bet · GP01KUU2 · 2002-05-21 00:00:00 — SammanfattningI detta betänkande behandlar detsammansatta konstitutions- ochutrikesutskottet dels regeringensskrivelse /02:115 EU:sframtidsfrågor, dels ett antalmotionsyrkanden inom samma sakområde.I en bakgrundstext beskrivs denpågående framtidsdebatten inom EU samtdet Europeiska konventet och dess mandatoch arbete.Den svenska inställningen i debatten omEU:s allmänna inriktning bör enligtutskottet vägledas av tre principer:· en pragmatisk grundhållningsnarare än ett politiskt slutmål,·· en därav följande nedtoning avterminologibegreppsfrågorna samt·· stöd för den rådande ordningenför EU:s grundvalar, såsom dessa beskrivsi regeringsskrivelsen.·Ordningen för den kommandefördragsrevisionen först ett brettkonvent, därefter en traditionellregeringskonferens och sist godkännandeav alla medlemsstater, i enlighet medderas konstitutionella regler ochtraditioner ger enligt utskottet en godkombination av bred förankring, höglegitimitet och konstitutionellstringens. Tillsättandet av bidrar ytterligare tillförankringen.Konventets sammansättning och mandatmotsvarar i bärande delar vad som itidigare utskottsbetänkanden ansettsönskvärt. Utskottet välkomnar attkandidatländerna fullt ut deltar iarbetet.Det sammansatta konstitutions- ochutrikesutskottet är i grunden positivtinställt till en förenkling av fördragen.Vad benämningen konstitution beträffar ärterminologi inte den springande punktenför utskottet. Utskottet är inteövertygat om att det är möjligt attföreskriva en förenklad ändringsprocedurför någon del av ett grundfördrag elleren konstitution.I betänkandet understryks att EU i sittbeslutsfattande skall uppfylla högtställda krav på rättssäkerhet och respektför de mänskliga rättigheterna ochgrundläggande friheterna. bör medall kraft verka för att EU eller EG kananslutas till ommänskliga rättigheter och grundläggandefriheter. Att göra EU:s stadga förgrundläggande rättigheter bindande kanstuderas, försåvitt Europarådetskonvention om de mänskliga rättigheternaoch grundläggande friheterna och denpraxis som utvecklats i anslutning tilldenna konvention kan värnas.Dagens system för avgränsning avkompetenser mellan EU och medlemsstaternaär, enligt utskottet, rimligt.Befogenheterna anges i fördraget, men påett flexibelt sätt som tillåter enförsiktig utveckling och som garanterardet nationella valet av beslutsnivå inomlandet. De nationella parlamentensmöjlighet till påverkan av den egnaregeringens agerande bör utgöra fokus fördiskussionen om dessa parlaments rollinom EU-systemet. Utskottet är tveksamttill värdet av en andra kammare inomEuropaparlamentet.Den nuvarande institutionellastrukturen är en lämplig grund fördiskussioner om förbättringar. Utskottetuppmärksammar den processen förreformering av ministerrådet där bl.a. Sverigesstatsminister agerat. Tiden är nu mogenför öppna möten när rådet agerarlagstiftare. Det är viktigt attansträngningar görs inom det begränsadeutrymme som finns för att se vilka nyaområden som kan bli föremål föromröstning med kvalificerad majoritet.Detta kan övervägas för de sakfrågor somi dag ligger inom tredje pelaren.Utskottet avstyrker eller anserbesvarade motioner om enutträdesparagraf, om EU:sjordbrukspolitik och försvarspolitik samtmotioner som syftar till ett övergripandesvenskt program, med mellanstatliginriktning, för EU:s framtid.De svenska representanterna iEuropeiska konventet har ett personligtmandat, vilket i betänkandet betecknassom liggande i konventets och iriksdagens intresse.Huruvida folkomröstning i börgenomföras i samband medfördragsändringar inom EU-samarbetet fåravgöras från fall till fall.Till betänkandet finns fogat 21reservationer och 7 särskilda yttranden.Samtliga partier som inte står bakomutskottets ställningstaganden beträffandeövergripande frågor om EU:s allmännainriktning, dvs. (m), (v), (kd), (c),(fp) och (mp) , redovisar i separatareservationer respektive partisinställning i den delen. Flera partierreserverar sig också mot deställningstaganden utskottet gör i frågorrörande kompetensfördelning ochsubsidiaritet [(m), (v), (c), (fp) och(mp)] respektive institutionernas rolleroch beslutsfattande [(v), (kd), (c), (fp)och (mp)].Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. Regeringens skrivelse2001/02:115 EU:s framtidsfrågorRiksdagen lägger regeringensskrivelse /02:115 EU:sframtidsfrågor till handlingarna.2. Övergripande frågor om EU:sallmänna inriktningRiksdagen förklarar motionerna2001/02:K87 (delvis), 2001/02:K3yrkandena 2, 3 och 6 samt 2001/02:U302yrkandena 8 och 10 besvarade med vadutskottet anfört. avslårmotionerna 2001/02:K427 yrkande 5,2000/01:U511 yrkande 3, 2001/02:K369yrkande 4 (delvis), 2001/02:U301yrkande 3 samt 2001/02:K86 yrkande 4.Reservation 1 (m)Reservation 2 (v)Reservation 3 (kd)Reservation 4 (c)Reservation 5 (fp)Reservation 6 (mp)3. EU-systemets legitimitet beredning inför fördragsändringarRiksdagen förklarar motionerna2001/02:K87 (delvis), 2001/02:K427yrkande 8 samt 2001/02:U302 yrkande 9och 2001/02:K88 yrkande 2 besvarademed vad utskottet anfört. Riksdagenavslår motionerna 2001/02:K3 yrkande 4samt 2001/02:K88 yrkandena 4 och 9.Reservation 7 (mp)4. Framtidskonvent och nästaregeringskonferensRiksdagen förklarar motionerna2001/02:K87 (delvis) och 2001/02:K86yrkande 2 besvarade med vad utskottetanfört.Riksdagen avslår motion 2001/02:K2yrkande 3.5. FördragsstrukturenRiksdagen förklarar motionerna2001/02:K3 yrkande 1, 2001/02:K426yrkande 1, 2001/02:U302 yrkande 11,2001/02:U301 yrkande 5, 2001/02:K86yrkande 5, 2001/02:K62 yrkande 6(delvis), 2001/02:K87 (delvis) samt2001/02:U302 yrkande 14 besvarade medvad utskottet anfört. avslårmotion 2001/02:K427 yrkande 9(delvis).Reservation 8 (v, mp)Reservation 9 (fp)6. Grundläggande rättigheterRiksdagen förklarar motionerna2001/02:K87 (delvis), 2001/02:K236yrkande 6, 2001/02:U303 yrkande 17(delvis), 2001/02:K426 yrkandena 8och 9, 2001/02:U302 yrkande 17samt 2001/02:U301 yrkande 7 besvarademed vad utskottet anfört. Riksdagenavslår motion 2001/02:K427 yrkande 10.Reservation 10 (v, mp)7. Kompetensfördelning ochsubsidiaritetRiksdagen förklarar motionerna2001/02:K426 yrkandena 5 och 6,2001/02:U301 yrkande 4 samt2001/02:K213 besvarade med vadutskottet anfört. avslårmotionerna 2001/02:K87 (delvis),2001/02:U302 yrkande 13, 2001/02:K369yrkande 2 samt 2001/02:K427 yrkande 9(delvis).Reservation 11 (m)Reservation 12 (v, mp)Reservation 13 (c)Reservation 14 (fp)8. De nationella parlamentensroll i EU:s beslutsfattandeRiksdagen förklarar motionerna2001/02:K87 (delvis), 2001/02:K85yrkande 3, 2001/02:K86 yrkande 10 samt2001/02:U302 yrkande 19 besvarade medvad utskottet anfört.9. Institutionernas rollerRiksdagen förklarar motionerna2000/01:K398 yrkande 5, 2000/01:U510yrkande 10, 2001/02:K3 yrkande 5,2001/02:K62 yrkande 6 (delvis),2001/02:K85 yrkande 2 (delvis),2001/02:K86 yrkandena 7, 8 och 12,2001/02:K87 (delvis), 2001/02:U301yrkandena 8, 9, 10 och 13 samt2001/02:U303 yrkande 17 (delvis)besvarade med vad utskottet anfört.Riksdagen avslår motionerna 2000/01:K274yrkande 3, 2000/01:K333, 2000/01:U511yrkandena 4 och 21, 2001/02:K86 yrkande9, 2001/02:K88 yrkandena 6 och 7 samt2001/02:K428 yrkandena 5 och 6.Reservation 15 (v, mp)Reservation 16 (c)Reservation 17 (fp)10. InstitutionernasbeslutsfattandeRiksdagen förklarar motionerna2001/02:U302 yrkandena 12 och 15,2000/01:U510 yrkande 5, 2001/02:K426yrkandena 2, 3 och 25, 2001/02:K85yrkande 2 (delvis), 2001/02:U301yrkandena 11, 12, 14, 15 och 22,2001/02:U303 yrkande 17 (delvis),2001/02:Sf216 yrkande 14 samt2000/01:U510 yrkande 4 besvarade medvad utskottet anfört.Reservation 18 (kd)Reservation 19 (fp)11. Vissa sakfrågorRiksdagen förklarar motion2001/02:K88 yrkande 11 besvarad medvad utskottet anfört. avslårmotionerna 2001/02:K428 yrkande 4,2001/02:K88 yrkandena 3 och 5 samt2000/01:U507 yrkande 1.Reservation 20 (v, mp)12. Svensk strategi för EU:sframtidsfrågorRiksdagen förklarar motionerna2001/02:K85 yrkande 1, 2001/02:K86yrkandena 1, 3 och 6, 2001/02:K87(delvis) samt 2001/02:U301 yrkande 6besvarade med vad utskottet anfört.Riksdagen avslår motionerna2001/02:K268, 2001/02:K427 yrkande 7samt 2001/02:K369 yrkande 5.Reservation 21 (v, mp)13. Folkomröstningar, m.m.Riksdagen förklarar motionerna2001/02:K88 yrkande 1 samt2001/02:K369 yrkande 4 (delvis)besvarade med vad utskottet anfört.Riksdagen avslår motion 2000/01:U507yrkande 2.Stockholm den 21 maj 2002På sammansatta konstitutions- ochutrikesutskottets vägnarPer UnckelFöljande ledamöter har deltagit ibeslutet: Per (), (), (), (), (), (), (), (), (), BirgittaAhlqvist (s), (), LarsOhly (v), (), GöranLennmarker (m), (),() och Karl-GöranBiörsmark (fp).Därutöver har följande ledamöterdeltagit i ärendets beredning: BerndtEkholm (s), (), CarinaHägg (s), () och Jan-ErikÅgren (kd).2001/02KUU2Redogörelse för ärendetÄrendet och dess beredningBakgrundDet europeiska samarbetet har utvecklatssuccessivt . Under EU:s ochdess föregångares närmare 50-årigahistoria har en diskussion förts om vartsamarbetet är på väg. Därför är denframtidsdebatt som förs sedan ett parår inte unik till sitt tema. Vad som dockär nytt är att debatten strukturerats ochblivit en del av förberedelserna inför enkommande regeringskonferens, med syfteatt fokusera den konferensen just påframtidsfrågorna.Utgångspunkten för denna struktureradedebatt är en förklaring (nr 23) omunionens framtid, som antogs av stats-och regeringscheferna vidregeringskonferensen i i december år2000 den konferens som slutfördeförhandlingarna om (jfrregeringens proposition 2001/02:8 samtbetänkande 2001/02:KUU1 av sammansattakonstitutions- och utrikesutskottet).Niceförklaringen bifogas detta betänkandesom bilaga 2. Den innehåller en kortbakgrundsbeskrivning och slår fast att enny regeringskonferens skall sammankallasunder . Vid denna skall bl.a. fyrafrågor, som räknas upp i förklaringenspunkt 5, behandlas. Punkt 5 lyder:5. I denna process bör bland annatföljande frågor behandlas: Frågan om hur man skall upprätta ochdärefter upprätthålla en mer exaktavgränsning av Europeiska unionens ochmedlemsstaternas befogenheter somöverensstämmer medsubsidiaritetsprincipen. Vilken ställning den i Niceproklamerade Europeiska unionensstadga om de grundlägganderättigheterna skall ha, i enlighet medslutsatserna från iKöln. En förenkling av fördragen för attgöra dem tydligare och lättare attförstå, utan att deras innebördändras. De nationella parlamentens roll iden europeiska strukturen.Regeringskonferensen förklarade att den,genom att ta upp dessa frågor, erkändebehovet av att föra unionen och dessinstitutioner närmare medlemsstaternasmedborgare. De svenska och belgiskaordförandeskapen gavs i uppdrag att, isamarbete med kommissionen och medmedverkan av , uppmuntratill debatt med alla berörda parter. Dendiskussionen inleddes med en officiellceremoni i . VidEuropeiska rådets möte i i juni2001 diskuterades uppföljningen avNiceförklaringen vidare och det beslötsatt de fortsatta övervägandena bordeinnefatta skapandet av ett öppet forumeller konvent. För svensk del tillsatteregeringen en parlamentariskkommitté, , som beskrivsingående i avsnitt 1.2 nedan.Europeiska kommissionen lämnade den 25april 2001 ett meddelande om vissaaspekter på debatten om EU:s framtid(Kom(2001) 178 slutlig). Där förespråkasett konvent som metod för förberedelsernaav nästa regeringskonferens. Vid sittmöte i uttaladesig COSAC1, i ett bidrag till , för att ett konvent bordesammankallas som en del avförberedelserna för regeringskonferensen2004. Även uttalade sigför en sådan metod (resolution 31 maj2001). Frågan berördes också vid ettflertal tillfällen i ministerrådet underhösten 2001 (informellautrikesministermötet i /den8 september samt allmänna rådets mötenden , och 10december). tog upp sakenvid sitt informella möte i den 19oktober 2001 och vid sitt möte iLaeken/sammaår.Vid Europeiska rådets möte i Laekenantogs en förklaring om unionens framtid,den s.k. Laekenförklaringen (bifogas isin helhet, bilaga 3). Europeiska rådetenades där om att sammankalla ett konventför att förbereda nästaregeringskonferens. Laekenförklaringeninnehåller tre delar. En allmän del som igenerella termer beskriver den politiskabakgrunden till EU:s framtidsdebatt, enanalyserande del med ett stort antalfrågeställningar att ta upp samt detformella tillsättandet av Europeiskakonventet. Frågorna som ställs i del tvåsammanfaller delvis med de fyragrundläggande frågor som ställdes i ,men går även utöver dessa.Laekenförklaringen ger mandat ochgrundläggande strukturer för konventetsarbete. Texten lyder:I sin strävan att säkerställa en såbred och öppen förberedelse sommöjligt av nästa regeringskonferenshar beslutat attsammankalla ett konvent som består avde mest framträdande deltagarna idebatten om unionens framtid. Motbakgrund av det föregående kommerdetta konvent att få till uppgift attdryfta väsentliga problem som unionensframtida utveckling för med sig ochatt undersöka de olika tänkbaralösningarna. harutsett d''''''''''''''''''''''''''''''''Estaing tillordförande samt ochJean-Luc Dehaene till vice ordförandeför konventet.SammansättningUtöver ordföranden och hans två viceordförande skall konventet bestå av 15företrädare för medlemsstaternas stats-eller regeringschefer (1 permedlemsstat), 30 ledamöter av denationella parlamenten (2 permedlemsstat), 16 ledamöter avEuropaparlamentet och två företrädareför kommissionen. Kandidatländernakommer att delta i full omfattning ikonventets diskussioner. De kommer attvara representerade på samma villkorsom medlemsstaterna (en företrädareför regeringen och två ledamöter avdet nationella parlamentet) och deltai överläggningarna, dock utan attkunna förhindra en konsensus somutkristalliserar sig mellanmedlemsstaterna. Konventets ledamöterkan endast vid frånvaro låta sigersättas av suppleanter. Dessa utnämnspå samma sätt som de ordinarieledamöterna. Konventets presidiumskall bestå av ordföranden, de tvåvice ordförandena för konventet ochnio av konventets ledamöter(företrädarna för alla de regeringarsom under konventet inneharordförandeskapet för rådet och dettillträdande ordförandeskapet, tvåföreträdare för de nationellaparlamenten, två företrädare förEuropaparlamentets ledamöter och tvåföreträdare för kommissionen).Följande skall inbjudas somobservatörer: tre företrädare förEkonomiska och sociala kommitténtillsammans med tre företrädare förarbetsmarknadens parter i ; förRegionkommittén sex företrädare (somskall utses av blandregionerna, städerna och de regionersom har lagstiftande behörighet); . Ordföranden fördomstolen och ordföranden förrevisionsrätten har rätt att yttra sigpå uppmaning av konventets presidium.Diskussionernas varaktighetKonventet kommer att hålla sininledningssession . Viddet tillfället väljer det sittpresidium och arbetssätt.Diskussionerna kommer att avslutasefter , så attordföranden för konventet kan läggafram resultatet för Europeiska rådet.ArbetssättOrdföranden förbereder de inledandediskussionerna i konventet genom attdra lärdomar av den offentligadebatten. Presidiet spelar enpådrivande roll och lägger en förstagrund för konventets verksamhet.Presidiet kan anlita kommissionenstjänster och konsultera experter somdet självt väljer beträffande allatekniska spörsmål som det anser kräveren närmare undersökning. Det kan bildasärskilda grupper i detta syfte. Rådetkommer att fortlöpande hålla sigunderrättat om diskussionerna ikonventet. Ordföranden för konventetavlägger vid varje Europeiskt rådmuntlig rapport om diskussionernasutveckling, och kan på så sättsamtidigt ta del av stats- ellerregeringschefernas uppfattningar.Konventet kommer att församlas iBryssel. Konventets debatter och allaofficiella handlingar är offentliga.Konventet använder unionens elvaarbetsspråk.SlutdokumentKonventet kommer att studera de olikafrågorna. Det skall upprätta ettslutdokument som kan innehållaantingen olika alternativ, medangivande av det stöd som alternativenhar fått, eller rekommendationer omenighet föreligger. Tillsammans medresultatet från de nationelladebatterna om unionens framtid kommerslutdokumentet att tjäna somutgångspunkt för diskussionerna iregeringskonferensen, som fattar deslutgiltiga besluten.Konventets 105 ledamöter och 102suppleanter framgår av förteckningen ibilaga 4. Det kan där noteras att ettmedlemsland () har bytt ut sinregeringsrepresentant, något som intevarit en förutsedd möjlighet iLaekenförklaringen, men som intekonventet eller andra medlemsstatermotsatt sig. företräds ikonventet av () och GöranLennmarker (m) som ordinarie ledamötersamt () och IngvarSvensson (kd) som suppleanter. Riksdagensrepresentanter har utsetts avriksdagsstyrelsen. Regeringen företrädsav vice statsminister ordinarie ledamot ochförbundssekreteraren i somsuppleant.Konventet påbörjade sitt arbete den 28februari vid en högtidlig session iBryssel. Det har konstituerat sig ochbekräftat ett presidium, varssammansättning tolv ledamöter och enadjungerad deltagare frånkandidatländerna framgår av bilaga 5.Konventet har en tidsplan för sina mötenunder (bilaga 6) samt enuppsättning procedurregler som benämnsarbetsmetoder (bilaga 7)anordnadeutrikesutskottet och , isamarrangemang med , enoffentlig utfrågning om EU:sframtidsfrågor i förstakammarsalen iriksdagen. I utfrågningen deltog MichelBarnier, ledamot av med ansvar för bl.a.framtidsfrågorna och en av kommissionenstvå företrädare i framtidskonventet.Utfrågningen leddes av utrikesutskottetsordförande () och i denefterföljande paneldebatten deltogriksdagens två ledamöter av konventetSören Lekberg och ()samt (), ordförande i medborgare och företrädarefrån olika intressen gavs möjlighet attkomma till tals inför framtidsdebattengenom att företrädare för organisationer,folkrörelser och universitetsvärldeninbjöds att närvara under utfrågningen.Allmänheten kunde följa utfrågningen ochdebatten från åhörarplats. Genomannonsering i dagspress och genommeddelande på hemsida kundeallmänheten även bidra med underlag tillfrågor till kommissionsledamoten panelen, via en för tillfälletupplagd elektronisk postadress eller viabrev.En utskrift av utfrågningen bifogasdetta betänkande i bilaga 8.Skrivelsens huvudsakliga innehållI skrivelsen 2001/02:115 lämnarregeringen information om det konvent somskall förbereda och denpågående debatten om EU:s framtid,baserat på Nice- ochLaekenförklaringarna. Skrivelsenredovisar även kortfattat regeringensaktuella utgångspunkter i några av dessafrågor, utan att därmed föregripaSveriges ståndpunkter i den kommanderegeringskonferensen.Under rubriken frågor kring överstatlighetoch mellanstatlighet, samt begreppenkonstitution och fördrag. Här angerregeringen som utgångspunkt att denuvarande fördragen mycket väl kan sessom en författning, men att EU:sbeslutsformer likväl inte kan jämförasmed en stats. Medlemsstaternas nationellaparlament kommer att förbli de främstabärarna av demokratisk legitimitet. Detavgörande är enligt regeringen intefrågan om EU skall ha en författningeller inte, utan vilken författning ochvilken kompetensfördelning man vill ha.Utgångspunkten för konventets arbete börvara vilka uppgifter som EU skall utföra,vilka politikområden som bör utvecklasoch vilka möjligheter som måste tas tillvara. Därefter bör diskuteras vilkainstitutionella redskap EU behöver fördessa uppgifter. Dessa utgångspunkter börvara styrande för vilka frågor som tasupp i nästa regeringskonferens och därmedäven för arbetets uppläggning ikonventet.I skrivelsen anges vidare regeringensutgångspunkterna förkompetensfördelningen mellan EU ochmedlemsstaterna. Den nuvarandekompetensfördelningen betecknas somutvecklad som ett dynamiskt system bundettill EG:s uppgifter och mål. Genom attmedlemsstaterna i stor utsträckningbehållit parallell kompetens, ochdärutöver även behållit vissa möjligheteratt agera, är det svårt att fastställa enexakt och statisk uppdelning. En alltförprecis ansvarsfördelning skulle dessutomkunna tvinga medlemsstater att ändra sinagrundlagar och inrikespolitiskatraditioner. En tydligare distinktionskulle kunna vara av värde, men får inteleda till vare sig att centrala delar avdet existerande gemensamma regelverketurholkas eller att dynamiken iutvecklingen av EU-samarbetet gårförlorad.Den rådande övergripande maktbalansenmellan EU:s institutioner har, enligtregeringens bedömning i skrivelsen, ihuvudsak fungerat väl under en lång tidoch bör utgöra bas även för framtiden.Regeringen är öppen för förslagsom kan bidra till ett högrevaldeltagande i Europaparlamentet.Sverige verkar för ett regelverk somfrämjar en kultur av öppenhet inom EU. Enstärkt yttrandefrihet för EU-tjänstemännen bör enligt regeringenfördragsfästas och offentliga rådsmötenhållas i större utsträckning, särskiltvid behandling av lagstiftningsfrågor.I skrivelsen framhålls att iInflytandeför de nationella parlamenten bäst uppnåsbäst genom granskning av regeringarnasagerande i rådet. Om nya former för denationella parlamentens medverkan skallskapas, bör dessa ha nära anknytning tillparlamentens dagliga arbete.Sverige bör, enligt regeringen, varaöppet för en diskussion om att samla decentrala bestämmelserna i ett särskiltgrundfördrag. Svårigheter saknas dockinte, och kompetens får inte överförastill europeisk nivå utan att detta hargodkänts av medlemsstaternas nationellaparlament. Regeringens inställning tillstadgan för grundläggande rättigheter harframför allt präglats av hänsyn tillEuropakonventionens ställning ochriskerna för oklarheter och olika praxismellan och ifrågasätter om stadgan i sinnuvarande form är tillräckligt tydlig föratt kunna inkorporeras i fördraget. Enförutsättning för inkorporering är attförhållandet till Europakonventionenreglerats på ett tillfredsställande sätt.Regeringen avser att verka för att EGeller EU uttryckligen ges behörighet attansluta sig till förde mänskliga rättigheterna ochgrundläggande friheterna.Regeringen har för avsikt dels attåterkomma till i en andraskrivelse efter konventets avslutande,dels att sända ut konventets slutprodukt om tillräcklig tid härför finns påremiss.Utskottet1 EU:s allmänna inriktning1.1 Övergripande frågor om EU:s allmännainriktningUtskottets överväganden i korthetDen svenska inställningen i debatten omEU:s allmänna inriktning bör vägledasav tre principer:· en pragmatisk grundhållningsnarare än ett politiskt slutmål,·· en därav följande nedtoning avterminologibegreppsfrågorna samt·· stöd för den rådande ordningenför EU:s grundvalar, såsom dessa beskrivsi regeringsskrivelsen.·Jämför reservationerna 1 (m), 2 (v), 3(kd), 4 (c), 5 (fp) och 6 (mp).BakgrundEuropeiska unionen är inte enstatsbildning, men inte heller uppbyggdenligt traditionell form förmellanstatlig samverkan. EU är, såsomsammansatta konstitutions- ochutrikesutskottet framhöll i betänkande2000/01:KUU1, en organisation av nyttslag sui generis med inslag av bådeöverstatlighet och mellanstatlighet.Unionen bygger på principen om tilldeladebefogenheter, och det är medlemsstaternasjälva som är herrar över fördragen. Detär alltså medlemsstaterna som har detavgörande inflytandet över EU:sutveckling. Detta framhölls i det nämndabetänkandet som en väsentlig utgångspunktför den fortsatta debatten om EU:sframtid och om EU:s legitimitet.Samtidigt bör det hållas i minnet attEU inte är statiskt, utan dynamiskt. EUger genom sina beslutsformer möjlighettill utveckling och förändring. EU-samarbetet har också vuxit i omfattning,genom en fortlöpande breddning ochfördjupning, i försiktig takt, jämförtmed vad som förutsågs då Romfördragetskrevs: breddning, genom att nyasamarbetsområden förts tillgemenskapsnivån; fördjupning, genom attredan befintliga samarbetsområden blivitföremål för nya beslutsformer med meröverstatlig karaktär, t.ex.majoritetsröstning. Alla sådanaförändringar där samarbetet blivit meromfattande, och där ny kompetensöverförts från nationell beslutsnivå tillöverstatlig, har skett viafördragsändringar som godkänts avsamtliga medlemsstaters parlament.Det finns emellertid också exempel påområden delar av Euratomfördraget därett gemensamt beslutsfattande somförutsetts av fördragsherrarna aldrigomsatts i verklig handling.