bet · GP01SOU15 · 2002-03-21 00:00:00 — Avsärskilt intresse är bedömning avmissbrukarens vårdbehov, vårdens innehåll ochförväntade resultat samt de ekonomiskaprioriteringar som ligger bakom valet av vårdform.Utredaren skall också bl.a. bilda sig en uppfattningdels om användningen av tvångsmedel inom vården,dels huruvida de särskilda befogenheter att användatvångsmedel som LVM ger är ändamålsenligt ochrättssäkert utformade. Mot bakgrund av sin analysskall utredaren föreslå förändringar som kan bidratill att stärka rättsskyddet för den enskilde ochtill att förbättra insatserna så att dessa ärrelevanta för den enskilde missbrukarens vårdbehovsamt ges i rätt tid och rätt omfattning. Det stårutredaren fritt att också ta upp andra näraliggandefrågor än de som preciseras i direktiven om de kanbidra till att de mest utsatta missbrukarnasvårdbehov tillgodoses och att deras rättssäkerhetstärks. Uppdraget skall redovisas senast den 1 juli2003.MotionerI motion So34 av m.fl. (m) begärs etttillkännagivande om att ungdomsmottagning börstå som modell för särskilda vårdenheter ute ilandet (yrkande 13).I motion So25 av de ()begärs ett tillkännagivande om tillämpningen avtvångsvården för missbrukare. Motionärerna anser attinslaget av tvångsåtgärder gentemotnarkotikamissbrukare bör öka. Vid översynen avtillämpningen av LVM bör därför göras viss skillnadmellan alkohol- och narkotikamissbruk. Vidare börutredningen syfta till att beträffandenarkotikamissbruk skärpa och utöka möjligheternatill tvångsåtgärder vid fara för liv och hälsa förden enskilde eller dennes omgivning.I motion So27 av och () begärs tillkännagivanden om avgiftningsenheter(yrkande 2) samt om behandlingsplaner ocheftervårdsplaner (yrkande 3). Motionärerna anser attsåväl frivillig vård som tvångsvård alltid skallföregås av avgiftning på en särskildavgiftningsenhet. skallupprättas en behandlingsplan, omfattande äveneftervården. Hälso- och sjukvården skall ansvara föratt tillhandahålla ett tillräckligt antalavgiftningsenheter för att ingen missbrukare skallbehöva vänta på avgiftning. I motionen begärs ocksåett tillkännagivande om tvångsvård (yrkande 10).Enligt motionärerna bör behovet av hjälp även hosmissbrukarens familj beaktas vid besluten om vårdenligt LVM eller LVU. Familjen känner sig ofta heltmaktlös och lever under helt oacceptablaförhållanden, anförs det.I motion So31 av och () begärs ett tillkännagivande omfrivilligorganisationerna (yrkande 3). Motionärernaanser att de bör få ett större ansvar som länkmellan myndigheter och missbrukare. Vidare begärsett tillkännagivande om vård och behandling för s.k.tunga narkotikamissbrukare (yrkande 5). Enligtmotionärerna behöver dessa missbrukare tas om handoch få vård och utbildning, både för sin egel deloch för att hindra dem från att rekrytera nyamissbrukare.I motion So35 av m.fl. (kd) begärsett tillkännagivande om att en god missbrukarvårdkräver mer resurser till landsting och kommuner(yrkande 20). Motionärerna framhåller det skriandebehovet av fler vårdplatser inom missbrukarvården.Det begärs vidare ett tillkännagivande om vad imotionen anförs om en översyn av hur kommuner ochlandsting samverkar kring vården ochrehabiliteringen av personer som missbrukar alkoholoch/eller narkotika (yrkande 21). Motionärernapåpekar att efter avslutad avgiftning, som betalasav , övergår kostnadsansvaret påkommunen. I många fall väljer kommunen att intefortsätta vården på behandlingsenheten, vilketinnebär att avgiftningen som vårdinsats är mer ellermindre bortkastad. Motionärerna efterlyser en bättresamverkan mellan huvudmännen. Slutligen begärs etttillkännagivande om att ett kommunalthandlingsprogram för stöd till drogrehabiliteradebör utarbetas (yrkande 22). Motionärerna framhållervikten av stödjande insatser på hemorten för att desom genomgått en lyckad drogrehabilitering skallkunna klara av en drogfri vardag.I motion So32 av () begärs etttillkännagivande om att belysa sambandet mellandroganvändning och hiv/aids (yrkande 3). Enligtmotionären är det angeläget att detta samband är ettständigt återkommande tema i narkotikadebatten.Hivfallen har ökat drastiskt även i ochmånga av de nya fallen upptäcks bland narkomaner.I motion So30 av m.fl. (fp) begärsett tillkännagivande om att inrätta enanhörigombudsman för anhöriga tillnarkotikamissbrukare (yrkande 2). De anhörigabehöver enligt motionärerna omfattande stöd i sinakontakter med myndigheter och vårdapparat. Imotionen begärs vidare ett tillkännagivande om attstaten tar det ekonomiska huvudansvaret för LVM-vården av narkotikamissbrukare (yrkande 4).Motionärerna anser att eftersom staten ansvarar förnarkotikapolitiken med dess inslag av tvång börstaten också ta ett viss ekonomiskt ansvar förtvångsvården. Efter det att en kommun redovisatvilka åtgärder som vidtagits för en missbrukare ochvisat att den följt alla socialtjänstlagensbestämmelser bör staten garantera de huvudsakligakostnaderna för tvångsvården. Motionärerna begärvidare ett tillkännagivande om vad i motionen anförsom missbruksvården (yrkande 13 delvis). Motionärernapåpekar att till följd av kommunernas nedskärningarinom missbrukarvården är det svårt för ennarkoman att få tillgång till vård på institutionäven om han eller hon är motiverad att sluta meddrogerna. Eftersom avancerade missbrukare sällan kantillgodogöra sig öppenvård behövs det betydligt merresurser på området. Motionärerna framhåller viktenav att ingripa tidigt i missbrukarkarriären ochatt prioritera vårdplatser för yngre. Det är ocksåangeläget att anpassa vården till den enskildemissbrukarens behov. Enligt motionärerna ärsamarbete mellan föräldrar, föreningsliv, polis ochsocialtjänst nödvändigt för att nå verkliga resultatbland ungdomar. Det krävs vidare kommunalt samarbetei syfte att bättre utvärdera och mäta resultaten imissbrukarvården. Kommunerna skall alltidkvalitetsgranska de tjänster som erbjuds vidupphandlingen, anförs det.Tre motioner rör substitutionsbehandling.I motion So34 (m) begärs ett tillkännagivande om vadi motionen anförs om kriterier för att få ta del avdet så kallade metadonprogrammet (yrkande 12).Motionärerna anser det orimligt att ungaheroinmissbrukare, som är välmotiverade i sinsträvan att bli drogfria, inte skall kunna fåbehandling förrän tidigast ochefter dokumenterat missbruk, trots attbehandlingsmetoden visat sig effektiv. Det skalldock krävas att patienten är beredd att medverkatill att metadondoseringen snabbt trappas ned tillatt helt upphöra.I motion So27 (m) begärs ett tillkännagivande ommetadon- och Subutexbehandlingarna (yrkande 9). Iförsta hand anser motionärerna att dessabehandlingar bör upphöra. I andra handanförs att preparaten bör användas med störstarestriktivitet och endast tillåtas i samband medsärskilda program. Allmänläkares förskrivningsrättpå Subutex måste upphöra, anförs detvidare.I motion So30 (fp) yrkande 13 delvis begärs etttillkännagivande om att metadonbehandling böromfatta fler personer än i dag.I åtta motioner tas sprututbytesverksamheten upp.I motionerna So27 (m) yrkande 8, So34 (m) yrkande11, So372 av m.fl. (m) yrkande 2 och2000/01:Ju931 av m.fl. (m) yrkande 6anförs att sprututbytesprojekten i och Lundomedelbart skall upphöra.I motionerna So35 (kd) yrkande 23, So594 av AnitaJönsson m.fl. (s) och So511 av ()begärs tillkännagivanden om attsprututbytesprogrammen bör permanentas.I motion So28 av m.fl. (c) begärsett tillkännagivande om att varje landsting skallkunna lämna in en ansökan till ochefter prövning ges möjlighet att startasprututbytesprojekt i den egna regionen (yrkande 5).I motion So30 av m.fl. (fp) begärsett tillkännagivande om att sprututbytesverksamheteni MalmöLund bör bli permanent och att verksamhetenbör utökas till att omfatta flera platser i (yrkande 8).Samma ståndpunkt intas i motion So308 av UlfNilsson (fp) (yrkandena 1 och 2).Tidigare behandlingUtskottet behandlade motioner om missbrukarvårdsenast i det av godkända (debatt )betänkande 2001/02:SoU11 Socialtjänstfrågor, tillvilket hänvisas. Utskottet vidhöll sin tidigareredovisade inställning att vård och behandling ochandra rehabiliteringsinsatser utgör grunden när detgäller att hjälpa personer att komma ifrån sittberoende av såväl alkohol som andra droger.Utskottet betonade åter att det för en välfungerande missbrukarvård krävs kunskaper ommissbruk, vårdbehov samt kvalitet i och effekter avolika insatser. Det är angeläget att vårdbehövandefår tillgång till behovsanpassade insatser.Utskottet såg vidare positivt på det arbete somSocialstyrelsen och Statens institutionsstyrelseutför för att samla kunskap inom området i syfte atthöja kvaliteten på och komma till rätta med vissabrister inom missbrukarvården. Det noterades ocksåatt () har gjort en sammanställning av denvetenskapliga grunden för olika behandlingsmetoderinom missbruksområdet. Vidare kommer Riksdagensrevisorer, på utskottets förslag, att genomföra engranskning av kvaliteten i behandlingen inom Statensinstitutionsstyrelses verksamhet samt av i vad månbehandlingen är differentierad.Utskottet framhöll behovet av ytterligarekunskaper när det gäller utvecklingen på vård- ochbehandlingsområdet, särskilt beträffande resurser,insatser och resultat. Utskottet hänvisade tillregeringens uttalanden i budgetpropositionen för2002 om att det finns anledning att ävenfortsättningsvis noga följa utvecklingen inommissbrukarvården, såväl när det gäller avvägningenmellan öppenvård och institutionsvård som innehålletoch kvaliteten i insatserna. Utskottet noteradeockså att den nationella narkotikasamordnaren skullefå i uppgift att slå larm om det krävs ytterligareåtgärder för att säkerställa att de som behöver vårderbjuds sådan. När det gäller vård och behandling avunga missbrukare konstaterades att Statensinstitutionsstyrelse tillförts stora resurstillskotti syfte att bygga ut verksamheten för att bättrekunna tillgodose kommunernas efterfrågan påungdomsvård samt noterades att Riksrevisionsverketför närvarande genomför en granskning avkapacitetsbristen och köerna på institutionerna.Samtliga motioner avstyrktes (s. 19 f.; res. m, v,kd+c, fp).Motionsyrkanden om hiv/aidsprevention behandladeutskottet senast i det av godkändabetänkande /02:SoU1. Utskottet avstyrktemotionerna med hänvisning till regeringens kommandeförslag med anledning av slutbetänkande, en handlingsplansom tagits fram av samtinsatser från ideella organisationer (s. 97 f.; res.m, kd, c).Socialutskottets ställningstagandeUtskottet delar regeringens uppfattning att vård ochbehandling samt andra rehabiliteringsinsatser utgörgrunden när det är fråga om att hjälpa missbrukareatt komma ifrån sitt beroende. Vård och behandlingav missbrukare är en nödvändig del av denarkotikapolitiska insatserna. För en väl fungerandemissbrukarvård krävs kunskaper om missbruketsomfattning och karaktär, vårdbehov hos olikariskgrupper och missbrukare samt kvalitet i ocheffekter av de olika insatser som görs. Dessagrundläggande principer överensstämmer med vadutskottet anfört vid tidigare tillfällen rörandemissbrukarvård.Utskottet instämmer med regeringen att det ärangeläget att alla som behöver vård också fårtillgång till vård av god kvalitet. Inte minstgäller detta de tunga missbrukarna. Utskottetkonstaterar med tillfredsställelse att regeringenhar för avsikt att noga följa att kommunerna fullgörsitt ansvar gentemot missbrukarna. I direktiven tillden nationella narkotikasamordnaren anförs attinsatser bl.a. behövs för att stimulera och stödjakommuner och landsting i deras arbete med attutveckla vårdinsatserna och ta fram övergripandestrategier. Stöd bör också ges för att utvecklasamarbetsformer mellan olika huvudmän såsom t.ex.kommuner och landsting och den ideella sektorn.Enligt utskottet är det vidare angeläget attvårdbehövande får tillgång till behovsanpassadeinsatser. Utskottet delar regeringens uppfattningatt utvecklingen av vårdalternativ som passar denenskilde missbrukarens behov är en fråga som bör fåen framskjuten plats i de lokala narkotikapolitiskastrategierna. Det är också viktigt att utvecklaeftervården och uppföljningen av vården. Såsompåpekas i propositionen bör arbetemed att utveckla nationella riktlinjer för vården,liksom den återinförda överklaganderätten enligtsocialtjänstlagen, kunna bidra till en isammanhanget positiv utveckling.Mot bakgrund av vad som anförts får enligtutskottets mening motionerna So30 (fp) yrkande 13delvis, So31 (m) yrkandena 3 och 5 samt So35 (kd)yrkandena anses delvis tillgodosedda.Hälso- och sjukvården ansvarar för bl.a. avgiftningav missbrukare och psykologiska komplikationer isamband med missbruk. I propositionen anges att enskriftlig vårdplanering skall göras medsocialtjänsten. Hur vården närmare skall organiserasär dock en fråga för sjukvårdshuvudmännen.Motionerna So27 (m) yrkandena 2 och 3 samt So34 (m)yrkande 13 avstyrks därmed.Enligt utskottet saknas det anledning att geutredningen som skall se över tillämpningen av lagen(1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall (LVM)sådana tilläggsdirektiv som avses i motion So25 (m).Motionen avstyrks.Utskottet delar regeringens inställning attsamarbetet och samverkan med anhöriga ochnärsamhället bör utvecklas inom missbrukarvården,inte minst för att förbättra stödet tillmissbrukarens anhöriga. Utskottet kan dock inteställa sig bakom kravet i motion So30 (fp) yrkande 2om att inrätta en särskild anhörigombudsman föranhöriga till narkotikamissbrukare. Yrkandetavstyrks därför.Utskottet konstaterar att beslut om vård enligt LVMkan fattas om missbrukaren bl.a. kan befarasallvarligt skada någon närstående. Beslut om vårdenligt lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser omvård av unga (LVU) kan dock enbart komma i fråga omdet är den unges hälsa eller utveckling som är ifara. Utskottet är inte berett att ändraförutsättningarna för tvångsvård på det sätt somyrkas i motion So27 (m) yrkande 10. Motionenavstyrks.Utskottet delar regeringens uppfattning att detövergripande ansvaret för missbrukarvården, såledesäven tvångsvården, också i fortsättningen skallåvila . Motion So30 (fp) yrkande 4 bördärför avslås.Statens folkhälsoinstitut har tagit fram ennationell handlingsplan för hiv/STI-prevention.Vidare har lyft framdet hivpreventiva arbetet i sitt slutbetänkande. Enproposition med anledning av betänkandet väntassenare . Utskottet utgår därmed från att arbetetför att förhindra spridning av hiv/aids ytterligarekommer att förstärkas. Det får också förutsättas attsambandet mellan droganvändning och hiv/aids belysessåväl i narkotikadebatten som i det renthiv/aidspreventiva arbetet. Motion So32 (kd) yrkande3 får därmed anses delvis tillgodosedd.I motionerna So30 (fp) yrkande 13 delvis och So34(m) yrkande 12 begärs en utvidgning av kriteriernaför att komma i fråga för metadonbehandling. Imotion So27 (m) yrkande 9 begärs ett förbud motalternativt restriktivare användning avsubstitutionsbehandling. Nationella riktlinjer förfarmakologisk behandling av opiatberoende är förnärvarande under utarbetande i samarbete mellanSocialstyrelsen, och representanterfrån läkarprofessionen och . Översynenomfattar enligt uppgift samtliga frågor som berörs imotionerna. Enligt utskottets mening bör resultatetav arbetet avvaktas. Motionerna avstyrks därför.Utskottet har vid fleratillfällen behandlat motioner omsprututbytesprojektet. Senast frågan behandladeskrävde utskottet att det mycket skyndsamt görs enslutlig utvärdering av projektet. Utskottetkonstaterar att regeringen nu avser att se över denlagstiftning som reglerar hanteringen avinjektionssprutor och kanyler och därefter återkommatill . Mot bakgrund av ärendets tidigarebehandling och med anledning av framför allttidsutdräkten vill utskottet åter framhålla viktenav att ett slutligt beslut i frågan omsprututbytesverksamheten kan fattas möjligt.I avvaktan på översynen bör dock inte tanågot nytt initiativ. Motionerna So27 (m) yrkande 8,So28 (c) yrkande 5, So30 (fp) yrkande 8, So34 (m)yrkande 11, So35 (kd) yrkande 23, So308 (fp)yrkandena 1 och 2, So372 (m) yrkande 2, So511 (s),So594 (s) och 2000/01:Ju931 (m) yrkande 6 avstyrks.Insatser mot utbudetIllegal narkotikahandelUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motioner om polisensorganisation och om mer resurser till polisenrespektive tullen. delardärvid justitieutskottets respektiveskatteutskottets uppfattning om vikten av attanvända tilldelade resurser för att göraverksamheterna så effektiva som möjligt.Riksdagen bör också avslå motioner omsärskilda spaningsmetoder m.m. med hänvisningtill pågående arbete inom delar vidarejustitieutskottets bedömning att riksdagenbör avslå motioner om att tillåtaanvändningen av kräkmedel i brottsutredandesyfte. Slutligen bör avslå motionerom att bekämpa droghandeln på Internet.Utskottet förutsätter att redan pågåendearbete på området fortsätter. Jämförreservationerna 20 (c), 21 (fp), 22 (c), 23(fp) och 24 (c).PropositionenNär det gäller insatserna mot utbudet av narkotikaanges att det är angeläget att berörda myndighetermotverkar både den organiserade och den småskaliganarkotikabrottsligheten. Ett viktigt mål är attförhindra uppkomsten av öppna narkotikamarknader.Läckaget av narkotiska läkemedel till den illegalamarknaden måste begränsas.En förutsättning för att brottsbekämpningen skallvara framgångsrik är enligt regeringen att deberörda myndigheternas organisation, metoder ochformer för samverkan är pekar bl.a. på att desärskilda narkotikarotlarna i flera län har lagtsihop med t.ex. spaningsrotlar med ansvar förbekämpning av alla typer av brott. Det kan inteuteslutas att sammanslagningarna på vissa håll letttill att insatserna för narkotikabekämpning harminskat. Kommissionen framhåller vidare betydelsenav samverkan samt åldersstrukturen på dem somarbetar med spaning och utredning av brott. På vissahåll i landet finns det över huvud taget inte någrayngre poliser som arbetar med narkotikabekämpning,vilket kan medföra svårigheter att bedrivaspaningsarbete i ungdomsmiljöer. Regeringen angeratt den kommer att ge i uppdragatt, inom ramen för sin tillsynsverksamhet,inspektera samtliga polismyndigheter för att se hurarbetet mot narkotikabrottsligheten är organiseratoch dimensionerat samt hur de olika nivåernasamverkar. Enligt regeringen är kvaliteten ipolisens åtgärder också en viktig faktor. Polisensarbete bör därför utvärderas regelbundet. Regeringenkommer att ge i uppdrag attutvärdera effekterna av polisens arbete för attbekämpa narkotikabrottsligheten. Uppdragen tillRikspolisstyrelsen och Brottsförebyggande rådetavses ge en god bild av vilka förbättringar som kanbehövas för att polisens arbete motnarkotikabrottsligheten skall kunna utvecklasvidare, anförs det.I propositionen kommenteras förslag att kartlägga ochutarbeta riktlinjer för polisens s.k. särskildaspaningsmetoder. Regeringen konstaterar, liksomkommissionen, att frågan om de särskildaspaningsmetoderna har behandlats ett flertal gånger.Slutsatserna har varit att principerna om legalitet,behov och proportionalitet räcker för att styraanvändningen av metoderna. Regeringen har därförinte för avsikt att i detta sammanhang vidta någraåtgärder.Regeringen påpekar att Narkotikakommissionenföreslagit en ändring i narkotikastrafflagen(1968:64) i syfte att vid skälig misstanke omförsäljning av narkotika kunna använda kräkmedeleller liknande i de fall där det beslutas omatt placera den misstänkte på s.k. tulltoalett.Bakgrunden till förslaget är att narkotikaförsäljarei framför allt storstäderna ofta förvarar sittvarulager, främst kapslar av heroin, i munnen, föratt kunna svälja narkotikan om polis närmar sig.Frågan om användning av kräkmedel ibrottsutredande syfte har enligt propositionen varitaktuell i olika sammanhang . Senastfrågan var föremål för regeringens bedömning var isamband med de senaste ändringarna i bestämmelsen omkroppsbesiktning (prop. 1993/94:24).Departementschefen påpekade, med hänvisning till atten tvångsmedicinering innebär ett mycket allvarligtingrepp i den kroppsliga integriteten, att mycketstarka skäl krävs för att införa en sådan möjlighettill tvångsmedicinering. Departementschefensuppfattning var att vid en sådan bedömning måstebrottsbekämpande effektivitetshänsyn träda tillbaka.Justitieutskottet har också vid ett par tillfällentagit ställning till yrkanden om att tillåtakräkmedel.Regeringen kan inte se att det framkommit någotskäl av tyngd att nu frångå vad som uttalades närfrågan senast var föremål för regeringens bedömning.Med hänsyn till framför allt det starka skydd sommåste finnas för den kroppsliga integriteten ärregeringen inte beredd att föreslå någon möjlighettill tvångsmässig medicinering i samband medkroppsbesiktning.MotionerFlera motioner tar upp frågan om polisensorganisation och om mer resurser till polisen ochtullen.I motion So34 av m.fl. (m) begärs etttillkännagivande om inrättandet av länsvisa grupperinom polisen, med somförebild (yrkande 8). Enligt motionärerna bör varjepolismyndighet inrätta särskilda enheter för attbekämpa efterfrågeökningen av narkotika iungdomsmiljöer. Motionärerna begär även etttillkännagivande om behovet av en ökning avpoliskåren (yrkande 10). Fram börpoliskåren utökas till 20 000 poliser, anförs det.I motion Ju322 av m.fl. (m) begärsett tillkännagivande om att satsa på tidiga insatsermot ungdomars missbruk genom speciellanarkotikaenheter (yrkande 2). Motionärerna anser attspecialiserade narkotikaenheter inom polisen måsteinrättas i varje län liksom gatulangningsgrupper ochungdomsgrupper i de större städerna. Offensivpolisverksamhet upptäcker betydligt fler missbrukareän någon annan institution eller myndighet. Enligtmotionärerna är det på den nivån insatserna måsteförstärkas. Eftersom det är ungdomar som främstriskerar att hamna i narkotikamissbruk är detangeläget att polisens arbete fokuseras på demiljöer där ungdomar vistas, anförs det.I motion So27 av och () begärs också ett tillkännagivande omspecialiserade narkotikaenheter ochgatulangningsgrupper (yrkande 16). Vidare begärs etttillkännagivande om införsel och illegalnarkotikahandel (yrkande 11 delvis). Motionärernaanser att ett treårigt projekt bör övervägas därtullen i ges möjlighet att snabbutbildatullare för att effektivt stoppa insmugglingen avnarkotika.I motion So31 av och () begärs ett tillkännagivande om attregeringen måste ge polisen ökade resurser för attöka möjligheten till nyrekrytering (yrkande 6).I motion So35 av m.fl. (kd) begärs etttillkännagivande om polisens möjligheter att arbetabrottsförebyggande genom besök i skolan (yrkande10). Enligt motionärerna har polisbesöken i skolornaminskat eftersom polisen saknarresurser och därmed tid för besöken. Motionärernabegär också tillkännagivanden om att rekrytera flercivilanställda för att avlasta polisen frånadministrativt arbete (yrkande 11) samt om bristandepersonalresurser i gatulangningsgrupper och ombehovet av att utbilda fler poliser (yrkande 12). Islutet av fanns det drygt 16 000 polisermedan det enligt behövs 19 000poliser. Detta mål vill motionärerna uppnå år 2006.I motionen begärs vidare ett tillkännagivande om merresurser till för att förstärkakontrollen av illegal införsel av narkotika m.m.(yrkande 14).I motion So28 av m.fl. (c) begärs etttillkännagivande om att bör få ökaderesurser till kontrollverksamhet (yrkande 9).Motionärerna begär även ett tillkännagivande om attfler narkotikahundar bör utbildas för att underlättapolisens, tullens och kriminalvårdens arbete(yrkande 10).I motion So30 av m.fl. (fp) begärsett tillkännagivande om att särskilda polisenheterbör inrättas över hela landet för att bekämpanarkotikamissbruket (yrkande 5).