bet · GQ01FIU1 · 2002-11-21 00:00:00 — Dengrupp som är undantagen fråndeklarationsplikt på grund av alltför lågalöneinkomster och som med Centerpartietsförslag skulle bli skyldig att lämnadeklaration kommer 2003 att uppgå till340 000 personer enligt budgetkontoretsberäkningar. Utskottet vill för sin delinte medverka till att utökadeklarationsplikten för dem som uppbärenbart obetydliga löneinkomster.Centerpartiets förslag tillskattesänkningar för de båda närmaste årenuppgår till 35 respektive 40 miljarderkronor. De finansieras genomutgiftsminskningar som netto uppgår till40 respektive . Tilldetta kommer en ränteeffekt av störreprivatiseringar än de regeringen föreslår.Liksom övriga borgerliga partier harCenterpartiet nämligen för avsikt attsälja statliga bolag. För Centerpartietsdel uppgår dessa försäljningsinkomstertill sammanlagt underde båda närmaste åren. De skogs- ochbolagsförsäljningar som partiettillgodoräknar sig överstiger under 2003och 2004 regeringens försäljningsplanermed 30 respektive 50 miljarder kronor.Dessa extraordinära inkomster ska användasför amortering av statsskulden, och i sittbudgetalternativ har motionärerna därförockså tillgodoräknat sig en ränteeffekt på1,1 respektive 4,0 miljarder kronor.Skulle emellertid försäljningsinkomsternafalla bort kommer även ränteeffekten attgöra det, och motionärerna får då en imotsvarande mån svagare budget.Centerpartiets skattesänkningarfinansieras i princip av de omfattandebesparingar som partiet gör på treutgiftsområden. Det gäller först ochfrämst utgiftsområde 25 Allmänna bidragtill kommuner där nivån sänks med19,, främst till följdav regleringen med anledning av detslopade grundavdraget. Den ensam sänkerramnivån med . Påutgiftsområde 13 Arbetsmarknad sänks nivånmed och påutgiftsområde 10 Ekonomisk trygghet vidsjukdom och handikapp är nivåsänkningen5,. Tillsammans minskarde takbegränsade utgifterna på dessa treutgiftsområden med 37,5 miljarder kronor2003.På utgiftsområde 13 Arbetsmarknad räknaralltså med att nästa årkunna minska utgifterna med 12,1 miljarderkronor. Det motsvarar av den ram somregeringen fört upp i sitt budgetförslagför 2003 för utgiftsområdet.Utgiftsminskningar av denna omfattninggenomförs trots att motionärerna säger sigvilja minska ned de stora volymernaarbetsmarknadsåtgärder och ersätta dem meden individanpassad, mer kvalificeradyrkesutbildning, dvs. åtgärder somgenerellt sett är dyrare. Det kan enligtutskottets mening därför ha sitt intresseatt närmare se vad som ligger bakom denmycket betydande neddragning som föreslåspå detta utgiftsområde redan nästa år.Centerpartiet föreslår för det första ska satsa på s.k.övergångsarbetsmarknader, enarbetsmarknadspolitisk åtgärd som innebäratt en arbetslös får prova på att arbetapå en arbetsplats mot att arbetsgivarenfår sänkt arbetsgivaravgift för någon avsina anställda. Stödformen belastar alltsåstatsbudgetens inkomstsida. Nästa årräknar motionärerna med att denna stödformska få en sådan omfattning att statensinkomster i form av arbetsgivaravgifterminskar med 0,75 miljarder kronorsamtidigt som behovet av bidrag för köp avarbetsmarknadspolitisk utbildning kanbegränsas med 1,5 miljarder kronor.Centerpartiet anser för det andra attarbetsmarknadsmedlen ska kunna användas påett friare sätt och att besluten omanvändningen ska flyttas från statlig tillregional och lokal nivå. En sådanomfördelning gör att det är möjligt att,inklusive effekten avövergångsarbetsmarknader, minska anslaget22:3 Köp av arbetsmarknadsutbildning ochövriga kostnader med ,hävdar motionärerna. Det motsvarar trefjärdedelar av anslaget, som ibudgetpropositionen förts upp med 4,7miljarder kronor. Motionärerna hänvisar idetta sammanhang till att partiet på andrautgiftsområden gör satsningar påkvalificerad yrkesutbildning och komvux,som enligt deras mening varit utbildningarsom verkligen behövs. kan finna inskränker sigemellertid dessa satsningar till 54miljoner kronor som partiet tillför detsärskilda anslaget för kvalificeradyrkesutbildning. Något motsvarandetillskott ges inte till det särskildaanslaget för statligt stöd för utbildningav vuxna, inte heller får kommunerna någraextra medel för komvuxsatsningar över detgenerella statsbidraget. Motutgiftsminskningen på 3 500 miljonerkronor står alltså dels en satsning på 54miljoner kronor på yrkesutbildning, delsdet över statsbudgetens inkomstsidafinansierade stödet tillövergångsarbetsmarknader på 750 miljonerkronor.Samtliga oppositionspartier föreslår attanslaget för köp avarbetsmarknadsutbildning ska minskas, meninget annat parti kommer i närheten avCenterpartiets förslag. Moderatasamlingspartiet, liberalernasamt motsvarandebesparingsförslag ligger alla inomintervallet 0,9-1,3 miljarder kronor.Kvar på anslaget för köp avarbetsmarknadsutbildning finns efterCenterpartiets nedskärningar 1,2 miljarderkronor. Som arbetsmarknadsutskottetframhåller i sitt yttrande (AU1y) måsterimligtvis en neddragning av detta anslagpåverka förutsättningarna för att bedrivaen aktiv och effektivarbetsmarknadspolitik. De kraftigabesparingar som oppositionspartiernaföreslår på detta anslag är enligtarbetsmarknadsutskottet svåra att förenamed individuellt riktade insatser,utbildning, jobb- och utvecklingsgarantim.m. som oppositionen förordar,såvida inte tanken är att dessa insatserska förbehållas en begränsad krets avarbetslösa. Dessa partier talar ombegränsade volymer, påpekararbetsmarknadsutskottet, men anger intevilka kategorier arbetslösa som ställsutanför. Oppositionen vill ha en bättrearbetsmarknadspolitik, men den ska alltsågenomföras till väsentligt lägrekostnader. harmycket svårt att se hur de begränsaderesurser som oppositionen vill ställa tillarbetsmarknadspolitikens förfogande skakunna leda till det som man säger sigvilja åstadkomma.Finansutskottet delararbetsmarknadsutskottets uppfattning.Centerpartiet har inte på ett trovärdigtsätt visat att partiets satsning påövergångsarbetsmarknader ochdecentraliserat beslutsfattande i friareformer kan ge de besparingar som uppgesutan att det får negativa återverkningarför arbetsmarknadspolitiken. Om intetanken är att kommunerna utan ersättningska tvingas ta på sig ett betydande ansvarför arbetsmarknadsutbildningen, fårCenterpartiets förslag till följd attdenna typ av insatser praktiskt tagetavvecklas. Förslaget saknar somfinansutskottet ser det därförtrovärdighet.På det arbetsmarknadspolitiska områdetvill dessutom redan nästa årbegränsa Arbetsmarknadsverketsförvaltningsanslag med 700 miljonerkronor. Detta anslag är ibudgetpropositionen uppfört med 4,6miljarder kronor och täcker såväl verketscentrala som dess regionala och lokalaorganisation. Motionärernas förslaginnebär att medelstilldelningen på dettaanslag i ett steg begränsas med 15 %.Enligt finansutskottets mening kan en såomfattande minskning av anslaget inteförenas med en ambition att begränsaarbetslösheten och höja kvaliteten på dearbetsmarknadspolitiska åtgärderna.Motionärerna räknar vidare med att nästaår kunna minska belastningen på anslaget22:2 Bidrag till arbetslöshetsersättningoch aktivitetsstöd med 5,6 miljarderkronor genom att ökasjälvfinansieringsgraden i den allmännaarbetslöshetsförsäkringen till entredjedel av kostnaden. Man förutsätteralltså att medlemsavgiften kan höjas idenna omfattning redan vid årsskiftet.Budgetavlastningen inskränker sigemellertid till netto 3,4 miljarder kronoreftersom avgiften till a-kassan skaberättiga till en skattereduktion på 40 %.Statsbudgetens inkomster kommer alltså attminska med ca tillföljd av skattereduktionen. Hur manadministrativt ska genomföra en vagtredovisad avgiftshöjning av detta slagredan nästa år berörs inte i motionen.Anslaget till arbetslöshetsersättningförutsätts i Centerpartietsbudgetalternativ dessutom kunna begränsasytterligare. Nuvarandearbetslöshetsförsäkring ska omvandlas tydligare utformadomställningsförsäkring som ska träda ikraft vid det förestående , ochman ska också göra en engångsindragning på600 av det anslagssparandesom finns på anslaget.Sammantaget minskar därmedanslaget för bidrag tillarbetslöshetsersättning med 7,9 miljarderkronor, eller med närmare en fjärdedel.På utgiftsområde 10 Ekonomisk trygghetvid sjukdom och handikapp föreslårCenterpartiet att nivån på utgifterna skabegränsas med 2003och med drygt det dubbla beloppet 2004eller . Dennautgiftsminskning förklaras i motionenbl.a. av de positiva effekterna avpartiets satsning på rehabilitering somredan första året förutsätts ge så snabbutdelning att den inte bara betalar sigsjälv utan också leder till storabesparingar. Partiets minskning avanslagen för sjukpenning ochrehabilitering samt förtidspensioner ärnästa år . I dettabelopp ingår även effekten av ett förslagom att den sjukpenninggrundande inkomsten(SGI) ska baseras på en historisk inkomst.Hur en i och för sig angelägen satsningpå rehabilitering ska kunna få ett såsnabbt genomslag att den redan första åretkraftigt minskar utgifterna försjukskrivning och förtidspension framgårinte av motionen. Värt att notera är attdetta är utgiftsminskningar som tillkommerovanpå de besparingar regeringen räknat ini budgetpropositionen för sinrehabiliteringssatsning. Motionärernasbudgetförslag utgår nämligen frånbudgetpropositionens nivåer, ochCenterpartiet har inte motsatt sigregeringens rehabiliteringssatsning.Utskottets genomgång visar attCenterpartiets förslag tillskattesänkningar och nya utgiftsåtagandeni många fall har en svagt underbyggd ochyvigt tilltagen finansiering. Finansierasskattesänkningarna på detta sätt riskerarman snabbt att stabiliteten istatsfinanserna urholkas.Utskottet avvisar mot denna bakgrundCenterpartiets förslag till inriktning avbudgetpolitiken.Sammanfattningsvis anser utskottet alltsåatt de förslag till alternativ inriktningav budgetpolitiken som redovisas avModerata samlingspartiet,, ochFolkpartiet liberalerna inte bör läggastill grund för beslut i frågan.Med sina långtgående krav påskattesänkningar finansierade genomförsämringar av grundläggandetrygghetssystem och i flera fall oprecistberäknade besparingar ger dessa förslaginte den stadga som krävs för att man skakunna upprätthålla stabila statsfinanser.De gångna årens mödosamma arbete med attåterskapa sunda statsfinanser skulledärmed riskera att gå om intet.De fyra borgerliga partierna vill allasänka skatterna med mellan 34 och 48miljarder kronor under de båda närmasteåren. Längst går Moderata samlingspartietsom i sin strävan att minska denoffentliga sektorns omslutning föreslårmycket långtgående skatte- ochutgiftsminskningar, vilka i betydandeutsträckning omfördelar resurser till deredan välbeställda och utarmar socialatrygghetssystem. Men ävenKristdemokraterna, ochFolkpartiet liberalerna lägger i sinamotioner fram budgetalternativ medliknande effekter.Oppositionspartiernas skattesänkningar äralla tydligt redovisade och står i detavseendet i bjärt kontrast till derastilltänkta finansiering, vilken på någraprincipiellt viktiga områden är bådeotydlig och svagt underbyggd.Gemensamt är att tyngdpunkten ifinansieringen ligger på tvåutgiftsområden, nämligen utgiftsområdena10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom ochhandikapp samt utgiftsområde 13Arbetsmarknad. Utgiftsminskningar påenbart på dessa områden finansierar cirkatre femtedelar av partiernas tilltänktaskattesänkningar.Tabell 27. Finansieringen avoppositionspartiernas skattesänkningar2004Miljarder kronor*grafiskt element borttaget*De tydligt redovisade skattesänkningarnaavser i första hand inkomstbeskattningenoch är i de flesta fall tekniskt möjligaatt genomföra med tämligen kort varsel.Oppositionspartiernas besparingsförslagdäremot - och då inte minst förslagen pådessa båda utgiftsområden - framstår mångagånger som helt orealistiska i det kortaperspektivet eftersom man för att kunnaförverkliga dem först måste utformadetaljregler, anpassa administrationen ochge berörda rimlig tid att anpassa sig tillde nya förutsättningarna.Bakom de mycket långtgåendeutgiftsbegränsningarna på utgiftsområdena10 och 13 döljer sig bl.a. några störreavlyft från statsbudgeten. Så t.ex.förutsätter de fyra partierna var för sigatt egenavgiften tillarbetslöshetsförsäkringen skakunna höjas så att den motsvarar ungefären tredjedel av försäkringens kostnader,Moderata samlingspartiet dock först . Alla tillgodoräknar ocksåsina budgetalternativ en besparing som förhelår uppgår till mellan 5 och 9 miljarderkronor för detta förslag.De försäkrade ska alltså själva få svaraför en större del av kostnaderna förarbetslöshetsförsäkringen, vilketautomatiskt urholkar värdet av deskattesänkningar som de erbjuds.En sådan förändring är möjlig attgenomföra, men med tanke på attarbetslöshetsförsäkringen i dagadministreras av ett fyrtiotal friståendearbetslöshetskassor med stora skillnader iarbetslöshet och med olika nivåer påmedlemsavgifter kräver en omläggning avdetta slag rimlig tid av förberedelse föratt en vagt utformad idéskiss ska kunnaomvandlas till en praktiskt fungerandeåtgärd.Arbetsmarknadsutskottet har i sittyttrande (AU1y) kritiseratoppositionspartierna för deras a-kasseförslag och sett det som heltorealistiskt att de skulle kunnagenomföras så snabbt att de får genomslagpå budgeten . Det är frågaom genomgripande systemförändringar somkräver lagändringar och administrativaanpassningar, framhållerarbetsmarknadsutskottet. Debesparingseffekter som oppositionentillgodoräknar sig i sina budgetmotionerser utskottet därför mera somförhoppningar än som väl underbyggdaförslag.Arbetsmarknadsutskottet ifrågasätter äveni övrigt oppositionspartiernas vagtformulerade a-kasseförslag. Bland annatfrågar sig arbetsmarknadsutskottet hur denenskilde kassamedlemmens avgift skaberäknas mera i detalj och vilka som skastå för finansieringen. Ska det vara helalöntagarkollektivet eller bara de som ärmedlemmar i en kassa? Eller ska det varade som kan sägas ha förankring påarbetsmarknaden, och hur ska i så falldetta kriterium bestämmas? Dessutom ärarbetsmarknadsutskottet kritiskt mot attöka egenfinansieringen eftersom det ger enkraftigt höjd insats för den enskilde,särskilt i ett läge med hög arbetslöshet.Förslagen har dessutom den bristen att dei motsats till dagens system intemotiverar vare sig medlemmarna i en a-kassa eller deras fackliga organisationatt ta ansvar för löneutvecklingen inomden egna kassans område.Arbetsmarknadsutskottet anser dessutom attförslagen är administrativt krångligaeftersom man i förväg inte kan fastställagrunden för avgiftsuttaget, dvs. hur storakostnader som arbetslöshetsförsäkringenkommer att ha.De fyra partiernas stora besparingar påutgiftsområde 13 förklaras också av ettförslag om att avveckla AMS i dessnuvarande form. Förslagen skiljer signågot åt, men i princip ska en ny, bantadtillsynsmyndighet med servicekontor överhela landet överta ansvaret för delar avverksamheten som jobbförmedlingoch yrkesutbildning privatiseras.Som utskottet tidigare framhållit skullemed stor sannolikhet en privatisering avväsentliga verksamheter inomarbetsmarknadspolitikens område få tillföljd att olika delar av landet, liksomolika yrkesgrupper, inte får en likvärdigbehandling. Vissa befolkningsgrupper,såsom invandrare och personer närapensionsåldern, riskerar att med enprivatiserad arbetsförmedling få en klartförsvagad ställning på arbetsmarknaden. Omett större varsel skulle drabba en ort kandessutom dagens arbetsförmedlingar med sincentrala uppbackning ge en helt annanservice än en privatiserad verksamhet.Ett annan variant på ett avlyft frånstatsbudgeten föreslås av Moderatasamlingspartiet, ochFolkpartiet liberalerna som vill föra överkostnaderna för trafikskador frånsjukförsäkringen till den obligatoriskatrafikförsäkringen, vilket förutsättskunna ske redan under nästa år.Omläggningen väntas enligt partiernasuppskattningar minska statsbudgetensutgifter med grovt räknat 4 miljarderkronor, ett belopp som i ställetförutsätts belasta bilisterna genomkraftigt höjda försäkringspremier. Värdetav de utlovade skattesänkningarna urholkasalltså även av dessa avgifter. Och inteheller i detta fall redovisar partiernanågot konkret förslag till hur dettatekniskt och administrativt ska kunnalösas på den korta tid som återstår tillsförändringen ska vara fullt genomförd. Änmindre förklarar de hur det ska varamöjligt för försäkringsbolagen att brytalöpande försäkringsavtal för att kunna taut de avgiftshöjningar som krävs.Även i detta fall anvisar man alltså enfinansiering i flermiljardklassen som inteter sig möjlig att uppnå, åtminstone inteunder det närmaste året.Liksom regeringen vill de fyra partiernakomma till rätta med de snabbt ökandekostnaderna för sjukskrivningar ochförtidspensioner. De avdelar därförresurser för en utbyggd rehabilitering ochräknar med att redan första året kunnabegränsa dessa kostnader. Som en följdhärav minskar de utgifterna påutgiftsområde 10. Eftersom dessaanslagsminskningar görs i förhållande tillde utgiftsnivåer som redovisas ibudgetpropositionen, ochbudgetpropositionens utgiftsnivåerinkluderar effekten av regeringenssatsning på ohälsoområdet, blir följdennågot av en dubbelräkning.Oppositionspartiernas besparingsförslaggörs alltså på toppen av regeringensförslag, och dessa partier förutsätter medandra ord att de utöver de besparingar somregeringen tillgodoräknar sig redan nästaår, ska kunna göra ännu större besparingarpå marginalen med sina tillkommandesatsningar.Utan att ifrågasätta behovet avytterligare insatser för rehabiliteringanser utskottet att ett så snabbt och såomedelbart utbyte av en satsning inteframstår som trovärdigt.Ett annat löst underbyggt förslagframförs av Moderata samlingspartiet,och somanser att den sjukpenninggrundandeinkomsten (SGI) ska beräknas somgenomsnittet av de senaste två årensinkomster och inte som grundas påden aktuella inkomsten. Detta sänkerersättningsnivåerna för sjukpenningen ochföräldraförsäkringen och ger såledesbesparingar inte bara på utgiftsområde 10utan också på utgiftsområde 12 Ekonomisktrygghet för familjer och barn. Hur deredan hårt arbetstyngdaförsäkringskassorna utan någon som helstförberedelsetid ska hinna anpassa sinaadministrativa rutiner till en sådanomläggning berörs inte imotionerna.De fyra borgerliga partierna har ocksåsom ett gemensamt förslag att statligaföretag ska säljas ut i en tidigare aldrigskådad omfattning under de båda närmasteåren. Utan att redovisa vare sigförsäljningsplaner eller någonnäringspolitisk strategi förutsätter deatt det ska vara möjligt att redan nästaår avyttra statlig egendom för 45miljarder kronor. Och under det därpåföljande året ska försäljningarna uppgåtill 55-75 miljarder kronor.Börskurserna har fallit kraftigt, meninte något av partierna diskuterar om detär rimligt eller ens möjligt att i rådandebörsläge avyttra statlig verksamhet idenna omfattning. Bortsett frånKristdemokraterna tycks inte heller någotav partierna ha belastat sittbudgetalternativ för det bortfall avutdelningsinkomster som försäljningarnager upphov till. För oppositionen tycksenda syftet med privatiseringarna vara vill påskynda amorteringen avstatsskulden för att minska utgifterna förstatsskuldsräntor. Att man samtidigtfrånhänder sig räntabla tillgångar somingår i den statliga förmögenhetsmassanblundar man helt för i sina överväganden.Är som i detta fall utgångspunktendessutom att man oavsett utvecklingen påaktiemarknaden ska få in ettvisst belopp i försäljningsinkomster,finns det en uppenbar risk för att mantvingas sälja värdefulla tillgångar tillkraftiga underpriser, vilket i sin turtvingar fram ytterligare försäljningar föratt uppställda mål ska kunna nås.I ett läge med låga börskurser är detenligt utskottets mening inte ansvarsfulltatt forcera en försäljning av statligaföretag och åstadkomma stora förluster förskattebetalarna. Ett sådant resursslöseritar utskottet bestämt avstånd från.Utgångspunkten för en privatisering måstesjälvklart vara att den ska varanäringspolitiskt motiverad och att den skagenomföras då utbytet blirså gynnsamt som möjligt för ägaren staten.Exempel som dessa visar attoppositionspartiernas budgetalternativ haren svagt underbyggd finansiering. I mångafall har finansieringen större likhet medvagt formulerade idéskisser än praktisktgenomförbara förslag. Trots det förutsättsde omgående kunna ge full budgeteffekt.Med en så svag finansiering riskerarstatsfinanserna återigen att snabbtförsvagas. Förslag som dessa kan intebilda underlag för en ansvarsfulltutformad statsbudget, och finansutskottethar därför inte kunnat ställa sig bakomModerata samlingspartiets, Folkpartietliberalernas, ochCenterpartiets förslag till uppläggning avbudgetpolitiken.Den socialdemokratiska regeringensbudgetpolitik har resulterat i att deoffentliga finanserna snabbt förbättrats.Väldiga underskott har vänts i storaöverskott som snabbt minskat de skulderdet offentliga tidigare dragit på sig.Utvecklingen har gått så snabbt att denoffentliga sektorns nettoskuld nu är heltutraderad och ersatt av ett överskott.Nettoförmögenheten beräknas vid utgångenav uppgå till 120 miljarder kronor.I mitten av 1990-talet genomförderegeringen ett omfattandekonsolideringsprogram med vars hjälpbalansen i den offentliga sektorn kundeåterställas på ett fördelningspolitisktgodtagbart sätt. Balansen återställdesredan 1998, och den gynnsamma utvecklingenhar därefter fortsatt, fastlagdautgiftstak har hållits och uppställdasaldomål har fram till överträffatsmed bred marginal. Under förra åretmotsvarade överskottet t.o.m. avBNP.Den förda budgetpolitiken har resulterati att vi nu står starka med stabilaöverskott i de offentliga finanserna ochatt vi förmår möta en något svagareekonomisk utveckling. Vi skiljer oss i detavseendet från många andra EU-länder varsoffentliga finanser för närvarandeutvecklas på ett oroväckande sätt.Med sitt nu redovisade budgetförslagfullföljer regeringen denna politik.Budgetpropositionen med de kompletterandeförslag som förs fram i motion Fi230(s, v, mp) bygger på en överenskommelsemellan Socialdemokraterna, de gröna. De trepartierna fullföljer därmed det samarbetede hade under den förra mandatperioden.Den nu gjorda överenskommelsen innebär attde tre partierna står bakom riktlinjernaför den ekonomiska politiken,budgetpolitiken, utgiftstaken,tilläggsbudgeten samt de ibudgetpropositionen föreslagna ochaviserade skatteförändringarna liksom detillägg som föreslås i motion Fi230(s, v, mp).Finansutskottet tillstyrker attbudgetpolitiken utformas iöverensstämmelse med de tre partiernasförslag. Som utskottet återkommer tilllängre fram i detta betänkande bör dockregeringens och samarbetspartiernasbudgetförslag kompletteras på någrapunkter.För det första föreslås i motion Fi230(s, v, mp) att grundavdraget vidinkomstbeskattningen ska höjas mer än vadsom föreslås i budgetpropositionen. Dennatillkommande höjning leder till attkommunernas skatteunderlag minskar, ochkommunerna bör därför kompenseras fördetta inkomstbortfall i enlighet medfinansieringsprincipen. Finansutskottetföreslår därför att det generellastatsbidraget till kommuner och landstingräknas upp med och attramen för utgiftsområde 25 Allmänna bidragtill kommuner höjs lika mycket. Eftersomåtgärden inte påverkar den offentligasektorns samlade finanser böranslagsuppräkningen dessutom föranleda enteknisk justering av utgiftstaket.Finansutskottet föreslår därför attutgiftstaket fastställstill 819 respektive ,dvs. för båda åren högreän vad som förslagits ibudgetpropositionen.För det andra har regeringen efter detatt budgetpropositionen presenterades påriksdagens begäran lagt fram förslag omframskjuten beskattning av vissaandelsbyten. Förslagen i propositionen(prop. 2002/03:15) är avsedda att träda ikraft och påverkaralltså statsbudgetens inkomster undernästa år. har därför i sinberäkning av statsbudgetens inkomster för2003 beaktat detta inkomstbortfall ochräknat ned inkomsterna med 283 miljonerkronor.