bet · GP01AU4 · 2002-03-14 00:00:00 — AV har med anledning avförslaget till EG-direktiv redan påbörjat enomarbetning av föreskriften i fråga.Utskottet delar den oro som ochCenterpartiet ger uttryck för vad gäller dendramatiska ökningen av anmälda bullerskador hoskvinnor anställda bl.a. inom barnomsorgen.Bullerkällan är barnen, och ökningen av skadorna harsäkert flera förklaringar. Ljudnivån i förskolan harsannolikt samband med bl.a. antalet barn påavdelningarna, personaltäthet, hur det pedagogiskaarbetet läggs upp och hur lokalerna fungerar. Isammanhanget kan påpekas att det numera finnshörselskydd som reducerar hela ljudbilden utan attvissa ljud försvinner helt.Förutom nämnda föreskrift om buller har,beträffande förhållandena särskilt inombarnomsorgen, AV:s föreskrift om arbetsplatsensutformning, AFS 2000:42, relevans. I 34 § betonasatt det är viktigt att stor omsorg ägnas denakustiska planeringen och att man i ett tidigt skedei planeringsprocessen uppmärksammar eventuellabullerkällor och hur man skall minimera riskerna meddem. Vidare sägs att det är viktigt att beakta attäven den mänskliga rösten kan utgöra en bullerkälla,exempelvis i samband med lekande barn på förskoloroch fritidshem. I lokaler avsedda för taladkommunikation, exempelvis undervisningslokaler, harrumsakustiken speciellt stor betydelse för lokalensfunktion. I föreskriften görs en hänvisning tillBoverkets byggregler (BFS 1993:57) vad gäller högstatillåtna ljudnivå för installationer i vårdlokaler,fritidshem, förskolor o.d. i rum avsett för sömn ochvila samt i rum avsett för undervisning i skolor.För förskolor och fritidshem finns ocksåföreskrifter i AFS 1986:19 enligt vilkaaktivitetsutrymme för barn samt kapprum och kökskall vara utförda så att besvärande bullermotverkas.Vidare vill utskottet nämna attArbetslivsinstitutet bedriver forskning om hurelevers och lärares hälsa och arbetsförmåga påverkasav buller, hur buller påverkar stress, risken förhörselskador hos förskolepersonal och utveckling avnya tekniker för utvärdering av störande buller.Utskottet utgår från att frågan ocksåuppmärksammas inom ramen för de trepartssamtal omohälsan i arbetslivet som utskottet tidigarerefererat till.Motionerna 2001/02:A314 yrkande 5 (v),2001/02:A247 yrkande 11 och 2001/02:Bo217 yrkande 5(mp) avstyrks med det anförda.Elektromagnetiska fält, elöverkänslighetDen ökade användningen av datorer, lysrör,elektronisk styrning av utrustning och mobiltelefonihar gjort att människor utsätts förelektromagnetiska fält, inte minst i arbetsmiljön.Det finns misstankar om att dessa fält kan orsakacancer. Forskning pågår bl.a. vidArbetslivsinstitutet om mobiltelefonins påverkan påhälsan, nervsystemets påverkan av elektromagnetiskafält och utveckling av mätmetoder.Det numera nedlagda () gjorde på regeringensuppdrag en sammanställning av den befintligakunskapen om elöverkänslighet. Rapporten, som förnärvarande bereds inom , visar påen omfattande forskning vad gäller hälsorisker avelektriska och magnetiska fält, elöverkänslighet,mobil telekommunikation m.m. förarbetsliv och socialvetenskap (FAS) har fått iuppdrag att utifrån rapporten bevaka frågor som rörforskning om elöverkänslighet. Rådet är , vidsidan av universitet och högskolor ochArbetslivsinstitutet, den huvudsakliga finansiärenav sådan forskning i Sverige.Av detta framgår att det pågårforskningsverksamhet på de områden som tas upp imotionerna. Utskottet vill för sin del inte uttalasig närmare om prioriteringar på forskningsområdet.Motionerna 1999/2000:A215 yrkande 1 (mp),1999/2000:A719 (s), 2000/01:A201 yrkande 3 (mp) och2001/02:A210 yrkande 3 (mp) avstyrks därför.Det finns gränsvärden för högfrekventaelektromagnetiska fält som skyddar motvärmeeffekter. För de lågfrekventa fälten saknas kunskaper om vilka egenskaper hos fälten someventuellt innebär risker och hur doser skallvärderas. utarbetade den dåvarandeArbetarskyddsstyrelsen (nuvarande AV), ,, och en gemensam vägledning som vartänkt att vara ett stöd för beslutsfattare i frågorom hälsorisker och elektromagnetiska fält.Myndigheterna rekommenderar en försiktighetsprincipsom baseras främst på cancerrisker som inte kanuteslutas. Om åtgärder, som generellt minskarexponeringen, kan vidtas till rimliga kostnader ochkonsekvenser i övrigt bör man sträva efter attreducera fält som avviker starkt från vad som kananses normalt i den aktuella miljön. När det gällernya elanläggningar och byggnader bör man redan vidplaneringen sträva efter att utforma och placeradessa så att exponeringen begränsas.Utskottet avstyrker motionerna 1999/2000:A215yrkandena 2 och 3 (mp), 2000/01:A201 yrkandena 1 och2 (mp) och 2001/02:A210 yrkandena 1 och 2 (mp).IsocyanaterIsocyanater är en grupp kemiska ämnen som används istora volymer och inom många branscher. De användsvid framställning av polyuretanplaster (skum, färg,lack, lim). Sådana plaster används i t.ex. möbler,bilinredningar och elektronikvaror. Det är vidtillverkning eller vid stark uppvärmning av sådanaplaster som exponering kan ske. Användningen ökar.Isocyanater medför hälsorisker framför allt vidinandning i form av ånga, damm eller dimma.Inandning kan orsaka slemhinneirritation med symtomsom liknar astma eller luftrörskatarr samt försämradlungfunktion. Isocyanater kan också verkairriterande på ögon, hud och andningsvägar.Isocyanat- astma, som är den dominerandeyrkesastman, är ofta långvarigt bestående. Mycketlåga gränsvärden gäller för isocyanaterna. Enligt AVkan en allergisk person få påtagliga besvär även vidhalter långt under det hygieniska gränsvärdet.Under åren 1992-1998 inkom tillInformationssystemet för arbetsskador () 213anmälningar om arbetssjukdom där exponering förisocyanater angetts som tänkbar orsak. Enligt AV kanman i officiell statistik i se en klarunderrapportering av isocyanatskador, vilket kanbero på att besvär inte kopplas ihop medisocyanatexponering. Yrkeskategorier som anmälerarbetsskada till följd av isocyanatanvändning är iförsta hand lackerare och plastvaruarbetare.Branscher där flest skador anmälts ärbyggverksamhet, tillverkning av motorfordon samtreparation och service av bilar.Utskottet ser i likhet med motionärernaisocyanaterna som ett mycket allvarligtarbetsmiljöproblem. Det är angeläget att fästauppmärksamhet på de risker som är förknippade medanvändningen.Utskottet kan konstatera att det pågår verksamhetför att minska riskerna för skador. Isocyanater ärett prioriterat område i AV:s verksamhet, bl.a. iverkets tillsyn. Ett arbete med att ta fram nyagränsvärden pågår, och en omarbetning av om härdplaster (AFS 1996:4) skall inledasinom kort. Forskning på området bedrivs bl.a. vidLunds universitets forskningsenhet förarbetsmiljömedicin i . Utskottetförutsätter att denna forskning fortsätter.Utskottet anser mot bakgrund av vad som anförtsatt det inte finns anledning att göra någotuttalande med anledning av motionerna 1999/2000:A724(v), 2001/02:A325 (v), 2001/02:MJ357 (mp) och2001/02:MJ390 (s), som därför avstyrks. Det bör dockpåpekas att frågan noga bör följas framöver.Hygieniska gränsvärdenEnligt 18 § arbetsmiljöförordningen (1977:1166) fårArbetsmiljöverket meddela föreskrifter omgränsvärden. Syftet är att gränsvärdet skallförebygga att arbetstagarna på arbetsplatsen utsättsför skadlig eller besvärande påverkan. Gränsvärdetskall vara så lågt att den som i arbetet utsätts förluftförorening eller annan störning som inteöverskrider gränsvärdet är skyddad mot skador ellerbesvär på grund av denna. Av AV:s allmänna råd omtillämpningen av föreskrifter om hygieniskagränsvärden och åtgärder mot luftföroreningar (AFS2000:3) framgår att det vid fastställandet avsvenska hygieniska gränsvärden också tas ekonomiskaoch tekniska hänsyn. En revidering av föreskrifternaom hygieniska gränsvärden görs kontinuerligt. Vidrevideringen omprövas vid behov tidigare gränsvärdenoch nya gränsvärden tillförs.Enligt vad som framförs i motion 2001/02:A352 (v)bör inte hänsyn tas till ekonomiska och tekniskafaktorer vid bestämmandet av gränsvärden.Utskottet kan sympatisera med tanken attgränsvärdet noll i många sammanhang är det endavärde som fullt ut garanterar en sund och säkerarbetsmiljö. Mycket av angelägen aktivitet kan dockha ogynnsamma effekter. Ofta gäller det att begränsarisken för sådana effekter utan att hindra viktigaverksamheter. Det kan därför vara klokt att införagränsvärden etappvis. Utskottet är inte berett attställa sig bakom det som sägs i motionen, som därmedavstyrks.I sammanhanget kan nämnas att regeringen i enproposition som lämnats till riksdagenföreslår ändringar i AML som innebär att det i lagenuttryckligen kommer att anges att en utgångspunktskall vara att allt sådant som kan leda till ohälsaeller olycksfall skall ändras eller ersättas så attrisken för ohälsa eller olycksfall minskar.Skyddsutrustning och arbetsverktygUtskottet befarar i likhet med vad som sägs imotionerna 2001/02:A247 och 2001/02:A260 att det kanfinnas brister på vissa arbetsplatser när det gälleranpassningen av arbetsverktyg och skyddsutrustning,t.ex. skyddskläder till båda könen på framför alltkraftigt kvinnodominerade eller mansdomineradearbetsplatser. Det kan dock konstateras att det ivarje fall vad gäller personlig skyddsutrustningfinns föreskrifter på området. harutfärdat föreskrifter om användning av personligskyddsutrustning (AFS 2001:3) i april förra året.Enligt föreskrifterna jämställs med arbetsgivarebl.a. den som anlitar inhyrd arbetskraft för attutföra arbetet i sin verksamhet. Gemensammaskyddsåtgärder prioriteras framför individinriktade.Personlig skyddsutrustning skall användas när riskeninte kan undvikas eller begränsas tillräckligtmycket genom allmänna tekniska skyddsåtgärder ellerarbetsorganisatoriska åtgärder. I AV:s allmänna rådom tillämpningen av föreskrifterna om användning avpersonlig skyddsutrustning anges bl.a. att personligskyddsutrustning ofta förutsätter en individuellutprovning. Det kan ibland vara nödvändigt att provaolika fabrikat och/eller storlekar av enskyddsutrustning för att avsedd skyddseffekt ochrimlig bekvämlighet skall uppnås. Det är ocksåviktigt vid tillhandahållande av personligskyddsutrustning att hänsyn tas till människorsindividuella förutsättningar och begränsningar,t.ex. kvinnors och mäns olika förutsättningarberoende på olikheter i kroppsmått och kroppsstyrka.EG-direktivet 89/686/EEG om tillnärmning avmedlemsstaternas lagstiftning om personligskyddsutrustning innehåller bestämmelser omharmoniserade standarder för sådan skyddsutrustning.Skyddsutrustning skall testas vid auktoriseradelaboratorier. Enligt uppgift från AV finns detmisstankar om att vissa andningsskydd testats vidför låga flöden av in- och utandningsluft, eftersomhänsyn inte tagits till andning vid arbete. AV haransökt om EU-medel för ett projekt som syftar tillatt mäta hur väl andningsskydden fungerar. Utskottetutgår från att åtgärder vidtas också på andraområden om det visar sig att testning avskyddsutrustning i laboratorium är otillräcklig.Utskottet anser att den reglering som finns påområdet är tillfyllest och motionerna 2001/02:A247yrkandena 9 och 10 (c) samt 2001/02:A260 (s)avstyrks därför.Våld och hot på arbetsplatsenEnligt Arbetsmiljöundersökningen uppgav 17,av de sysselsatta kvinnorna och av desysselsatta männen att de utsatts för våld eller hotom våld i arbetet under de senaste tolv månaderna.Antalet anmälda arbetsskador av våld och hot ökademellan 1993 och 1999 med . anmäldes3 100 arbetsskador till följd av våld eller hot somledde till frånvaro, tandskada eller psykiskreaktion. Det motsvarar av allaarbetsskador. I 7 av 10 fall är det en kvinna somdrabbas. Det beror i första hand på att våld och hotfrämst förekommer i verksamheter där många kvinnorarbetar. 6 av 10 anmälningar kommer från vård- ochomsorgssektorn.År 2000 anmäldes 783 butiksrån, vilket ärbetydligt fler än antalet anmälda bank- och postrån.Åren 1998 och 1999 anmäldes inom bank och post drygt2 arbetsskador per polisanmält rån. I detaljhandelnanmäldes 1 arbetsskada bara för vart femte rån.Huvudförklaringen anses vara, enligt AV, att maninom detaljhandeln är mindre benägen att anmälaarbetsskada eller saknar kunskap om arbetsgivarensskyldigheter att göra en sådan anmälan.Detaljhandeln tillhör de näringsgrenar som harlängst genomsnittlig sjuktid i samband med anmäldaarbetsskador till följd av våld och hot. Bara taxioch samt hotell och restaurang har längresjuktider. De delar av detaljhandeln som har högstfrekvens arbetsskador efter våld och hot är också desom ofta har öppet under sena kvällar och nätter.Våld och hot i arbetslivet är ett allvarligtarbetsmiljöproblem. De som drabbas utsätts ofta förnågon form av skada, ibland i form av långvarigapsykiska besvär. Enligt utskottet är det en viktiguppgift att motverka sådana arbetsskador. Regler omdetta återfinns i första hand i om våld och hot i arbetsmiljön (AFS1993:2). Även AV:s föreskrifter om ensamarbete (AFS1982:3) kan vara av relevans i sammanhanget. Arbetetskall enligt föreskrifterna ordnas så att risk förvåld och hot om våld så långt som möjligt förebyggs.Arbetstagaren skall ha tillräcklig utbildning ochinformation och få tillräckliga instruktioner föratt kunna utföra arbetet säkert och medtillfredsställande trygghet. Om en arbetsuppgiftinnebär påtaglig risk för våld eller hot får deninte utföras som ensamarbete. Tillbud och händelsermed våld eller hot om våld skall dokumenteras ochutredas. I de allmänna råden till föreskrifternaanges att det är viktigt att risken för våld och hotbeaktas vid planering och anordnande av ensamarbete.Enligt 2 § arbetsmiljöförordningen skallarbetsgivaren anmäla allvarliga personskador ellertillbud till yrkesinspektionen(arbetsmiljöinspektionen). Denna bestämmelse är imånga fall tillämplig vid våld eller hot påarbetsplatsen. Det bör ingå i arbetsgivarens rutineratt våld och allvarliga hot om våld anmäls tillyrkesinspektionen (arbetsmiljöinspektionen), polisenoch , sägs det i de allmänna råden.Även om kunskaperna om anmälningsskyldigheten ärbristfälliga hos vissa arbetsgivare delar utskottetinte uppfattningen att polisen bör åläggas en sådananmälningsskyldighet i förhållande tillarbetsmiljöinspektionen. Insatser bör i ställetgöras för att sprida information om arbetsgivarnasåligganden. finns blankett för anmälan omarbetsskada lätt tillgänglig på AV:s hemsida.AV:s föreskrift om våld och hot på arbetsplatsentäcker på ett bra sätt olika branscher och avsersåväl förebyggande åtgärder som åtgärder efterinträffat skadefall. Det förefaller inte varanödvändigt med någon ytterligare reglering i frågan.Arbetsmiljöverket har genomfört ett projektsom avsåg våld och hot om våld i butiker. Förnärvarande finns hos regeringen 18 styckenöverklagningsärenden som avser rån påbensinstationer.I avvaktan på beslut i dessa och med beaktande avatt även frågor om våld och hot i arbetslivet börkunna vara ett ämne för trepartssamtalen avstyrkerutskottet motionerna 1999/2000:A209 (s),2000/01:A213 (s), 1999/2000:A219 yrkanden 5 (v),2000/01:A232 yrkande 1 (s), 2000/01:A310 (s),2000/01:A312 (s), 2001/02:A337 och 2001/02:A375. **FOOTNOTES**[2]:sta kommentaren i denna hearing. Jagvill bara rikta ett stort tacktill pane[3]:len, till utskotte[4]:ts ledamöter som har ställt frågoroch till alla er som har kommit hit,medier ochLokalt och regionaltarbetsmiljöarbete, arbetsmiljölagenoch uppdragUtskottets förslag i korthetI detta avsnitt behandlas motioner om bl.a.skyddsombud, uppdrag,sanktioner och arbetsmiljölagen. Jämför reservationerna 16(v), 17 (m och kd), 18 (v), 19 (kd) och 20(v).MotionerSkyddsombudVänsterpartiet anför följande i kommittémotion2001/02:A315 (yrk 4). Arbetsmiljölagen omfattarvisserligen personer i arbetsmarknadspolitiskaprogram, men de regionala skyddsombuden har baratillträde till arbetsplatser där det finns anställdamedlemmar. Det leder till begränsningar i defackliga organisationernas möjligheter att bevakaförhållandena vid exempelvis enmansföretag ochföreningar där det inte finns någon anställd medlem.Regeringen bör återkomma med förslag till hur deregionala skyddsombuden skall få tillträde tillarbetsplatser där det finns deltagare i ettarbetsmarknadspolitiskt program.Göte och () föreslår i motion1999/2000:A232 att det görs en översyn avarbetsmiljölagen. De anser att lokala fackligaskydds- och arbetsplatsombud saknar viktigaincitament för att aktivt driva frågor om förbättradarbetsmiljö framåt. Utbildningen för de lokalaskyddsombuden och personer i arbetsledandefunktioner bör stärkas. Liknande tankegångarframförs av och () imotionerna 2000/01:A205 och 2001/02:A261.Sven-Erik () anser i motion 2001/02:A215att arbetsmiljölagen bör ändras så att regionalaskyddsombud ges tillträdesrätt till arbetsplatseräven där det finns en skyddskommitté.Arbetsmiljöverkets uppdragVänsterpartiet begär i motion 2001/02:A315 (yrk. 3)att regeringen återkommer till med förslagtill hur ansvars-, tillsyns- och informationsfråganbättre skall organiseras för arbetsplatser som taremot personer vilka fått en placering inom ramen förarbetsmarknadspolitiken.Kristdemokraterna framför följande i kommittémotion2000/01:A277 (yrk. måstearbeta på ett aktivt sätt med såväl fysisk sompsykisk ohälsa. AV bör fungera som en närvarande ochuppsökande samarbetspartner för de företag,organisationer och offentliga förvaltningar som villha råd och stöd i arbetet mot ohälsa.Internkontrollen bör förnyas, och AV bör se till attden blir ett verksamt instrument på arbetsplatsernai . Även i kommittémotion 2001/02:A246 (yrk.8) betonar vikten av attArbetsmiljöverket har en aktiv roll i arbetet motpsykisk och fysisk ohälsa. Arbetet medarbetsrelaterad stress bör ske med ett brettperspektiv.I flerpartimotion 1999/2000:N273 (yrk. 20) anför PerWesterberg m.fl. (m, kd och fp) att det påarbetarskyddsområdet finns en rad bestämmelser som isig kan vara positiva men som skapar problem försmåföretag. (Arbetsmiljöinspektionen) bör därför vid den förstakontakten med företag redogöra för de krav somställs enligt arbetsmiljölagen och ge råd om vägaratt uppfylla dessa. () bör generellt fungera sområdgivare i arbetarskyddsfrågor.Arbetarskyddsstyrelsen () bör läggaupp en idébank med exempel på hur andra har löstsäkerhetsproblem.Marie och ()föreslår i motion 2001/02:A298 att Arbetsmiljöverketges i uppdrag att prioritera frågor som rörfunktionshindrades arbetsmiljö och att spridainformation om de aktuella bestämmelserna.Hillevi och () anser i motion2001/02:A326 (s) att det skall vara obligatorisktför varje arbetsplats att upprätta ensjälvdeklaration beträffande arbetsmiljön.Arbetsmiljöverket bör få till uppgift att görablanketter för ändamålet och genom stickprovkontrollera sanningshalten i uppgifterna. Felaktigauppgifter skall leda till böter enligt bestämdatariffer. Den som har en dålig arbetsmiljö skallbesökas av , och krav skall ställaspå arbetsgivaren att uppfylla lagens krav.Sanktioner och vitenVänsterpartiet anser i kommittémotion 2001/02:A315(yrk. 2) att det mest centrala för att långsiktigtminska arbetsrelaterad ohälsa är effektivasanktioner mot dem som bryter mot om systematiskt arbetsmiljöarbete.Verkets föreskrifter är viktiga, och det måste blien tydligare koppling mellan bristande förebyggandearbete och ekonomiska påföljder. Sanktionssystemetbör förbättras så att arbetsgivarnas ekonomiskaincitament till förebyggande arbetsmiljöarbetestärks. En sanktionsavgift på maximalt ärav ringa betydelse för en arbetsgivare som haromfattande tillgångar.Hans Hoff och () menar imotion 2001/02:A307 att samhällets möjligheter attkomma åt och rätta till brister i arbetsmiljön måsteförbättras. Motionärerna efterlyser mer enhetligaregler för vitesbeloppets storlek. Beloppets storlekbör relateras till bolagets, myndighetens ellerkommunens omsättning, och ett riktmärke kan vara attvitet skall uppgå till av verksamhetensaktuella omsättning.I motion 2000/01:A239 anför och () att (Arbetsmiljöinspektionen) bör ges rätt att utfärdavitesföreläggande även mot statliga arbetsgivare påsamma sätt som redan är möjligt vad gäller detprivata näringslivet och kommunal- ochlandstingsverksamheten.NämndemänDesirée () föreslår i motion2001/02:A286 (yrk. 1 och 2) ett tillkännagivandetill regeringen om att det bör klargöras huruvidanämndemän omfattas av arbetsmiljölagen och vem somhar arbetsgivaransvaret för nämndemännen iarbetsmiljöhänseende. Motionären ställer frågan vadsom exempelvis gäller i fråga om arbetsgivarenskrisstöd vid bombhot eller brand i endomstolsbyggnad.Utskottets ställningstagandeSkyddsombudEnligt 6 kap. 8 § AML skall en skyddskommittétillsättas vid arbetsställe där minst 50arbetstagare regelbundet sysselsätts. Regionaltskyddsombud får utses av en lokal avdelning avfackförbund eller jämförlig sammanslutning avarbetstagare för ett arbetsställe där enskyddskommitté inte har tillsatts (6 kap. 2 §arbetsmiljölagen, AML).Enligt 7 § lagen (2000:625) omarbetsmarknadspolitiska program skall den som deltari ett sådant program inte anses som arbetstagare ominte programmet gäller en anställning medanställningsstöd eller lönebidrag eller skyddatarbete. När ett program bedrivs på en arbetsplatsskall den som deltar i programmet dock likställasmed arbetstagare vid tillämpningen avarbetsmiljölagen i vissa delar. Bland annat är 3kap. AML om allmänna skyldigheter tillämpligt,liksom 7 kap. AML om tillsyn. I 3 kap. 1 a § stadgasatt arbetsgivare och arbetstagare skall samverka föratt åstadkomma en god arbetsmiljö. De regler i 6kap. AML som närmare behandlar samverkan mellanarbetsgivare och arbetstagare är dock undantagna,bl.a. bestämmelsen om regionala skyddsombud.Regeringen avser att inom ramen förelvapunktsprogrammet för ökad hälsa i arbetslivet seöver bl.a. arbetsmiljölagens samverkansregler.Utskottet ser i avvaktan på den översynen inte skälatt göra något uttalande om ändringar i ovan nämndalagar med anledning av motionerna 2001/02:A215 (v)och 2001/02:A315 yrkande 4 (v), som därför avstyrks.I likhet med ett antal motionärer har utskottetnoterat ett minskat intresse för uppdrag somskyddsombud. Antalet skyddsombud har minskat frånatt ha varit ca 114 000 tillunder 90 2000. [5] Som tidigare nämnts byggerarbetsmiljölagen på tanken om samverkan mellanparterna på arbetsplatsen. Det är allvarligt omförutsättningarna för denna samverkan försämras tillföljd av färre delaktiga personer. Ansträngningarmåste göras för att få fler att ta aktiv del iarbetsmiljöarbetet. Utskottet vill återigen hänvisatill trepartssamtalen och den diskussion somutskottet förutsätter bl.a. kommer att innefattasamverkansreglerna och en ökad arbetsmiljökompetens.Utskottet avstyrker därmed även motionerna1999/200:A232 (s), 2000/01:A205 (s) och 2001/02:A261(s).Arbetsmiljöverkets uppdragUtskottet har i avsnittet ovan i korthet berört ivilken omfattning AML är tillämplig på personer somdeltar i arbetsmarknadspolitiskt program och som ärplacerade på en arbetsplats. menaratt fackliga organisationer och regionalaskyddsombud har kraftigt begränsade möjligheter attfrån arbetsmiljösynpunkt bevaka enmansföretag ochföreningar där deltagare i arbetsmarknadspolitiskaprogram arbetar.I flerpartimotion 1999/2000:N273 framhålls vadgäller småföretagen bl.a. att AV bör fungera sområdgivare i arbetarskyddsfrågor.Av AV:s årsredovisning för framgårföljande. Ett av AV:s mål är att förbättraverksamhetens information, service ochtillgänglighet, riktat främst till små ochmedelstora företag. Under åren 2000 och 2001genomförde AV en förstudie i syfte att motiverasmåföretag att öka kunskaperna om gällandearbetsmiljöregler. AV har startat etttillsynsprojekt med information riktad till olikabranscher. Verkets webbplats har utformats så attinformation skall vara lättillgänglig på särskildaämnessidor. I årsredovisningen framhåller AV ocksåatt föreskriften om systematiskt arbetsmiljöarbete isin utformning är anpassad till små och medelstoraföretag.Av det anförda framgår att AV bedriver verksamhetsom syftar till att åtgärda de många gångerbristande kunskaper som finns hos vissa småföretagom arbetsmiljöfrågor.