bet · GQ01FIU1 · 2002-11-21 00:00:00 — För attlönerna inte skall pressas upp är detenligt avgörande attdet finns tillgång till utbildadarbetskraft.Arbetsmarknadsutskottets kommentarer tillarbetsmarknadsläget m.m.Som framhållits i budgetpropositionen ärden framtida konjunkturutvecklingen såväli som i omvärlden alltjämt mycketsvårbedömd. Regeringen räknar med en svaguppgång i sysselsättningen medanKI spår en svag nedgång. Bilden av en meralångsamt växande eller stagnerandesysselsättning bekräftas eller förstärksav de rapporter och bedömningar somredovisats ovan.Propositionen utgår som nämnts från enarbetslöshetsnivå på . KI:sprognos pekar dock på en arbetslöshet somöverstiger regeringens prognos med en halvprocentenhet. SCB:s statistik förseptember tyder på en liknande trend. Enökning av arbetslösheten med 1procentenhet höjer de takbegränsadeutgifterna med drygt 7 miljarder kronor.Redan en arbetslöshet som är någrationdels procentenheter högre än vad somantagits skulle alltså innebärapåfrestningar på statsfinanserna. Tilldetta kommer att man kan noteraatt minskande sjukfrånvaro motsvaras avökande arbetslöshet och vice versa.Utskottet ställer sig bakom regeringensmål för ohälsoarbetet, dvs. att antaletsjukdagar skall halveras till 2008. Ibudgetpropositionen räknar man med enminskning redan mellan 2002 och2003. Man måste enligt utskottet varaobservant på att en minskad sjukfrånvarointe leder till att arbetslösheten ökar.En beredskap måste finnas för att så långtsom möjligt förhindra att den öppnaarbetslösheten ökar till följd av minskadsjukfrånvaro.Som framgått utgår regeringen från attden reguljära sysselsättningen i åldrarna20-64 år faller till föratt stanna på samma nivå 2004, det år dåsysselsättningsmålet skulle nås.Regeringen uttalar dock att målet liggerinom räckhåll. För arbetsmarknadsutskottetär det av stor vikt att ansträngningargörs för att nå målet.Sysselsättningsmålet är ett uttryck för enhögre ambitionsnivå än det s.k.halveringsmålet om arbetslöshet somuppnåddes . En högsysselsättningsnivå i kombination med lågarbetslöshet innebär stärkta statsfinansersom kan användas för satsningar påvälfärden. Lika viktigt är att en ökadsysselsättning innebär att personer som försörjs genom sociala bidrag ochersättningar kan bli självförsörjande. Ettarbete stärker individens självkänsla.Fler i arbete innebär minskade socialaklyftor. Sysselsättningsgraden bland vissagrupper är oacceptabelt låg. Dethandlar bl.a. om att fler personer medutländsk bakgrund, fler äldre och flerpersoner med funktionshinder måste kommaut på den reguljära arbetsmarknaden. Attnå sysselsättningsmålet är ocksånödvändigt för att klara det s.k.socialbidragsmålet. Sysselsättningsmåletär också viktigt med tanke på en framtidahotande brist på arbetskraft.Sysselsättningsgraden bland personer över55 år måste öka och antalet nyaförtidspensioneringar måste hållastillbaka. För att sysselsättningsmålet,och på målet om fullsysselsättning, skall kunna bli verklighetkrävs en stark ekonomi med tillväxt i alladelar av landet. Som framhållits avKonjunkturinstitutet i den ovannämndarapporten är även förhållandevis långsamtökande arbetskraftskostnader en faktor föratt 80-procentsmålet skall kunna uppnås.Sammanfattningsvis kan utskottetkonstatera att osäkerheten om utvecklingenpå arbetsmarknaden ökat sedanbudgetpropositionen lades fram.Arbetsmarknadsutskottet anser emellertidinte att det finns underlagför att frångå de bedömningar somregeringens förslag grundas på. Det ärdock enligt utskottets mening av störstavikt att det finns en beredskap för att påolika sätt möta en ökande arbetslöshet.Stora ansträngningar måste också göras föratt nå sysselsättningsmålet.Utskottets synpunkter på oppositionensförslag till ramar m.m.Utgiftsområde 13 ArbetsmarknadTusental kronor2003 2004Regeringen 60 307 59 121M -4 462 -14 626Fp -12 900 -13 900Kd -8 355 -11 555C -12 075 -13 025Utgiftsområde 14 ArbetslivTusental kronor2003 2004Regeringen 1 148* 1 070M -83 -234Fp -211 -211Kd -206 -209C -237 -223* Enligt flerpartimotionen Fi230 (s, v,mp) utökas ramen för utgiftsområde 14 med2 , vilket avser en ökningav anslag 23:7 (HomO).Moderaternas, ,och Centerpartietsförslag framgår av tabellerna ovan.Partierna föreslår betydligt mindreutgiftsramar än regeringen påutgiftsområdena 13 och 14. En jämförelsemed partiernas förslag på andrautgiftsområden visar att det framför alltär inom arbetsmarknadspolitiken somoppositionen förordar kraftiganedskärningar. Det är genom dessa tänktabesparingar som man får utrymme för sinasatsningar på andra politikområden.På utgiftsområde 13 föreslår samtligaoppositionspartier kraftiga nedskärningarpå i huvudsak tre anslag, nämligen 22:1Arbetsmarknadsverketsförvaltningskostnader, 22:2 Bidrag tillarbetslöshetsersättning och aktivitetsstödoch 22:3 Köp av arbetsmarknadsutbildningoch övriga kostnader.Folkpartiet, ochCenterpartiet föreslår utgiftsminskningarpå mellan och redan underkommande budgetår. , som för år2003 gör mer begränsade besparingar,föreslår för budgetåret 2004anslagsminskningar med i storleksordningen25 %.Utgiftsminskningarna tänker sigoppositionen att åstadkomma på främst tresätt, nämligen genom en förändradfinansiering av arbetslöshetsförsäkringen,en minskad omfattning avarbetsmarknadspolitiska program och genomen omstöpning av AMS. Eftersom inget avpartierna i detalj redovisar hurbesparingarna skall genomföras fårutskottet försöka göra sig en bild avdetta genom antaganden.Framför allt anslagen 22:2 och 22:3 avserutgifter som är konjunkturkänsliga. Mednuvarande regelverk gör fluktuationer iarbetslöshetsnivån utslag på statsbudgeten medi storleksordningen . Enförsta reflexion är att oppositionen måsteutgå från antingen en lägrearbetslöshetsnivå eller minskade kostnaderför arbetslösheten eller en kombination avbådadera. Det kan inte gärna vara fråga omdet förstnämnda alternativet eftersompartierna i andra sammanhang talar ombetydligt högre faktiskaarbetslöshetsnivåer än regeringen.Rimligen måste det i stället handla omminskade utgifter för arbetslösheten,vilket bara kan åstadkommas genom sämreersättning till de arbetslösa och tillprogramdeltagarna. Utskottet har dåbortsett från de delar av de föreslagnabesparingarna som motsvaras av en höjdegenfinansiering iarbetslöshetsförsäkringen.En annan reflexion är att neddragningenav anslaget för köp avarbetsmarknadsutbildning och övrigakostnader rimligtvis måste påverkaförutsättningarna för att bedriva en aktivoch effektiv arbetsmarknadspolitik. Dekraftiga besparingar som föreslås på dettaanslag är svåra att förena med deindividuellt inriktade insatser,utbildning, jobb- och utvecklingsgarantim.m. som oppositionen förordar,såvida inte tanken är att dessa insatserskall förbehållas en begränsad krets avarbetslösa - partierna talar om begränsadevolymer men anger inte vilka kategorierarbetslösa som inte skulle prioriteras.Oppositionen vill ha en bättrearbetsmarknadspolitik, men den skallalltså genomföras till väsentligt lägrekostnader. Utskottet har mycket svårt attse hur de begränsade resurser somoppositionen vill ställa tillarbetsmarknadspolitikens förfogande skullekunna leda till det som man säger sigvilja åstadkomma.De största besparingarna tänker sig allade fyra partierna göra genom en ökadegenfinansiering avarbetslöshetsförsäkringen. ,och Centerpartiettillgodoräknar sig effekterna av dettaredan under nästa budgetår medanModeraterna räknar med full effekt år2004.Arbetsmarknadsutskottet beskrev detnuvarande finansieringssystemet i förraårets yttrande 2001/02:AU1y enligtföljande:Det nuvarande finansieringssystemetinnebär i korthet följande.Arbetslöshetskassorna bidrar tillfinansieringen genom den s.k.finansieringsavgiften, som är relateradtill antalet medlemmar och dengenomsnittligt utbetalade dagpenningen iarbetslöshetskassan i fråga. Kassan skallenligt 48 § lagen (1997:239) omarbetslöshetskassor för varje medlem tillstaten betala motsvarande avden under det löpande verksamhetsåretgenomsnittligt utbetalade dagpenningenenligt den s.k.inkomstbortfallsförsäkringen. En tolftedelav detta belopp skall kassan månatligeninleverera till staten. Därutöver betalasför varje medlem en s.k. utjämningsavgiftför finansiering av ett utjämningsbidragsom är gemensamt för kassorna. Avgiftenmotsvarar av den gällande högstadagpenningen. Enligt 41 § samma lag skallarbetslöshetskassorna ta utmedlemsavgifter som tillsammans med andrainkomster får antas täckaförvaltningskostnader, de nyssnämndaavgifterna och övriga utgifter. Kassan harmöjlighet att besluta om olikamedlemsavgifter för olikamedlemskategorier, om det finns skäl fördet. - I den mån dessa avgifter inte ärtillräckliga finansieras den resterandedelen med allmänna skattemedel.Arbetsmarknadsavgiften enligtsocialavgiftslagen (2000:980) uppgår förnärvarande till * avavgiftsunderlaget och skall enligt 9 §lagen (2000:981) om fördelning avsocialavgifter finansiera bl.a.arbetslöshetsersättning. Ävenaktivitetsstödet till personer somuppfyller förutsättningarna förinkomstrelaterad ersättning finansierasmed denna avgift. - - - De försäkradesinsatser är alltså inte relaterade tillarbetslöshetsnivån i sig i kassan utantill den dagpenning som kassans arbetslösamedlemmar har, vilken i sin tur är koppladtill löneläget bland kassans medlemmar. Pådetta sätt innebär finansieringssystemetatt lönehöjningar kan gå ut över helamedlemskollektivet. - - -. *I budgetpropositionen , volym 1,punkt 28, föreslås attarbetsmarknadsavgiften sänks till 3,70 %från den 1 januari 2003.Arbetsmarknadsutskottet kan inledningsviskonstatera att oppositionensfinansieringsmodeller är mer eller mindreskissartade.Moderaternas förslag går dock någotlängre i detaljeringsgrad än de övrigasoch innebär att dagens avgift ersätts meden försäkringspremie som relateras tillmånadslönen. Premien skall utgå påsådana inkomster som ärersättningsberättigade. Premien skall varaavdragsgill vid inkomstbeskattningen.Förslaget har likheter med detfinansieringssystem som infördes avfyrpartiregeringen men somupphävdes sedan Socialdemokraternaåtertagit regeringsmakten detåret.Arbetsmarknadsutskottet har sammainvändningar som tidigare mot en sådanfinansieringsmodell. Den slopadeanknytningen till arbetslöshetskassan kaninnebära ett minskat ansvar för attkostnaderna hålls nere; den nuvarandekopplingen till dagpenningnivån innebärett ansvar för lönenivån inom kassansområde.Folkpartiets partimotion innehåller ingetannat än att man föreslår "en helt annanmodell för finansiering av a-kassan".Avgiften skall vara avdragsgill.Minskningen av skatteintäkterna beräknastill per år.Kristdemokraterna vill ökasjälvfinansieringsgraden till . Denhögre a-kasseavgiften - angiven till ca100 kr i kommittémotionen A320 -skulle synliggöra arbetslöshetenskostnader.Centerpartiet vill också ökasjälvfinansieringsgraden till för attgöra kostnaden för arbetslöshetentydligare. Enligt kommittémotionen A330skulle detta motsvara en ökad kostnad förden enskilde med föreskatt och efter det skatteavdrag somskulle medges. Arbetslösa skulle betalahalv avgift.Arbetsmarknadsutskottet har genom årentagit ställning till ett antal olikaförslag från oppositionen om ökadegenfinansiering iarbetslöshetsförsäkringen. Mer ellermindre preciserade modeller har lagts tillgrund för förslag om kraftigt reduceradekostnader för försäkringen. Det har dåliksom nu varit svårt att få någon klararebild av hur partierna tänkt sigfinansieringen. Frågor som inställer sigär bl.a. vad den enskildes insats meraexakt skall relateras till och vilka somskall stå för finansieringen, helalöntagarkollektivet eller bara de som ärmedlemmar i en kassa eller möjligen de somkan sägas ha förankring på arbetsmarknadenoch i så fall hur detta kriterium skallbestämmas. Oavsett dessa oklarheter finnsdet skäl att vara kritisk mot en ökadegenfinansiering. Det är fråga om enkraftigt höjd insats för den enskilde, somkan bli särskilt betungande i ett svagtarbetsmarknadsläge med hög arbetslöshet.Förslagen har dessutom den bristen att denenskilde och hans eller hennes fackligaorganisation inte på samma sätt som inuvarande system får anledning att taansvar för löneutvecklingen inom den egnakassans område. Ett system som bygger påavgifter som anknyter till en i förvägokänd kostnad framstår dessutom somadministrativt krångligt.Man måste också betänka att så kraftigtökade insatser som det skulle vara frågaom säkerligen skulle påverka människorsvilja att vara försäkrade, allra helstsådana grupper som löper liten risk attbli arbetslösa. Om försäkringen samtidigtskulle vara obligatorisk skulle den höjdaegeninsatsen säkerligen av många ipraktiken uppfattas som en renskattehöjning.Alldeles oavsett dessa invändningar serarbetsmarknadsutskottet det som heltorealistiskt att förslagen skulle kunnagenomföras så snabbt att de får genomslagpå budgeten redan under nästa budgetår.Det är fråga om genomgripandesystemförändringar som skulle krävalagändringar och administrativaanpassningar. De besparingseffekter somoppositionen tillgodoräknar sig i sinabudgetmotioner får därför mera ses somförhoppningar än väl underbyggda förslag.Även när det gäller utgiftsområde 14föreslår oppositionen kraftiganedskärningar . I likhetmed förslagen på utgiftsområde 13förespråkar , Kristdemokraternaoch utgiftsminskningar inomutgiftsområde 14 på i storleksordningen redan under kommande budgetår, medanModeraterna tänker sig en begränsadminskning för att under 2004genomföra utgiftsminskningar på över 20 %.Oppositionspartierna föreslårutgiftsminskningar av sammastorleksordning, men bilden av hurnedskärningarna skall genomföras är mersplittrad. Alla partierna verkar dock anseatt det finns utrymme för generellasparbeting hos de myndigheter som omfattasav utgiftsområdet och på anslaget försärskilda utbildningsinsatser (det senaresparbetinget gäller dock inteCenterpartiet). Längst i förslagen gårModeraterna som därutöver vill lägga nedArbetsdomstolen och föra över uppgifternatill allmän domstol, kraftigt begränsaMedlingsinstitutets uppdrag och slå sammanJämO, HomO, Ombudsmannen mot etniskdiskriminering och Handikappombudsmannentill en myndighet.Utskottet kan inte ansluta sig deutgångspunkter som ligger till grund fördessa budgetförslag. Det ter sig dessutomorealistiskt att så kraftiga besparingarskulle kunna genomföras redan nästabudgetår.Arbetsmarknadsutskottet ansersammanfattningsvis att oppositionensbudgetförslag på utgiftsområdena 13 och 14måste avvisas. Utskottet tillstyrkerregeringens motsvarande förslag, liksomdet förslag om en ökning av ramen förutgiftsområde 14 som läggs fram i motionFi230.Stockholm den 12 november 2002På arbetsmarknadsutskottets vägnarAnders KarlssonFöljande ledamöter har deltagit ibeslutet: (), MargaretaAndersson (c), (), AndersG Högmark (m), (),(), (),(), (), (), (),(), (),(), (), UlfHolm (mp) och ().Avvikande meningar1. Utvecklingen på arbetsmarknaden m.m.(m+fp+kd+c)av (), (), (), HenrikWestman (m), (), TinaAcketoft (fp) och ()som anför följande.Ett nytt övergripande mål försysselsättningen bör formuleras. Vibehöver ett politiskt mål förarbetsmarknadspolitiken som visarverkligheten som den är. Man skall intekunna flytta människor mellan olikastatistikkolumner för att kunna uppfyllapolitiska mål och vallöften. I SOU 2002:5för utredaren en diskussion omdetta. Han påvisar hur missvisandenuvarande mål är och problemen med dennuvarande produktionen av statistik sominte på ett lättillgängligt sätt mäterandelen människor i arbete. Rydhkonstaterar att olika statistikproducenterhar olika syften med sinstatstikproduktion varför till exempeldefinitioner och åldersindelningar skiljersig åt. Därför bör regeringen snarastuppdra åt statistikansvariga departementoch myndigheter att fastställa gemensammadefinitioner och datakällor samt formerför en löpande, enhetlig uppföljning ochprognostisering av utvecklingen avbefolkning, studerande,förtidspensionärer, arbetskraft,sysselsatta, sjukfrånvarande och människori arbete. Redovisningen bör innehållakomponenter i enlighet med förslag somlagts fram i SOU 2000:2.Den bild av svensk ekonomi som tecknas avregeringen i budgetpropositionen bygger påinformation och antaganden som gjortst.o.m. den 4 oktober.Till skillnad från majoriteten iutskottet anser vi att den senasteinformationen och de senaste prognoserna25inte bara tyder på en ökad osäkerhet kringdet framtida tillväxt- ochsysselsättningsläget, utan på ett iförhållande till regeringens antagandenklart försämrat tillväxt- ochsysselsättningsläge.Vi har sett tydligatecken på en svagare internationellkonjunkturutveckling än vad som tidigareförutspåtts. De för svensk ekonomi mycketbetydelsefulla tyska och amerikanskaekonomierna har enligt AMS26 än så längeinte visat några tecken på en merlivskraftig uppgång. har istället den amerikanska ,Federal Reserve, än en gång kraftigt sänktden amerikanska styrräntan från en redanlåg nivå. Den fortsatta nedgången i denför så viktiga telekomindustrinoch en begynnande nedgång i byggsektornutgör andra oroande exempel. Därtill harvarnande röster höjts mot att de senasteårens löneökningstakt kan leda till att desvenska arbetskostnaderna skenar iväg medförhöjd arbetslöshet som följd.Trots att arbetsmarknadsläget beskrivssom stabilt är arbetslöshetenförhållandevis hög. Särskiltanmärkningsvärt är att den öppnaarbetslösheten bland ungdomar, enligt AMSstatistik för oktober, är oförändrat högjämfört med . Sammanlagt51 500 unga var arbetslösa ellerdeltagare i ett arbetsmarknadsprogram; enoroväckande hög siffra som motsvarar istorleksordningen en halv årskull. Antaletvarsel för oktober månad uppgick till 7900; den näst högsta oktobersiffran sedanår 1993. Höga varseltal innebärvisserligen inte automatiskt attarbetslösheten kommer att öka, men riskenför en minskning av sysselsättningen ärbetydande.Den dystra bilden av arbetsmarknadenförstärks av det faktum att av densysselsättningsuppgång som skett mellan1997 och 2001 är ersättningsjobb för desjukskrivna och förtidspensionerade. Envanlig vardag är det sammanlagt uppemot1,4 miljoner svenskar i arbetsför åldersom inte arbetar eller arbetar mindre ände önskar. De är antingen arbetslösa, iarbetsmarknadsåtgärder, latentarbetssökande, långtidssjukskrivna,förtidspensionerade ellerundersysselsatta. Det innebär att varfjärde vuxen människa i arbetsför ålderinte arbetar.Om nuvarande utveckling fortsätter kommersnart fler vara sjukskrivna mer än ett årdn vad det finns personer i öppenarbetslöshet. Dessa sjukskrivningar harökat med . Avde långtidssjukskrivna var65 % kvinnor och män. Läget bland deanställda är allra värst inom denoffentliga sektorn.Antalet personer som är sjukskrivnauppgår till ungefär 400000, varav ungefär 278 000 människor somär sjukskrivna än 14dagar. Dessutom är 454 000 personerförtidspensionerade, helt eller delvis.Många av dessa har blivitförtidspensionerade avarbetsmarknadspolitiska skäl, enligt blandannat LO. Detta medför att under högkonjunkturen har denverkliga sysselsättningen ökat med 0,5procentenheter.Tabell 1. Befolkning, arbetskraft,officiell sysselsättning samt människor ireguljärt arbete 1997 och 2001,åldersgruppen 20-64 år.Ande And Föränl1 el1 dring1997 2001 Proc1997- ent-Antal Antal 2001enheAntal ter1Befolkninge 5 145 5 225 79n 700 000 300Ej i 981 19,1 957 18, -23 -0,7arbetskraft 250 850envarav 363 7,400 7,7 37 +0,6förtidspens 000 000ionerade(heltid)varav 273 5,278 5,3 5 500 0,0studerande 000 500 %övriga 345 6,278 5,3 -66 -1,4100 350Arbetskraft 4 164 80,9 4 276 81, 112 +0,9en 750 150varav 328 6,162 3,1 -165 -3,3arbetslösa 000 250Sysselsatta 3 836 74,6 4 114 78, 277 +4,000 400varav 32 000 0,26 0,5 -6 -0,1sysselsatta 000iarbetsmarknadsåtgärder2Reguljärt 3 804 73,9 4 088 78, 283 +4,3sysselsatta 000 400varav 200 3,400 7,7 200 +3,8sjukfrånvar 000 000andeMänniskor i 3 604 70,1 3 688 70, 83 +0,5arbete 000 400Källor: Regeringens utredning S 2000:7,SOU 2002:5 samt SCB, AKU1) Andel av befolkningen i åldrarna 20-64år, samt förändring (sista kolumnen) avdessa andelar i procentenheter.2) Endast de personer som deltar iarbetsmarknadsåtgärder och som i AKU-statistiken räknas som sysselsatta (iarbetskraften). Detta är samma personersom regeringen räknar bort när dedefinierar sitt sysselsättningsmål (80procent reguljärt sysselsatta i åldrarna20-64 år). Raden "Reguljärt sysselsatta"anger alltså de personer som räknas in iregeringens sysselsättningsmål, dock intede som faktiskt arbetar. Antalet människori arbete kan utläsas på sista raden.3) I stort sett hela ökningen beror på attde längre sjukfallen har ökat.Diagram 1. Andelenreguljärt sysselsatta mellan 20 och 64år1. Officiella tal och faktisk andelmänniskor i arbete. *grafiskt element borttaget*Källor: Regeringens utredning S 2000:7,SOU 2002:5 samt SCB, AKU1) I procent av befolkningen i sammaåldersgrupp.För att nå en hög, verkligsysselsättningsgrad krävs hög tillväxt.Förslag som kan bidra till en godekonomisk tillväxt har emellertid lyst medsin frånvaro i budgetpropositionen.Trots den höga arbetslösheten råder detbrist på arbetskraft främst inom denoffentliga sektorn (bl.a. inom vård ochomsorg). råder stora regionalaolikheter. Den totala obalansen (dvs.öppet arbetslösa och deltagare iarbetsmarknadspolitiska program) varenligt AMS i länhela 12,medan den låg som lägst iStockholms län på . Det skall ocksåsägas att obalanstalet för ökatmed närmare en procentenhet sedanseptember . Äldre, invandrare ochpersoner med utländsk bakgrund ochfunktionshindrade har fortfarande enoacceptabelt låg sysselsättningsgrad ochalltför höga arbetslöshetstal.Regeringen tar lätt på de varningsteckensom arbetsmarknaden uppvisar. Denosäkerhet som råder om den framtidaekonomiska utvecklingen manar oss tillförsiktighet. riskerar att drabbashårt och det är absolut nödvändigt att haberedskap för ett försämratarbetsmarknadsläge med stigandearbetslöshet. En höjning av den öppnaarbetslösheten ökarutgifterna under det statliga utgiftstaketmed ca . En snabbtvikande ekonomi förvärrar en sedantidigare dåligt fungerande arbetsmarknad.Regeringen blundar för detta och vidtarinte de nödvändiga strukturella reformeroch strategiska skattesänkningar som ärnödvändiga för att ge den svenska ekonominutvecklingskraft.Vi är övertygade om att en helt annanpolitik måste till för att komma tillrätta med de strukturella problemen påarbetsmarknaden. Den ekonomiska politikenmåste långsiktigt stärka incitamenten tillföretagande, arbete och utbildning.Skattesänkningar behövs på arbete,företagande och hushållstjänster.Företagarnas villkor måste förbättras, enallmän avreglering måste genomföras,offentliga monopol slopas ochsocialförsäkringarna reformeras.Sammantaget är vi mycket oroade förutvecklingen på den svenskaarbetsmarknaden.2. Ramar för utgiftsområdena 13 Arbetsmarknadoch 14 Arbetsliv (m)av (m), () och () som anförföljande.Utgiftsområde 13Vi moderater föreslår att ramen förutgiftsområde 13 bestäms till och år 2004.Vi föreslår att en allmänarbetslöshetsförsäkring införs. Den börvara en omställningsförsäkring ochadministreras av staten. Dagens fastaavgifter ersätts med en försäkringspremievars storlek relateras till månadslönen.Premien skall vara aversättningsberättigad inkomst och varaavdragsgill vid inkomstbeskattningen. Detöverskott som finns i dagens a-kassor böröverföras till den nya försäkringen. Genomatt införa en sådan premie räknar vi medatt utgifterna under utgiftsområdet kanminska med år 2003och med år 2004.Förslaget om egenfinansiering av en nyarbetslöshetsförsäkring förutsätter att deskattesänkningar som vi moderater föreslåri vår motion om den ekonomiska politiken,Fi231, genomförs.Vad gäller förmedlingsverksamhet anser viatt förmedling av arbete skall varaindividuell och effektiv. Andra aktörer änstaten skall kunna bedrivaarbetsförmedlingsverksamhet. Lokalaarbetsförmedlingar bör avknoppas från AMS.Rekryteringsföretag kan hjälpa nya grupperav arbetssökande. Specialistförmedlingarbör kunna växa fram ochbemanningsföretagen vidga sina arbetsfält.Arbetsförmedling skall vara kostnadsfriför den som är arbetslös. En ny effektivmyndighet bör ersätta AMS.