bet · GQ01KU14 · 2002-12-10 00:00:00 — Nya administrativa rutiner m.m. förinkomstgarantier SammanfattningI betänkandet behandlar utskottetriksdagsstyrelsens förslag 2001/02:RS3 Nyaadministrativa rutiner m.m. för inkomstgarantier.Utskottet tillstyrker i sak riksdagsstyrelsensförslag att den administrativa handläggningen avärenden om inkomstgaranti skall överlämnas tillStatens pensionsverk (SPV) sommöjligheterna att kontrollera att rätt beloppbetalas ut inom ramen för systemet förbättras.Utskottet föreslår att vissa av lagreglerna påområdet utformas i överensstämmelse med vad somunder utskottsberedningen av ärendet har förordatsav Lagrådet. Det rör bl.a. möjligheten att få vissabeslut om inkomstgaranti överprövade i domstol ochskyldighet att betala ränta på belopp som skallbetalas tillbaka av en garantitagare. Lagändringarnaföreslås träda i kraft den 1 mars 2003.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. Lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) antar utskottets i bilaga 4 intagna förslag till lagom ändring i sekretesslagen. Därmed bifallerriksdagen delvis riksdagsstyrelsens förslag i dennadel.2. Lag om ändring i lagen (1994:1065) om ekonomiskavillkor för ledamöterRiksdagen antar utskottets i bilaga 4 intagnaförslag till lag om ändring i lagen om ekonomiskavillkor för ledamöter. Därmed bifallerriksdagen delvis riksdagsstyrelsens förslag i dennadel.3. Lag om ändring i lagen (1996:304) om arvode m.m.till företrädare i EuropaparlamentetRiksdagen antar utskottets i bilaga 4 intagnaförslag till lag om ändring i lagen om arvode m.m.till företrädare i Europaparlamentet.Därmed bifaller delvis riksdagsstyrelsensförslag i denna del.4. Lag om ändring i lagen (2000:419) medinstruktion för riksdagsförvaltningenRiksdagen antar utskottets i bilaga 4 intagnaförslag till lag om ändring i lagen med instruktionför riksdagsförvaltningen. Därmed bifaller riksdagendelvis riksdagsstyrelsens förslag i denna del.5. Lag om ändring i lagen (1989:186) omöverklagande av administrativa beslut avriksdagsförvaltningen och myndigheterRiksdagen avslår riksdagsstyrelsens i bilaga 1 intagna förslagtill lag om ändring i lagen om överklagande avadministrativa beslut av riksdagsförvaltningen ochriksdagens myndigheter.Stockholm den 10 december 2002På vägnarPer UnckelFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: PerUnckel (m), (), (), (), (), (), (), (), (), HenrikS Järrel (m), (), (), (), (),(), () ochGustav ().2002/03KU14Redogörelse för ärendetÄrendet och dess beredningInom riksdagsförvaltningen genomfördes efter valet1998 en uppföljning av vissa ettårigainkomstgarantier som utgått enligt lagen (1994:1065)om ekonomiska villkor för ledamöter.Uppföljningen föranledde ett beslut avriksdagens förvaltningsstyrelse om en översyn av detrapporteringssystem som gällde i fråga ominkomstgarantier. Sedan denna översyn genomförtsbeslutade riksdagsstyrelsen att geriksdagsförvaltningen i uppdrag att ta fram ettdetaljerat förslag som utgår från principen attinkomstgarantier till f.d. ledamöter ansluts tillden handläggningsordning som gäller för statligachefspensioner m.fl. och som innebär att () övertar den administrativahanteringen för utbetalning av garantin.Under våren 2002 granskade revisorermed hjälp av systemet medinkomstgaranti för riksdagsledamöter. Granskningenhar lett till vissa ställningstaganden av Riksdagensrevisorer.Efter att ha övervägt de tidigare förslagenbeslutade riksdagsstyrelsen den 10 september 2002att föreslå att anta förslag till vissalagändringar. Riksdagsstyrelsens lagförslagåterfinns i bilaga 1.Sedan kammaren hänvisat förslaget tillkonstitutionsutskottet har utskottet inbjudit sjuremissinstanser att yttra sig över förslaget. Enförteckning över remissinstanserna finns i bilaga 5.Remissinstanserna har i huvudsak tillstyrktförslaget eller lämnat det utan kommentarer. I vissaav remissyttrandena förespråkas en annorlundautformning av den nya lagregleringen i någrahänseenden.Efter remissbehandlingen upprättades inomutskottets kansli ett något överarbetat utkast tilllagreglering. Utkastet sammanföll medriksdagsstyrelsens förslag sånär som på ett parpunkter. Utskottet har inhämtat yttrande frånLagrådet över lagförslagen i kansliutkastet. Dettill Lagrådet remitterade kansliutkastet återfinns ibilaga 2. Lagrådets yttrande finns i bilaga 3. Delagförslag utskottet lägger fram finns i bilaga 4.De synpunkter som tillförts ärendet avremissinstanserna och Lagrådet redovisas i detföljande under rubriken överväganden i desammanhang till vilka de hör.Inga motioner har väckts i ärendet.Förslagets huvudsakliga innehållDet förslag riksdagsstyrelsen har lagt fram gällerlagar om ändring i sekretesslagen (1980:100), lagen(1989:186) om överklagande av administrativa beslutav riksdagsförvaltningen och myndigheter,lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor förriksdagens ledamöter, lagen (1996:304) om arvodem.m. till företrädare i Europaparlamentetoch lagen (2000:419) med instruktion förriksdagsförvaltningen.Förslagen syftar i huvudsak till att göra detmöjligt för riksdagsförvaltningen att genom avtallämna över handläggningen av ärenden ominkomstgaranti till SPV och att förbättramöjligheterna att kontrollera att rätt beloppbetalas ut inom ramen för systemet medinkomstgaranti. Möjligheterna till kontroll stärksgenom att garantitagarnas uppgifter om sinainkomster skall kunna verifieras hos arbetsgivareoch annan som har betalat ut ersättning eller förmåntill en garantitagare. I syfte att skydda en del avde uppgifter som inhämtas i kontrollsyfte föreslåsen regel om sekretess för uppgifter som hänför sigtill ärenden om inkomstgaranti.BakgrundDet nuvarande systemetInkomstgaranti för ledamöterBestämmelser om inkomstgaranti finns i 13 kap. lagen(1994:1065) om ekonomiska villkor för riksdagensledamöter, nedan kallad ersättningslagen. Reglernainnebär i huvudsak följande.En riksdagsledamot som lämnar sitt uppdrag efterminst sammanhängande tid i och sominte fyllt är berättigad till inkomstgaranti.För den som varit riksdagsledamot än 6hela sammanhängande år gäller inkomstgarantin under1 år och är av garantiunderlaget. Detunderlaget består av ledamotsarvodet vid avgångensamt ev fasta tillägg. Uppgår tiden i tillmer än 6 sammanhängande år gäller inkomstgarantin i2 år, om riksdagsledamoten inte uppnått . Har ledamoten uppnått 40 men inte gäller inkomstgarantin . Om ledamotenuppnått vid avgången gäller garantintill ingången av den månad då han eller hon fyller65 år.Under det första året är inkomstgarantin alltid av underlaget. Därefter beror garantins storlek påhur länge ledamoten suttit i . För helinkomstgaranti krävs tjänstgöring iriksdagen. Garantin är då av garantiunderlaget.För den som tjänstgjort ärgarantin av garantiunderlaget.Inkomstgarantin reduceras om garantitagaren harvissa andra inkomster. Dock skall inkomstermotsvarande ett prisbasbelopp undantas vidsamordningen ().Att ersättningsbeloppet skulle minskas omgarantitagaren hade andra inkomster var en viktigförändring i förhållande till det tidigare systemetmed visstidspension och avgångsersättning.Inkomstgaranti för företrädare iEuropaparlamentetFör den som är eller har varit både företrädare iEuropaparlamentet och riksdagsledamot gäller lagen(1996:304) om arvode m.m. till företrädarei , nedan kallad företrädarlagen.Bestämmelserna i den lagen anknyter tillbestämmelserna om inkomstgaranti i ersättningslagen.Om en f.d. riksdagsledamot tar plats iEuropaparlamentet regleras hans rätt tillinkomstgaranti uteslutande i företrädarlagen.Handläggningsrutiner avseende inkomstgarantiBestämmelser om administrativa rutiner för beslutoch utbetalning av inkomstgaranti finns itillämpningsföreskrifter till ersättningslagen ochföreträdarlagen samt i anvisningar till blanketterför inkomstgarantin.Information och beslut om inkomstgarantierI samband med att en ledamot avgår lämnas såvälallmän som riktad information om reglerna förinkomstgaranti och pensionsförmåner. Varje enskildledamot får information om vilka ersättningar haneller hon är berättigad till och storleken på dessa.Vidare sänds ansökningshandlingar ut.När ansökan lämnats in fattarriksdagsförvaltningen beslut om rätt tillinkomstgaranti. Tillsammans med beslutet fårledamoten ett informationsmaterial där rutinerna förinkomstrapportering och utbetalning avinkomstgaranti beskrivs samt blanketter för enmånatlig rapportering av inkomster som påverkarinkomstgarantin.Om en ledamot inte lämnar någon ansökan fastställsinte någon rätt till inkomstgaranti.Rapportering varje månadDe uppgifter som lämnats på ansökningsblankettenligger till grund för om, och i så fall hur stort,avdrag som skall göras på den utbetalning som skerden . Därefter skall garantitagaren engång , före den 5:e, skicka in enredogörelse för faktiska inkomster föregående månadoch en preliminär beräkning av inkomster för aktuellmånad. Utbetalning av inkomstgaranti sker den 25:e ivarje månad.Rutiner för när månadsrapport uteblirOm garantitagaren inte skickar in någoninkomstuppgift, betalas inkomstgaranti ut med sammabelopp som tidigare i ytterligare två månader.Påminnelser sänds från riksdagsförvaltningen tillgarantitagaren. Om garantitagaren inte hör av sig,upphör utbetalningen tills han eller hon inkommitmed begärda inkomstrapporter.ÅrsavstämningI mitten av januari ombeds garantitagarenatt lämna en årsuppgift för det gångna året.Årsuppgiften skall innehålla uppgift om de inkomstersom påverkar inkomstgarantin. Den skall ha kommit insenast . Därefter görs enårsavstämning. Om årsuppgiften visar attgarantitagaren har haft högre inkomster än vad somangetts i månadsrapporterna leder det till ett kravpå återbetalning, som i vissa fall verkställs genomavdrag på kommande utbetalning. I andra fall skickasen faktura. Om årsuppgiften visar att garantitagarenhar haft lägre inkomster, görs i regel enutbetalning till garantitagaren.FordringarOm möjligt räknas uppkomna fordringar av vidkommande utbetalningar. Om skulden överstiger 5 000kr, delas avdraget upp på tre tillfällen om inteannat överenskommits med garantitagaren. Om det intefinns någon kommande utbetalning att göra avdrag på,sänds i stället en faktura. Vid för sen betalningdebiteras dröjsmålsränta enligt 6 § räntelagen(1975:635), dvs. referensränta med tillägg av 8procentenheter. I övrigt tas ingen ränta ut.Handläggningsrutiner hos SPV avseendechefspensionerSPV har hand om statliga chefspensioner. Dessaregleras i förordningen (1995:1038) om statligachefspensioner m.m. Verket hanterar också de s.k.förordnandepensionerna som gäller för dem somtillträtt en statlig förordnandetjänst före den 1oktober 1995. I fråga om dessa gäller fortfarandeden i övrigt upphävda förordningen (1991:1160) omförordnandepension m.m.Förordnandepension och chefspension skall minskasmed inkomst av anställning eller annatförvärvsarbete som pensionstagare har för tiden föreden månad som pensionstagaren fyller . Efter 65års ålder samordnas i allmänhet andra pensioner,såsom t.ex. ITP (Industrins och handelnstilläggspension för tjänstemän).En pensionstagare med förordnandepension får underår 2002 tjäna utan attdet påverkar pensionen. Motsvarande belopp för densom har chefspension är 58 308 kr.När en ansökan har kommit in till SPV, fattas ettbeslut av SPV i vissa fall av regeringen omförordnandepension alternativt chefspension. Ettbeslut om förordnandepension/chefspension fattasalltid, även om pensionstagaren har en annan inkomstsom är mycket hög. På den inkomstuppgift som SPVbegär in, behöver sökanden inte lämna uppgift omutbetalare, t.ex. arbetsgivare ellerpensionsutbetalare endast ett belopp skall anges.Kontantprincipen används, vilket innebär attersättningar skall redovisas som debetalas ut, oavsett vilket år ersättningen hänförsig till.Den som har förordnandepension eller statligchefspension krävs av SPV (år 1) påpreliminära inkomstuppgifter för kommandekalenderår. Med hänsyn till lämnade inkomstuppgifterbetalas förordnandepension/chefspension ut under år2. Om inkomsten ändras, skall pensionstagaren anmäladetta till SPV. Slutlig reglering görs ifebruari/mars år 3, efter att SPV har krävtuppgifter om faktiska inkomster.Den som efter årsavstämning har pengar att fordrafår ingen ränta. SPV tar inte heller ut någon räntapå återkrav som återbetalas enligt de villkor somanges i faktura, vilket i regel innebär attbetalning skall ske inom en månad. För skuld sominte betalas inom en månad tillämpas förordningen(1993:1138) om hantering av statliga fordringar. Deninnebär att dröjsmålsränta enligt räntelagen(1975:635) debiteras, dvs. Detsamma gäller omåterbetalning inte sker i enlighet med enöverenskommen avbetalningsplan. För krav somåterbetalas enligt överenskommen avbetalningsplandebiteras ränta motsvarande statens utlåningsränta.Varje år får omkring tio pensionstagare pengaråterbetalda, och cirka tio pensionstagare krävs pååterbetalning, efter årsavstämningen. SPV bevakar ca100 förordnandepensioner och chefspensioner per år.För närvarande erhåller cirka tio personer intenågon utbetalning av pension på grund av för höginkomst.Utskottets övervägandenFörslaget i allmänhetEn utgångspunkt för riksdagsstyrelsens förslag äratt hanteringen av inkomstgarantierna skall flyttasöver till SPV. Utskottet har inte något att invändai princip mot att denna avsikt förverkligas, inteheller mot att möjligheterna till kontroll av atträtt belopp betalas ut förbättras. Utskottetinstämmer i att vissa föreskrifter på området börmeddelas genom lag. I det följande berör utskottetde synpunkter på enskilda inslag iriksdagsstyrelsens lagförslag som har anförts avremissinstanserna. Redaktionellt betonade synpunkterberörs dock inte särskilt. Utskottet berör vidarevad Lagrådet har anfört.Formen för överlämnande till SPVEnligt Lagrådets uppfattning kan det sättas i frågaom den tilltänkta överföringen av arbetsuppgiftergenom ett avtal mellan riksdagsförvaltningen och SPVär förenlig med de principer som ligger till grundför fördelningen av kompetens mellan myndigheter.Övervägande skäl talar enligt Lagrådet för att ensådan ändring av fördelningen av arbetsuppgiftermellan olika myndigheter som det är fråga om här börske genom generella föreskrifter i lag eller annanförfattning och inte genom avtal mellanmyndigheterna själva. Lagrådet anser att frågan börytterligare övervägas utifrån bl.a. konstitutionellautgångspunkter.Enligt Lagrådet leder de lösningar som föreslagitsmed utgångspunkt i att överlämnandet avarbetsuppgifter till SPV skall ske genom ett avtaltill att lagregleringen blir otydlig ochmissvisande. Bland annat anges i lagen om ekonomiskavillkor för ledamöter och lagen om arvodem.m. till företrädare i Europaparlamentetatt vissa ansökningar skall göras hosriksdagsförvaltningen och att riksdagsförvaltningenskall skaffa vissa uppgifter från garantitagare,arbetsgivare m.fl., trots att avsikten är att SPV idessa hänseenden skall verka iriksdagsförvaltningens ställe. Sådana otydligheterblir enligt Lagrådet desto mer besvärande närlagreglerna, såsom i detta fall, har enskildasökande som sina adressater. När det dessutomföreslås att en straffrättslig sanktion skallinföras för arbetsgivare eller annan som intefullgör sin skyldighet att lämna uppgifter påbegäran av riksdagsförvaltningen uppkommer särskildaproblem med hänsyn till den straffrättsligalegalitetsprincipen, om det i själva verket inte ärriksdagsförvaltningen utan SPV som begär dessauppgifter.De statliga förvaltningsmyndigheterna lyder enligt11 kap. 6 § regeringsformen under regeringen, om deej enligt regeringsformen eller annan lag ärmyndigheter under . granskarrikets styrelse och förvaltning. Enligtregeringsformen styr regeringen riket under ansvarinför (1 kap. 4 och 6 §§ RF). Dessagrundläggande konstitutionella regler bildarutgångspunkten för bedömningen av den fråga somLagrådet har pekat på. En annan utgångspunkt är attstatliga myndigheter i princip skall utöva endastsådan verksamhet som de har författningsstöd för.De myndigheter som lyder under regeringen får somregel författningsstöd för sin verksamhet genom deinstruktioner som regeringen utfärdar genomförordningar. Inom de gränser som följer av vadriksdagen kan anses ha medgivit genom lag och ibudgetregleringens form kan regeringen själv utformaoch ändra sådana instruktioner. Regeringens ansvarinför visar sig i att regeringen ochstatsråden i olika former, konstitutionellt ochpolitiskt, kan göras ansvariga av för detsätt på vilket den statliga förvaltning som lyderunder regeringen fyller sina uppgifter. Av dettaföljer att de statliga förvaltningsmyndigheternaunder regeringen inte utan vidare kan åläggasuppgifter genom beslut av utanförregeringens kontroll.För SPV gäller förordningen (1997:131) medinstruktion för . Enligt dennainstruktion är SPV central förvaltningsmyndighet förfrågor som rör den statliga tjänstepensionen ochstatens tjänstegrupplivförsäkring. I 3 § sägs attSPV får utföra uppdrag åt myndigheter och andrauppdragsgivare under förutsättning att det är frågaom uppgifter som ligger nära verkets huvuduppgifter.Av det anförda framgår att det finns stöd iregeringsförfattning för det tilltänktaöverlämnandet av myndighetsuppgifter till SPV. del skulle författningsstödetkomma att utgöras av den lagreglering som föreslåsi detta ärende. Det tilltänkta överlämnandet avarbetsuppgifter till SPV bör inte behöva vålla någrasvårigheter för regeringen att inför bäraansvaret i fråga om SPV:s verksamhet. Inte hellerbör man behöva räkna med att regeringen genomförordningar ändrar förutsättningarna förverksamheten på ett sätt som skulle kunnaifrågasättas från konstitutionella synpunkter.Det anförda utesluter inte att ett överlämnande avmyndighetsuppgifter på det sätt som har föreslagitskan ge upphov till vissa rättsliga frågor omansvaret för verksamheten. Det straffrättsligaansvaret för felaktig myndighetsutövning tordevisserligen inte kompliceras av att vissa beslutkommer att fattas av SPV i riksdagsförvaltningensställe. En mera komplicerad fråga kan möjligen visasig vara det skadeståndsrättsliga ansvaret för felvid myndighetsutövning. Denna fråga framståremellertid som en intern fråga för staten som part iett utomobligatoriskt skadeståndsrättsligtförhållande. Den bör därför i eventuellt uppkommandefall kunna lösas i praktiken.Att uppgifter överlämnas mellan myndigheter genomavtal är inte något nytt. Bland annat finns, somframgår av riksdagsstyrelsens förslag, sedan 1996ett avtal mellan riksdagsförvaltningen och SPVenligt vilket SPV betalar ut ett antalpensionsförmåner till riksdagsledamöter. Det nuföreslagna avtalet ansluter till det tidigare.Det nu anförda visar enligt utskottets mening attett överlämnande av myndighetsuppgifter på det sättsom har föreslagits inte bör vara något reguljärtsätt att ordna offentliga förvaltningsuppgifter. Detkan å andra sidan inte anses uteslutet avkonstitutionella skäl. Med hänsyn till de särskildaförhållanden som talar för att den nu föreslagnaöverlåtelsen kommer till stånd anser utskottet attden kan accepteras. Utskottet tillstyrker sålundariksdagsstyrelsens förslag i detta hänseende.Utskottet återkommer i det följande till vissaändringar i lagförslagen som syftar till attavhjälpa sådana otydligheter som Lagrådet har pekatpå.Förslaget till lag om ändring isekretesslagenRiksdagsstyrelsens förslag innebär att det genom lagskall föreskrivas om skyldighet för garantitagareoch utbetalare av ersättningar att lämna uppgiftersom behövs för tillämpningen av systemet medinkomstgaranti. Enligt riksdagsstyrelsen finns detgoda skäl för en hög grad av öppenhet rörandeuppgifter inom ramen för detta system. En deluppgifter framstår som harmlösa, särskilt om det rörsig om en sedvanlig löneutbetalning för etttraditionellt arbete. Uppgiften att en person har enpension som grundas på kollektivavtal framstårenligt vad riksdagsstyrelsen anför inte heller somsärskilt känslig. Även det förhållandet attinkomstuppgifterna rör personer som har eller harhaft förtroendeuppdrag bidrar enligtriksdagsstyrelsen till att ge behovet av insyn ensärskild tyngd.Mot dessa intressen står enligt vadriksdagsstyrelsen anför behovet av skydd för denpersonliga integriteten. Om vissa ersättningarframstår som harmlösa, är detta enligtriksdagsstyrelsen inte fallet generellt. Särskilt ifråga om vissa uppdragsersättningar framstår sakensom annorlunda. Som exempel nämner riksdagsstyrelsenarvoden för uppdrag som hänför sig till politisktarbete, exempelvis arvoden för att skriva i entidning. Riksdagsstyrelsen anför även andra fall ivilka uppgifterna inte framstår som harmlösa.Vid en samlad bedömning av de intressen som stårmot varandra väger skyddsaspekten enligtriksdagsstyrelsen så tungt att uppgifter i ettärende om inkomstgaranti i vissa fall bör kunnaskyddas av sekretess. Riksdagsstyrelsens förslaginnebär att sekretess skall gälla hos myndighet föruppgift om enskilds personliga eller ekonomiskaförhållanden i ärende om inkomstgaranti för den somvarit riksdagsledamot eller företrädare iEuropaparlamentet, om det kan antas att den somuppgiften rör lider skada eller men om uppgiftenröjs. Som exempel på uppgifter som normalt sett börbetraktas som känsliga och inte lämnas ut nämnerRiksdagsstyrelsen uppgifter som inhämtats ikontrollsyfte, bl.a. uppgifter ompensionsförsäkringar och arvodesinkomster som ärhänförliga till opinionsbildande arbete. Detsärskilda intresse av insyn som finns i denna typ avärenden bör enligt riksdagsstyrelsen tillgodosesgenom att de beslut som fattas undantas frånsekretessen.Justitiekanslern () har anfört att det ärrimligt att anta att offentlighetsintresset ärovanligt starkt i ärenden av det slag som det här ärfråga om och att det kan ifrågasättas om inte detstarka offentlighetsintresset borde föranleda ettännu mer begränsat sekretesskydd än det somriksdagsstyrelsen har föreslagit. Ett sätt att uppnådetta skulle enligt JK kunna vara att begränsasekretessen hos myndigheten till fall då det kanantas att den som uppgiften rör lider betydande meneller avsevärd skada om uppgiften röjs. JKifrågasätter om sekretess normalt bör råda föruppgifter om arvodesinkomster som är hänförliga tillopinionsbildande arbete.En given utgångspunkt för bedömningen är att deninsyn som följer av offentlighetsgrundsatsen intebör inskränkas utan mycket starka skäl. Det som JKhar anfört till stöd för en annan avvägning av deintressen som står emot varandra än den som liggertill grund för riksdagsstyrelsens förslag är enligtutskottets mening väl värt att beakta. Såsomriksdagsstyrelsen anfört väger emellertid behovet avskydd för den personliga integriteten också tungt.Enligt utskottets mening är riksdagsstyrelsensförslag väl avvägt i detta hänseende. Utskottettillstyrker att riksdagsstyrelsens förslag antas isak. Lagtexten bör dock redigeras i enlighet med ettförslag som framförts av Lagrådet.Förslaget till lag om ändring ilagen om överklagande avadministrativa beslut avriksdagsförvaltningen och riksdagensmyndigheterEnligt 9 kap. 5 § riksdagsordningen skall beslut iförvaltningsärende som fattats av organvid överklagande prövas av Regeringsrätten i de fallsom särskilt anges av och i övrigt avRiksdagens besvärs-nämnd. Av lagen om överklagandeav administrativa beslut av riksdagsför-valtningenoch myndigheter framgår att överklagandenav den typ av beslut som det här är fråga om prövasav besvärsnämnd.Riksdagsstyrelsens förslag innebär att vissagrundläggande beslut enligt reglerna förinkomstgaranti skall fattas avriksdagsförvaltningen. Andra beslut skall fattas avSPV, bl.a. sådana om återbetalning av för mycketutbetald ersättning. Beslut av SPV överklagas iregel till allmän förvaltningsdomstol enligt 22 a §förvaltningslagen (1986:223). Det innebär attbesluten överklagas till länsrätten.Riksdagsstyrelsen anför att det inte finns någonanledning att av hänsyn till Sverigesinternationella åtaganden ändra på den ordning som gäller för överprövning av beslut som fattas avriksdagsförvaltningen.