten begärs imotionerna Ju394, A211 och 2000/01:A811 (alla kd). Imotion Ju323 (v) begärs en översyn av det arbete somgenomförts med anledning av fridskränkningsreformen.I motion 2000/01:Ju920 (m) efterlyser motionärernaskärpta straff för brott mot kvinnor.Åtgärder mot kvinnovåld förespråkas i mer allmännaordalag i några motioner. I motionerna Ju323 och2000/01:Ju910 (båda v) efterfrågas olika insatserför att synliggöra våld mot kvinnor och barn.Motionärerna efterfrågar bl.a. att ett feministisktperspektiv skall tillämpas i t.ex. myndighetersarbete med sådana frågor. I motion Ju439 (c)framhålls att våld och förtryck av kvinnor inte inågon situation får ursäktas med religion ellerkultur. Motionären begär bl.a. att det skall införasen generell 18-årsgräns för giftermål i Sverigeoavsett medborgarskap, en fråga som i och för sigligger utanför utskottets beredningsområde.Frågor kring våld mot främst kvinnor och barn harunder senare år varit föremål för en omfattandeuppmärksamhet. Ett viktigt steg i detta arbete varden inledningsvis i detta avsnitt nämndakvinnofridsreformen. Som utskottet redovisar nedanunder rubriken åtgärder bedrivermyndigheterna ett omfattande arbete mot bl.a.kvinnovåld. Utskottet behandlar i detta avsnittframför allt de straffrättsliga regler som berörs avmotionerna.Enligt 3 kap. 5 § döms den somtillfogar en annan person kroppsskada, sjukdom ellersmärta eller försätter honom i vanmakt eller någotannat sådant tillstånd för misshandel till fängelsei högst eller, om brottet är ringa, tillböter eller fängelse . Är brottetgrovt, döms enligt 3 kap. 6 § samma balk för grovmisshandel till fängelse lägst ett och högst tio år.Vid bedömande huruvida brottet är grovt skallsärskilt beaktas om gärningen var livsfarlig ellerom gärningsmannen tillfogat svår kroppsskada ellerallvarlig sjukdom eller eljest visat särskildhänsynslöshet eller råhet.Misshandel av normalgraden anses i rättspraxisvara ett brott av sådan art att påföljden normaltskall bestämmas till fängelse.I enlighet med ett av regeringen i propositionenKvinnofrid framlagt förslag infördes i 4kap. en ny paragraf, 4 a §, som upptarbestämmelser om brotten grov fridskränkning och grovkvinnofridskränkning. Paragrafen erhöll ny lydelseden (prop. 1998/99:145, bet.1999/2000:JuU3, rskr. 22, SFS 1999:845).Enligt lagrummet gäller att den som begårbrottsliga gärningar enligt 3, 4 eller 6 kap.brottsbalken (alltså brott mot liv och hälsa, brottmot frihet och frid samt sexualbrott) mot ennärstående eller tidigare närstående person döms, omvar och en av gärningarna utgjort led i en upprepadkränkning av personens integritet och gärningarnavarit ägnade att allvarligt skada personenssjälvkänsla, för grov fridskränkning till fängelse,lägst och högst . Har gärningarnabegåtts av en man mot en kvinna som han är eller harvarit gift med eller som han bor eller har botttillsammans med under äktenskapsliknandeförhållanden, skall han i stället dömas för grovkvinnofridskränkning till samma straff.Av förarbetena till bestämmelsen framgår att etthuvudsakligt motiv för denna varit att införa ettnytt brott som markerar det särskilt straffvärda ien långvarig och upprepad kränkning av en annanperson och där förfarandet består av en serie i ochför sig straffbelagda gärningar (prop. 1997/98:55 s.74 f).I maj 2000 publicerade BRÅ rapporten kartläggning (BRÅ-rapport2000:11). Enligt BRÅ är det ännu för tidigt att dranågra långtgående slutsatser om hur den nyalagstiftningen fungerar men BRÅ konstaterarsamtidigt att domstolarna betraktat brottet somsärskilt allvarligt.Inom straffrättens område bör här också nämnasSexualbrottskommitténs arbete med en översyn avsexualbrotten. I sitt betänkande Sexualbrotten Ettökat skydd för den sexuella integriteten ochangränsande frågor (SOU 2001:14) har kommittén bl.a.lämnat ett förslag till ett nytt 6 kap. ibrottsbalken och föreslår t.ex. införande av en nystraffbestämmelse om våldtäkt där straffansvar förvåldtäkt skall inträda vid en lägre grad av tvång änsom är fallet . Betänkandet harremissbehandlats och bereds iJustitiedepartementet.En rad olika åtgärder har även vidtagits inomangränsande områden för att motverka våld motkvinnor. Exempelvis ställde sig våren 2001bakom de förslag och slutsatser som lades fram ipropositionen Stöd till brottsoffer (prop.2000/01:79, bet. JuU20, rskr. 205), och i avsnittetBesöksförbud nedan redovisar utskottet innehållet ien framlagd departementspromemoria,Ytterligare åtgärder för att motverka våld i närarelationer (Ds 2001:73), som bl.a. innehållerförslag om ändringar i besöksförbudslagstiftningen.Inom finns en interdepartementalarbetsgrupp med representanter frånJustitiedepartementet, ochNäringsdepartementets jämställdhetsenhet. Dennaarbetsgrupp använder de återredovisningar sommyndigheter lämnar av de olika uppdrag regeringengett dem inom ramen för kvinnofridsreformen somunderlag för det fortsatta arbetet. För attförstärka sitt arbete med att motverka våld motkvinnor inrättade regeringen även ettNationellt Råd för Kvinnofrid. Rådet skall vara ettforum där regeringen kan utbyta erfarenheter ochidéer med företrädare för organisationer ochforskare som är engagerade i frågor som rör våld motkvinnor samt uppmärksamma problemområden som behöveråtgärdas. Rådets arbete planeras bli utvärderatefter , dvs. Rådet har bl.a. behandlat olika frågor kringvåld mot kvinnor och höll t.ex. ettseminarium på temat Våld mot kvinnor medinvandrarbakgrund vad vet du?Av regleringsbreven för följer bl.a. attRikspolisstyrelsen i sin årsredovisning skall lämnasärskild redovisning av åtgärder och kostnader medanledning av förslagen i proposition 1997/98:55Kvinnofrid. Bland de områden för vilka polisen iövrigt skall lämna särskild återrapporteringåterfinns arbetet med våld mot kvinnor och barn samtstöd till brottsoffer och vittnen. del följer avregleringsbrevet att en särskild redovisning skalllämnas om de åtgärder som vidtagits för att bekämpavåld mot kvinnor inom ramen för det uppdrag somregeringen gav som ett led ikvinnofridsreformen. skallockså redovisa vilka åtgärder som vidtagits bl.a.för att prioritera bekämpningen av våldsbrott motkvinnor och barn.Enligt regleringsbreven för skallRiksåklagaren bl.a. redovisa åklagarorganisationensförundersökningsverksamhet och andra åklagarinsatsersom genomförts när det gäller bekämpning av våld motkvinnor och barn. skall bl.a.redovisa det brottsbekämpande arbete som harbedrivits när det gäller våld mot kvinnor och motbarn, inklusive barn som polisen påträffar vilkainte själva utsätts för, men tvingas uppleva våld isin familj. Redovisningen skall innehålla ensammanhållen nationell beskrivning och analys av hurverksamheten har utvecklats och dess resultat. Avredovisningen skall även framgå bl.a. antalet ochandelen ärenden som avser våld mot kvinnor eller motbarn, åtgärder för att vidareutveckla polisensförmåga att göra hotbildsbedömningar och vidtagnaåtgärder för att vidareutveckla polisens bemötandeoch stöd till brottsoffer och vittnen.Slutligen skall nämnas att utskottet ocksåinhämtat från att frågan om engenerell 18-årsgräns för äktenskap oberoende avmedborgarskap är under beredning, ochen departementspromemoria beräknas bli klar undervåren. beslutade dessutom så sent som den6 februari att ge regeringen till känna attlagstiftningsåtgärder omgående bör komma till ståndi syfte att förhindra barnäktenskap och arrangeradeäktenskap (bet. 2001/02:LU13, rskr. 148).Utskottet har vid tidigare tillfällen avstyrktmotionsönskemål liknande de nu aktuella (bet.1999/2000:JuU23 s. 14). Utskottet anförde i detsammanhanget att erfarenheterna av den nyalagstiftningens tillämpning borde avvaktas innanlagstiftaren överväger ytterligare åtgärder. Någranya lagstiftningsåtgärder ansågs inte heller iövrigt vara påkallade.Som framgår ovan har det alltsedan utskottetsenast uttalade sig i frågan skett ett kontinuerligtarbete med att följa upp och utvärdera de olikainsatser som inleddes i samband medkvinnofridsreformen. Utskottet noterar dessutom attregeringen kontinuerligt har gett berördamyndigheter olika uppdrag i syfte att ytterligareförbättra situationen för kvinnor som utsätts förvåld. Utskottet kan därför inte instämma i att detskulle finnas något behov av ytterligare insatser pådet sätt som begärs i de här behandlade motionerna.Vad särskilt avser motion Ju439 vill utskottetframhålla att det instämmer i de synpunktermotionären för fram om att allas likhet inför lagenskall gälla oavsett ursprungsland, kultur ellerreligion samt att våld mot kvinnor och barn aldrigfår ursäktas med tradition och religion. Utskottetvill därför särskilt understryka att denstraffrättsliga lagstiftningen inte innehåller någrabestämmelser som ger utrymme för någon form avlindrigare bedömning av en gärning med hänvisningtill några sådana omständigheter. Däremot finns detbestämmelser om att brott som förövas mot någon pågrund av hans eller hennes etniska, religiösa ellerannan liknande tillhörighet skall bedömas som merallvarligt.Med det anförda avstyrker utskottet motionerna2000/01:Ju910, 2000/01:Ju920, 2000/01:A811, Ju323,Ju394 och A211 i nu behandlade delar liksom motionJu439.Trygghetspaket för hotade kvinnor,m.m.Flera motioner tar upp frågor om att kvinnor somhotas skall få bättre tillgång till skydd av olikaslag. I motionerna Ju394 och 2000/01:Ju913 (bådakd), 2000/01:Ju920 (m), 2000/01:So545 (c) samt Ju450och 2000/01:A812 (båda fp) efterfrågas bättretillgång till skydd i form av s.k. trygghetspaket,larm samt tårgas och pepparspray m.m.I motion Ju450 (fp) begärs vidare att det skallske uppföljning av de fall där trygghetspaket harförekommit.