bet · GP01FÖU11 · 2002-05-16 00:00:00 — med vad regeringen anförde iproposition 1998/99:74 Förändrad omvärld - omdanatförsvar. Den inriktning som regeringen då angavligger alltjämt fast.Grundläggande för ett väl utvecklatinternationellt materielsamarbete är att samtligadeltagare kan dra fördel av samarbetet. Andraviktiga faktorer är att samarbetsparterna i huvudsakkan enas om operativa och taktiska funktionskrav ochtidsförhållanden liksom om fördelningen av ansvaroch kostnader. Vidare bör ländernas regelverk varatillräckligt harmoniserade. Regeringen har hittillsdrivit dessa frågor bl.a. i det s.k.sexnationssamarbetet och i det nordiska samarbetet.Sveriges internationella försvarsmaterielsamarbetebör enligt regeringen koncentreras till länder ochområden där det kan komma till uttryck i flera avmaterielförsörjningens olika faser; från forskning,tidiga studier och värderingar till anskaffning ochdrift. Det är också viktigt att samarbetet kanomfatta både myndigheter och företag.Gemensam anskaffning och utvecklingsprojekt isamverkan med andra länder kommer att få en ökadbetydelse för att även fortsättningsvisskall kunna anskaffa avancerad materiel till rimligkostnad. Regeringen anser att strävan bör vara attaktivt förbättra samarbetsmöjligheterna ocheffektiviteten i samarbetsprojekt genom att delta ibl.a. multilaterala forum som sexnationskretsen,Västeuropeiska försvarsmaterielgruppen (WEAG),Organisationen för gemensamtförsvarsmaterielsamarbete i (OCCAR) och dennordiska samarbetskretsen.Exportstödjande verksamhetRegeringen anser att försvarsmaterielexport som ettmedel för att säkerställa försörjning av materieloch kompetens till det svenska militära försvarethar ökat i betydelse de senaste åren.Försvarsutskottet har uppmanat regeringen att i ensituation med en vikande internationell marknad förförsvarsmateriel och skärpt konkurrens vidtaytterligare åtgärder i syfte att skapa bättreförutsättningar för angelägna exportframgångar förviktiga försvarsmaterielprojekt, däribland JAS 39Gripen (bet. 1998/99:FöU1, rskr. 1998/99:222).Motiven för staten att engagera sig iexportstödjande verksamhet är flera, sägerregeringen. Export av försvarsmateriel bidrar tillatt långsiktigt säkerställa en teknologisk ochindustriell bas för nyutveckling. Den bidrar ocksåtill att vidmakthålla och vidareutveckla befintligamaterielsystem. Exporten är vidare en viktigförutsättning för att stärka den inhemska industrinskonkurrenskraft. Det finns också ett värde i attkundbasen för materiel som används i Försvarsmaktenbreddas. Därigenom uppstår möjligheter att delakostnader, samordna utbildning och underhåll och attutbyta erfarenheter om materielens användning.Regeringen anser att export av väsentliga ochstörre svenska materielsy-stem fortfarande har storförsvarspolitisk betydelse för . Exportenbidrar till att upprätthålla och utveckla inhemskkompetens och kapacitet, vilket medför attförsvarsindustrin i uppfattas som enintressant samarbetspartner internationellt. Engrundläggande utgångspunkt för statens exportstöd ärgivetvis att aktuella materielobjekt skall varagodkända från exportkontrollsynpunkt.Riksdagens revisorers förslagInledningRevisorerna har på eget initiativ granskat hurregeringen och Försvarsmakten styrmaterielförsörjningen inom ramen föravgiftsfinansiering. Försvarsmakten beställerförsvarsmateriel från ().FMV är helt avgiftsfinansierat. FMV skall bidra tillatt Försvarsmaktens behov av materiel tillgodoses pådet mest kostnadseffektiva sättet.I samband med att Försvarsmakten bildades i juli1994 övergick de flesta stödmyndigheter som ingår iutgiftsområde 6 Totalförsvar från att ha varitanslagsfinansierade till att i huvudsak eller delvisvara avgiftsfinansierade. Genom att införaavgiftsfinansiering skulle både statsmakterna ochFörsvars-makten få goda möjligheter att påverkaverksamheten i stödmyndigheterna. Med enavgiftsfinansiering skulle Försvarsmakten och FMV fåtydliga roller som beställare och utförare.Försvarsmakten skulle få stort inflytande övermaterielförsörjningen.Revisorernas rapportRevisorerna redovisar resultatet av sin granskning irapporten försvarets materielförsörjning - Inom ramen föravgiftsfinansiering (2000/01:11).LEMO-reformenRevisorerna hänvisar inledningsvis till den s.k.LEMO-reformen (Utredningen om lednings- ochmyndighetsorganisationen för försvaret) i mitten av1990-talet. Syftet med denna reform var attFörsvarsmakten genom avgiftsfinansiering skulle fåstort inflytande över materielfrågorna. Genombeställningar till FMV skulle Försvarsmakten styramaterielförsörjningen (SOU 1991:112).LEMO-reformen innebar emellertid inte, menarrevisorerna, att Försvars-makten automatiskt fickstörre inflytande över materielfrågorna.Avgiftsfinansiering förutsätter att myndigheternahar tydliga roller som beställare och utförare.Finansiering med avgifter förutsätter också att denbeställande myndigheten har kompetens och förmågaatt styra den utförande myndighetens verksamhet. Avrevisorernas granskning framgår att Försvarsmaktenfram till var en svag beställareav försvarsmateriel. FMV och industrin hade därmedbehållit den huvudsakliga kontrollen övermaterielförsörjningen.Revisorerna anför vidare att deras granskningvisar att Försvarsmakten harutvecklat sin beställarkompetens. Nya arbetsformeroch högre krav på FMV har medfört att dialogenmellan myndigheterna har blivit mer stringent. Denya arbetsformerna har inneburit att myndigheternahar fått tydligare roller som beställare ochutförare. Genom att Högkvarteret har börjat finnaformer för hur man skall arbeta med materielfrågornahar Försvarsmakten stärkt sitt inflytande övermaterielförsörjningen.Av revisorernas rapport framgår emellertid attFörsvarsmakten och FMV till vissa delar har haftsvårt att tillämpa beställar- och utförarmodellen.Myndigheternas nära samarbete och starka beroende avvarandra har medfört att beställar- ochutförarmodellen inte har fungerat fullt ut.Oklart vem som skall göra vad i den nyamaterielförsörjningenRevisorerna hänvisar till att statsmakterna,(Fö 2000:03),försvarsmyndigheterna m.fl. anser attmaterielförsörjningen måste bli mer flexibel för attkunna möta Försvarsmaktens alltmer skiftande behov.Revisorerna delar uppfattningen att dialogenmellan Försvarsmakten, FMV och industrin har blivitför stel och omständlig. De har därför inget atterinra mot slutsatsatt materielförsörjningen måste bli mer flexibel.Som nämnts förutsätter avgiftsfinansiering attmyndigheterna har tydliga roller som beställare ochutförare. Enligt revisorerna synesMaterielförsörjningsutredningen ochförsvarsmyndigheterna vara överens ommaterielförsörjningens huvudsakliga inriktning. Dennya materielförsörjningen kommer att bli bådekomplicerad och svåröverskådlig, inte minst tillföljd av internationella samarbeten. Revisorernaanser det emellertid ännu vara oklart vilka rolleroch vilket ansvar statsmakterna,försvarsmyndigheterna och industrin skall ha för attförverkliga den nya inriktningen.Ständiga förändringarI rapporten konstaterar revisorerna attmaterielförsörjningens förändringar medfört att gränssnitten och formerna församverkan mellan statsmakterna, Försvarsmakten, FMVoch industrin också har ändrats. Fortsattaförändringar är att vänta, inte minst till följd avden pågående internationaliseringen.Enligt revisorerna kan det därför vara lämpligtatt med jämna mellanrum genomlysa hur statsmakterna,Försvarsmakten, FMV och industrin samverkar för atttrygga en effektiv materielförsörjning.I rapporten föreslår revisorerna att regeringenmellan vartannat och skall göra enfördjupad uppföljning av hur statsmakterna,försvarsmyndigheterna och industrin samverkar föratt trygga ett effektivt sy-stem förmaterielförsörjning.Försvarsdepartementet saknar tillräckligkompetensRegeringen skall kunna spela en aktiv roll imaterielförsörjningen och ha förmåga att fattabeslut om viktiga vägval och olikahandlingsalternativ.Revisorerna anser attMaterielförsörjningsutredningen, utredningen forskning och utveckling inom totalförsvaret,Statskontoret och , liksom revisorernas egengranskning, visar att Försvarsdepartementet saknartillräcklig förmåga att strategiskt styra den nyamaterielförsörjningen. Enligt revisorernas mening ärdet angeläget att reger-ingen tillförFörsvarsdepartementet nödvändig analytisk kompetens.Regeringens budgetrestriktioner är för snävaRevisorerna anser att deras granskning visar attregeringens snäva budgetrestriktioner medför problemför försvarsmyndigheterna att hantera den osäkerhetsom är förknippad med materielförsörjningen. Bristpå ekonomisk flexibilitet över enskildabudgetårsgränser har resulterat i fördyrandeomförhandlingar med försvarsindustrin.Budgetrestriktionerna sägs också leda till attmyndigheterna lägger ned betydande resurser på attparera de förändringar som inträffar imaterielförsörjningen.Enligt revisorerna kan därför Försvarsmaktenbehöva ökat ekonomiskt utrymme över enskildabudgetårsgränser. En förutsättning är dock attregeringen har god förmåga att styra och kontrolleraatt Försvarsmakten håller sig inom de ekonomiskaramar som beslutar.Försvarsmaktens personalomsättning är för högRevisorernas granskning visar att högpersonalomsättning i Högkvarteret medföreffektivitetsproblem. Den höga personalomsättningeninnebär att Högkvarteret är mycket beroende av de fåpersoner som leder materielförsörjningen. Avgranskningen framgår också att det finns en radfaktorer som leder till Högkvarterets högapersonalomsättning. Enligt revisorernas uppfattningär dock Försvarsmaktens karriärsystem den viktigasteorsaken till att Högkvarterets officerare ständigtbyts ut.Enligt vad revisorerna erfarit skulle ett flertalarbetsuppgifter i Högkvarteret lika väl kunnautföras av civila.Öka försvarsmyndigheternas valfrihetTrots att avgiftsfinansiering medfört attFörsvarsmakten fått större inflytande övermaterielfrågorna finns det enligt revisorerna en radfaktorer kring materielförsörjningen som motverkarde positiva effekterna av avgiftsfinansieringen. Detär därför svårt att få beställar- ochutförarmodellen att fungera mellan Försvarsmaktenoch FMV.Av revisorernas granskning framgår attFörsvarsmaktens och FMV:s valfrihet är starktbegränsad. Ett sätt att minskaförsvarsmyndigheternas beroende av varandra sägsvara att låta Försvarsmakten lämna beställningartill andra länders anskaffningsmyndigheter. FMVskulle också kunna ta beställningar frånförsvarsmyndigheter i andra länder.I rapporten föreslår därför revisorerna attregeringen bör undersöka Försvarsmaktens möjligheteratt vända sig till andra ländersanskaffningsmyndigheter med sina beställningar.Revisorernas förslag sägs inte syfta till attskapa en kommersiell relation mellan Försvarsmaktenoch FMV. Det skall i stället bidra till att infriaLEMO-reformens intentioner som innebär attFörsvarsmakten skall ha ett stort inflytande övermaterielförsörjningen. För att avgiftsfinansieringskall kunna fungera är det viktigt att beställarenbåde har kunskap och möjlighet att sätta press påutföraren. Revisorerna anser att Försvarsmaktenskulle få ökad möjlighet att sätta press på FMV omFörsvarsmakten fick möjlighet att vända sig tillanskaffningsmyndigheter i andra länder.Revisorernas förslagMed stöd av sina överväganden föreslår Riksdagensrevisorer att fattar följande beslut.1. tillkännager för regeringen attregeringen och försvarsmyndigheterna bör klara utvilka roller och vilket ansvar regeringen,försvarsmyndigheterna och industrin skall ha iden nya materielförsörjningen.2.3. tillkännager för regeringen attregeringen med jämna mellanrum bör ta initiativtill en fördjupad uppföljning av hurstatsmakterna, försvarsmyndigheterna ochindustrin lämpligast samverkar för att trygga etteffektivt system för materielförsörjning.4.5. tillkännager för regeringen attregeringen bör tillföra Försvarsdepartementetnödvändig analytisk kompetens. I första hand bördepartementet tillföras en mindre arbetsgrupp somhuvudsakligen ägnar sig åt materielförsörjningenslångsiktiga inriktning.6.7. tillkännager för regeringen attregeringen bör överväga att öka Försvarsmaktensekonomiska utrymme över budgetårsgränser. Enförutsättning är dock att regeringen hartillräcklig förmåga att styra och kontrollera attFörsvarsmakten håller sig inom de ekonomiskaramar beslutar.8.9. tillkännager för regeringen attregeringen bör utse en särskild utredare meduppdrag att utvärdera LEMO-reformen ochstyrningen av försvaret.10.MotionernaModerata samlingspartiet kritiserar det nuvarandebeställar-utförar-systemet när det gäller försvaretsmaterielförsörjning. I kommittémotion Fö3 (m) avHenrik m.fl. anses detta system varaalltför förvaltningsinriktat och ha inneburit attregeringen frånhänt sig viktiga styrmedel iförsvarspolitiken.Motionärerna hänvisar till att Moderatasamlingspartiet i de senaste försvarsbeslutenefterlyst en samlad strategi för försvarets framtidautveckling och därmed även förmaterielförsörjningen. De välkomnar därförregeringens bedömning att en sådan strategi måstetas fram.Motionärerna anser vidare att det i ljuset av destora förändringar som sker i det svenska försvareti flera hänseenden finns anledning att överväga omde förhållanden som rått för svenskförsvarsindustri är optimala med de nyaförutsättningarna. Det bör t.ex. övervägas om inteförsvarsindustrin skulle kunna erbjudas att meraktivt få konkurrera om den del avmaterielunderhållet som sköts inomFörsvarsmakten. På så sätt kan viktig kompetensbehållas inom försvarsindustrin somvolymerna upprätthålls.Motionärerna säger sig också vara positiva tilldet pågående mellanstatliga samarbetet inomförsvarsmaterielområdet. Detta bör fördjupas ochutvidgas. De anser också att det är angeläget attfortsätta att stödja svensk försvarsindustrisexportansträngningar varvid det är angeläget att fåenkla och gemensamma EU-regler för export avförsvarsmateriel.Motionärerna menar vidare att vår industrinskonkurrenskraft skulle förbättras om vi i ökadutsträckning krävde att våra stridskrafter generelltskall ha en ökad interoperabilitet.I motionen föreslås att tillkännager förregeringen som sin mening vad i motionen anförs omgrunder för en långsiktig strategi för det militäraförsvarets materielförsörjning (yrkande 1).I partimotion Fö9 (m) anför motionärerna att svenskförsvarsindustri inte ensam kanupprätthålla samma breda kompetens på samma mängdområden som . Varken inhemsk eller utländskefterfrågan sägs vara tillräcklig för detta. Vidareaccentuerar den tekniska utvecklingen behovet av ettallt närmare samarbete med utländska partner. Detpågående mellanstatliga samarbetet inomförsvarsmaterielområdet bör enligt motionärernadärför fördjupas och utvidgas. Det är ocksåangeläget att fortsätta att stödja svenskförsvarsindustris exportansträngningar. En av deviktigaste förutsättningarna för detta sägs vara attdet vi vill exportera också värderas så högt att visjälva anskaffar det till våra egna förband.Motionärerna anser att bör driva på så attde initiativ till samarbete, bl.a. inom EU, sompågår också leder till gemensamma regler för exportav krigsmateriel och strategiska produkter.Demonstratorer och simulatorer sägs vara tillhjälp vid utveckling av gamla och nya vapensystem,men de kan inte ersätta en verklig anskaffning.Motionärerna anser att en grundläggande faktor föratt kunna ge försvaret en ny inriktning är att detskall få en ökad förmåga till samverkan(interoperabilitet) såväl nationellt sominternationellt. Detta bör vara ett generellt kravpå Försvarsmaktens materielanskaffning.Motionärerna föreslår att tillkännagerför regeringen som sin mening vad i motionen anförsom Försvarsmaktens materielförsörjning (yrkande 10).I kommittémotion Fö6 (kd) m.fl. anslutersig till bedömningen att en samladstrategi för materielförsörjning och forskning börutarbetas. Denna bör omfatta alltifrån tekniskforskning och utveckling till anskaffning,vidmakthållande, vidareutveckling och avveckling avmateriel. En levande materielstrategi kopplad tillinternationellt samarbete och hotbildsförändringarsägs vara en viktig del av anpassningsförmågan.Motionärerna anser att industrin bör beredasmöjlighet att tidigt delta i arbetet med dennastrategi för materielförsörjningen (yrkande 14).Motionärerna anser att det finns en påtaglig riskför att regeringen övervärderat möjligheterna attförena anpassningsförmåga, flexibilitet och kortaserier med svensk industris möjligheter att skapainternationella samarbeten som leder till ömsesidigaberoenden. Regeringen bör därför återkomma tillriksdagen med en redovisning av hur resurserna skallfördelas mellan långsiktiga åtaganden och åtagandensom krävs för att säkerställa handlingsfrihet ochanpassningsförmåga (yrkande 15).I motionen påpekas nödvändigheten av att i ökadutsträckning göra tidiga vägval imaterielanskaffningen. Myndigheterna måste ha godkapacitet och kompetens för att kunna ledamaterielförsörjningen i alla dess faser.Motionärerna anser att den försvarsindustriellakompetensen i bör förstärkas(yrkande 16). Förutsättningarna att besluta omvägval, forskning, försvarsindustrins framtidautveckling och internationella samarbeten skulle dåförbättras.I kommittémotion Fö10 (fp) av ochEva Flyborg pekar motionärerna på att Folkpartietliberalerna har bejakat ramavtalet mellan Sverigeoch fem europeiska EU-/Natomedlemsstater om åtgärderför att underlätta omstrukturering och drift av deneuropeiska försvarsindustrin. sägs attFolkpartiet liberalerna har varnat för varje försökatt se ett samarbete mellan olika europeiska staterpå detta område som ett alternativ till handel ochsamarbete med amerikansk försvarsindustri.Motionärerna påpekar vidare att detta samarbeteskall följa den restriktiva svenska politiken vadgäller export av krigsmateriel, att inomramen för samarbetet skall verka för att motsvarandepolitik får genomslag också i övriga EU-stater, attdet internationella samarbetet skall präglas av enallt större öppenhet och att det svenskakontrollsystemet kommer in på ett tidigt stadium.I motionen föreslås att tillkännager förregeringen som sin mening vad i motionen anförs ommaterielförsörjning och internationellt samarbete(yrkande 21).Miljöpartiets kommittémotion Fö8 (mp) av LarsÅngström m.fl. behandlar stödet tillkrigsmaterielexporten. Motionärerna anser att detinte är riktigt att Försvarsmakten ägnar tid åt attstödja krigsmaterielindustrins exportansträngningar.Att skattebetalarna subventionerar denna sektor, somdessutom blir alltmer utlandsägd, är en politik somsägs vara varken konsekvent eller inge förtroende.Försvarsmaktens medverkan ikrigsmaterielexportansträngningar sägs också stå iett direkt motsatsförhållande till vad regeringen ipropositionen Fortsatt förnyelse av totalförsvaretanfört om att upprätthålla respekten för demänskliga rättigheterna.Enligt motionärerna vore det långt bättre omregeringen lät en överdimensionerad vapenindustri takonsekvenserna av en krympande marknad och tillät ennödvändig avveckling. Mot bakgrund av förreöverbefälhavarens bedömning av behovet av 60-80 JAS-plan är det inte rimligt att fullfölja köpen av 200stycken sådana flyplan.Motionärerna föreslår att begär attregeringen inte tillåter Försvarsmakten att stödjaen alltmer utlandsägd försvarsindustrisexportansträngningar utan i stället avbeställer denkrigsmateriel man inte anser sig behöva (yrkande 4).I kommittémotion Fö243 (mp) av m.fl.föreslås att tillkännager för regeringensom sin mening vad i motionen anförs om utvecklingav försvarets forskning i civil verksamhet.Motionärerna anser att en viktig del ianpassningen av svenskt försvar till de nyaomständigheterna är att successivt ställa omförsvarets verksamhet till civil verksamhet. Dettasägs kunna ske på olika sätt.Internationell försvarsforskning har stora spinoff-effekter som vid en omställning av svenskförsvarsforskning kan komma den civila forskningentill godo. Det är därför intressant att behålla ochutveckla Totalförsvarets forskningsinstituts (FOI)forskningsverksamhet som verksamheteninriktas så att den gagnar det civila samhället.Motionärerna anser att det behövs en särskildutredning för att besvara frågan hur en omställningoch inriktning av försvarsforskningen mot civilverksamhet skall kunna genomföras.Miljöpartiet föreslår emellertid att verksamhetredan nu inleds i form av tre pilotprojekt inomangelägna områden, nämligen· ett sensorprojekt syftande till utveckling av dens.k. elektroniska näsan som kan detektera lågakoncentrationer av gaser,·· ett projekt för att öka kunskaperna om samspeletmellan människan och den maskin hon hanterar,·· ett riksanalysprojekt som skall kunna användas iolika delar av samhällsplaneringen.·Erfarenheterna från dessa pilotprojekt sägs kunnautgöra grund för planeringen av fortsatt arbete.Utskottets ställningstagandeFörsvarsbeslutet 2000Som en del i försvarsbeslutet godkänderiksdagen (prop. 1999/2000:30, bet. 1999/2000:FöU2,rskr. 1999/2000:168) den av regeringen föreslagnainriktningen av Försvarsmaktens materielanskaffningoch forskning och teknikutveckling. I detsammanhanget anförde utskottet att Försvarsmaktensmaterielförsörjning måste förändras. Den behöver blimer flexibel för att på ett bättre sätt än hittillskunna anpassas till nya hot och förändrade krav pådet militära försvaret. Handlingsfrihet betonades.Utskottet framhöll att Försvarsmaktensmaterielplanering måste innehålla ett ekonomisktutrymme för framtida alternativaanskaffningsmöjligheter. Detta utrymme får inte varabundet till specifika objekt eller system.Utskottet ansåg vidare att det var viktigt attsuccessivt förbättra Försvars- maktens förmåga attdelta i internationella insatser. Det är därförnödvändigt att den framtida utvecklingen ochanskaffningen av försvarsmateriel inriktas så attden också tillgodoser Försvarsmaktens behov förinternationell samverkan (interoperabilitet).Utskottet ansåg också att en internationellt välintegrerad försvarsindustri, med hög ochinternationellt efterfrågad kompetens, bidrar tillatt säkerställa en oberoende och för våra behovanpassad materielförsörjning. Utskottet bedömde attmellanstatlig samverkan och ömsesidiga beroendenytterligare bör utvecklas för att uppnå tillräckligsäkerhet i den framtida materiel- ochkompetensförsörjningen. Den svenskaförsvarsindustrin borde därför aktivt delta i såvälnationell som internationell omstrukturering.Härutöver ansåg utskottet att stödet till svenskförsvarsindustris exportansträngningar fortfarandehar stor betydelse.Samlad strategi för det militära försvaretsmaterielförsörjning och forskningUtskottets bedömning och förslag i korthetUtskottet ansluter sig till regeringensbedömning att det finns ett behov av enövergripande strategi för det militäraförsvarets materielförsörjning, forskning ochteknikutveckling. Materielförsörjningenbehöver bli mer flexibel och ges störreutrymme för handlingsfrihet än . spårbarheten mellan operativ förmåga ochmaterielförsörjning behöver utvecklas, liksomformerna för styrning och uppföljning.Utskottet konstaterar att Regeringskanslietinlett ett arbete med att utforma en sådanstrategi. Arbetet förutsätts leda fram tillsåväl den precisering av roller och ansvarför regering och myndigheter som Riksdagensrevisorer och flera motioner efterlyserliksom till andra effektiviseringar avförsvarets materielförsörjning. Utskottetföreslår därför att avslårRiksdagens revisorers förslag 1, 2 och 5 samtmotionerna Fö6 (kd) yrkandena 14 och 15 samtFö243 (mp).Utskottet förutsätter att gesmöjlighet att ta ställning till denövergripande strategin för försvaretsmaterielförsörjning.Regeringen återkommer i proposition 2001/02:10Fortsatt förnyelse av totalförsvaret till frågor somrör det militära försvarets materielförsörjning ochforskning. Några förslag till riksdagsbeslut lämnasdock inte. Regeringens bedömning nu grundar sig påett omfattande utredningsunderlag, bl.a. rapporternaFörsvarsmateriel på nya villkor (SOU 2001:21),Översyn av forskning och utveckling inomtotalförsvaret (SOU 2001:22) och Ny struktur förökad säkerhet - nätverksförsvar och krishantering(Ds 2001:44).En huvudpunkt i regeringens bedömning är behovetav en övergripande strategi för det militäraförsvarets materielförsörjning, forskning ochteknik-utveckling.