bet · GP01KU8 · 2002-01-29 00:00:00 — Enlösning vore att antingen ändra i vallagen så attäven större kommuner får ha endast en valkrets ellervad avser personvalet att man i en kommun får räknasamman alla kryss oavsett valkrets.BakgrundEnligt 3 kap. 1 § regeringsformen utses riksdagengenom fria, hemliga och direkta val. Vid sådant valsker röstning på parti med möjlighet för väljarnaatt avge särskild personröst.En ny vallag (1997:157) trädde i kraft den 1 juni1997. Enligt 1 kap. 1 § första stycket vallagengäller lagen för val till , val tilllandstings- och kommunfullmäktige samt för val tillEuropaparlamentet. Vid sådana val röstar väljarna,enligt andra stycket, på ett parti och har möjlighetatt avge en särskild personröst. För att avge sinröst skall väljarna, enligt 9 kap. 2 § vallagen, förvarje slag av val ta en valsedel för det parti devill rösta på. Om de vill avge en särskildpersonröst skall de göra en markering för denkandidat som de helst vill se vald.För varje mandat som ett parti fått i riksdagenskall en ledamot utses. Ordningen mellankandidaterna skall enligt 18 kap. 38 § i första handbestämmas på grundval av storleken på varjekandidats personliga röstetal. Personligt röstetalskall fastställas bara för en kandidat som fåttsärskilda personröster till ett antal av minst 8 %av partiets röstetal i valkretsen. Kan inte etttillräckligt stort antal ledamöter utses enligt 38§, skall ordningsföljden mellan kandidatnamnen inomvarje parti bestämmas genom att ett jämförelsetalberäknas för dem med tillämpning av heltalsmetoden.Vid val till skall, enligt18 kap. 41 § vallagen, personligt röstetal barafastställas för en kandidat som fått särskildapersonröster till ett antal av av partietsröstetal i valkretsen, dock lägst 100 röster.Vid val till kommunfullmäktige skall, enligt 44 §,personligt röstetal fastställas bara för en kandidatsom fått särskilda personröster till ett antal avminst av partiets röstetal i valkretsen, docklägst 50 röster.Regeringen beslutade att tillkallaett parlamentariskt sammansatt råd med uppgift attutvärdera reformen av det svenska valsystemet (dir.1997:87). Rådet fick i uppdrag att utvärdera detekniska, ekonomiska, organisatoriska och praktiskaeffekterna av det nya valsystemet. Rådet skall ägnasärskild uppmärksamhet åt konsekvenserna av systemetur ett demokratiskt perspektiv. De delar avvalsystemet som i detta sammanhang skall undersökasär de som är nya i förhållande till äldre rätt.Särskilt gäller detta enligt direktivet bl.a.följande frågor. Den övergripande frågan och den somhar störst betydelse för valsystemetsfunktionsduglighet i demokratin är ompersonvalssystemet leder till ökade kontakter mellanväljare och valda. Tanken med personvalsreformen äratt väljarna skall ges bättre möjligheter attpåverka vilka personer som skall representera dem.Ett viktigt moment i samband härmed är vilkaeffekter det nya systemet med personval har påfrågan om vilka kandidater som besätter mandatenjämfört med det äldre där partiernas listor iprincip avgjorde vem som utsågs.Det som avgör väljarnas möjlighet att påverkavilken kandidat som utses i förhållande tillpartiernas nominering är, enligt direktiven, iförsta hand den spärr som gäller för attpersonrösterna skall räknas för kandidaterna. Ivallagen infördes en spärr för att hindra att smågrupper skulle styra urvalet av de kandidater somblir valda på bekostnad av de väljare som kanskeöverlåter valet till partiernas internanomineringsförfaranden. Utvärderingen bör, enligtdirektiven, ta sin utgångspunkt i om dessa nivåer ärde lämpligaste med hänsyn till syftet med spärrarna.Rådet för utvärdering av val överlämnade inovember 1999 delbetänkandet Personval 1998 - Enutvärdering av personvalsreformen tillJustitiedepartementet. I betänkandets sammanfattningskriver rådet bl.a. följande om personvaletsgenomslag val:En förhoppning som funnits är att ett merpersoninriktat valsystem skall ge väljarna störremöjlighet att påverka vem som skall representeradem och att systemet därmed skall bidra till attförbättra förhållandet mellan väljare och valda.Rådet har vid sin bedömning i dessa frågorbetonat att attitydförändringar och förändringarav beteendemönster till följd av konstitutionellareformer ibland kan vara svåra att urskilja i ettkort perspektiv. I vissa frågor har rådet därförfått nöja sig med att försöka skönja i vilkenriktning utvecklingen kan komma att gå.Andelen väljare som personröstade iriksdagsvalet uppgick till 29,9 procent.Motsvarande siffror för val till kommun- ochlandstingsfullmäktige var 35,2 respektive 29,0procent. Resultatet avviker inte dramatiskt frånde bedömningar som gjordes underlagstiftningsarbetet. Enligt rådets uppfattningfinns det mer som tyder på att personröstningenkommer att öka i omfattning än avta. Dennabedömning grundar sig bl.a. på attforskningprojekt som genomförts visar att enövervägande del av väljarna uppfattatpersonvalsreformen som positiv och att andelenpersonröstande väljare i de kommuner därpersonval tillämpades på försök valökat. Dessutom har på motsvarande sättpersonröstningen tilltagit i valen tillEuropaparlamentet även om det låga allmännavaldeltagandet i dessa val gör att resultatenmåste bedömas med stor försiktighet.Av ledamöter är ca 25 procentpersonvalda. Motsvarande andel för kommun- ochlandstingfullmäktige är 21,7 respektive 39,6procent av ledamöterna. Frågan om vilkenbetydelse personrösterna har haft för urvalet avde kandidater som valts till ochfullmäktigförsamlingarna har debatterats eftervalet. Vitt skilda uppfattningar har kommit tilluttryck. En bidragande orsak till detta ärsannolikt att flertalet av de valda ledamöternahaft en sådan listplacering att de ändå skulle hablivit valda i det tidigare systemet. Väljarnahar således i flertalet fall personröstat påkandidater som också partierna i första handvelat se invalda. Av riksdagsledamöterna är det12 som valts in med frångående av listordningen.Motsvarande siffra för kommunfullmäktigvalet är229. Rådet har uppfattningen att det i och försig är önskvärt att det råder en samsyn mellanväljarna och partierna i personfrågor. I de falluppfattningen skiljer sig åt måste dockvalsystemet ge en rimlig möjlighet för väljarnaatt kunna påverka om systemet skall kunna göraanspråk att öppna upp för ett störreväljarinflytande. Enligt rådets uppfattning visarresultatet av val att balansen mellanväljarnas och partiernas inflytande fick en ivart fall godtagbar avvägning i de flesta, dockinte de största, valkretsarna. Skullepersonröstningen öka i omfattning kommer medstörsta sannolikhet en förskjutning att ske såatt väljarinflytandet blir större.Som nämnt är emellertid personvalssystemetsgenomslag i de största valkretsarna påtagligtlågt och personvalssystemet kan i detta avseendesägas lida av en demokratisk obalans som det ärönskvärt att åtgärda.Mot denna bakgrund och då ytterligareerfarenheter av systemet bör avvaktas har rådetstannat för att nu inte förorda någon generelländring av spärrnivåerna.Utskottet behandlade i betänkande 2000/01:KU7 ettantal motioner med yrkanden om ändrade regler förpersonval. Utskottet ansåg att ytterligareerfarenheter av systemet borde avvaktas innanutskottet föreslog några förändringar. Utskottetville därför inte förorda någon ändring av t.ex.spärrnivåerna. Utskottet ansåg också att regeringensaviserade proposition borde avvaktas.I regeringens proposition tas inte frågor omspärrnivåer och personval upp.Utskottets ställningstagandeUtskottet vidhåller sin tidigare bedömning attytterligare erfarenheter av systemet bör avvaktasinnan utskottet föreslår några förändringar.Utskottet avstyrker därför motionerna K204, K220,K236 yrkande 18, K267 yrkande 2, K279, K371 yrkande5, K394, K424, K323 yrkandena 1 och 3 samt K309.Personval och kampanjbidragUtskottets förslag i korthetUtskottet föreslår att avslårmotion K381 yrkande 15 om ett regelverk förredovisning av bidrag vidpersonvalskampanjer.PropositionenEnligt regeringen bereds frågan om finansiering avpersonvalskampanjer vidare inom Regeringskanslietoch behandlas därför inte i propositionen.MotionenI motion 2001/02:K381 av m.fl. (mp)föreslås att tillkännager för regeringensom sin mening vad som i motionen anförs ompersonval och kampanjbidrag (yrkande 15). Med ettökat inslag av personval i valsystemet ökar, enligtmotionärerna, riskerna för missbruk när det gällerkampanjbidrag till politiker. I har vi inteens de minimibestämmelser om offentlig redovisningoch bidragstak som är gällande i t.ex. . Detråder ett slags naiv tro på att regler är obehövligaeftersom inga större oegentligheter haruppdagats. Ett regelverk behövs, enligtmotionärerna. Hur valkampanjer finansieras är enalltför viktig sak för att överlåtas åt de friamarknadskrafternas spel.BakgrundRådet för utvärdering av val överlämnade inovember 1999 delbetänkandet Personval 1998 - Enutvärdering av personvalsreformen tillJustitiedepartementet. När det gäller frågan omkampanjfinansiering skriver rådet bl.a:Mellan av kandidaterna i valtill och kommunfullmäktige bedöms habedrivit någon form av personvalskampanj i 1998års valrörelse. Valrörelsen kom dock inte attpräglas nämnvärt av personvalet. Flertaletkampanjer bedrevs med små ekonomiska resurser. Iriksdagsvalet stannade kostnaden i över 80procent av fallen på eller lägre. Ivalet till kommunfullmäktige kostade flertaletkampanjer . Den vanligastefinansieringskällan var bidrag från den egnapartiorganisationen och därnäst egna medel. Någrafall av otillbörlig kampanjfinansiering har inteuppdagats och det finns inget som tyder på attovidkommande ekonomiska faktorer inverkat påvalresultatet. Enligt rådets bedömning är det förpersonvalssystemets framtida legitimitet viktigtatt otillbörlig kampanjfinansiering inteförekommer. Härvidlag har partier och enskildakandidater ett stort ansvar.Rådet anser att öppenhet och frivillighet ifrågor kring finansiering är ett bättre sätt attmotverka avarter på området än tvingandereglering. Därför föreslås attriksdagsledamöterna får möjlighet att redovisafinansiering av personvalskampanjer i ettoffentligt register. En ordning som bedöms kunnabli mönsterblidande för de kommunala valen.I april 2000 träffades en överenskommelse mellanriksdagspartierna om att redovisningen av partiernasintäkter skall vara så öppen som möjligt. Det ärenligt överenskommelsen rimligt att väljarna vet hurpartierna finansierar sin verksamhet, samt hurenskilda kandidater finansierar sinapersonkampanjer. Överenskommelsen omfattarpartiernas centrala verksamhet, men lokala ochregionala organisationer samt sidoorganisationeruppmanas att följa densamma. Beträffande ekonomisktstöd från juridiska personer skall belopp och namnredovisas. När det gäller stöd från enskildaredovisas det totala beloppet samt antaletbidragsgivare. Överenskommelsen omfattar allverksamhet, även sådan som bedrivs i stiftelse-,bolags- eller annan form, och som kontrolleras avpartiet. Partiernas bokslut skall utformas på sådantsätt att det så enkelt som möjligt går att utläsahur verksamheten finansieras. Enskilda kandidater iallmänna val förväntas lämna motsvaranderedovisning. Även indirekt stöd, t.ex. i form avstödannonsering, subventionering av annonskostnader,och personella resurser, skall så långt möjligtredovisas. Partiernas fastställda bokslut skallfinnas tillgängliga för alla som önskar ta del avdem. Partiernas ekonomichefer eller motsvarandeskall utveckla gemensamma redovisningsformer som gördet möjligt att uppfylla ovanståendeöverenskommelse.Utskottet behandlade i betänkande 2000/01:KU17motioner i vilka frågan om kampanjbidrag i sambandmed personval togs upp. Utskottet gjorde följandebedömning. Rådet för utvärdering av valanser att öpppenhet och frivillighet i frågor kringfinansiering är ett bättre sätt att motverka avarterpå området än tvingande reglering. Därför föreslårrådet att riksdagsledamöterna får möjlighet attredovisa finansiering av personvalskampanjer i ettoffentligt register. Enligt den överenskommelse somträffats mellan riksdagspartierna skallredovisningen av partiernas intäkter vara så öppensom möjligt. Överenskommelsen gäller både partiernasoch enskilda kandidaters verksamhet. Utskottet anseratt motionerna härigenom får anses tillgodosedda ochavstyrks.Enligt vad utskottet inhämtat frånJustitiedepartementet kommer regeringen att berörafrågan om kampanjbidrag i en planerad proposition omdemokratifrågor dock utan att regeringen kommer attlägga fram några konkreta förslag. Frågan skallemellertid beredas vidare.Utskottets ställningstagandeFrågan om finansiering av personvalskampanjerkommer, enligt vad utskottet inhämtat frånRegeringskansliet, att beredas vidare. bör resultatet av denna beredningavvaktas. Utskottet avstyrker därför motion K381yrkande 15.Kommunala utjämningsmandat,valkretsindelning, m.m.Utskottets förslag i korthetUtskottet föreslår att avslårmotionerna K323 yrkande 5 som gällerkommunala utjämningsmandat och K291 medyrkande om att en kommun endast får delas ini högst två valkretsar.Utskottet föreslår att avslårmotion K295 om en utredning hur VästraGötalands valkretsar skall utformas.Utskottet föreslår att avslårmotion K322 om ändring av namnet på VästraGötalands västra valkrets.MotionernaI motion 2001/02:K323 av m.fl. (kd)föreslås att begär att regeringen läggerfram lagförslag så att utjämningsmandat införs ivalkretsindelade kommuner inför valet (yrkande5). Nuvarande system i de större kommunerna inbjuderenligt motionärerna gärna till manipulation medvalkretsindelningar och/eller antalet mandat ikommunfullmäktige. Ett alternativ till den nuvarandesituationen är att införa utjämningsmandat ivalkretsindelade kommuner. bör enligtmotionärerna begära ett förslag från regeringen omutjämningsmandat i valkretsindelade kommuner så attde kan träda i kraft inför valet 2002.I motion 2001/02:K291 av ()föreslås att begär att regeringenåterkommer med förslag till ändring i vallagen sominnebär att en kommun får delas in i högst tvåvalkretsar. Systemet med möjlighet till fleravalkretsar i en kommun innebär i praktiken en spärrför små partier. Ju fler valkretsar desto svårareatt ta ett mandat i kommunfullmäktige. Ett parti kanfå fler röster än ett annat i kommunen men däremotfärre mandat på grund av många valkretsar. Dennamotion upprepar, enligt motionären, inte kravet påkommunala utjämningsmandat. I stället föreslås enbegränsning av kommunernas möjlighet att splittrasupp i flera valkretsar. Genom att maximera till tvåvalkretsar i en kommun ökar åtminstone rättvisan föralla kandiderande partier överlag i landet jämförtmed i dag.I motion 2001/02:K295 av ()föreslås att tillkännager för regeringensom sin mening vad i motionen anförs om behovet aven utredning av hur valkretsarskall utformas. Om det politiska systemet skallfungera behövs det, enligt motionären, välfungerande valkretsar som upplevs som relevanta förväljarna. Efter det att länen i slagitssamman till storlänet har ett arbetepåbörjats med att se över hur de framtidavalkretsarna bör se ut. För många som arbetar aktivtmed politik i den nya regionen är det uppenbart attdet behövs en ny valkretsindelning som följer denaturliga gränserna i regionen. Kommunförbunden sometablerats i regionen bör, enligt motionären, tjänasom riktmärken. Det är viktigt att den nya regionenföljs upp med lämpliga förändringar av valkretsarnainför valet 2006.I motion 2001/02:K322 av ochLisbet Calner (s) föreslås att riksdagentillkännager för regeringen som sin mening vad imotionen anförs om att ändra namnet på VästraGötalands västra valkrets till valkrets. Isamband med bildandet av länändrades inte valkretsindelningen vid val tillriksdagen. De gamla valkretsarna inom det nya länetvar , , , norraoch södra valkretsar. heter valkretsarnaVästra norra, västra, södra, östra ochGöteborg. För en bohusläning kommer alltidatt vara . Eftesom det pågår enförsöksverksamhet i som valkretsarnas geografiska omfattninginte kommer att ändras inför valet borde,enligt motionärerna, det gamla namnet Bohuslänsvalkrets gälla i stället för västrainför riksdagsvalet 2002.BakgrundFör val till är riket, enligt 3 kap. 6 §regeringsformen, indelat i valkretsar. Mandaten iriksdagen utgörs av 310 fasta valkretsmandat och 39utjämningsmandat. En valkrets är enligt 2 kap. 1 §vallagen ett geografiskt avgränsat område för vilketdet skall väljas ledamöter till den beslutandeförsamling som valet gäller. Landet är indelat i 29valkretsar och de motsvarar i principlänsindelningen. utgör dock tvåvalkretsar, län fyra valkretsar och fem valkretsar.Vid val till kommunfullmäktige är kommunen enligt 2kap. 6 § första stycket vallagen en valkrets, ominte något följer av andra stycket. Om en kommun harfler än 6 000 personer som har rösträtt, fårkommunen enligt andra stycket delas in i två ellerflera valkretsar. Om det finns fler än 24 000 somhar rösträtt i en kommun, eller om det för kommunenskall utses minst 51 fullmäktige, skall kommunendelas in i två eller flera valkretsar. En kommun somhar färre än 6 000 personer som har rösträtt fårdelas in i två eller flera valkretsar bara om detfinns synnerliga skäl därför att kommunen sträckersig över ett betydande geografiskt område eller harandra geografiska förhållanden som motiverar ensådan indelning.Indelningen i valkretsar för val tillkommunfullmäktige skall enligt 2 kap. 9 § vallagenbeslutas av fullmäktige. För att gälla skallbeslutet vara fastställt av länsstyrelsen.Kommunfullmäktige skall, enligt 3 kap. 7 §vallagen, besluta om hur många mandat somfullmäktige skall ha. Detta regleras i 5 kap. 1 §kommunallagen (1991:900). Samtliga mandat ifullmäktige är fasta mandat. Om en kommun är indeladi flera valkretsar skall besluta omhur många mandat som varje valkrets skall ha.Frågan om att införa ett mer proportionellt systemockså för val till kommunfullmäktige har utrettsflera gånger utan att det lett till lagstiftning.Senast övervägdes frågan av 1993 årsvallagskommitté. Kommittén kunde inte enas i frågan,och detta hade sin orsak i olika synsätt i fråga ombehovet av att komplettera ett kommunproportionelltsystem med småpartispärr och delade meningar om detangelägna i att ha likartade system för val tilllandstings- och kommunfullmäktige. Kommittén valdedärför att avstå från att lägga fram ett förslag.Regeringen gjorde bedömningen att det inte bordeinföras utjämningsmandat för val tillkommunfullmäktige. Inte heller föreslog regeringeninförande av någon småpartispärr (prop. 1996/97:70s. delade regeringensuppfattning (bet. 1996/97:KU16 s. 25) och avstyrkteen motion med yrkande om ett tillkännagivande tillregeringen om bl.a. att införande avutjämningsmandat i kommunfullmäktigevalen borde bliföremål för förnyad beredning.I betänkande 1998/99:KU17 behandlade utskottet fleramotioner med yrkande om att utjämningsmandat bordeinföras i kommunfullmäktigvalen. Utskottet hänvisadei sin bedömning till att frågan om att införa ettmer proportionellt system för val tillkommunfullmäktige genom införande avutjämningsmandat hade utretts utan attdet lett till lagstiftning. Mot bakgrund av att 1993års vallagskommitté inte hade kunnat enas i dennafråga gjorde regeringen i propositionen med förslagtill ny vallag bedömningen att det inte bordeinföras utjämningsmandat för val tillkommunfullmäktige. Regeringen föreslog inte hellerinförande av någon småpartispärr.Konstitutionsutskottet delade då regeringensuppfattning. Utskottet gjorde i betänkande1998/99:KU17 ingen annan bedömning. Utskottet ansågatt man bör hålla fast vid det system som gäller.Någon ny utredning av frågan behövdes enligtutskottet inte heller. Utskottet avstyrkte därförsamtliga motioner.I betänkande 2000/01:KU7 gjorde utskottet medanledning av motionsyrkanden om att införa kommunalautjämningsmandat inte någon annan bedömning ochavstyrkte motionerna. Utskottet avstyrkte också enmotion med yrkande om att byta namn på VästraGötalands östra valkrets till Skaraborg.Valkretsindelningen har efter tillkomsten av detriksproportionella valsystemet utretts avPersonvals- och valkretsutredningen (SOU 1977:94),av (SOU 1987:6) samt avNomineringsrätts- och valkretskommittén (SOU1995:143).Personvals- och valkretsutredningens förslag leddeinte till någon tillräckligt bred enighet ochresulterade därför inte i någon lagstiftning.Enligt Folkstyrelsekommittén förutsatte en ändringav valkretsarnas utformning att en allmänuppslutning kring förslaget kunde nås.Överläggningarna inom kommittén och kommitténskontakter med partiorganisationerna visadeemellertid att någon enighet inte kunde förväntas.Kommittén föreslog därför inte några förändringar avvalkretsindelningen.I direktiven till framhölls att mycket talade föratt de största valkretsarna borde minskas.Kommittén, som inriktade sitt arbetet på de fyrabefolkningsmässigt största valkretsarna - Stockholmslän, , ochÖstergötlands län - fann att utrymmet för att ändrariksdagsvalkretsarna inom ramen för det nuvarandevalsystemet var begränsat. Kommitténs kontakter medpartiorganisationer i de berörda valkretsarna gavvid handen att frågan om ett förslag till ändringborde anstå. Kommittén lade därför inte fram någotförslag utan redovisade endast under vilkaförutsättningar en förändring av de fyrariksdagsvalkretsarna kunde komma till stånd.Regeringen beslutade att 1999 årsförfattningsutredning (Ju 1999:13) skulle få isärskilt uppdrag att bl.a. överväga om de trestörsta valkretsarna bör minskas. I direktiven (dir.2000:21) skriver regeringen följande när det gällerbehovet av översyn:Som har framgått ovan varierar valkretsarnasstorlek i fråga om antalet röstberättigade. Detvå största valkretsarna, ochStockholms kommun, hade vid val 730 000respektive 550 000 röstberättigade. De tvådärnäst största valkretsarna, kommunoch , hade 340 000 respektive310 000 röstberättigade. Övriga valkretsar hademellan 100 000 och 250 000 röstberättigade medundandtag av som hade 44 000röstberättigade.Erfarenheterna års val visar attandelen kandidater som har blivit valda påpersonröster är lägre i de största valkretsarnaän i flertalet övriga valkretsar. Den främstaorsaken till detta torde vara att spärren på åttaprocent motsvarar ett så högt antal röster attdet är svårt för andra än välkända kandidater,t.ex. partiledarna i de större partierna, attsamla tillräckligt många röster för att kommaöver spärren.Rådet för utvärdering av val har isitt delbetänkande Personval 1998 En utvärderingav personvalsreformen (SOU 1999:136) övervägtfrågan om spärrnivån bör sänkas men stannat föratt så inte bör ske. Rådet anför i betänkandetatt personvalssystemets genomslag i de störstavalkretsarna var påtagligt lågt och attpersonvalssystemet på grund av detta kan sägaslida av en demokratisk obalans som det ärönskvärt att åtgärda. Rådet föreslog dock ingaförändringar av valkretsindelningen bl.a. pågrund av att sådana ändringar kan komma attaktualisera ändringar i regeringsformen.Mot denna bakgrund finns det skäl att nuöverväga om de tre största valkretsarna börminskas. Som utgångspunkt för uppdraget gälleratt valkretsarna bör vara geografisktsammanhängande och att deras gränser inte börskära kommun- eller länsgränser.1999 års författningsutredning skall i denna delredovisa sitt arbete senast den 30 april 2002.Utskottet gjorde i betänkande 2000/01:KU7 följandebedömning med anledning av motioner som hade sambandmed valkretsarnas storlek.1999 års författningsutredning har fått i särskiltuppdrag att bl.a. överväga om de tre störstavalkretsarna bör minskas. Utskottet anser attresultatet av utredningens arbete bör avvaktas ochavstyrker därför motionerna.Utskottets ställningstagandeUtskottet har behandlatmotioner med yrkanden om att införa utjämningsmandati kommunfullmäktigvalen. Utskottet har då bl.a.ansett att man bör hålla fast vid det system somgäller. Någon ny utredning av frågan har enligtutskottet inte heller behövts. Utskottet, somvidhåller sin tidigare bedömning, avstyrker motionK323 yrkande 5.