bet · GP01SOU15 · 2002-03-21 00:00:00 — Jämför reservation 27 (c).PropositionenEnligt 34 § lagen (1974:203) om kriminalvård ianstalt kan en intagen få tillstånd att vistasutanför anstalten om han då kan bli föremål försärskilda åtgärder som kan antas underlätta hansanpassning i samhället. Vid bedömningen skall denintagnes behov av vård eller behandling mot missbrukav beroendeframkallande medel särskilt beaktas. Ipraktiken används en § 34-placering ofta under densista delen av fängelsestraffet som ett sätt attåterinpassa den intagne till samhället.Eftersom kriminalvårdens ansvar enbart sträckersig för den villkorliga frigivningenskall också förbinda sig attfinansiera placeringskostnaderna i det fallplaceringen planeras fortsätta efter frigivningen.Frågan om betalningsansvaret för § 34-placeringenoch svårigheterna att få med iplaneringen har länge varit ett problem. Mångakommuner har varit tveksamma att ta på sig ettsådant kostnadsansvar, särskilt i fall då man intekänner klienten eller i de fall mantidigare beviljat vårdinsatser förklienten. Dessutom har ibland ochkriminalvården skilda uppfattningar om hur hög gradav omhändertagande den intagne behöver ha.Regeringen påpekar att frågan omkostnadsfördelningen mellan kriminalvården ochkommunerna har utretts ett flertal gånger tidigare.Fängelseutredningen (SOU 1993:76) föreslog attkriminalvården skulle få ta över helakostnadsansvaret för att på så sätt lösa problemet.Flera remissinstanser, liksom regeringen, motsattesig detta förslag då man var rädd att detta skulleinnebära att kommunerna skulle frånträda sitt ansvarför missbrukarvården. Möjligheten att genomföra §34-placeringar är enligt regeringens uppfattningcentral för kriminalvårdens möjligheter att arbetautifrån ett behandlingsperspektiv. Det är därföroacceptabelt att vissa placeringar inte kangenomföras på grund av svårigheter att samarbeta medvissa kommuner. Enligt regeringen börKriminalvårdsstyrelsen göra en samlad analys kringgjorda erfarenheter när det gäller art, omfattning,utveckling och kostnader förknippade med problemenkring § 34-placeringarna. Denna analys kan sedanligga till grund för ett ställningstagande kring hurproblemen kan lösas, anförs det.MotionerI motion So27 av och () begärs ett tillkännagivande om § 34-placeringar(yrkande 12). Enligt motionärernas mening börkriminalvården ges betalningsansvaret för helabehandlingen och en särskild pott avsättas inomkriminalvården för att finansiera behandling avdrogmissbrukare. I motionen begärs vidare etttillkännagivande om behandlingshem (yrkande 14).Motionärerna anser att kriminalvården skall upprättaett uppföljnings- och kontrollprogram för debehandlingshem som anlitas.I motion So28 av m.fl. (c) begärsett tillkännagivande om vikten av vidareutveckladsamverkan mellan kommunerna och kriminalvården närdet gäller § 34-placeringarna (yrkande 7).Liknande synpunkter framställs i motion Ju311 avGunnel m.fl. (c) (yrkande 10).Justitieutskottets yttrandeEnligt justitieutskottets mening är § 34-placeringarett bra instrument för att få narkotikamissbrukare ivård under verkställigheten. För att få så braplaceringar som möjligt är det angeläget attbehandlingsplaneringen görs i samarbete medsocialtjänsten i den intagnes hemkommun för att tatill vara erfarenheterna där och för att uppnåkontinuitet i vården. Möjligheten att genomföra §34-placeringar är i själva verket central för attkriminalvården skall ha möjlighet att arbeta utifrånett behandlingsperspektiv. Enligt utskottets meningär det uppdrag nu får därförav största vikt för att komma till rätta medproblemet. anser att arbetethärmed inte bör föregripas utan att socialutskottetbör avstyrka bifall till motionerna under dettaavsnitt.Socialutskottets ställningstagandeSocialutskottet finner inte anledning att frångåjustitieutskottets bedömning att resultatet avKriminalvårdsstyrelsens kommande uppdrag böravvaktas. Motionerna So27 (m) yrkandena 12 och 14,So28 (c) yrkande 7 och Ju311 (c) yrkande 10 böravslås.KontrollåtgärderUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motioner omkroppsvisitation av personal och besökandevid anstalterna. delarjustitieutskottets bedömning att någon ökadslutenhet av anstalterna inte bör tillgripas.Riksdagen bör vidare avslå motioner om dens.k. Motionerna får ansestillgodosedda genom ett aviserat uppdrag tillKriminalvårdstyrelsen. Jämför reservation 28(fp).PropositionenBestämmelserna om kontrollåtgärder som kan vidtasinom såväl häkten och anstalter som frivården ärenligt regeringens bedömning i allt väsentligtändamålsenligt utformade. som man alltsåkan konstatera att regelverket ger goda möjligheteratt genom kontroll förhindra att narkotika förs in ianstalterna, förekommer sådan införsel i en på vissahåll ganska utbredd omfattning. Enligt regeringen ärdetta ett problem som kriminalvården måste kommatill rätta med. Målet måste vara att uppnå ennarkotikafri anstaltsmiljö.Enligt bedömning bordekriminalvården få ökad möjlighet att visiterapersonal och besökare. När det gäller visitation avpersonalen har upplyst attfrågan är föremål för arbetsrättsliga förhandlingarmed personalens fackförbund. Enligt propositionenfinner regeringen inte anledning att föregripa dennaprocess utan kommer i stället att följa den medintresse. Regeringen påpekar att strävan efteröppenhet även på de slutna anstalterna gör detsvårare att förhindra att narkotika förs in.Samtidigt är öppenheten avgörande för att minska deskadliga följderna av frihetsberövandet och för attfrämja den intagnes anpassning i samhället. Motbakgrund av dessa omständigheter är det regeringensmening att någon ökad slutenhet inte bör förespråkasoch att det inte finns skäl att föreslå attKriminalvårdsstyrelsen skall få besluta omrutinmässiga visitationer i enlighet har också föreslagit attKriminalvårdsstyrelsen bör få möjlighet att beslutaatt det vid viss anstalt eller avdelning av anstalt,liksom i häkte, skall vara möjligt att ersättabevakade besök med besök som sker under sådanaförhållanden att den intagne och den besökande intekan överlämna föremål till varandra (den s.k.glasrutan). Med detta förslag aktualiseras fleraviktiga frågor. Dels är det en fråga om för vilkauppgifter kriminalvårdens personal skall tas ianspråk för att på bästa sätt tillgodose både deintagnas behandling och säkerheten vid anstalten.Dels är det en fråga om på vilka sätt besök kan ägarum utan att narkotika förs in eller säkerheten vidanstalten äventyras på annat sätt som maninte inkräktar mer än nödvändigt på de intagnas rätttill integritet. För att lösa dessa frågor utan attgöra anstalter och häkten än mer slutna bör manenligt regeringens uppfattning i stället överväga enökad användning av hundar och olika hjälpmedel somt.ex. biologiska eller kemiska sensorer inomkriminalvården.Enligt regeringen bör Kriminalvårdsstyrelsenutreda vad det finns för olika hjälpmedel som kananvändas i arbetet för att förhindra införsel avnarkotika. bör vidare utredai vilken mån de olika hjälpmedlen kan bidra till attpersonalen kan användas till andra uppgifter änkontroll och övervakning samt vilken kostnadanvändningen av hjälpmedlen kan leda till.Enligt regeringens mening måste man i stället föratt i lag skärpa kriminalvårdens kontrollmöjligheterpröva andra tänkbara vägar för att förhindrainsmugglingen av narkotika. Först och främst måstekriminalvården arbeta med de kontrollåtgärder somstår till dess förfogande på ett ändamålsenligtsätt. bör kriminalvården aktivt arbeta medmotivations- och behandlingsinsatser för att dedömda skall ges möjlighet att komma ifrånmissbruket. Inom kriminalvården finns det idéer omhur inrättandet av verksamheten vid anstalterna kanbidra till att mindre narkotika florerar där.Regeringen anser att kriminalvården måste arbetavidare med dessa idéer, som handlar om ökad tillgångpå narkotikahundar, fler kontantlösa anstalter ochavdelningsvisa förtroenderåd. Genom dennakombination av åtgärder kan kriminalvårdens arbetemed att bekämpa narkotikamissbruket bedrivas medökad intensitet, anförs det.MotionerI motion So34 av m.fl. (m) begärstillkännagivanden om särskilda besöksrum medglasruta mellan den intagne och besökaren (yrkande18) samt om kontroll av inpasserande i fängelser medhjälp av narkotikahundar (yrkande 19).I motion So27 av och () begärs ett tillkännagivande om vad i motionenanförs om glasrutan (yrkande 13). Motionärerna anseratt glasrutan skall vara ett komplement tillbevakade besök. Enligt motionärernas mening ärglasrutan mindre integritetskränkande än bevakadebesök.I motion So30 av m.fl. (fp) begärsett tillkännagivande om att det bör göras en översynav reglerna för permission och besök vid fängelsernai syfte att åstadkomma narkotikafria anstalter(yrkande 7). Motionärerna föreslår att såvälbesökande som personal skall kunna kroppsvisiterasvid inpassering på en anstalt. Ett annat förslag kanvara att ha narkotikahundar på varje anstalt.I motion Ju450 av och () begärs ett tillkännagivande omnarkotikabekämpning inom kriminalvården (yrkande35). Motionärerna anser att narkotikakontrollen påanstalterna måste skärpas, t.ex. genomnarkotikahundar på varje anstalt.Justitieutskottets yttrandeNär det först gäller frågan om kroppsvisitation avpersonal och besökande kan det, som regeringen anföri propositionen, inte uteslutas att även personaloch andra som utför arbete inom anstalter och häkteni viss, om än begränsad, omfattning utnyttjas förnarkotikainförsel. Av propositionen framgår att, närdet gäller personalen, Kriminalvårdsstyrelsenupplyst att visitationsfrågan är föremål förarbetsrättsliga förhandlingar med personalensfackförbund. I likhet med regeringen anserjustitieutskottet att det inte finns anledning attföregripa denna process. Vidare delar utskottetuppfattningen att någon ökad slutenhet avanstalterna inte bör tillgripas, även om det skullekunna förhindra en del av narkotikainflödet.Öppenheten är avgörande för att minska de skadligaföljderna av frihetsberövandet och för att främjaden intagnes anpassning i samhället. Mot dennabakgrund anser utskottet, i likhet med regeringen,att det inte finns skäl att föreslå en rutinmässigkontroll av alla inpasserande. Justitieutskottetanser att socialutskottet bör avstyrka bifall tillmotionerna om utökade möjligheter till kontroll avbesökande och personal.Beträffande frågan om att införa glasruta anserjustitieutskottet att motionerna härom får ansestillgodosedda genom det uppdrag tillKriminalvårdsstyrelsen som aviserats. Utskottetföreslår att socialutskottet avstyrker bifall tilläven dessa motionsyrkanden.Socialutskottets ställningstagandeÄven när det gäller frågan om kroppsvisitation avpersonal och besökande delar socialutskottetjustitieutskottets uppfattning. Motionerna So30 (fp)yrkande 7, So34 (m) yrkande 19 och Ju450 (fp)yrkande 35 avstyrks därmed.Socialutskottet delar också justitieutskottetsbedömning att motionerna om s.k. glasruta får ansestillgodosedda genom Kriminalvårdsstyrelsensaviserade uppdrag. bör således även avslåmotionerna So27 (m) yrkande 13 och So34 (m) yrkande18.Kompetensutveckling m.m.Utskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motioner om att personalinom skolan och bör fåutbildning om missbrukets symptom ocheffekter. Utskottet anser att motionerna fåranses i huvudsak tillgodosedda med de ipropositionen aviserade satsningarna på olikagrund- och vidareutbildningar. Jämförreservationerna 29 (kd) och 30 (c, fp).PropositionenEnligt regeringens uppfattning behöver kompetens,forskning, dokumentation och nationellauppföljningar av narkotikainsatsernas omfattning ocheffektivitet utvecklas ytterligare.Regeringen framhåller bl.a. att det är nödvändigtatt det förebyggande arbetet, liksom insatserna förstöd, vård och rehabilitering avnarkotikamissbrukare, i högre grad än för närvarandegrundas på kunskap och beprövad erfarenhet. En högkompetensnivå i de sektorer som är engagerade iförebyggande insatser och i det professionella vård-och behandlingssystemet är av avgörande betydelsenär det gäller att genomföra narkotikapolitiken ipraktisk handling. Det ger bättreförutsättningar för att på bästa sätt utvecklasamarbete och samverkan med frivilliga krafter.Regeringen anser att en kvalificerad grundläggandevidareutbildning i drogförebyggande arbete börinrättas. Utbildningen skall i första hand erbjudasyrkesverksam personal som ett komplement tillgrundutbildningen. bör inära samarbete med de aktörer som besitter praktiskoch teoretisk kompetens i preventivt arbete utredaförutsättningarna för att få till stånd en sådanutbildning. Institutet skall även i samverkan medutbildningsanordnarna se över hur inslag omprevention och missbruksrelaterade frågor kanförstärkas i grundutbildningen för lärare och andrayrkeskategorier som arbetar med barn och ungdomar.Såvitt avser utbildningsbehovet inom vård- ochbehandlingssektorn påpekar regeringen att inslagetav missbruksrelaterade ämnen är mycket begränsat igrundutbildningarna till socionom, socialpedagog ochsjuksköterska. Endast en del av dessa har i sin turinslag med ett behandlarperspektiv. Det ärregeringens uppfattning att det är nödvändigt medfler inslag av missbruksrelaterade frågor igrundutbildningen så att den åtminstone gerbaskunskaper i missbruksfrågor. Det är docksamtidigt angeläget att de olika utbildningarnabibehåller sin karaktär av yrkesutbildningar somskall ge bred kompetens inom ett människovårdandeyrke. Det är därför inte möjligt att lösanarkomanvårdens kompetensproblem enbart med enutvidgad grundutbildning. Enligt regeringen börSocialstyrelsen särskilt se över denna fråga inomramen för sin kartläggning av missbruksrelateradeämnen inom olika grundutbildningar.Regeringen framhåller att grundutbildningen inteensam kan ge kompetens för att möta olikasituationer i missbrukarvården. Vidareutbildning ochfortbildning är därför nödvändiga inslag för dem somskall arbeta med vård och behandling av missbrukare.Det saknas dock en mer fördjupadspecialistutbildning som kan driva fram enmissbrukarvård som baseras på vetenskap och beprövaderfarenhet. Regeringen anser därför att en särskildspecialistutbildning för behandlare inommissbrukarvården bör inrättas. Huvudsyftet bör varaatt utbilda behandlare med kvalificerade uppgiftereller handledare eller arbetsledare inombehandlingsarbete av missbrukare. Utbildningen skallha sin bas i ett praktiskt behandlingsarbete, menbör också ha en nära koppling till forskningen påområdet och kunna vara forskningsförberedande,anförs det.MotionerI motion So34 av m.fl. (m) begärs etttillkännagivande om att det i lärarutbildningenskall ingå utbildning om narkotikans symptom ocheffekter (yrkande 4). Motionärerna framhåller viktenav goda kunskaper för att upptäcka narkotikabruk påett tidigt stadium. Eftersom de allra flesta barntillbringar mycket av sin tid i skolan har denna ettstort ansvar.I motion So27 av och () begärs ett tillkännagivande bl.a. omlärarutbildningen (yrkande 6 delvis). Motionärernaanser att , utan någonföregående analys, bör få i uppdrag att att ta framett program för att fortbilda lärare inarkotikakunskap och hur man tyder tidiga tecken påatt ungdomar missbrukar narkotika. Det måste vidarebli en obligatorisk del i lärarutbildningen attutbilda kring narkotikans symptom och effekter.I motion So31 av och () begärs ett tillkännagivande omsocialtjänstens arbete (yrkande 2). Nya preparat ochnya drogvanor gör att de inom somskall hantera drogmissbrukare måste erbjudas ny ochbättre anpassad utbildning och adekvatvidareutbildning.I motion So33 av () begärs etttillkännagivande om fortbildning av skolpersonal idrogkunskap (yrkande 1). Enligt motionären måstealla lärare ha färsk kunskap om vad som händer pådrogfronten. Varje vuxen i skolan måste känna igensymptom och signaler på att en elev börjat användadroger. Varje skolenhet bör ha en plan medåterkommande fortbildning i drogkunskap, anförs detvidare.I motion So35 av m.fl. (kd) begärsett tillkännagivande om att komplettera särskildayrkesinriktade grundutbildningar med obligatoriskainslag av missbruksrelaterade ämnen och att inrättasärskilda kurser med specialinriktningar ochfördjupningsmöjligheter (yrkande 5). Motionärernaanser att denna möjlighet inte skall gälla enbartsocionomer, socialpedagoger och sjuksköterskor utanäven t.ex. trafikinspektörer, yrkeschaufförer ochlärare.I motion So472 av () begärs etttillkännagivande om ökad utbildning om droger fördem som arbetar med barn och ungdomar (yrkande 1).I motion So30 av m.fl. (fp) begärsett tillkännagivande om barns och ungdomarsdrogvanor (yrkande 11 delvis). Motionärerna anseratt informationen om droger bör få ett större ochpermanent utrymme på lärarutbildningarna. Lärarnaskompetens i frågor som rör droger och drogmissbrukbehöver förbättras med tanke på den viktiga roll dehar i det förebyggande arbetet, anförs det.Tidigare behandlingUtbildningsutskottet behandlade i betänkande2000/01:UbU13 Skolan bl.a. motioner om fortbildningav skolpersonal om narkotikans symptom ochverkningar (s. 48 f.). Utskottet påpekade attSkolverket hade gjort en nationellkvalitetsgranskning av ANT-undervisningen, i vilkenframhölls vikten av skolpersonalenskompetensutveckling inom ANT- ochhälsoundervisningen. Utskottet anförde att det ärskolhuvudmannen som i samråd med skolans personalhar att avgöra vilka behov av kompetensutvecklingsom finns och bör prioriteras samt hänvisade tillkommande material från om slutsatserna avkvalitetsgranskningen. Motionerna avstyrktes (res.m, kd).Socialutskottets ställningstagandeUtskottet instämmer med regeringen att det ärnödvändigt att det förebyggande arbetet, liksomstöd-, vård- och rehabiliteringsinsatserna, i högregrad än grundas på kunskap och beprövaderfarenhet. Utskottet ser därför positivt på att enkvalificerad grundläggande vidareutbildning idrogförebyggande arbete kommer att inrättas samt attinslagen om prevention och missbruksrelateradefrågor skall förstärkas i grundutbildningen förlärare och andra yrkeskategorier som arbetar medbarn och ungdomar. När det gäller vård- ochbehandlingsområdet konstaterar utskottet medtillfredsställelse att en särskildspecialistutbildning för behandlare inommissbrukarvården kommer att inrättas. Vidare skallSocialstyrelsen se över hur missbruksrelateradeämnen inom grundutbildningarna på vård- ochbehandlingsområdet kan stärkas. Enligt utskottetsmening får motionerna So27 (m) yrkande 6 delvis,So30 (fp) yrkande 11 delvis, So31 (m) yrkande 2,So33 (m) yrkande 1, So34 (m) yrkande 4, So35 (kd)yrkande 5 och So472 (c) yrkande 1 anses i huvudsaktillgodosedda med de aviserade satsningarna.Internationellt samarbeteUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motioner om arbetet motnarkotika på internationell nivå. Utskottetkonstaterar att åsikterna i motionernaöverensstämmer såväl med vad som anförs ipropositionen som med vad ett enigt utskottframfört under senareår. Jämför reservation 31(kd, c, fp).PropositionenI propositionen anges bl.a. att regeringen kommeratt intensifiera arbetet med att, tillsammans medandra länder, utveckla strategier för att minskanarkotikaproblemen. Prioriterade områden är attförstärka den internationella kontrollen av denillegala narkotikan, fokusera på narkotikafrågan isvenskt bistånd, effektivisera internationellanarkotikaorgan samt verka för att respekten för FN:snarkotikakonventioner upprätthålls.Enligt regeringen utgår allt svenskt agerande från den restriktiva narkotikapolitik som kommertill uttryck i FN:s narkotikakonventioner och somockså är basen för den svenska narkotikapolitiken.Sverige har genom sin konsekventa hållning blivit ensymbol för denna restriktiva politik och stor tyngdläggs vid svenska synpunkter. Regeringen menar attdetta i och för sig är positivt men att det ocksåinnebär att den svenska hållningen ifrågasätts,liksom vår möjlighet att genomföra denna ipraktiken. möjligheter att agera kraftfulltpå den internationella arenan beror därför ytterstpå om vi kan behålla vår trovärdighet när det gällerhur vi genomför narkotikapolitiken nationellt. Förgrupper som av övertygelse arbetar för en merliberal narkotikapolitik är det naturligt attförsöka hitta svenska tillkortakommanden. Det finnsockså många missförstånd om den svenska hållningenvarför det är angeläget att omvärlden får möjlighetatt bilda sig en realistisk bild av vad den svenskanarkotikapolitiken innebär i praktiken, anförs det.Enligt regeringens uppfattning är det av centralbetydelse att få till stånd ett europeiskt samarbetekring det narkotikaförebyggande arbetet. Samtidigtär det på detta område som ett mer utvecklatsamarbete ter sig som mest komplicerat då de olikaländerna har olika förhållningssätt och syn, framförallt när det gäller målen för det preventivaarbetet. Det är enligt regeringen angeläget attSverige driver linjen att all icke-medicinskkonsumtion av narkotika måste minimeras. Det ärockså angeläget att narkotikapolitiken förblir ettnationellt ansvar. Det kan konstateras att det pågåren massiv marknadsföring av både narkotika ochnarkotikapositiva idéer och att dessa sprids alltsnabbare över världen. Det är mer eller mindreomöjligt att se det förebyggande arbetet enbart urett nationellt perspektiv. Enligt regeringensuppfattning behövs det ett väl utvecklatinternationellt samarbete för att begränsainflytandet av denna propaganda.MotionerI motion 2000/01:Ju931 av m.fl. (m)begärs ett tillkännagivande om heroinprojekt(yrkande 5). Enligt motionärerna framställs detschweiziska heroinprojektet som en förebild, trotsatt erfarenheter visar att narkotikamissbruk ochkriminalitet inte minskar utan snarare ökar med denschweiziska metoden. Om propagandan för projektetfår stå oemotsagd kommer attityderna i attförändras . Motionärerna anser det därförväsentligt att agerar med kraft iinternationella organ.I motion So32 av () begärs etttillkännagivande om att i det europeiskasamarbetet kraftfullt verkar för en restriktivnarkotikapolitik (yrkande 4).I motion So28 av m.fl. (c) begärsett tillkännagivande om att inom EU skallverka för att övriga EU-länder inför enrestriktivare narkotikapolitik (yrkande 1).Motionärerna påpekar att många EU-länder har enliberalare syn på narkotika och narkotikaanvändningän vad har.I motion So30 av m.fl. (fp) begärsett tillkännagivande om svensk narkotikapolitik iett europeiskt perspektiv (yrkande 9). Motionärernaanser det viktigt att gör sin röst hörd påden politiska arenan och för ut korrekt informationom sin narkotikapolitik och om de resultat den hargett. måste visa och övertyga om att allicke-medicinsk användning av narkotika är ochförblir förkastlig. Vi måste också kräva eninternationell statistik där utgångspunkterna ärgemensamma och ger möjlighet till rättvisajämförelser mellan bland annat ochSverige, anförs det.Likalydande yrkanden finns i motionerna U301 avLars m.fl. (fp) (yrkande 48) samt2000/01:K398 av m.fl. (fp) (yrkande22).I motion 2000/01:So496 av ()begärs ett tillkännagivande om behovet av samsynmellan svenska och danska myndigheter vad gälleråtgärder för att minska narkotikamissbruket iÖresundsregionen. Enligt motionären är det mycketvanligt att människor åker från tillDanmark för att köpa narkotika. Motionären anser attSveriges regering bör ta upp frågan med den öppnanarkotikahandeln i med den danskaregeringen.Tidigare behandlingEtt enigt utskott har desenaste åren redovisat sin inställning när detgäller insatser mot narkotikan påinternationell nivå. Senast i betänkande1999/2000:SoU10 vidhölls de uttalanden som gjortstidigare år. Utskottet uttryckte sin oro för denglobala utveckling av narkotikahandeln som pågår ochden påverkan utvecklingen har för del,framför allt vad gäller dagens ungdomar. Utskottetanförde att internationellanarkotikapolitik måste vara tydlig, konsekvent ochlångsiktig. Det påpekades att restriktivanarkotikapolitik ligger till grund för detinternationella engagemanget och att sedanlänge deltar mycket aktivt i det internationellasamarbetet på detta område. Utskottet vidhöll attdet är synnerligen angeläget att regeringen medkraft fortsätter att bekämpa alla krav pålegalisering av narkotika och liberalisering avnarkotikapolitiken, såväl nationellt som på detinternationella planet.