bet · GP01BOU13 · 2002-05-14 00:00:00 — För den sekundäramarknaden gäller att de boende har en svagareställning än de hyresgäster som har kontrakt direktmed fastighetsägaren.Det ställs ibland krav på hyresgäster medsociala/kommunala kontrakt som inte skulle kunnaställas vid uthyrning till vanliga hyresgäster.Kraven kan variera från urinprovstagning till atthyresvärden (kommunen) skall ha möjligheter att görainspektioner som den själv bestämmer.Hyres- och uppsägningstiderna är korta, vilketinnebär att hyresvärden snabbt kan avslutahyresförhållandet. Hyresgästen har i praktiken intenågon möjlighet att få skäligheten av sinahyresvillkor prövade eftersom han riskerar att bliuppsagd. Han har avhyresförhållandet heller ingen möjlighet att fåhyresvärdens skäl för en uppsägning prövad eftersomhan enligt lagen då saknar besittningsskydd.Det är naturligtvis nödvändigt att samhälletunderlättar för olika utsatta grupper att komma in iett boende och att då vissa villkor för etthyreskontrakt utgör en del av vård och tillsyn. Vivänder oss naturligtvis inte mot detta. Å andrasidan får det inte leda till rättslöshet för denhyresgäst som är föremål för samhällets bistånd. Detär inte ovanligt att man bor kvar med ett socialtkontrakt i mer än två år.Reglerna om besittningsskyddet, eller snararereglerna om när sådant skydd saknas, måste ändras såatt de redan från början utsatta kategorierna avhyresgäster erhåller en god trygghet i sin bostad.Syftet måste vara att de skall ha rimligamöjligheter att komma in på den reguljärabostadsmarknaden. En tänkbar ordning är att lagengör det möjligt att omforma ett andrahandskontrakttill ett förstahandskontrakt. Det framstår somutomordentligt viktigt att det närmare övervägsvilka lagändringar som behövs för att uppnå dessamål. Enligt vår mening bör regeringen på lämpligtsätt se till att en sådan översyn genomförs.Vi föreslår att tillkännager förregeringen som sin mening vad vi framför. Därmedbifaller motion 2001/02:Bo246 (v) yrkande7.6. Andrahandsuthyrning - överhyra och andraolägenheter (punkt 5) (kd, c)av (), () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 5 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som framförs i reservation 6. Därmed bifallerriksdagen motionerna 2001/02:Bo6 yrkande 4 i dennadel, 2001/02:Bo320 yrkande 16 och 2001/02:Bo325yrkande 1 i denna del.StällningstagandeEn hyresgäst som inte själv kan använda sinhyreslägenhet har enligt hyreslagen rätt att undervissa förutsättningar hyra ut den i andra hand omfastighetsägaren inte går med på uthyrningen. Det ärinte ovanligt med hög omsättning blandandrahandshyresgästerna och att en lägenhet hyrs uti både tredje och fjärde hand. Andrahandsuthyrningenger skadeverkningar för hyresmarknaden genom attlägenheter inte friställs. Fastighetsägarenskontrollmöjligheter över vilka som vistas ifastigheten minskar och slitaget på lägenheternaökar. Pengar som skulle kunna användas avfastighetsägare till nyproduktion av hyresrätter ochupprustning av fastighetsbeståndet undandrasmarknaden.Ändå är andrahandsuthyrning i vissa fall mycketangelägen, rent av en nödvändighet för svaga grupperpå bostadsmarknaden.En tydlig signal om att hyresmarknaden i vårastorstäder är i allvarlig obalans är den kraftigaökningen av antalet andrahandsuthyrningar. På grundav att utbudet av bostäder på marknaden styrs avregleringar, resulterar inte efterfrågan i att detgörs investeringar och byggs nya hyreslägenheter.Betalningsviljan syns i stället på marknaden förandrahandsuthyrningar och på svarthandel medhyreskontrakt. Det är framför allt i storstädernaandrahandsuthyrningen ger problem. I att över 13 000hyreslägenheter i är uthyrda iandra hand. Det rör sig om av lägenheterna.Andrahandsuthyrningarna beräknas vara lägre iStockholms ytterstad och förorterna.Andrahandshyresgästerna betalar i genomsnitt ca 60 %högre hyra än den som förstahandshyresgästen betalartill hyresvärden. Om andrahandshyresgästen är ettföretag betalar man ännu mer, mer änförstahandshyresgästen. Detta innebär att dehyresgäster som har förstahandskontrakt i Stockholmsinnerstad sannolikt gjorde en vinstpå andrahandsuthyrningarna med ca 500 miljonerkronor.Den som hyr i andra hand har en svagrättsställning och saknar enligt huvudregelnbesittningsskydd, vilket innebär att hyresgästen medkort varsel kan förlora sin bostad. Enandrahandshyresgäst kan erhålla ettbesittningsskydd i förhållande tillförstahandshyresgästen, dock aldrig tillfastighetsägaren. Detta borde tydligt framgå avhyreslagen. Av dagens formuleringar kan man fåintrycket att hyresgästen som hyr i andra hand fårbesittningsskydd gentemot fastighetsägaren. Den somhyr ut i andra hand utan tillstånd från hyresvärdeneller hyresnämnden kan få sin hyresrätt förverkad ide fall hyresvärden från att hanfått vetskap om uthyrningen skriftligen uppmanarhyresgästen att vidta rättelse (42 § hyreslagen).Hyresgästen kan då i efterhand söka hyresnämndenstillstånd. Eftersom andrahandsuthyrning i vissa fallär mycket angelägen, måste hyresnämnden vara generösmed tillstånd. Dessa regler behöver förtydligas.Enligt lag skall hyresnämnden anse en hyra oskäligom den är påtagligt högre än vad hyran är i enjämförbar lägenhet hos ett kommunalt bostadsföretag.Bruksvärdesregeln gäller också för den som hyr iandra hand (i förhållande till den som harförstahandskontraktet). brukar godkännaett påslag på om lägenheten hyrsut möblerad. Det är dock ovanligt attandrahandshyresgästen vänder sig till hyresnämnden.Detta beror troligtvis på att besittningsskyddsaknas.För att förbättra förhållandena påandrahandsmarknaden bör hyresvärdarnaskontrollmöjligheter öka genom att tillstånd i störreomfattning förenas med villkor om vilken högsta hyrasom får tas ut. En för hög hyra skulle då kunna ledatill att förstahandshyresgästens hyresrätt förverkasvilket skulle ha en starkt avskräckande effekt närdet gäller förstahandshyresgästens vilja att ta utöverhyror.Vi har tidigare lämnat förslag somsyftar till att få en bättre fungerande hyresmarknadi våra storstäder. Bland annat behöver det byggasfler hyreslägenheter. Men det räcker inte. Också medsiktet inställt på att fler lägenheter skall kommaut på den reguljära (förstahands)marknaden behövs enöversyn av andrahandsuthyrningen.Mot bakgrund av situationen på bostadsmarknadenanser vi att regeringen bör se över reglerna förandrahandsuthyrning. Vi har angivit några särskildafrågeställningar denna översyn bör omfatta.Bostadsutskottet har i annat sammanhang tagit uppsvarthandeln med hyreskontrakt.Vi föreslår att tillkännager förregeringen som sin mening vad vi framför. Därmedbifaller motionerna 2001/02:Bo320 (kd)yrkande 16, 2001/02:Bo325 (c) yrkande 1 i denna deloch 2001/02:Bo6 (c) yrkande 4 i denna del.7. Svarthandel (punkt 7) (v)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 7 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som framförs i reservation 7. Därmed bifallerriksdagen motion 2001/02:Bo215 yrkande 2 samt avslårmotionerna 2001/02:Bo6 yrkande 4 i denna del,2001/02:Bo312 och 2001/02:Bo325 yrkande 1 i dennadel.StällningstagandeFastighetsägareföreningen uppskattar att svarthandelmed hyreslägenheter omsätter ca 600 miljoner kronorper år. Det är osäkra uppgifter, men det ger ett humom omfattningen. De former av spekulation ochekonomisk exploatering som förekommer inom boendetskapar stora orättvisor och skall bekämpas.Svarthandel med förstahandskontrakt, liksomockerhyror vid andrahandsuthyrning, handlar om hurresurser överförs på orättfärdiga grunder mellanparter som befinner sig i ett icke jämliktmaktförhållande. Boendet skall vara en socialrättighet och inte en marknadsvara som utnyttjas förekonomisk vinning.Lantmäteriverket håller på att bygga upp ettlägenhetsregister. Huvudsyftet med registret är attfå en effektivare folk- och bostadsräkning. är färdigt kommer det dessutom att varaett utmärkt verktyg för att motverka svarthandel medhyreslägenheter. Det vanligaste sättet att köpa enlägenhet svart är att arrangera ett skenbyte.Köparen skriver sig då vanligtvis på en fiktivadress med ett falskt kontrakt, som sedan användssom bytesobjekt. Genom att söka historiskt i ettregister kan hyresvärd eller hyresnämnd enkeltkontrollera hur en byteskedja ser ut och om vissalägenheter förekommer mer frekvent i byteskedjorna.Regeringen bör se över möjligheterna att använda detkommande lägenhetsregistret i syfte att bekämpasvarthandeln med hyreslägenheter.Vi föreslår att tillkännager förregeringen som sin mening vad vi framför. Därmedbifaller motion 2001/02:Bo215 (v) yrkande2 samt avslår motionerna 2001/02:Bo312 (s),2001/02:Bo325 (c) yrkande 1 i denna del och2001/02:Bo6 (c) yrkande 4 i denna del.8. Svarthandel (punkt 7) (c)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag under punkt 7 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som framförs i reservation 8. Därmed bifallerriksdagen motionerna 2001/02:Bo6 yrkande 4 i dennadel och 2001/02:Bo325 yrkande 1 i denna del samtavslår motionerna 2001/02:Bo312 och 2001/02:Bo215yrkande 2.StällningstagandeAllra värst är bostadsbristen i och kring Stockholmoch . I var avallmännyttans lägenheter lediga till uthyrning den 1mars enligt (). IStorgöteborg var motsvarande andel lediga lägenheter0,. Kötiden för att få en lägenhet viabostadsförmedlingen är i bortåt . Debostadssökande får allt svårare att få tak överhuvudet, vilket tvingar många att acceptera alltsämre villkor för sitt boende. Många människortvingas att betala svart för att få en hyresrätt.Det gör att det finns allt färre vitalägenheter på marknaden.Den kraftiga ökningen av antalet svartalägenhetsförsäljningar, liksomandrahandsuthyrningar, är en tydlig signal på atthyresmarknaden i våra storstäder är i allvarligobalans. På grund av att utbudet av bostäder påmarknaden styrs av regleringar, resulterar inteefterfrågan i att det görs investeringar och byggsnya hyreslägenheter. Betalningsviljan syns i ställetpå marknaden för svarthandel med hyreskontrakt ochandrahandsuthyrningar.Svarthandeln med hyreskontrakt frodas. Det villjag göra någonting åt. För att fler lägenheter skallkomma ut på den reguljära, öppna marknaden behövs enordentlig översyn av svarthandeln med hyreskontrakt.Det förslag till granskningsärende bostadsutskottettillställt revisorer är i och för sig bramen det är inte tillräckligt. Jag vill att ensärskild utredare tillkallas med uppdrag attförutsättningslöst överväga åtgärder av vad slag devara må för att motverka svarthandeln medlägenhetskontrakt. Det är angeläget att arbetetsätts i gång med det snaraste så att förslag tilländrad lagstiftning och andra åtgärder kan läggas påriksdagens bord redan under hösten.Jag föreslår att tillkännager förregeringen som sin mening vad vi framför. Därmedbifaller motionerna 2001/02:Bo325 (c)yrkande 1 i denna del och 2001/02:Bo6 (c) yrkande 4i denna del samt avslår motionerna 2001/02:Bo312 (s)och 2001/02:Bo215 (v) yrkande 2.9. (punkt 8) (kd, c)av (), () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 8 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som framförs i reservation 9. Därmed bifallerriksdagen motion 2001/02:A226 yrkande 9.StällningstagandeHyresgästernas möjligheter till självförvaltning börstimuleras från statsmakternas sida.Självförvaltningen väcker intresse för bostaden ochdet hus och område den är belägen i, vilket kan fåsärskilt stor betydelse i s.k. utsatta områden. Denbidrar till att motverka ett segregerat boende. Demöjligheter till hyressänkning som självförvaltningger kan vara av avgörande betydelse för mångahyresgäster. ger därutövermöjligheter till grannkontakter, gemenskap och ökadtrivsel.Mot bakgrund av de positiva resultat som kanuppnås bör enligt vår mening en utvärdering göras isyfte att kartlägga på vilka konkreta sättsjälvförvaltningen kan uppmuntras. Särskilt böruppmärksammas förutsättningarna försjälvförvaltningen i de större bostadsområdena.Många goda exempel finns på att ett långt gåendeinflytande och ansvar har varit till gagn förboendet och närmiljön. En sådan utvecklingmöjliggörs om de lokala förutsättningarna får avgöraoch där inflytandet och ansvaret delas av det storaflertalet boende. Genom förändringarna avhyresförhandlingslagen och skattelagstiftningen samtinförandet av kooperativ hyresrätt som permanentupplåtelseform har ett par viktiga steg tagits påvägen. Enligt vår mening bör man fortsätta. Detgäller främst att se till att lagstiftningen kommertill användning. Ett särskilt ansvar har dekommunala bostadsföretagen och dessa måsteuppmuntras att stimulera de boende tillsjälvförvaltning. En utredare bör tillsättas för attöverväga hur självförvaltning kan uppmuntras. Hansuppdrag bör också omfatta om hyresförhandlingslagenoch andra lagar bör ändras för att detta mål skalluppnås. Bland annat kan det gälla attskattefrihetsreglerna förenklas. Övervägandena börockså kunna omfatta andra åtgärder som uppmuntrar deboende till att ta del i och medverka i utformningenav sin närmiljö. Inte minst viktigt är det attungdomar aktivt medverkar i skötseln ochutformningen av denna miljö. Goda exempel bör lyftasfram och stimuleras.Vi föreslår att tillkännager förregeringen som sin mening vad vi framför. Därmedbifaller motion 2001/02:A226 (c) yrkande9.10. Förbudet mot dubbelupplåtelse vidombildning till bostadsrätt (punkt 9) (m,kd, -)av (), (),(), (), EwaThalén Finné (m) och (-).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 9 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som framförs i reservation 10. Därmed bifallerriksdagen motionerna 2001/02:Bo245 yrkande 2,2001/02:Bo247 yrkande 7 och 2001/02:Bo320 yrkande15.StällningstagandeEnligt vår mening behövs flera åtgärder somunderlättar ombildning av hyresfastigheter tillbostadsrätt. Sådan ombildning är av särskildbetydelse i områden med en ensidig socialsammansättning, vilka områden ofta är dominerade avkommunalt ägda hyreshus. Fler bostadsrätter i dessaområden kan öka intresset för inflyttning liksom detkan öka intresset bland dem som redan bor där bådeför området och för de hus de bebor.Priset för en ombildning är starkt beroende avandelen hyresgäster som vill medverka. Förbudet motdubbelupplåtelse bör upphävas så att det blirmöjligt att upplåta en lägenhet med bostadsrätt tillkommunen eller ett kommunalt bostadsbolag oavsettett pågående hyresförhållande. Detta skulle innebäraatt kommunen eller dess bolag kan ligga kvar medkapital när fastigheten ombildas. Ombildning skullepå detta sätt kunna bli möjlig också i de fall därdet inte finns ett tillräckligt antalhushåll med en ekonomi som tillåter dem att delta iombildningen. De hushåll som förblir hyresgäster kantillförsäkras rätten att senare förvärvabostadsrätten. I de fall ett hyresförhållande upphörkan bostadsrätten försäljas på marknaden medinkomster för kommunen eller bolaget. Naturligtviskan det kommunala bolaget i stället välja att pånytt hyra ut lägenheten. Hur bolaget skall handskasmed de lägenheter som efter hand blir lediga är enfråga vilken, i enlighet med den grundlagsfästaprincipen om den kommunala självstyrelsen, fåravgöras av respektive kommun med hänsyn till delokala förhållandena. Kommunen kan t.ex. användadessa lägenheter för integrationsändamål eller föratt tillgodose akuta bostadsbehov.Hyresgästerna i de lägenheter som efter enombildning innehas av kommunen eller dessbostadsbolag skulle fortsättningsvis ha sammahyresvärd som . Detta ger kontinuitet åthyresförhållandet, vilket av många hyresgästerupplevs som tryggt. Hyresgästerna bör dessutom i lagtillförsäkras samma rättigheter som andrahyresgäster, t.ex. vad gäller byte av lägenheten.Vid /94 behandlade ett medm-motionen i allt väsentligt likalydandemotionsförslag. På förslag av ett enhälligtbostadsutskott gav regeringen till känna(bet. 1993/94:BoU21, rskr. 1993/94:373) att detförslag som förts fram i motionen borde ingå iregeringens fortsatta överväganden beträffande denärbesläktade förslag som förts fram i endepartementspromemoria om bostadsrättsoptioner m.m.(Ds 1993:54). Regeringen valde att inte efterkommatillkännagivandet.Enligt vår mening bör regeringen nu åter ges iuppdrag att se över bestämmelserna ibostadsrättslagen och hyreslagen med syfte att ändraförbudet mot dubbelupplåtelse så att det i enombildningssituation blir möjligt att upplåta enlägenhet med bostadsrätt till en kommun eller ettkommunalt bostadsbolag oaktat att lägenheten äruthyrd. Vi anser alltså att bör ställa sigbakom vårt och förlag tillförändring av bostadsrättslagens bestämmelser.Vi föreslår att tillkännager förregeringen som sin mening vad vi framför. Därmedbifaller motionerna 2001/02:Bo247 (m)yrkande 7, 2001/02:Bo245 (m) yrkande 2 och2001/02:Bo320 (kd) yrkande 15.11. Ombildning från andelsrätt till bostadsrätt(punkt 10) (m, -)av (), (), EwaThalén Finné (m) och (-).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 10 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som framförs i reservation 11. Därmed bifallerriksdagen motion 2001/02:Bo321 yrkandena 1 och 2.StällningstagandeSom ett minne av äldre tider och lagregler finns detfortfarande s.k. andelsrättslägenheter. Andelsrätterköps och säljs på ungefär samma sätt sombostadsrätter. Lägenheterna upplevs dock ofta sommindre attraktiva både av de som innehar dem ellerde som önskar köpa sig en bostad.Andelsrätten skiljer sig på en del punkter frånbostadsrätten även om det i båda fallen är fråga omen indirekt form av ägande.Andelsrätten är inte belåningsbar som enbostadsrätt eller fast egendom är. Köptrycket ärinte särskilt stort eftersom få köpare kan betalakontant för en lägenhet. Det krävs i normalfalletenighet för beslut om investeringar och omombildande. Reavinsten från enandelsrättsförsäljning kan inte skjutas upp på sammasätt som den för bostadsrättsförsäljning. Effektenblir att lägenheter med andelsrätt inte säljs,eftersom skatten då måste betalas direkt även omsäljaren behöver pengarna för en villa eller enbostadsrätt.Ombildning till bostadsrätt försvåras elleromöjliggörs på grund av dagens reglering ellersnarare brist på reglering. Enligt vår mening börombildning av andelsrätter till bostadsrätterunderlättas så att lägenheterna lättare kan omsättasoch förvaltningen av husen kan bedrivas effektivare.En sådan ordning skulle också medverka till att enstörre rörlighet på bostadsmarknaden uppnås.Vi föreslår att tillkännager förregeringen som sin mening vad vi framför. Därmedbifaller motion 2001/02:Bo321 (m)yrkandena 1 och 2.12. Bostadsrättens pantvärde (punkt 11) (m, -)av (), (), EwaThalén Finné (m) och (-).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 11 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som framförs i reservation 12. Därmed bifallerriksdagen motion 2001/02:Bo247 yrkandena 3-5.StällningstagandeDen trädde nya regler ibostadsrättslagen i kraft som hade som syfte attstärka bostadsrättens värde som pant. Syftet med denya reglerna var vällovligt, men det finns enligtvår mening anledning att anta att det eftersträvademålet inte har nåtts. Bostadsrätter har lägrebelåningsvärde och högre ränta än fast egendom.Det är nu lämpligt att göra en vittomfattandeöversyn av de regler som påverkar bostadsrättensvärde som pant. Syftet bör vara att åstadkomma enpantvärdighet motsvarande den som fast egendom har.Översynen bör inledas med en utvärdering av 1996 årsförändringar av bostadsrättslagen som hade som syfteatt stärka bostadsrättens pantvärde.Lagens regler om en panthavares möjligheter attskydda sin rätt genom att själv förvärvabostadsrätten vid exekutiv försäljning ochtvångsförsäljning har fått en inte helt lyckadutformning. De nu gällande reglerna avser endastlångivare som är juridiska personer. M-motionen tarsikte på att alla långivare skall ha dennamöjlighet. En fysisk person som inte själv avser attanvända lägenheten som bostad, utan endast förandrahandsupplåtelser, kan möta svårigheter att bliantagen som medlem i föreningen liksom att fåtillstånd att hyra ut lägenheten. Vi anser inte attdet finns några skäl för att juridiska personerskall ha en privilegierad ställning. Långivare medpanträtt i en bostadsrätt bör ges samma ställningoavsett om det rör sig om juridiska eller fysiskapersoner.Intresset av att den juridiska personens innehavskall vara tidsbegränsat har gjort att enkonstruktion valts som ansluter till vad som i daggäller ett dödsbos innehav av bostadsrätt. Dengällande regleringen ger långivaren särskildarättigheter av endast . Enligtvår mening förlorar de nu gällande bestämmelsernamycket av sin effekt genom att lagen ställer upp enlängsta tid för innehavet. I värsta fall kan ensådan reglering t.o.m. innebära att långivarentvingas sälja med ytterligare förlust. Någontidsbegränsning bör därför inte gälla. Enligt vårmening bör långivaren ha alla de befogenheter somendast ett medlemskap kan innebära för att han påbästa sätt skall kunna skydda det kapitalbostadsrätten representerar. Regeringen bör tillriksdagen återkomma med förslag som innebär likarättigheter för långivare, oavsett om de ärjuridiska eller fysiska personer. Dessa rättigheterskall även omfatta en rätt till medlemskap.En bostadsrättshavares rätt till avsägelse av sinbostadsrätt bör enligt vår mening avskaffas.Utnyttjas rätten övervältras den avsägandebostadsrättshavarens förpliktelser på de andramedlemmarna. Detta framstår som en principiellfelaktighet som kan äventyra hela det gemensammabostadsföretagets framtid i en situation avlågkonjunktur på bostadsmarknaden. I vart fallpåverkas de enskilda bostadsrätternas marknadsvärdeoch därmed även deras pantvärde. Det finns anledningatt anta att avsägelser varit en starkt bidragandeorsak till att många bostadsrättsföreningar gått ikonkurs.Den gällande legalapanträtten begränsar för-eningens rätt tillbetalning före panthavaren i förhållande till vadsom tidigare gällt. Bostadsrättens pantvärde hardärigenom stärkts något. Enligt vår mening bör detankar som ligger bakom bestämmelserna dras till sinlogiska slutpunkt. En pantförskrivning avbostadsrätten bör således i förmånsrättshänseende geutdelning före alla de fordringar motbostadsrättshavaren som föreningen har, alltså ävenföre fordringar avseende avgifter. Regeringen börtill återkomma med förslag tilllagändringar så att detta förverkligas.De nu nämnda frågorna bör ingå i den utredning viönskar skall arbeta fram regeländringar som stärkerbostadsrättens värde som pant.Vi föreslår att tillkännager förregeringen som sin mening vad vi framför. Därmedbifaller motion 2001/02:Bo247 (m)yrkandena 3-5.13. självbestämmande(punkt 12) (m, -)av (), (), EwaThalén Finné (m) och (-).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 12 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som framförs i reservation 13. Därmed bifallerriksdagen motion 2001/02:Bo247 yrkande 6.StällningstagandeEnligt vår mening bör bostadsrättslagen inteinnehålla regler som möjliggör för t.ex.bostadsrättsorganisationer att lägga in sitt vetomot föreningens stadgeändringar. Det är de enskildaföreningarna som genom demokratiska beslut självaskall avgöra hur deras stadgar skall se ut.Föreningens rätt till självbestämmande börgaranteras av lagstiftningen så att sådana villkorför stadgeändring som går utöver bostadsrättslagensvillkor skall vara ogiltiga.Vi anser att regeringen till böråterkomma med ett förslag med denna innebörd.Vi föreslår att tillkännager förregeringen som sin mening vad vi framför. Därmedbifaller motion 2001/02:Bo247 (m) yrkande6.14.