bet · GP01KU20 · 2002-05-21 00:00:00 — Den informella organiseringen kanske kräverandra åtgärder.Ulrika framhåller att det blir problem medde regler som kommer ur en governance-modell. Mål,strategier och beslut inom sysselsättningspolitikenoch andra områden blir vaga och otydliga. Det är ettproblem ur medborgarstyrelsesynpunkt att man interiktigt vet vem som har ansvaret för en politik somi grunden är ganska oklar. Där tenderar makt ochansvar att inte riktigt hänga ihop. Hårdraget som har makt inget ansvar och den som har ansvarhar ingen makt. är oklarheten,flexibiliteten, inte minst i en utvidgad union, enförutsättning för att komma överens i de frågor somnu är på dagordningen inom EU. När man nu går ifrånden inre marknaden till mer politiskt känsligafrågor blir politiken viktigare än juridiken pånågot vis.Avslutningsvis framhåller att vissaav frågorna som lever i en gråzon mellan första ochandra pelaren till slut får ett hemvist som också ärrättsligt. Då hamnar de inom government-strukturen.Vissa frågor och beslut går från att vara väldigtlösa i fogarna till att bli ganska fasta ikonturerna. Andra frågor har svårare att gå överfrån det ena till det andra och fortsätter att varaen ganska lös materia.Utskottets ställningstagandeUtskottet har studerat hur utrikespolitiska beslutfattas. Granskningen har bidragit till enfördjupning av insikterna när det gäller villkorenför beslutsfattandet inom Utrikesdepartementetsområde och även inom EU. Redovisningen tjänardärigenom ett syfte som underlag och bakgrund förbl.a. Granskningenföranleder inte något särskilt uttalande frånutskottets sida.6. Statliga bidrag tillinfrastrukturinvesteringar i StockholmÄrendetI två granskningsanmälningar, bilagorna A6.1.1-2,anmäls för granskning atttre ledande socialdemokratiska kommunalpolitiker ien artikel i den 5 oktober 2001har bekräftat att i oktober 1998skulle ha givit löfte om stora statliga bidag tillinfrastrukturinvestering i på villkor attkommunen fick fortsatt socialdemokratiskt styre medhjälp av . Om uppgiften är korrekthandlar det enligt anmälarna om ett allvarligtmaktmissbruk. I anmälningarna framhålls att denkommunala självstyrelsen är en hörnsten i densvenska demokratin och att ett stort statligt bidragvillkoras med att ett visst parti skall sitta vidmakten strider mot denna grundläggande princip. Detfaktum att löftet om miljardbidrag för att gräva nedCentralbron inte upprepats som gåttefter det att en borgerlig koalition tillträdde ärenligt anmälaren mycket graverande, om det kanbeläggas att det utlovats vid ett annat styre. Ianmälningarna påpekas att det inte heller iinfrastrukturpropositionen finns något löfte av detslag statsministern, enligt de tresocialdemokraterna, gav sedan.Enligt anmälarna bör granskaom statsministerns agerande i sina kontakter medpartivänner i efter valet ärförenligt med regeringsformen.Till grund för granskningen har bl.a. legatpromemorior upprättade inom Statsrådsberedningen,bilagorna A6.1.3-4, en skrivelse från borgarrådetCarl , bilaga A6.1.5 samt utfrågningar,bilagorna B1, 9-10, 15 och 18.BakgrundGällande ordningDen kommunala självstyrelsenRegeringsformens (RF) reglering av den kommunalasjälvstyrelsen begränsar sig till några fåbestämmelser.Av portalbestämmelsen i 1 kap. 1 § RF framgår attden svenska folkstyrelsen förverkligas bl.a. genomkommunal självstyrelse.I 1 kap. 7 § RF anges att det i riket finnsprimärkommuner och landstingskommuner, därbeslutanderätten utövas av valda församlingar. Isamma paragraf sägs att kommunerna får ta ut skattför skötseln av sina uppgifter.Någon reglering av vilka uppgifter som kommunernahar finns inte i regeringsformen.Däremot anges i 8 kap. 5 § att grunderna förkommunernas organisation och verksamhetsformer ochför den kommunala beskattningen liksom kommunernasbefogenheter i övrigt och deras åligganden skallbestämmas i lag, dvs. Utan hinder av 5§ har dock enligt 7 § i samma kapitelmöjlighet att bemyndiga regeringen att genomförordning meddela föreskrifter i vissa ämnen.I regeringsformen finns också bestämmelser om attdet för den offentliga förvaltningen finns bådestatliga och kommunala förvaltningsmyndigheter (1kap. 8 §) samt att förvaltningsuppgifter kananförtros åt en kommun (11 kap. 6 §).Kommuner och landsting har som ett led i denkommunala självstyrelsen en egen beskattningsrätt.Enligt 1 kap. 7 § RF får kommunerna, dvs. kommuneroch landsting, ta ut skatt för skötseln av sinauppgifter. Bestämmelsen innebär att kommunerna fårbesluta om storleken av den kommunala utdebiteringenför sina medlemmar. I övrigt är det somreglerar skattebestämmelsernas innehåll.Närmare bestämmelser om kommunernas befogenheterfinns i kommunallagen (1991:900).FinansmaktenEnligt 9 kap. 2 § första stycket RF får statensmedel inte användas på annat sätt än harbestämt.Vidare sägs i andra stycket att om användningen avstatsmedel för skilda behov bestämmer riksdagengenom budgetreglering enligt 3-5 §§. fårdock bestämma att medel tas i anspråk i annanordning.Enligt 9 kap. 3 § RF företar riksdagenbudgetreglering för närmast följande budgetår,eller, om särskilda skäl föranleder det, för annanbudgetperiod. bestämmer därvid till vilkabelopp statsinkomsterna skall beräknas och anvisaranslag till angivna ändamål. Besluten härom tas uppi en statsbudget.Därutöver föreskrivs i 9 kap. 5 § att för löpandebudgetår kan på tilläggsbudget göra nyberäkning av statsinkomster samt ändra anslag ochanvisa nya anslag.Enligt 9 kap. 6 § avger regeringen förslag tillstatsbudget till riksdagen.Skriftligt svar på fråga ominfrastruktursatsningar i StockholmNäringsminister lämnade den 6september 2001 skriftligt svar på fråga frånriksdagsledamoten rörande vilkaåtgärder han avsåg att vidta för att möjliggöra attStockholmsregionen kan fortsätta att utvecklas. Isvaret anförde näringsministern att han delarCederfelts uppfattning att satsningar påinfrastrukturen är viktiga såväl i som påandra håll i landet. Enligt näringsministern hadeemellertid i ofta olika åsikter hosregionens aktörer medfört att angelägna satsningarinte kunnat genomföras. Regeringen hade därförtillsatt en särskild beredningsgrupp med företrädareför alla riksdagspartier som skall lämna välförankrade förslag till förbättring avtransportsituationen i samt möjligheternaatt komma till och från huvudstadsområdet.Näringsministern påpekade vidare att beredningen ijuni hade redovisat en gemensam syn på problemen ochen gemensam målbild. Han anförde också attberedningen även skall presentera en långsiktigutvecklingsstrategi och ett förslag till utbyggnadersom bör genomföras under de första tio åren.Därutöver anförde näringsministern att regeringenavsåg att lägga en proposition omutveckling av infrastrukturen i hela landet. Närberedningen presenterar sitt förslag blirdet enligt näringsministern ett underlag för denåtgärdsplanering som trafikverken och länen genomförefter att behandlat propositionen.StockholmsberedningenRegeringen beslutade att enkommitté skulle ges i uppdrag att till regeringenlämna förslag på insatser som förbättrartransportsystemet inom men ocksåtransportmöjligheterna mellan och övrigaMälardalen, övriga landet samt internationellt (dir.2000:96). Arbetet skall syfta till att utvecklatransportsystemet på ett för regionen och helalandet miljömässigt, socialt och samhällsekonomiskthållbart sätt. Kommittén skall vidare undersöka ochföreslå lämplig finansiering för sina förslag.Som bakgrund till uppdraget erinrades om attregeringen beslutat propositionenUtveckling och rättvisa - en politik för storstadenpå (prop. 1997/98:165, bet. 1998/99:AU02,rskr. 1998/99:34). Transportsystemen i landets trestorstäder behandlades emellertid inte ipropositionen. I direktiven påpekades att nyatioåriga investeringsplaner för infrastrukturen hadebeslutats . Denekonomiska tillväxten och en fortgående urbaniseringhade enligt direktiven bidragit till en betydandetrafikökning i landets större städer och inte minsti Stockholmsregionen.När det gäller organisation och arbetsformeranförde regeringen bl.a. att en särskild kommittémed bred parlamentarisk representation skulletillsättas. Kommittén skulle enligt direktivenarbeta i nära samverkan med berörda kommuner ochandra lokala, regionala och centrala myndighetersamt organisationer för att nå en bred förankringför sina förslag och därigenom skapa godaförutsättningar för genomförandet av de föreslagnainsatserna.Vidare anfördes i direktiven att kommitténregelbundet till regeringen skulle redovisaresultaten av sitt arbete på sätt som angavs enligten särskild tidsplan. En första redovisning skullelämnas i form av en problemanalyssom skulle avse transportsystemoch därefter en målbild med alternativa scenariersenast . En slutlig redovisning skallgöras den 31 december 2003.Kommittén, som har antagit namnetStockholmsberedningen, har avlämnatdelbetänkandet Transportsystemet iStockholmsregionen - problemanalys och målbild förden framtida utvecklingen (SOU 2001:51).Regeringen har i propositionen Infrastruktur för ettlångsiktigt hållbart transportsystem (prop.2001/02:20) erinrat om Stockholmsberedningens arbeteoch anfört att beredningens dittills utarbetadeproblemanalys och målbild kommer att ligga tillgrund för det fortsatta arbetet med en långsiktigutvecklingsstrategi för transporterna för en periodav (s. 60).Promemorior från StatsrådsberedningenUtskottet har genom en skrivelse tillRegeringskansliet begärt svar på vissa frågor. Somsvar har överlämnats en promemoria upprättad inomStatsrådsberedningen . Ipromemorian anförs att vid den tid som det härgäller - - arbetade regeringen sedanflera år särskilt med frågor ominfrastrukturinvesteringar i . Redan 1995upphävde regeringen den detaljplan för ett tredjejärnvägsspår i trafikkorridoren mellan Gamla stanoch som hade antagit.Genom Riddarholmskommittén, en särskildförhandlingsman, och utredderegeringen därefter tillsammans med stadde tekniska och ekonomiska förutsättningarna förandra lösningar. Enligt promemorian gällde det intebara järnvägsspår. De förslag som utarbetadesberörde också närliggande trafikanläggningar avannat slag, bl.a. som stadansvarar för. Både före och efter valet hadeRegeringskansliet åtskilliga kontakter medföreträdare för och andra i fråganom hur en ombyggnad av dessa anläggningar kundefinansieras.I promemorian anförs vidare att en sådan kontaktägde rum per telefon . Vidett samtal från gatu- och fastighetsborgarrådet iStockholms stad sade en tjänsteman iStatsrådsberedningen då, mot bakgrund av den långadiskussion som förevarit i frågan tidigare, att hangjorde bedömningen att regeringen skulle vara bereddatt diskutera en lösning med staten som medfinansiärunder förutsättning att det i Stockholmsregionenskulle finnas enighet kring den aktuellatrafiklösningen.Värt att notera i sammanhanget är enligtpromemorian att regeringen inte ensam kan besluta omstaten skall vara medfinansiär vid en sådantrafikinvestering. I promemorian framhålls att ettstatligt bidrag givetvis måste föregås av ettriksdagsbeslut. Utan ett sådant beslut var det intemöjligt at utlova ett bidrag.Efter begäran från utskottet anförs i enkompletterande promemoria upprättad den 28 februari2002 att det var statssekreteraren somtalade med gatu- och fastighetsborgarrådet pertelefon . Någon avregeringens ledamöter tog enligt promemorian intebefattning med detta. Någon ytterligare kontakt iden fråga som granskningen rör harStatsrådsberedningen inte kännedom om.Utfrågningar, m.m.Utfrågning med har hållit utfrågning medborgarrådet . Vid utfrågningenanförde att hon samtalade med PärNuder . Det är korrekt att honfick ett besked om att regeringen skulle kunnamedverka till att lösa problemet med nedgrävningenav . Till saken hör enligt AnnikaBillström att nedgrävningen av är denenda politiska infrastrukturfråga som är helt enig om. IRegeringskansliet var det endast som honsamtalade med.Annika anförde vidare att man somkommunalpolitiker vet att när ett valresultat ärklart är det viktigt att föra en diskussion med såmånga parter som möjligt, där uppgiften är attförsöka nå kompromisser och majoriteter för attuppbringa samlade lösningar. Hennes uppgift somgruppledare för var attpresentera ett program för och en idé om hur deville styra , om defick möjlighet till det 1998. I det sammanhangethade hon ett samtal med bl.a. , som ärledare för . De resonerade kringolika lösningar för , och det gällde allapolitikområden.Enligt har hon inte fått någotbesked från om ekonomiska bidrag, utanhennes fråga till honom gällde om regeringen varberedd att medverka till en lösning när det gälldenedgrävningen av . Det svar hon fick avPär Nuder var: Ja, det tror jag. Den informationenförde hon vidare till , eftersom hontyckte att det var viktigt att ge så mycketinformation som möjligt och föra så öppna samtal sommöjligt.Annika anförde vidare att när honefterhörde möjligheten i en för alla partier iStockholms stadshus viktig fråga, och fick ettpositivt svar, var hennes tanke och ambition att gåtillbaka till samtliga gruppledare och föraförhandlingar i för att de för en gångsskull skulle stå eniga inför . Vid det härtillfället hade hon dock bara kontakt medStockholmspartiet.Vid utfrågningen anförde vidareatt det inte var första gången regeringen hade enuppfattning om detta, utan frågan är enligt hennemycket gammal. Hon bekräftade att det intresse somPär Nuder deklarerade egentligen inte var någotnytt, utan mer en uppdatering där det kundekonstateras att det var en viktig bricka iresonemanget som pågick kring majoritetsfrågan iStockholms stadshus.På frågan om hennes slutsats är att regeringeninte har särbehandlat de borgerliga i den härfrågan, anförde hon att regeringen har tagit emotbåde och och lyssnatpå deras prioriteringar och bedömningar avStockholms stads infrastrukturinvesteringar. I detsammanhanget har hon inte uppfattat att denborgerliga majoriteten har velat diskutera enlösning på nedgrävningen av Centralbron.Därutöver anförde att hon ochnågra andra ledamöter har lyft fram och diskuteratfrågan om nedgrävningen av iStockholmsberedningen. Inom ramen för dennaberedning lever fortfarande frågan om Centralbron.På fråga om det vid hennes samtal med klart för honom att frågan om varen viktig fråga när det gällde att skapa en nymajoritet i , anförde AnnikaBillström att det fanns två skäl till att hon togupp frågan. Nedgrävningen av var denenda infrastrukturfråga som var enigt om. Det andra skälettill att hon tog upp frågan var att det var enambition från hennes sida att söka lösningar ochkompromisser och naturligtvis förhandla fram ensamlande lösning och ett program för Stockholmsstad. Det är klart att det var "regeringsbildning"på gång i , eftersom det nyakommunfullmäktige skulle väljas i mitten av oktober.Annika bekräftade vidare att samtaletmellan henne och fördes under den perioddå diskussioner fördes om vem som skulle bildapolitisk majoritet i . Den information somhon fick fördes framför allt fram till hennes egenkommunfullmäktigegrupp, till gruppstyrelsen och tillStella Fare. Det är vidare korrekt att ingeninformation sedan fördes vidare till något annatparti i fullmäktige genom hennes försorg. EnligtAnnika fanns det inget motiv från hennessida att inte föra frågan vidare, utan undermandatperioden som gått har de sett hur de har fåttallt större behov när det gäller bådevägtrafiklösningar och kollektivtrafiklösningar. Detär den sittande majoritetens ansvar att lösa ochdriva den här typen av frågor. Enligt henne är detkänt för alla att de har ett beslut som de är enigaom. I det sammanhanget tycker hon att man måste tasitt eget ansvar när man sitter vid makten. Dettakan man inte lasta oppositionsledaren för.Därutöver anförde att det ärvarje kommunalråds uppgift efter ett val att bildaen majoritet för den politik som man tror på. Honvill dock inte uttrycka sig så, att syftet medhennes samtal med var att skaffaSocialdemokraterna speciella fördelar iförhandlingarna om "regerings-makten". I stället vardet så, att eftersom hon visste att nedgrävningen avCentralbron var den enda fråga som de var eniga omtyckte hon att det var viktigt att få besked i denfrågan. Hon trodde nämligen att det skulle spelaroll för när det gällde bilden -och möjligheten - av vilka infrastrukturproblem somde skulle lösa. För hennes del var det naturligtvisviktigt att få ett sådant besked. Hon ville ju attSocialdemokraterna skulle ta över i Stockholmsstadshus, och eftersom samtligapartier var överens om nedgrävning vardet en viktig fråga för just partierna i stadshuset.Annika uppgav vidare att hon inte hadefått någon information om innehållet i ochresultatet av de uppvaktningar hos regeringen somSten och gjort.Utfrågning med har hållit utfrågningmed verkställande direktören utfrågningen uppgav att såvitt hanvet förekom det inte förhandlingar med något annatparti än . Sedan hade de kontaktmed och för att försökaskapa en koalition med dem.Den uppgift han gav till Svenska Dagbladetsreporter var att hade talat om förhonom att hon hade haft kontakt med en representantför regeringen - vilken kommer han inte ihåg. Detvar i ett sent skede i förhandlingarna medStockholmspartiet där de flesta frågor hade handlatom cykelbanor och andra trafikfrågor. AnnikaBillström berättade för honom att det fanns enmöjlighet att lösa en viktig trafikpolitisk fråga.På reporterns fråga om han kom ihåg att så hadeskett, eftersom påstod att hon aldrighade fått någon sådan information, svarade han atthan bestämt ville minnas att det förekom en sådaninformation. Han var nämligen inte med vid dendiskussion som fördes . Han tyckte då att dethade varit märkligt om inte hade talat medStockholmspartiet om detta.Lars Rådh uppgav vidare att eftersom han vissteatt det var en viktig fråga för hela ochför sade han till journalisten atthan inte såg någon anledning till att AnnikaBillström först skulle tala om saken med honom - devar inne i slutskedet av en eventuellkoalitionsförhandling - och sedan inte nämna det förStella Fare. Han har inte pratat med omdetta och inte heller med . Hansinformation är alltså andrahandsinformation.Därutöver uppgav att han inte uppfattadedet hela som ett löfte från någon, eftersom han vethur det fungerar och vilket ansvar regeringen har.Regeringen kan föreslå saker, men det krävs enmajoritet i för att det skall kunnagenomföras. Han utgick från att det var en vilja attmedverka till en lösning av en besvärlig situation.På fråga om han antog att lösningen handlade ompengar, svarade att det var klart att detgjorde det. Det var en oerhört dyr lösning. Dehoppades att staten skulle kunna ta en del avkostnaderna, eftersom de bedömde att stadinte själv skulle kunna stå för dem. Någon summanämndes dock aldrig. De hade inte heller någonuppfattning om i vilken utsträckning eller i vilkaprocenttal som de önskade att staten skulle gå in.De konstaterade bara att det behövdes en statligmedverkan.Utfrågning med har hållit utfrågningmed borgarrådet utfrågningen uppgav att hon intekan bekräfta något av det som harsagt. I partiets förhandlingsgrupp var de överens omatt något erbjudande av storslagen natur aldrigpresenterades för henne vid de samtal som hon hademed , utan de försökte på alla sättförhandla kring en rad frågor. Slutsatsen var atthon kom ganska tomhänt till sin förhandlingsgruppnär det gällde vilka frågor som Socialdemokraternavar beredda att gå dem till mötes i. Frågan omCentralbron berördes aldrig.På fråga om inte någon diskussion över huvud tagethade rört uppgav att detenda var att vid ett av de senare tillfällen då honträffade satt hon i telefon med enöronsnäcka. Deras samtal rörde sig om helt andrasaker, som cykelbanor och . Hon hade en listamed sig där hon räknade upp frågor som var viktigaför dem. Diskussionen avbröts av attAnnika talade med någon. Det framgickaldrig om vad. Frågan om nedgrävningen avCentralbron stod på listan. Det var en av de storafrågorna.Stella Fare uppgav vidare att när det gälldeSocialdemokraterna hann de egentligen aldrigkonkretisera diskussionerna. Den enda fråga som honkunde ta tillbaka till sin förhandlingsgrupp, ochsom konkret var uppe till diskussion, var om detgick att banta planerna på en ny lärarhögskola iRålambshovsparken.På fråga om hon, som påståtts i en artikel iSvenska , inför möte påParmmätargatan hade haft någottelefonsamtal med om nedgrävningenav svarar nej.Stella Fare uppgav vidare att det ringdes en heldel , men oftast för att bokaträff. Hon var väldigt noga internt med att se tillatt de hade lika många möten med respektive sida.Det skulle inte kunna sägas att de inte behandladede olika blocken jämlikt. Hon har inte talat medAnnika efteråt om det specifika påståendetom telefonsamtalet.Enligt finns två stora portalfrågorsom har spelat en viktig roll för dem,nästan av ideologisk karaktär. Den ena ärträngselavgifter, den andra är nedgrävningen avCentralbron. Det var mycket mindre frågor som detsedan kom att fokuseras på, om man undantar Louddensnedläggning. var egentligen mer av enaffischfråga för dem under valrörelsen. De komaldrig in på frågor om finansiering, och hon kanöver huvud taget inte minnas att de berörde fråganom . Därefter har Socialdemokraterna överhuvud taget inte talat om denna fråga, inte hellerföreträdare för den andra sidan. Vad det har talatsom har varit den nya centraltunneln. Den haröverskuggat frågan om . Möjligheterna attdriva frågan om har varit begränsade,eftersom diskussionerna har tagit en annan riktning.För är det fortfarande enportalfråga.Utfrågning med Dag LarssonUtskottet har hållit en utfrågningmed kommunsekreteraren utfrågningen uppgav att han äransvarig för Socialdemokraternas organisation iStockholm. Han var också inblandad i de diskussionersom Socialdemokraterna förde med bl.a.Stockholmspartiet för att försöka hitta en majoriteti . De förde diskussioner medStockholmspartiet . Hans värderingvar att de diskussionerna egentligen var ganskautsiktslösa från början, eftersom han gjordebedömningen att kände merfrändskap med andra partier än medSocialdemokraterna. Hans fokus handlade vid dentidpunkten mest om att fundera över vilka åtgärdersom skulle vidtas i partiorganisationen för attundvika en valkatastrof i hans parti av den magnitudsom man hade 1998. I slutet av dessa diskussioner,då han redan hade gett upp alla förhoppningar om attde skulle lyckas, berättade att honhade haft en kontakt med regeringen om en lösning avfrågan om alternativt getingmidjefrågan.Hon hade fått positiva signaler och skullevidarebefordra dem till . Hantänkte inte så mycket på det, utan tänkte att dethär är väl ändå kört, förrän han blev uppringd avSvenska för något halvår sedan. Tidningenfrågade om regeringen hade ställt ut några löften.Han drog då vissa slutsatser utifrån denandrahandsinformation som han hade fått i en myckettidspressad situation 1998. Han har ingen anledningatt betvivla version. Hon var juden som hade förstahandskontakterna.På fråga om varför man inte har följt upp fråganom uppgav att han tycker har gjort det, bl.a. via Stockholmsberedningen.De för, precis som alla andra politiska partier,interna partidiskussioner om vilka frågor som ärviktiga. De och Socialdemokraterna i regionen hartill partiledningen framfört uppfattningen att dessafrågor måste lösas. Han tycker också att det finnsett ansvar på centralt håll , dåStockholms kommunfullmäktige antog den detaljplansom innebar en olycklig lösning sett urCentralbrosynvinkel. Den avvisades av regeringen,och tycker han att regeringen har ettansvar centralt. Internt i partiet har de fört framkrav på att detta måste lösas.Dag Larsson uppgav vidare att han deltog i deofficiella förhandlingarna när de som partiförhandlade med . Centralbrofråganvar inte någon stor fråga i den delen, utan depratade om helt andra saker. Han kommer inte ensihåg om den var uppe, utan den slängdes in i de här diskussionerna.På fråga om hade hört hur mycketerbjudandet angående var värtbeloppsmässigt svarade att han inte vetom det fanns något erbjudande om pengar över huvudtaget. Det hade inte nämnt tillhonom. Första gången han fick läsa om pengar var närhan läste artikeln i tidningen.