bet · GP01NU17 · 2002-05-28 00:00:00 — En lägesbeskrivning avarbetet i syfte att ge underlag förregeringens arbete och ställningstagandenlämnades . Regelverketskall tas fram med sikte på att kvotpliktskall träda i kraft tidigast ochsenast . Förslaget skall lämnastill regeringen senast den 31 december2002.I propositionen om ändringar iatomansvarighetslagen (prop. 2000/01:43)uttalade regeringen att det ekonomiskaansvaret för atomskador i första hand börbäras av kärnkraftsindustrin och attanläggningsinnehavare borde åläggas ettobegränsat ansvar. Propositionenbehandlades av lagutskottet (bet.2001/02:LU7). Ett obegränsat ansvar äremellertid inte förenligt med Sverigesåtaganden enligt Pariskonventionom skadeståndsansvar på atomenerginsområde. Konventionen är dock föremål förrevidering, vilken kommer att resultera iatt det blir möjligt förkonventionsstaterna att införa ettobegränsat ansvar. Regeringen meddelade inämnda proposition sin avsikt att ge ensärskild utredare i uppdrag att föreslåhur ett obegränsat ansvar bör genomförasi atomansvarighetslagen och att kartläggasåväl vilka försäkringslösningar somvilka säkerheter eller garantier somfinns att tillgå, t.ex. riskdelning,bankgarantier och riskobligationer.Enligt inhämtade uppgifter kommerdirektiv för den särskilda utredningenatt kunna bli antagna tidigast underandra halvåret 2002.I budgetpropositionen för (prop. 2001/02:1, volym 1, s. 201)aviserades en skattestrategi för alternativa drivmedel. Strategin innefattar attskattelättnader ges i form av dels enenergi- och koldioxidskattebefrielse förpilotprojektsdispenser i enskilda fall,dels en generell koldioxidskattebefrielseför koldioxidneutrala drivmedel med stödav ett s.k. 8.4-beslut. Strategin skallbörja tillämpas . Arbete mednotifiering och anmälan till EU avåtgärderna pågår för närvarande.EG-kommissionen beslöt i november 2001om ett förslag till direktiv omfrämjandet av användningen avbiodrivmedel för transporter som bl.a.innebär att den totala andelenbiodrivmedel skall utgöra avförsålda drivmedel . Beredningenav dessa förslag pågår.I den tidigare nämnda propositionen omSveriges klimatstrategi (prop.2001/02:55) anges att regeringen, medbeaktande av kommande beslut inom EUavseende biodrivmedel, avser återkommamed förslag till nationellt mål förvidare introduktion av alternativadrivmedel. Enligt regeringens bedömningär en viktig åtgärd för att begränsatrafiksektorns klimatpåverkan en politiksom främjar introduktion och ökadanvändning av alternativa drivmedel. Vidbehandlingen av propositionen i februari2002 anslöt sig miljö- ochjordbruksutskottet (bet. 2001/02:MJU10)till regeringens bedömning.Finska (Eduskunta) har idagarna godkänt ett principbeslut somansvarigt statsråd fattade i januari 2002om ett femte kärnkraftverk. I ärfyra kärnkraftverk i drift. Beslutetinnebär att den projektansvarige,(), kan fortgå medförberedelserna inför byggandet av enkärnkraftsanläggning. Principbeslutetgäller och om TVO under dennatid inte lämnat in en ansökan i enlighetmed kärnenergilagen om tillstånd att fåuppföra en anläggning, förfallerbeslutet.I energipropositionen (prop.2001/02:143 s. 18) påpekas att frågan omden långsiktiga försörjningstryggheten ienergitillförseln och behovet avdiversifiering av tillförseln bör belysasinför framtida ställningstaganden tillden fortsatta omställningen. Enligtuppgifter som utskottet inhämtat pågårberedningen av direktiv för en sådanöversyn inom Regeringskansliet.Utskottets ställningstagandeUtskottet vill redan inledningsvisframhålla sitt stöd för denvverenskommelse beträffandeenergipolitiken som träffats mellanföreträdare för Socialdemokraterna,och somredogörs för i propositionen. Dennaöverenskommelse innebär enligt utskottetsmening ett ytterligare steg framåt iarbetet för en trygg, effektiv ochmiljövänlig svensk energiförsörjning ochär en bekräftelse på att deenergipolitiska riktlinjerna i 1997 årsuppgörelse ligger fast. Det sagda innebäräven att utskottet inte delar deuppfattningar som framförs i motionerna2001/02:N53 (m), 2001/02:N55 (kd),2001/02:N56 (fp) och 2001/02:N58 (mp)beträffande energipolitikens riktlinjeroch mål.Som anges i propositionen bör densvenska energipolitikens mål ävenfortsatt vara att på kort och lång sikttrygga tillgången på el och annan energipå villkor som är konkurrenskraftiga meddem som gäller i omvärlden i övrigt.Energipolitiken skall skapa villkoren fören effektiv och hållbar energianvändningoch en kostnadseffektiv svenskenergiförsörjning med låg negativpåverkan på hälsa, miljö och klimat samtunderlätta omställningen till ettekologiskt samhälle. Därtill skallenergipolitiken bidra till att skapastabila förutsättningar för ettkonkurrenskraftigt näringsliv och enförnyelse och utveckling av den svenskaindustrin. Energipolitiken skall ävenfrämja ett breddat energi-, miljö- ochklimatsamarbete i Östersjöregionen.Landets elförsörjning skall tryggasgenom ett energisystem som grundas påvaraktiga, helst inhemska och förnybara,energikällor samt en effektivenergianvändning. Kärnkraften skallersättas med effektivisering avelanvändningen, konvertering tillförnybara energislag samt miljömässigtacceptabel elproduktionsteknik. I ökandeutsträckning skall energiförsörjningenbaseras på förnybara energikällor.Användningen av fossila bränslen skallhållas på en låg nivå.I likhet med regeringen och i enlighetmed tidigare riksdagsbeslut menarutskottet att skall stängas,men först när villkor äruppfyllda. Det innebär bl.a. attbortfallet av elproduktion skallkompenseras genom tillförsel av nyelproduktion och minskad användning avel. Vid senaste prövning ifrågan instämde utskottet (bet.2001/02:NU3) i regeringens bedömning attvillkoren för en stängning då inte vartillgodosedda men att detta blir falletsenast före utgången av år 2003.Samtidigt vill utskottet åter erinra omatt det är som skall pröva omvillkoren är tillgodosedda inför ettbeslut att stänga andrareaktor.När det gäller den fortsattaavställningen anser regeringen som nämntsatt bör, i likhet med vad somgjorts i , pröva möjligheten attgenom avtal med kraftindustrin regleraden fortsatta kärnkraftsavvecklingen.Regeringen menar därför att en dialog medindustrin bör initieras. Det ärutskottets uppfattning att omställningenav det svenska energisystemet måste skepå ett ansvarsfullt och kontrolleratsätt. Utskottet är därför positivt tillregeringens inriktning. Genom attkraftindustrin involveras i processen kanen långsiktighet och trovärdighet skapassom är till gagn för den fortsattaomställningen av energisystemet. Isammanhanget vill utskottet understrykaatt ett initiativ med den inriktning somregeringen framlagt inte innebär någotavsteg från bedömningen att 2stängs före utgången av år 2003.I motioner från Moderatasamlingspartiet, ,har kritikframförts mot det fördaomställningsarbetet och vad som förordasi propositionen beträffande kärnkraftensavveckling. Utskottet vill mot dettapåminna om att utskottet tidigareframhållit (bet. 2000/01:NU3) attsamtidigt som det är av vikt attavvecklingen av kärnkraften inleds är detbetydelsefullt att omställningen ochutvecklingen av energisystemet sker undertillräckligt så att inte problemuppstår för sysselsättning, välfärd,konkurrenskraft och miljö. Utskottet villerinra 2010, i enlighet med1997 års energipolitiska överenskommelse,inte längre gäller som s.k. slutår förkärnkraften. Att, som förordas i motion2001/02:N58 (mp), återinföra somslutår är enligt utskottets mening inteaktuellt. Utskottet finner därav helleringet skäl för ett förtydligandebeträffande Statens energimyndighets rolli enlighet med vad som begärs inyssnämnda motion. Även denmarknadsekonomiska lösning förkärnkraftens avveckling som Miljöpartietförespråkar har tidigare avvisats avutskottet (bet. 2001/02:NU3) medmotiveringen att den med stor sannolikhetskulle medföra svåra kostnadsproblem förden svenska industrin och nästintillutslagning av den elintensiva industrin.I flera motioner har det argumenteratsför hur skall agera när detgäller samarbetet inom EU. Utskottet ärav den uppfattningen, vilken regeringenäven gett uttryck för i propositionen,att skall ha en positivinställning till olika internationellainitiativ som t.ex. EG-kommissionensförslag till direktiv om handel medutsläppsrätter inom EU och ettförsöksområde med flexibla mekanismer iÖstersjöregionen. driver ävenaktivt frågan om en gemensamenergibeskattning inom EU. Det ärutskottets uppfattning att det i detnuvarande fördraget finns en god grundför att utöka samarbetet inom EU påenergiområdet. Ett ökat samarbete börsyfta till en samsyn på hur varjemedlemsstat skall bidra till att uppnåmålen för energipolitiken i gemenskapen,dvs. försörjningstrygghet,konkurrenskraft och skyddet för miljön.Samtidigt bör framhållas attenergiområdet inte bör bli ett gemensamtpolitikområde då det kännetecknas avkänsliga nationella politiska beslut ochintressen. Även inom ramen för dennordliga dimensionen arbetar , somtidigare redovisats, aktivt.När det gäller vad som anförs i motion2001/02:N56 (fp) om redovisning avutsläppen av koldioxid vill utskottetpåpeka att den svenskautsläppsstatistiken, som tidigareredovisats, bygger på internationelltvedertagna principer, och utskottet seringet skäl till att detta skulle frångås.I motion 2001/02:N53 (m) framhållsbehovet av att utforma energipolitiken såatt det blir intressant att investera ien ökad elproduktion. Enligt utskottetsmening kommer bl.a. vad i propositionensägs om kraftvärmebeskattningen ochinförandet av elcertifikaten att bidratill detta. Utskottet kommer senare ibetänkandet att redogöra för sin syn pådessa punkter.Att regeringen även anlagt ettgenusperspektiv på energifrågorna är enviktig förutsättning för att bl.a. brytaden könsmässiga obalansen inom branschen.Vad utskottet anfört ligger delvis ilinje med vad som i aktuella delar tagitsupp i motionerna 2001/02:N296 (s) och2001/02:U268 (c). Något skäl för ettriksdagsuttalande anser utskottet dockinte föreligger. Med hänvisning till detovan anförda tillstyrker utskottetpropositionen i denna del och avstyrkersamtliga här behandlade motioner iberörda delar.Indikatorer över energiförsörjningenPropositionenRegeringen gör bedömningen att olikaindikatorer för energiområdet bör tasfram. Indikatorerna skall kunna fungerasom underlag för uppföljning av deenergipolitiska målen.I dag finns det ingen systematiskuppsättning indikatorer för uppföljningav energipolitiska mål. Ipropositionen påpekas att behovet avindikatorer bl.a. har påtalats avnäringsutskottet (bet. 2001/02:NU3).Regeringen har därför uppdragit åtEnergimyndigheten att ta fram indikatorerpå energiområdet som kan tjäna somunderlag för uppföljning av deenergipolitiska målen. Enligt vad somnämns i propositionen skulle myndighetenredovisa ett första förslag tillindikatorer . Vidare skall enrapport med tidsserier för ett antalindikatorer lämnas i oktober 2002.Arbetet bedrivs i samarbete medStatistiska centralbyrån.I propositionen redogör regeringen ävenför vissa överväganden beträffandeindikatorer för effektiva energimarknader(elmarknaden, naturgasmarknaden ochvärmemarknaden), förnybara energikällor,effektiv energianvändning, miljö ochindustrins energianvändning. Därtillanmäls att det finns fler mål därindikatorer eventuellt kan aktualiseras,t.ex. försörjningstrygghet.Utskottets bedömningSom påpekas i propositionen har utskottettidigare understrukit vikten av en ökadkonkretion och av specifika,uppföljningsbara mål för det långsiktigaenergipolitiska programmet. Utskottet haräven betonat betydelsen av att deresultatindikatorer som regeringenanvänder sig av vidareutvecklas.Oavsett inställning till den fördaenergipolitiken vill utskottet framhållasin positiva syn på det fortsatta arbetetmed att vidareutvecklaresultatindikatorer för energiområdet ienlighet med vad som redovisas ipropositionen.KärntekniklagenSäkerhetsnivån vid kärnkraftverkenUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå ett motionsyrkandeom att kärntekniklagen skall preciserasoch skärpas när det gällersäkerhetsnivån vid kärnkraftverken.Utskottet erinrar om de komplikationersom ansetts vara förknippande med att ilagen ange specifika säkerhetsnivåer.Jämför reservation 5 (mp)MotionenMiljöpartiet begär i motion 2001/02:N58ett riksdagsuttalande om attsäkerhetskraven på kärnkraftverken skallpreciseras och skärpas. Motionärernasmening är att den formulering som i i 3 § kärntekniklagen - attkärnteknisk verksamhet skall bedrivas påett sådant sätt att kraven på säkerhettillgodoses - delegerar helasäkerhetsarbetet till regeringen och tillde tekniska myndigheterna på området.Enligt motionärerna bör det i lagen mer idetalj ges uttryck för vilkensäkerhetsnivå som skall krävas av desvenska kärnkraftverken. I motionenanförs att frågan om kärnkraftenssäkerhet inte bara är en teknisk frågautan även en fråga om värderingar, vilkabör komma till uttryck genom politiskabeslut.Vissa kompletterande uppgifterEnligt 3 § lagen (1984:3) om kärntekniskverksamhet (den s.k. kärntekniklagen)skall kärnteknisk verksamhet bedrivas påett sådant sätt att kraven på säkerhettillgodoses och de förpliktelser uppfyllssom följer av överenskommelser isyfte att förhindra spridning avkärnvapen och obehörig befattning medkärnämne och sådant kärnavfall som utgörsav använt kärnbränsle. Vidare sägs attregeringen eller den myndighet somregeringen bestämmer får meddela deföreskrifter som behövs för att sådanaförpliktelser skall uppfyllas.När utskottet behandladefrågan om säkerhetskrav i kärntekniklagen(bet. 1997/98:NU2) redovisades följandekompletterande uppgifter.I kärntekniklagen läggs allt ansvar försäkerheten på den som har tillstånd attbedriva kärnteknisk verksamhet. I lagenanges vilka säkerhetsåtgärder som skallvidtas. Villkoren för det enskildatillståndet bygger på säkerhetskrav, ochverksamheten som omfattas av tillståndetstår under fortlöpande kontroll ochtillsyn av berörda myndigheter. För attuppnå kravet på säkerhet och strålskyddkrävs en sammanhållen bedömning - ettsystemtänkande - av verksamheten.Säkerheten bestäms inte bara avutformningen av tekniska system m.m. utanäven av organisatoriska, administrativaoch personella faktorer. Avsikten är atten avvägning skall göras av samtligaingående komponenter i verksamhetskedjani syfte att uppnå en optimalsäkerhetsnivå. Även om kunskaperna om derisker som är förbundna med användningenav kärnenergi har fördjupats ochutvecklats anses det inte möjligt attenkelt och i kvantitativa termer ange engodtagbar säkerhetsnivå som kan infogas ilagstiftningen. Bestämmelserna omsäkerhetskrav har mot den bakgrundengetts en mera allmän formulering ikärntekniklagen som tar hänsyn tillutvecklingen i säkerhetstänkande ochsäkerhetskrav.De då aktuella motionsyrkandenaföranledde inte någon åtgärd frånriksdagens sida.Regeringen tillsatte enutredning (dir. 2002:33) som skallanalysera förutsättningarna förkärnsäkerheten och strålskyddet vidsvenska kärnkraftverk. Utredaren skallstudera situationen förkärnkraftsföretagen ochtillsynsmyndigheterna (Statenskärnkraftinspektion och ) samt belysaomvärldsförändringar som direkt ellerindirekt påverkar säkerhets- ochstrålskyddsarbetet vid kärnkraftverken. Iuppdraget ingår även att överväga behovav ökad samordning eller ändradearbetsformer mellan tillsynsmyndigheternasamt eventuella organisatoriskaförändringar. Uppdraget skall redovisastill regeringen i oktober 2003.Utskottets ställningstagandeUtskottet vill med hänvisning till lämnade redogörelsen och till vadutskottet anförde i nämnda betänkande(bet. 1997/98:NU2) beträffandeuppbyggnaden av kärntekniklagen erinra omde komplikationer som ansetts varaförknippade med att i lagen angespecifika säkerhetsnivåer. Vidare harregeringen som tidigare nämnts nyligentillsatt en utredare med uppgift att seöver kärnsäkerheten och strålskyddet vidde svenska kärnkraftverken.Med det sagda som bakgrund avstyrkerutskottet motion 2001/02:N58 (mp) iberörd del.Förbudet mot uppförande av kärnreaktorerUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motioner varibegärs att regeringen skall återkommamed ett förslag om upphävande avförbudet mot uppförande avkärnreaktorer. Enligt utskottet är detnaturligt att statsmakterna markeraratt uppförande av nyakärnkraftsreaktorer inte är aktuellt.Jämför reservation 6 (m, fp).MotionernaI Moderata samlingspartiets motion2001/02:N213 begärs att riksdagenbeslutar att upphäva förbudet (5 a §) ikärntekniklagen mot uppförande avkärnreaktorer. Motionärerna menar att depolitiska hindren för en fortsatt ochutvecklad användning av kärnenergi måstetas bort. Genom att upphäva nämndaparagraf avvecklas de politiska hindrenför att bygga nya kärnreaktorer. Även omdet inte finns någraintressenter som är intresserade av attbygga nya reaktorer i bör intelagstiftningen utesluta sådana planer,sägs det i motionen.Även i Moderata samlingspartiets motion2001/02:N53 framhålls vikten av attmöjliggöra för en fortsatt och utveckladanvändning av kärnkraftsenergi, och attriksdagen genom ett beslut bör avskaffa 5a § kärntekniklagen.Krav om att beslutar attupphäva förbudet mot uppförande avkärnreaktorer i kärntekniklagen framförsäven i motion 2001/02:N51 (m). Enligtmotionären bör kärnkraften byggas ut dåen säker och stabil tillgång tillelenergi är en förutsättning för attmedborgarna skall kunna leva ett bra livsamt för att industrin i skallkunna verka på goda villkor.Folkpartiet påpekar i motion 2001/02:N56,dock utan något särskilt yrkande, attpartiet inte vill utesluta en framtidautbyggnad av kärnkraften.Vissa kompletterande uppgifterI den nu aktuella bestämmelsen ikärntekniklagen (5 a §) stipuleras attdet inte får meddelas tillstånd attuppföra en kärnkraftsreaktor. Vidare ärdet förbjudet att i utan särskilttillstånd slutförvara använt kärnbränsleeller kärnavfall från en kärntekniskanläggning eller en annan kärntekniskverksamhet i ett annat land. Detta gälleräven sådan lagring som sker i avvaktan påslutförvaring (s.k. mellanlagring).Beslutet om ett förbud mot att uppföraen kärnkraftsreaktor togs av år1986 (bet. 1986/87:NU13). Beslutetinnebar i praktiken ett förbud förregeringen att använda den rätt att getillstånd till nya kärnkraftsreaktorersom regeringen innan införandet av dennabestämmelse formellt hade enligt lagen.Utskottet påpekade i detta sammanhang attdet var väl befogat att bringarkärntekniklagens bestämmelser ommöjlighet att erhålla tillstånd tillkärnteknisk verksamhet i överensstämmelsemed riktlinjerna för den långsiktigaenergipolitiken. Vidare anfördes att detvar naturligt att statsmakterna tydligtmarkerar att nya kärnkraftsreaktorer ärett avslutat stadium i den svenskaenergipolitiken. I reservationer (m; fp)argumenterades mot att bestämmelsenskulle införas.Senast utskottet behandlade förbudet motatt uppföra kärnkraftsreaktorer varhösten 2000 med anledning av motionerfrån allmänna motionstiden (bet.2000/01:NU3). I detta sammanhangbehandlades även kärntekniklagensbestämmelse (6 §) om kärntekniskforskning. Utskottet framhöll i dettasammanhang sin ståndpunkt attbestämmelsen om förbud mot uppförande avytterligare kärnreaktorer inte skulleupphävas. I en reservation (m, kd, fp)påtalades att regeringen borde anmodasatt återkomma till med förslagom upphävande av de aktuellabestämmelserna i kärntekniklagen.Utskottets ställningstagandeSom tidigare nämnts är förbudet ikärntekniklagen (5 a §) mot att uppföranya kärnkraftsreaktorer riktat motregeringen. Vid införandet avbestämmelsen framhöll utskottet bl.a. attdet var naturligt att statsmakternatydligt markerar att uppförandet av nyakärnkraftsreaktorer inte är aktuellt.Utskottet menar att detta i allra högstagrad är giltigt. Följaktligenser utskottet inget skäl för riksdagenatt tillmötesgå de här aktuellamotionsyrkandena. De avstyrks alltså.Förbudet mot kärnteknisk forskningUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsyrkanden omatt den s.k. tankeförbudsparagrafen ikärntekniklagen skall upphävas.Utskottet menar att möjligheten tillforskning och energiteknisktutvecklingsarbete inte begränsas av denaktuella paragrafen. Jämför reservation7 (m, kd, fp).MotionernaModerata samlingspartiet framhäver imotion 2001/02:N213 att börbesluta att upphäva bestämmelsen (6 §) ikärntekniklagen - den s.k.tankeförbudsparagrafen - som förbjudervissa typer av kärnteknisk forskning.Motionärerna menar att de politiskahindren för en fortsatt och utveckladanvändning av kärnenergi bör tas bort.Genom forskning och utveckling kan nyenergiteknik tas fram, sägs det imotionen.Även i Moderata samlingspartiets motion2001/02:N53 anförs att börupphäva den s.k. tankeförbudsparagrafen,dvs. 6 § i kärntekniklagen.Att bör besluta att upphäva 6§ i kärntekniklagen om kärntekniskforskning anförs också i motion2001/02:N5 (m). Motionären menar att ensäker och stabil tillgång till elenergiär en förutsättning för att medborgarnaskall kunna leva ett gott liv samt föratt industrin i skall kunna verkapå goda villkor.I motion 2001/02:N371 (kd) anförs attdet s.k. tankeförbudet har en hämmandeeffekt på den akademiska friheten och attdet till och med kan ifrågasättas om detöver huvud taget är möjligt att utanlagbrott presentera genomarbetade ochkostnadsberäknade alternativ tillprövning i den energipolitiska debatten.Tankeförbudet har resulterat i attforskningen i princip har avstannat iSverige och kunniga forskare flyr landet,sägs det i motionen. Motionärerna menardärför att bör besluta om ettupphävande av den aktuella paragrafen ikärntekniklagen.Även i motion 2001/02:N248 (kd) begärsatt beslutar att upphäva 6 §kärntekniklagen. Det finns ingenkänd teknik förutom kärnkraften som påett miljömässigt försvarbart sätt i storskala kan producera tillräckligt medelektrisk energi, sägs det i motionen.Motionärerna menar att svenska forskare,konstruktörer och tekniker skall hamöjlighet att delta i arbetet för attbehålla kompetens, byggatillverkningskapacitet och tryggaarbetsplatser i . Därtill måsteforskare och tekniker ges en chans attlösa problemet med det högaktiva avfalletpå ett annat sätt än att gräva ner det.Vissa kompletterande uppgifterEnligt 6 § kärntekniklagen får ingenutarbeta konstruktionsritningar, beräknakostnader, beställa utrustning ellervidta andra sådana förberedande åtgärderi syfte att inom landet uppföra enkärnkraftsreaktor. Detta förbud mot vissaförberedande åtgärder tillkom år 1986samtidigt som det i kärntekniklageninfördes en bestämmelse om att tillståndatt uppföra en kärnkraftsreaktor inte fårmeddelas (prop. 1986/87:13, bet.1986/87:NU13).Vid behandlingen av förslaget om nämndaförbud framhöll utskottet att förbudetsfunktion skulle vara att motverka attpersoner i en åsyftad begränsad krets -ansvariga för kraftföretag vilka ärtänkbara som reaktorinnehavare - vidtarnågot slags resurskrävande, förberedandeåtgärder med avsikt att uppföra en visskärnkraftsreaktor. Ett enigt utskottunderströk att ett sådant förbud inteskulle förhindra personer i nämnda kretsatt t.ex. muntligen eller skriftligenplädera för fortsatt och ökadkärnkraftsanvändning, inklusiveuppförande av ytterligarekärnkraftsaggregat. Det skulle inteheller, betonade utskottet, inkräkta påmöjligheterna till forskning ochutvecklingsarbete på det kärntekniskaområdet och till svenskt deltagande iinternationellt samarbete inom dettaområde. Därefter tog utskottet ställningtill frågan om införande av förbudet. Medvissa redaktionella ändringar tillstyrkteutskottet att förbudet skulle införas,medan en motsatt uppfattning fördes frami en reservation (m, fp).I utredningen om översyn avlagstiftningen på kärnenergiområdet (SOU1991:95) föreslogs att paragrafen omförbud mot vissa förberedande åtgärderskulle avskaffas. Enligt utredningenkunde bestämmelsen inte anses varamotiverad av säkerhetsskäl och bordedärför inte höra hemma i nämnda lag,vilken är att betrakta som ensäkerhetslag. Utredningens förslagbeträffande 6 § berördes dock inte i dendärpå följande propositionen (prop.1992/93:98).Riksdagen har tidigare vid fleratillfällen behandlat och avslagitmotioner med krav på avskaffande avförbudet.