bet · GP01FÖU10 · 2002-05-14 00:00:00 — Det är enligtregeringen angeläget attKrisberedskapsmyndigheten ges möjligheteratt bli den mycket väsentliga del av dennya krishanteringsstrukturen som avsetts.Myndighetens här angivna befogenhet attpåverka resursfördelningen är en sådanmöjlighet.Ansvarsfördelningen mellanKrisberedskapsmyndigheten och andraberörda myndigheter skall vara tydlig.Berörda myndigheter skall gestydliga och rimligaplaneringsförutsättningar.Utöver det nya anslaget för det civilaförsvaret bör förKrisberedskapsmyndigheten och Styrelsenför psykologiskt försvar anvisas var sittanslag avseende utgifter förmyndigheternas förvaltning.Mot bakgrund av ovanstående avserregeringen således i budgetpropositionenför 2003 föreslå att anvisa treanslag inom det civila försvaret istället för nuvarande tio.Utskottets ställningstagandeUtskottet har inget att erinra mot vadregeringen i propositionen anför om en nyanslagsstruktur för det civila försvaret.Ersättning till kommuner och landstingRegeringenRegeringen avser att beslutaom förhandling med om ersättningen tillkommunerna mot bakgrund av att deregionala mål- och riskanalyserna förplaneringen av verksamhet vid höjdberedskap skall ses över samt motbakgrund av behovet av planering vidsvåra påfrestningar på samhället i fred.Förhandlingen skall beakta förslagen frånUtredningen om kommuners och landstingsbeslutsfattande vid extraordinärafredstida händelser i samhället avseenderiskplanering och den fortsattaberedningen av dessa och ske i enlighetmed den kommunala finansieringsprincipen.Utredningens förslag ligger i linje medförslaget från Sårbarhets- ochsäkerhetsutredningen.Utskottets ställningstagandeUtskottet har inget att erinra mot vadregeringen i propositionen anför omersättning till kommuner och landsting.En struktur vid fredstida krishanteringoch för civilt försvarMyndigheternas ansvar m.m.Utskottets bedömning och förslag ikorthetUtskottet anser att det fortsattaarbetet när det gäller lagstiftningenpå området bör genomföras sektorsvisför att på så sätt säkerställakvaliteten i den helhetssyn som skallprägla arbetet. Utskottet ser det somangeläget att få en samladförfattningsmässig lösning presenteradav ansvarsförhållandena m.m. vid ensvår påfrestning på samhället i fred.Utskottet, som är väl medvetet om attfrågan är komplex och behöver grundligtövervägas, förutsätter dock attregeringen nu vidtar vissaförfattningsmässiga åtgärder utifrånett helhetsperspektiv när det gälleransvar, skyldigheter och befogenhetervid svåra påfrestningar på samhället ifred.Utskottet föreslår att avslårmotionerna Fö2 (m) yrkande 2 och Fö19(kd) yrkande 2.RegeringenRegeringen bedömer att alla statligamyndigheter bör, i syfte att stärkakrishanteringsförmågan, analysera om detfinns sådan sårbarhet eller sådana riskerinom myndighetens ansvarsområde sommycket allvarligt kan nedsätta förmåganhos verksamheten inom området.Samtliga statliga myndigheter bör varaskyldiga att i sin verksamhet beaktatotalförsvarets krav. De bör även planeraför att under höjd beredskap kunnafortsätta verksamheten så långt det ärmöjligt med hänsyn till personaltillgångoch övriga förhållanden. Regeringen anseratt det finns skäl att peka ut ett antalstatliga myndigheter som skall åläggasett särskilt ansvar för att vidta deförberedelser som behövs för att mötasvåra påfrestningar på samhället i fredoch inför höjd beredskap.Skälen för regeringens bedömning är bl.a.att varje statlig myndighet bör för attstärka sin krishanteringsförmåga ha tilluppgift att genomföra en analys av densårbarhet eller de risker som kan finnasinom myndighetens ansvarsområde och sommycket allvarligt kan nedsätta förmåganhos verksamheten inom området(sårbarhetsanalys). Analysen bör årligenuppdateras och redovisas tillRegeringskansliet. Sårbarhetsanalysenskall avse sådana tillstånd som kanuppstå när en eller flera händelserutvecklar sig eller trappas upp till attomfatta flera delar av samhället.Tillståndet skall vara av en sådanomfattning att det uppstår allvarligastörningar i viktiga samhällsfunktionersom kräver att insatser från flera olikamyndigheter och organ samordnas för skall kunna hantera situationen ochdärmed begränsa konsekvenserna.Regeringen anser att ett antalsamverkansområden bör fastställas. Inomdessa områden bör myndigheter pekas utoch ges ett särskilt ansvar i vissasituationer. Ansvaret kan innefatta attplanera och vidta de förberedandeåtgärder som krävs för att minska riskenför att en svår påfrestning uppkommersamt för att kunna hantera en sådansituation om den ändå skulle inträffa.Myndigheterna kan även få till uppgiftatt genomföra de förberedelse- ochanpassningsåtgärder som krävs för attverksamheten helt eller delvis skallkunna upprätthållas vid höjd beredskap.En utpekad myndighet, nedan benämndsamverkansmyndighet, bör alltså kunnatilldelas ett särskilt ansvar vad gällersvåra påfrestningar och/eller vid höjdberedskap. Några myndigheter kan få ettsärskilt ansvar vid svåra påfrestningar,andra enbart vid höjd beredskap och vissavid såväl svåra påfrestningar som vidhöjd beredskap.Regeringen anser att ingen myndighetskall pekas ut som ansvarig för denövergripande planeringen inom respektiveområde. De utpekade myndigheterna bör haett gemensamt ansvar för att säkerställaplaneringen inom området.Samverkansmyndigheter, som särskiltpekas ut, bör ha ansvar för att planeraoch vidta förberedelser för att förebyggasvåra påfrestningar på samhället i fredoch i det fall de inträffar begränsaderas verkningar. Myndigheterna börsamverka med andra berörda myndigheter,landsting, kommuner, sammanslutningar ochnäringslivet. De bör även ta initiativtill forsknings- och utvecklingsinsatserinom verksamhetsområdet. Om en svårpåfrestning inträffar bör de hållaregeringen informerad omhändelseutvecklingen.Samtliga statliga myndigheter bör varaskyldiga att i sin verksamhet beaktatotalförsvarets krav. De bör även planeraför att under höjd beredskap kunnafortsätta verksamheten så långt det ärmöjligt med hänsyn till personaltillgångoch övriga förhållanden. Planeringen börske i samverkan med andra berördamyndigheter, landsting, kommuner,sammanslutningar och näringsidkare.Regeringen anser att vad som ovan haranförts om myndigheters ansvar ochskyldigheter bör regleras i en förordningsom omfattar såväl fredstida kriser somhöjd beredskap för att understryka viktenav en helhetssyn i planeringen. I enbilaga till förordningen bör anges vilkasamverkansområden som skall finnas ochvilka myndigheter som skall ingå irespektive samverkansområde. för verkställigheten avförordningens bestämmelser bör den nyaKrisberedskapsmyndigheten få utfärda.Nuvarande funktionsindelning upphördärmed att gälla från halvårsskiftet2002.MotionerI två kommittémotioner - Fö2 (m) yrkande2 av m.fl. och Fö19(kd) yrkande 2 av m.fl. tasfrågor upp som rör regelsy-stemet i detnya krishanteringssystemet.I motion Fö2 (m) framhålls att denutveckling som vi har sett under desenaste åren och som vi ser framför ossgör emellertid gränsen mellan detfredstida behovet av resurser som kananvändas vid olika fredstidapåfrestningar och detotalförsvarsresurser som anskaffas förkrigsfara och krig är på väg att suddasut. Inte bara av det skälet att detalltid är svårt att förutsäga om enhändelse är en begränsad påfrestningeller om den är ett första steg i en merallvarlig påfrestning på samhället sominnebär krigsfara eller att krigutbryter.Nuvarande regelsystem medger emellertidinte en smidig övergång mellanpåfrestningar på det fredstida samhälletoch den situation som uppkommer vidkrigsfara eller i krig. Det är därförnödvändigt att utveckla och förtydligaregelsystemet så att en smidig övergångkan ske som allasamhällsresurser effektivt kan utnyttjasdå samhället och dess medborgare utsättsför påfrestningar. Denna utveckling ochförtydligande av regelsystemet ärsärskilt nödvändigt för kommuner ochlänsstyrelser.I motion Fö19 (kd) framhålls att ettsammanhållet krishanteringssystem utifrånen helhetssyn som baseras påområdesansvaret hos kommuner,länsstyrelser och regering bör stärkasamhällets förmåga att hantera kriser somberör många samhällssektorer. De olikamyndigheterna måste därför få det mandatoch de resurser som krävs för att kunnagenomföra ett effektivt säkerhets- ochberedskapsarbete. Det är därför viktigtatt i lagar och förordningar konkretiserade förändringar som krävs för attförverkliga det nyakrishanteringssystemet. Kristdemokraternaanser att regeringen skall återkomma tillriksdagen med ett konkret och heltäckandeförslag på de lag- och regelförändringarsom krävs i sammanhanget.Utskottets ställningstagandeUtskottet har behandlat frågan om ansvaroch befogenheter vid en svår påfrestningvid flera tillfällen och då bl.a.understrukit det angelägna i attskyndsamt åtgärda oklarheter iledningskedjans ansvarsförhållanden vidsvåra påfrestningar på samhället i fred.Vid utskottets senaste behandling avdenna fråga (bet. 2000/01:FöU5 s. 9-10)anfördes bl.a. att regeringen i mars1999, bl.a. mot bakgrund av utskottetstidigare uttalanden i denna fråga,beslutat att Regeringskanslietdepartementsvis skall utföra en genomgångav behov av åtgärder ochförfattningsreglering inom de områden somkan bli berörda vid en svår påfrestning.I propositionen redovisar nu regeringenbakgrunden till de s.k.sektorsgenomgångarna och anför bl.a. attinförandet av en övergripandelagstiftning, som ger myndigheterbefogenheter i fredstida kriser som inteär att betrakta som olyckshändelser iräddningstjänstlagens mening, hardiskuterats vid olika tillfällen. En delav de situationer som då avsetts omfattarsvåra påfrestningar på samhället i fred.Enligt vad regeringen också redovisar ipropositionen ger inte regeringsformenutrymme för någon form av generellfullmaktslagstiftning som även omfattarfredstida förhållanden.Utskottet anser att det fortsattaarbetet när det gäller lagstiftningen påområdet bör genomföras sektorsvis för attpå så sätt säkerställa kvaliteten i denhelhetssyn som skall prägla arbetet.Utskottet vill i sammanhanget ocksåpeka på den särskilde utredarens förslagi betänkandet Extraordinära händelser ikommuner och landsting (SOU 2001:105). Ibetänkandet föreslås att en särskild lagskall stiftas om förfarandet, kompetensm.m. i kommuner och landsting vidextraordinära händelser. Enligt denföreslagna lagen skall en särskildkrisledningsnämnd, som kan utgöras avkommunstyrelsen, träda i funktion vidextraordinära händelser.Krisledningsnämnden får övertaverksamhetsområden eller delar därav frånandra nämnder i den utsträckning somfullmäktige har beslutat för nämnden.Betänkandet remissbehandlas förnärvarande.Utskottet instämmer i regeringensbedömning att samtliga statligamyndigheter bör vara skyldiga att i sinverksamhet beakta totalförsvarets krav.Det finns således skäl att peka ut ettantal statliga myndigheter som skallåläggas ett särskilt ansvar för att vidtade förberedelser som behövs för att mötasvåra påfrestningar på samhället i fredoch inför höjd beredskap.Utskottet ser därför mycket positivt påatt regeringen anser att myndighetersansvar och skyldigheter bör regleras i enförordning som omfattar såväl fredstidakriser som höjd beredskap för attunderstryka vikten av en helhetssyn iplaneringen.Utskottet anser att de frågor sommotionärerna pekar på alltjämt är mycketviktiga. Utskottet ser det som angelägetatt få en samlad författningsmässiglösning presenterad avansvarsförhållandena m.m. vid en svårpåfrestning på samhället i fred.Utskottet, som är väl medvetet om attfrågan är komplex och behöver övervägasgrundligt, förutsätter dock attregeringen nu vidtar vissaförfattningsmässiga åtgärder utifrån etthelhetsperspektiv när det gäller ansvar,skyldigheter och befogenheter vid svårapåfrestningar på samhället i fred.Något uttalande från sidautöver vad utskottet ovan anfört anserutskottet därför inte vara påkallat.Kommittémotionerna Fö2 (m) yrkande 2 ochFö19 (kd) yrkande 2 avstyrks avutskottet.SamverkansområdenRegeringenRegeringen bedömer för att möjliggöra eneffektiv planering av särskilt viktigaverksamheter avseende svåra påfrestningarpå samhället i fred respektive vid höjdberedskap att dessa verksamheter bördelas in i samverkansområden. Indelningenav myndigheterna i samverkansområden börske utifrån en bedömning av det inbördessambandet mellan deras verksamheter. Deutpekade områdena och myndigheterna börkunna ändras över tiden med hänsyn tillsamhällsutvecklingen och förändringen avde risker som samhället kan tänkasutsättas för.Skälen för regeringen bedömning är attregeringen anser att vissa statligamyndigheter inom de olikasamverkansområdena bör åläggas ettsärskilt ansvar.Regeringen anser att en indelning isamverkansområden bör vara flexibel i denmeningen att nya områden skall kunnatillföras eller att ett område skallkunna utgå om samhällsutvecklingen ochförhållandena förändrats i någotavseende. Detsamma bör gälla för demyndigheter som ingår i ett samverk-ansområde. Indelningen i områden skallinte innebära en begränsning utansamverkan mellan de olika områdena kommersjälvfallet att behöva ske. Särskiltgäller detta den samplanering som krävsav sjukvårdens insatser vid spridning avt.ex. allvarliga smittämnen och giftigakemikalier.Regeringen anser att det för närvarandebör finnas en planering inom följandeområden:· teknisk infrastruktur,·· transporter,·· spridning av allvarligasmittämnen, giftiga kemikalier ochradioaktiva ämnen,·· ekonomisk säkerhet,·· områdesvis samordning, samverkanoch information samt·· skydd, undsättning och vård.·De fyra första områdena kan sägaskännetecknas av att det är områden som ärsärskilt känsliga för störningar och därstörningarna medför stora konsekvenserför samhället.De två sista områdena blir i stort settalltid berörda vid en svår påfrestningoch vid höjd beredskap. Därför bör detinom dessa områden finnas en förmåga attsamverka i en krissituation. När detgäller räddningstjänst, hälso- ochsjukvård samt polisverksamhet utgör degrundläggande verksamheter för att minskakonsekvenserna för samhället om en svårfredstida påfrestning skulle inträffa ochvid höjd beredskap.Verksamheten inom de föreslagnasamverkansområdena skall ersätta denplanering som har skett inomramen för det civila försvaretsfunktionsindelning. Den skall ocksåersätta den särskilda planeringenavseende svåra påfrestningar på samhälleti fred.Den förordning om myndigheternas ansvarsom regeringen avser att utfärda skallendast reglera de statliga myndigheternasverksamhet. För att lösa sina uppgiftermåste myndigheterna samverka med berördakommunala organ, sammanslutningar ochnäringsidkare. I detta arbete är detviktigt att ta till vara de resurser somfinns inom näringslivet och de frivilligaförsvarsorganisationerna.Frivilliga insatser är uttryck förfolkligt engagemang och utgör en viktigdel av samhällets beredskap. Denfrivilliga verksamheten är ett nödvändigtinslag i samhällets beredskap. För attskapa en bättre krishanteringsförmåga,och framför allt för att skapa ett robustoch motståndskraftigt samhälle, bör såsomregeringen har nämnt denna typav engagemang uppmuntras och tas tillvara i det reformeradekrishanteringssystemet.Utskottets ställningstagandeUtskottet har inget att erinra mot vadregeringen i propositionen anför omsamverkansområden.Ny myndighet med planeringsuppgifter förberedskapen mot svåra påfrestningar påsamhället i fred och vid höjd beredskapUtskottets förslag i korthetUtskottet föreslår att riksdagengodkänner regeringens förslag attinrätta en ny myndighet medplaneringsuppgifter för beredskapen motsvåra påfrestningar på samhället i fredoch vid höjd beredskap den 1 juli 2002.Utskottet föreslår också att riksdagenantar regeringens förslag till lag omändring i (1987:10).Utskottet föreslår att avslårmotionerna Fö18 (m) yrkande 2, Fö19(kd) yrkande 5, Fö20 (fp) yrkandena 3och 4, Fö22 (s, c), Fö217 (kd) samtFö271 (s).RegeringenRegeringen föreslår att en ny myndighetmed samordnande planeringsuppgifter vadavser beredskapen mot svåra påfrestningarpå samhället i fred och vid höjdberedskap skall inrättas den 1 juli 2002.Regeringen anser att den nya myndighetenbör ha namnet Krisberedskapsmyndigheten.Regeringen föreslår också attÖverstyrelsen för civil beredskap intelängre skall ha möjlighet att med stöd av13 kap. 7 § (1987:10)överklaga beslut om lov ellerförhandsbesked inom skydds- ellersäkerhetsområden.Krisberedskapsmyndigheten skall i ställetha motsvarande möjlighet att överklagabeslut.I propositionen anger regeringen som skälför förslaget om att inrätta en nymyndighet att hösten 2001beslutade med anledning av regeringensförslag att Överstyrelsen för civilberedskap skall läggas ned den 30 juni2002 (prop. 2001/02:10, bet.2001/02:FöU2, rskr. 2001/02:91).Riksdagen gav regeringen som sin meningtill känna att det bör vara en uppgiftför att besluta om inrättandetav den nya planeringsmyndigheten. betänkande framgår attutskottet såg det som utomordentligtangeläget att den nyaplaneringsmyndigheten kan börja sinverksamhet i omedelbar anslutning tillatt ned.Som skäl för förslaget att ändra i plan-och bygglagen anför regeringen bl.a. atteftersom Överstyrelsen för civilberedskap skall läggas ned måstemyndigheten tas bort från 13 kap. 7 §lagen.Krisberedskapsmyndigheten skall hasamordnande planeringsuppgifter förberedskapen mot svåra påfrestningar påsamhället i fred och civilt försvar.Regeringen anser därför att den nyamyndigheten bör ha möjlighet attöverklaga beslut om lov ellerförhandsbesked inom skydds- ellersäkerhetsområden. Förslaget om ändring iplan- och bygglagen medför inte någrakostnadskonsekvenser. Lagändringen skallträda i kraft den 1 juli 2002.Regeringen anser attKrisberedskapsmyndighetens uppgift börvara att verka för en samordning iplaneringen vad gällerverksamhetsområdena svåra påfrestningaroch det civila försvaret. Regeringenanser att den nyaKrisberedskapsmyndigheten skalllokaliseras till . Regeringentar därmed fasta på vad försvarsutskottetuttalade i yttrandet 1999/2000:FöU4y.Verksamheten vid den enhet somÖverstyrelsen har fått regeringensuppdrag att organisera i böringå i fr.o.m.den 1 juli 2002 och även fortsättningsvisbedrivas i . Utredaren skallenligt direktiven överväga om ytterligarefunktioner skall överföras frånStockholmsregionen till Sollefteå.I propositionen redovisar regeringensin syn på vilka uppgifter som den nyamyndigheten bör ha. I det följandeåterges ett sammandrag av dessa.Krisberedskapsmyndigheten bör i närasamarbete och tillsammans med ansvarigasamhällsorgan verka för att stärka ochsamordna samhällets krishantering, bl.a.genom analys av omvärldsutvecklingen. Denbör också på begäran kunna ge stöd tillansvariga myndigheter om en allvarligkris uppstår. Gränsdragningen mellanKrisberedskapsmyndigheten och övrigamyndigheters ansvar skall emellertid varatydlig.Krisberedskapsmyndigheten bör svara förövergripande analyser avsamhällsutveckling, omvärldsförhållanden,beroendeförhållanden mellan viktigasamhällsfunktioner och deras sårbarhet,övergripande sektoranalyser i samverkanmed berörda myndigheter samt övergripandesamordning av forsknings- ochutvecklingsarbete.Krisberedskapsmyndigheten bör särskiltverka för att med bibehållande avansvarsprincipen stärkakrishanteringsförmågan hos länsstyrelseroch kommuner. Myndigheten bör ha förmågaatt vid en svår påfrestning på samhälleti fred kunna bistå medfrämst områdesvisa lägesredovisningar, omRegeringskansliet så begär.Krisberedskapsmyndigheten bör i sittarbete tillvarata kompetens som redanfinns inom andra myndigheter ochorganisationer. Myndigheten skallexempelvis inte bygga upp en egenforskningsresurs utan utnyttja befintligaresurser vid t.ex. universitet, högskoloroch andra forskningsinstitut samtmyndigheter.Krisberedskapsmyndigheten bör ha enberedskap för att kunna stödjaRegeringskansliet vad avserinternationellt arbete, bl.a. i frågorrörande EU:s krishantering, i deavseenden uppgifterna omfattarKrisberedskapsmyndighetens nationellaansvarsområden. Krisberedskapsmyndighetenbör även inom ramen för sittansvarsområde kunna ha uppgifter inomEU:s område Civil protection.Krisberedskapsmyndigheten bör vidare haen förmåga att stödja idet löpande bör ha ettsärskilt ansvar för att samordna deuppdrag och det organisationsstöd som gestill de frivilligaförsvarsorganisationerna för de behov avfrivillig personal som föreligger inomdet civila försvaret och under en svårpåfrestning på samhället i fred.Uppdragen skall ges avKrisberedskapsmyndigheten till defrivilliga försvarsorganisationerna inära samverkan med ansvariga myndigheter.Krisberedskapsmyndigheten bör ha ettsammanhållande myndighetsansvar församhällets informationssäkerhet.Till börknytas ett råd för samverkan mednäringslivet. Rådet bör vara sammansattpå ett sådant sätt och ha sådanauppgifter att det blir en väsentligfaktor i myndighetens arbete med attutveckla samverkansformer mellanoffentlig sektor och näringsliv påområdet. Myndigheter som ingår isamverkansområden bör utveckla samarbetetmed näringslivet inom sina respektiveansvarsområden.Regeringen anser attKrisberedskapsmyndigheten bör hauppgifter inom informationsberedskapen.Den verksamhet som Styrelsen förpsykologiskt försvar bedriver för attskapa förutsättningar för en god förmågaatt säkerställa en konkret ochfullständig myndighetsinformation bördärför överföras tillKrisberedskapsmyndigheten. Detsamma börgälla Styrelsens nuvarande uppgift attbedriva och medverka i utbildning.Styrelsen för psykologiskt försvarkommer i fortsättningen att bedrivaverksamhet inom främst områdenamassmedieberedskap ochtotalförsvarsinformation. Därutöver skallStyrelsen för psykologiskt försvarfullgöra reger-ingens informationsuppdragmed anknytning till kommittémotion Fö18 (m) av HenrikLanderholm m.fl. anser motionärerna attinrättandet av en ny planeringsmyndighetför att ersätta ÖCB är en rimligutveckling. Myndigheten bör vara enrenodlad stabsmyndighet, och man böröverväga att inordna den iRegeringskansliet. Avvägning och ledningav myndigheter är enligt vår uppfattningett ansvar som bör tas av den regeringsom i enlighet med regeringsformen haratt styra riket. Det mest angelägna äratt det sker en samordning avledningsfunktionerna och att ledningenhar en klar utformning som i sin tur fårgenomslag på länsnivå och nivå(yrkande 2).I kommittémotion Fö20 (fp) av RunarPatriksson och ansermotionärerna att det är av stor vikt attden kommande Krisberedskapsmyndighetenfår hela den bredd som Sårbarhets- ochsäkerhetsutredningen förutsatte.Folkpartiet liberalerna anser i likhetmed dessutom attdet är olyckligt att inte ta steget fulltut och lägga ned inte bara Överstyrelsenför civil beredskap utan även Styrelsenför psykologiskt försvar och , som likaså i tillämpligadelar kan ersättas med den nyaKrisberedskapsmyndigheten. Det skulleminska revirtänkande och revirbevakandeoch leda till förbättradkostnadseffektivitet. Folkpartietliberalerna vidhåller denna uppfattning,vilken bör ge regeringen tillkänna (yrkandena 3 och 4).I kommittémotion Fö19 (kd) av . framhåller motionärerna att eneffektiv informationsförmedling bliravgörande för om myndigheterna lyckaslösa planerade åtgärder vid kriser och ikrig. Informationsverksamheten måstedärför prioriteras högt inom det nyakrishanteringssystemet och det civilaförsvaret. I en alltmer komplexsamhällsutveckling blir det i framtidentroligen än viktigare att kartlägga ochanalysera opinioner. Styrelsen förpsykologiskt försvar (SPF) har genomåterkommande opinionsundersökningar sedanstarten förmedlat medborgarnas syninom områdena säkerhetspolitik ochförsvar. Med tanke på en breddad hotbildfinns det behov av att utrönamedborgarnas inställning i en radsamhällsfrågor. anserdärför att SPF som fristående frånKrisberedskapsmyndigheten även ifortsättningen bör bedriva forskning inomområdena opinionsanalys, förtroende ochtrovärdighet samt massmedier (yrkande 5).I kommittémotion Fö271 (s) av JanBjörkman m.fl. efterfrågas en bättresamordning av räddningsinsatser pånationell nivå. I motionen anförs attÖverstyrelsen för civil beredskap (ÖCB)har tagit initiativ till attförsöka samordna olika myndigheter, menutan framgång. ansvararför att dricksvattnet har entillfredsställande kvalitet.