bet · GP01NU9 · 2002-02-21 00:00:00 — Vidare föreslås att enbestämmelse skall införas i ellagen som innebär ettförbud för den som är verkställande direktör i ettnätföretag att inneha motsvarandebefattning i ett elhandelsföretag.Regeringen konstaterar, i likhet med vissaremissinstanser, att förslaget kan medföra en visskostnadsökning för de minsta nätföretagen.Regeringen erinrar emellertid om att syftet medförslaget är att minska möjligheten tillkorssubventionering med åtföljande högre nättarifferoch att öka möjligheten till kontroll av att sådansubventionering inte äger rum. Elkunder som äranslutna till nät som innehas av små nätföretag harsamma berättigade krav på skäliga nättariffer somövriga elkunder, anförs det. Regeringen anser därföratt det av rättviseskäl inte bör införas någonmöjlighet till dispens från den föreslagnaregleringen, vilket vissa remissinstanser harföreslagit.MotionenI motion 2001/02:N47 (m) yrkas avslag på regeringensförslag, vilket ses som en rent symbolisk åtgärd,som enbart leder till kostnadsökningar för de småbolagen. Varken regeringen eller Elnätsutredningenhar kunnat visa att åtgärden skulle minska riskenför korssubventionering, säger motionärerna. Deanser att det för konkurrensen på elmarknaden är braom en del lokala energiföretag kan leva vidare. Detblir med regeringens förslag tillåtet att hafjärrvärme och elhandel under gemensam chef ochstyrelse, men inte elnät och elhandel, konstaterarmotionärerna och menar att risken förkorssubventionering inte är mindre i det förstnämndafallet. Problemet med oönskad subventionering bör istället hanteras genom tillsyn av tarifferna, anförsdet.Vissa kompletterande uppgifterFöreträdare för branschorganisationen inför utskottet framfört sina synpunkter påfrågan om hur små elhandelsföretag kan drabbas avdet här aktuella förslaget. Vidare harrepresentanter för ett antal energiföretag framförtsynpunkter på huruvida förslaget innebär en risk attföretag med småskalig elproduktion kan komma attdrabbas negativt. Företagen befarar att lagförslagetkan få negativa konsekvenser för befintlig och nyutbyggnad av lokal elproduktion baserad på bioenergioch andra förnybara energikällor. De anser därföratt företag med sådan elproduktion bör undantas fråndet föreslagna regelsystemet.Utskottets ställningstagandeEtt problem med elmarknaden är att den består avdels en konkurrensutsatt del, dels en del som utgörett naturligt monopol. För att förhindramarknadssnedvridningar är det viktigt att en klarrågång upprätthålls mellan de båda delarna. Dettaligger bakom den nuvarande bestämmelsen i ellagen omatt nätverksamhet och produktion av eller handel medel inte får bedrivas i en och samma juridiskaperson. Kravet på uppdelning i olika juridiskapersoner infördes i ellagstiftningen videlmarknadens avreglering i syfteatt försvåra kostnadsövervältring från denkonkurrensutsatta delen av elmarknaden tillnätverksamheten.Regeringen föreslår nu att den gällande regelnskall skärpas så att det införs ett förbud för enperson att vara verkställande direktör i ettnätföretag och ha motsvarande befattning iett företag som bedriver produktion av eller handelmed el. Vidare föreslås att flertalet avstyrelseledamöterna i ett nätföretag inte samtidigtfår vara styrelseledamöter i ett företag sombedriver produktion av eller handel med el. I detfall att hälften av ledamöterna i styrelsen för enjuridisk person som bedriver nätverksamhet samtidigtär styrelseledamöter i en juridisk person sombedriver produktion av eller handel med el föreslåsockså gälla att styrelsens ordförande i den förrajuridiska personen inte får varastyrelseledamot i den senare juridiska personen.Den främsta drivkraften för statsmakternasreglering av elmarknaden bör, enligt utskottetsmening, vara upprätthållande av en effektivkonkurrens i syfte att ta till varakonsumentintresset. Regeringens förslag kan ses somett uttryck för en strävan att uppnå en klarboskillnad mellan den konkurrensutsatta och den ickekonkurrensutsatta delen av elmarknaden.Företrädare för elbranschen har inför utskottetredovisat sina farhågor för att den nya bestämmelsenkan leda till sådana ökade kostnader att de småföretagen skulle riskera att slås ut. mening är det viktigt att detupprätthålls en klar boskillnad mellan de bådadelarna av elmarknaden, men det är också väsentligtatt små företag på elmarknaden inte drabbas ionödan. Om de små företagen slås ut kan konkurrensenoch därmed effektiviteten på elmarknaden minska. Ensärskild omständighet som är värd att beakta ärvidare att små elproduktionsbolag som ofta har sinbas i lokal elproduktion, baserad på förnybar ochmiljövänlig el, kan riskera att slås ut med denföreslagna nya bestämmelsen.Möjligheten att införa någon form av undantag försmå företag har förts fram och diskuterats inomutskottet. Införande av undantag är emellertidalltid förenat med vissa problem. Det gäller olikatyper av avgränsningar, vilket kriterium som skallväljas, var gränsen skall sättas, hur företag sompasserar den uppsatta gränsen skall behandlas, etc.Ytterligare en omständighet som, enligt utskottetsmening, bör beaktas i det här aktuella sammanhangetär frågan om risk för korssubventionering mellanfjärrvärmeföretag och elhandelsföretag. Omregeringens förslag genomförs i nuvarande skickinnebär det att en inkongruens kommer att uppstå,genom att gemensam verkställande direktör intekommer att tillåtas för nätföretag och företag sombedriver produktion av eller handel med el, men attdetta kommer att vara tillåtet för ettfjärrvärmeföretag och ett elhandelsföretag.Utskottet anser att detta är olyckligt.Sammantaget menar utskottet att förslaget ominförande av ett förbud av den karaktär somregeringen förordar är behäftat med ett antalproblem som kräver ytterligare beredning ochöverväganden. bör därför, genom etttillkännagivande, anmoda regeringen att göra enförnyad prövning av frågan och återkomma tillriksdagen med ett nytt förslag. Därvid bör de frågorsom utskottet har berört behandlas, varvid särskiltfrågan om kongruens i regelverken för å ena sidannätföretag och företag som bedriver produktion avoch handel med el och å andra sidanfjärrvärmeföretag och elhandelsföretag böruppmärksammas. Enligt utskottets mening bör en sådanbegäran av inte behöva innebära att en nyutredning skall tillsättas, utan frågan bör kunnahanteras inom ramen för något befintligtutredningsarbete.Med det anförda avstyrker utskottet propositioneni berörd del. Därmed blir det aktuella yrkandet imotion 2001/02:N47 (m) tillgodosett i sak.Krav på god kvalitet vid överföringav elUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör anta regeringens förslag om attdet i ellagen skall införas en bestämmelsesom stadgar att den el som överförs skallvara av god kvalitet. Jämför reservation 3(fp).PropositionenEn grundläggande skyldighet för allanätkoncessionshavare är att överföra el till allaelanvändare som är anslutna till det aktuella nätet.En viktig komponent i denna skyldighet är attöverföringen är av tillräckligt god kvalitet, sägsdet i propositionen. De allvarligaste bristerna iöverföringen är sådana som kan hota elsäkerheten,dvs. orsaka person- eller sakskador eller störningari driften av det egna nätet eller andra elektriskaanläggningar. Den grundläggande regeln om elsäkerhetfinns i 9 kap. 1 § ellagen. Med stöd av ettbemyndigande har regeringen och ,som är tillsynsmyndighet i frågor om elsäkerhet,utfärdat ett antal föreskrifter om elsäkerheten. Detförekommer emellertid brister i överföringen sominte hotar elsäkerheten. De vanligaste typerna avsådana brister är dels att överföringen heltavbryts, varigenom elanvändarna inte alls får någonel, dels att spänningen hos den överförda elenavviker alltför mycket från det nominella värdet,vilket är för hushåll.Frågor om kvalitetsbrister i överföringen ingårredan för närvarande i tillsynen av nätverksamheten,konstaterar regeringen. Det saknas emellertidkriterier för kvaliteten hos överföringen. Därförföreslår regeringen att det i ellagen skall införasen bestämmelse om att överföringen av el skall varaav god kvalitet. Regeringen och nätmyndigheten skallbemyndigas att meddela närmare föreskrifter om godöverföringskvalitet. Innan de nämnda föreskrifternameddelas kommer regeringen att ge ett uppdrag åtnätmyndigheten att, i samråd med Svenska kraftnätoch företrädare för elbranschen, ta fram ettunderlag för föreskrifterna. Dessa kommer att beståav ett antal riktvärden, främst vad gäller antaletströmavbrott och deras varaktighet samtspänningsvariationer. Riktvärdena skall alltså angevad som kan anses vara acceptabelt för elanvändarna.Det får accepteras att det i vissa fall förekommersmärre och/eller kortvariga kvalitetsbrister iöverföringen. En nätkoncessionshavare skall enligtregeringens förslag vara skyldig att avhjälpakvalitetsbrister i överföringen endast i denutsträckning som kostnaderna för att avhjälpabristerna är rimliga i förhållande till deolägenheter för elanvändarna som är förknippade medbristerna.Det är viktigt att nätmyndighetens resurser kankoncentreras till frågor som generellt sett harstörst betydelse för utvecklingen avnätverksamheten, sägs det i propositionen. blir skyldig att pröva tvister omkvaliteten hos överföringen på ansökan av kund kandet leda till att alltför mycket resurser tas frånandra typer av ärenden hos myndigheten. Därför bördessa frågor, liksom , endast prövas inomramen för nätmyndighetens tillsyn avnätverksamheten. En elanvändare som anser attöverföringen är bristfällig kan anmäla detta tillnätmyndigheten, som då kan inleda tillsyn om justdenna fråga om det framstår som rimligt. Inom ramenför denna tillsyn kan sedan nätmyndigheten förelägganätkoncessionshavaren, eventuellt vid vite, atträtta till brister i överföringen.MotionenI motion 2001/02:N49 (fp) begärs etttillkännagivande om regeringens förslag om en nybestämmelse avseende el av god kvalitet. Regeringensförslag om att elen skall vara av god kvalitet är enformulering som i princip alla medborgare kan ställaupp på, säger motionärerna. De anser dock att det ärmycket svårt att definiera vad som är el av godkvalitet. Om en bestämmelse med detta innehåll skallinföras i lagen, måste den vara utformad på ettsådant sätt att det inte bara blir en s.k.luftparagraf, anför motionärerna.Vissa kompletterande uppgifterI propositionen anges, som nämnts, attregeringen avser att ge i uppdrag åtEnergimyndigheten att, i samråd med Svenska kraftnätoch företrädare för elbranschen, ta fram underlagför föreskrifter om kvaliteten hos överföringen. Ettsådant uppdrag beräknas, enligt uppgift, komma attlämnas inom kort.Utskottets ställningstagandeUtskottet instämmer i regeringens uppfattning attdet i ellagen bör införas en bestämmelse som stadgaratt den el som överförs skall vara av god kvalitet.Visserligen ingår frågor om kvalitetsbrister iöverföringen i tillsynen avnätverksamheten, men eftersom det saknas kriterierför överföringskvaliteten försvåras tillsynen ipraktiken.I motion 2001/02:N49 (fp) riktas kritik motregeringens förslag, och motionärerna befarar attden föreslagna bestämmelsen kommer att få karaktärav s.k. luftparagraf. Enligt utskottets bedömningsaknas det fog för dessa farhågor. Som redovisatsskall regeringen och nätmyndigheten bemyndigas attmeddela närmare föreskrifter om vad som skall avsesmed god kvalitet. Enligt vad som sägs ipropositionen - och som också redovisats införutskottet av företrädare för -skall den aktuella förordningen innehålla riktvärdenavseende antal strömavbrott och deras varaktighet,spänningsvariationer, orsaken till avbrotten, etc.Energimyndigheten skall, som nämnts, ges i uppdragatt i samråd med och företrädareför elbranschen ta fram underlag för föreskrifterna.Med det anförda tillstyrker utskottetpropositionen i berörd del och avstyrker den häraktuella motionen i motsvarande del.Prövning av vissa tvisterUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör anta regeringens förslag omändrade bestämmelser rörande prövning avvissa tvister.PropositionenDet finns ett antal bestämmelser i ellagen somreglerar förhållandet mellan nätkoncessionshavarenoch elkunderna och där det också föreskrivs atttvister härom skall prövas av nätmyndigheten,erinras det om i propositionen. Med den nuvaranderegleringen kan en part dra en sådan tvist förprövning utan begränsning i tiden. Detta är inte entillfredsställande ordning, anser regeringen,eftersom det för berörda parter är viktigt attfrågan om dessa mellanhavanden, bl.a. ekonomiska,inte hålls levande alltför . Därför föreslåsatt en tidsfrist införs, inom vilken enansökan måste ha kommit in till nätmyndigheten föratt myndigheten skall pröva tvisten. Följande typerav tvister föreslås komma att omfattas avtidsfristen: villkoren för anslutning av enelektrisk anläggning till en ledning eller ettledningsnät (3 kap. 6 och 7 §§), debitering avmerkostnaden för mätning och rapportering avresultaten av dessa mätningar och av kostnaden förmätare med tillhörande insamlingsutrustning och dessinstallation i uttagspunkten respektiveinmatningspunkten (3 kap. 11 och 11 a §§),debitering av kostnaden för en mätare medtillhörande insamlingsutrustning och för dessinstallation i inmatningspunkten (3 kap. 14 §), rättför innehavaren av en produktionsanläggning tillersättning av den nätkoncessionshavare till varsledningsnät anläggningen är ansluten (3 kap. 15 §)samt den del av avgiften enligt nättariffen sominnehavare av vissa produktionsanläggningar skallbetala (4 kap. 10 §).I propositionen lämnas också förslag avseendeprövning av tvister om underrättelser omnättariffen. En nätkoncessionshavare är enligtellagen (4 kap. 11 §) skyldig att på begäran lämnaskriftlig uppgift om sin nättariff, och tvister omkoncessionshavarens skyldighet i detta avseendeskall prövas av nätmyndigheten. Skyldigheten attlämna uppgifterna är ovillkorlig och bör därför inteföranleda tvister, konstaterar regeringen. För detfall ett nätföretag inte skulle följa dennabestämmelse kan frågan behandlas inom ramen förnätmyndighetens tillsynsansvar. Några bärande motivtill att tvister om detta skall kunna prövas avnätmyndigheten finns därför inte. Möjligheten att fåen tvist om en nätkoncessionshavares skyldighet attlämna skriftlig uppgift om sin nättariff prövad avnätmyndigheten föreslås därför bli avskaffad.Inga motioner har väckts beträffande de båda nämndaförslagen.Utskottets ställningstagandeUtskottet har inget att erinra mot regeringensförslag som därmed tillstyrks.Anmälan av utlandshandel med elUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör anta regeringen förslag om attden nuvarande skyldigheten att anmälautlandshandel med el av viss omfattning skallupphävas.PropositionenRegeringen föreslår att den nuvarande skyldighetenatt anmäla utlandshandel med el av viss omfattningskall upphävas. gäller enligt ellagen(6 kap. 1 §) att den som ingår avtal som medför attimport eller export av el kommer att pågå under entid av skall göra en anmälan omavtalet till den myndighet regeringen bestämmer.Sådan anmälan skall göras inom en månad från det attavtalet ingicks och lämnas till Svenska kraftnät.Anmälningsplikten infördes bl.a. för att göra detmöjligt att göra marknadsbedömningar och för attSvenska kraftnät skulle kunna utöva sittsystemansvar på ett korrekt sätt. Formerna förutlandshandeln med el, liksom behovet av centralinformation om denna, har emellertid i väsentligaavseenden förändrats sedan bestämmelserna infördes.Dessutom har endast en anmälan gjorts under desenaste åren. Vidare konstateras attanmälningsplikten av kontrakt saknar praktiskbetydelse för den fysiska utväxlingen av el påutlandsförbindelserna. Anmälan om behov av kapacitetför överföring på utlandsförbindelser görs till desystemansvariga företagen före den planeradeöverföringen. Sådan anmälan måste göras oavsett huravtalet mellan köpare och säljare är utformat.Inga motioner har väckts beträffande detta förslag.Utskottets ställningstagandeUtskottet har inget att erinra mot regeringensförslag som därmed tillstyrks.Timvis mätning av små elanvändaresförbrukning, m.m.Utskottets förslag i korthetRiksdagen bör anta regeringens förslag närdet gäller timvis mätning av små elanvändaresförbrukning. Det innebär att det sätts entidsgräns (till utgången av ) förbefrielsen från att betala merkostnaden förmätning m.m. som har gällt för elanvändarevars förbrukning mäts enligt ettleveransavtal som tillämpades närschablonberäkningssystemet infördes den 1november 1999. bör också avslå tvåhär aktuella motioner, varvid utskottet i detena fallet hänvisar till pågåendeutredningsarbete inom Energimyndigheten.Jämför reservation 4 (m, kd, fp, mp).PropositionenDet system med schablonberäkning av elanvändarnaselförbrukning som infördes den 1 november 1999omfattar i stort sett alla elanvändare. Det finnsdock en möjlighet för elanvändare att begära attderas förbrukning i stället skall timmätas, varvidden berörde elanvändaren blir skyldig att betalamerkostnaden för mätningen och för rapportering avmätresultaten. Vid schablonsystemets införande fannsdet ett antal elanvändare, vars förbrukning enligtde nya bestämmelserna skulle schablonberäknas mensom hade ingått leveransavtal enligt vilka derasförbrukning skulle mätas . Det ansågs dåinte rimligt att dessa elanvändare skulle betalamerkostnaden för mätning och för rapportering avmätresultaten. Därför infördes enövergångsbestämmelse som innebär att de berördaelanvändarna inte behöver betala nämnda merkostnaderunder leveransavtalets återstående giltighetstid.Det har visat sig att många av de aktuellaleveransavtalen löper tills vidare, dvs. tillsavtalet sägs upp av endera parten, sägs det ipropositionen. De berörda elanvändarna kan därmedfortsätta - utan någon bortre tidsgräns - med att fåsin förbrukning mätt timvis utan att behöva betalamerkostnaden för detta. En sådan ordning anserregeringen inte är rättvis. Därför bör dennabefrielse från skyldigheten att betala merkostnadenupphöra vid ett visst datum. Den återstående tidenbör vara förhållandevis lång för att underlätta förberörda elanvändare att anpassa sig till den nyasituationen. Den som så vill får därmed rimlig tidatt säga upp sitt leveransavtal och därefterförhandla fram ett nytt avtal med antingen timvismätning eller schablonberäkning av förbrukningen.Regeringen anser att en lämplig tidpunkt är vidutgången av och föreslår en lagändring meddenna innebörd.MotionernaRegeringens förslag om att upphäva reglerna förbetalningsbefrielse vid timmätning för elkunder böravslås, anförs det i motion 2001/02:N48 (kd). Det ärvisserligen inte rättvist att de elkunder somtecknat ett leveransavtal som löper tills vidareskall slippa betala kostnaderna för timmätning,säger motionärerna, men de anser att regering ochriksdag inte skall sätta sig över ingångna,civilrättsligt bindande avtal. Med hänvisning tillatt utvecklingen går mot flera avläsningar per årsyns det dem felaktigt att försvåra för timmätning.Med timmätning kan kunden direkt se kopplingenmellan pris och efterfrågan och lättare svara påprisökningar genom minskad förbrukning, anförmotionärerna.I motion 2001/02:N274 (s) begärs etttillkännagivande om mätning och debitering avelförbrukning. De flesta elförbrukare får inormalfallet en exakt uppgift om sin elförbrukningendast en gång i samband med att elmätarenavläses, varefter en korrigering av eventuellaavvikelser mot den preliminära debiteringen sker,konstaterar motionärerna. De påpekar att dentekniska utvecklingen har gått framåt och att detför närvarande finns system för t.ex. fjärravläsningsom gör det möjligt för kunderna att i efterhandfaktureras för faktisk förbrukning. Utvecklingen moten debitering av den faktiska förbrukningen börpåskyndas, och regeringen bör ge signaler tillnätbolagen att en sådan utveckling är nödvändig urkonsument- och energibesparingsperspektiv, anförmotionärerna.Vissa kompletterande uppgifterEnergimyndigheten gavs i uppdrag avregeringen att, i samråd med ochföreträdare för branschen, närmare utredaförutsättningarna för att införa debitering efterfaktisk elförbrukning i kombination med tätaremätaravläsningar. Syftet är att tillgodose allmännakonsumentintressen och effektivisera elanvändningen.En delredovisning lämnades till regeringen ioktober 2001. I rapporten skisseras en ordning sominnebär att kunder med en förbrukning över 8 000 kWhskall avläsas en gång per kvartal, och att dettaskall träda i kraft . Desamhällsekonomiska effekterna av förslaget kommeratt redovisas i slutrapporten . Ensådan ordning skulle innebära ett starkt incitamentför nätföretagen att utnyttja fjärravläsning.Förslag till åtgärder bör, enligtNäringsdepartementets uppfattning, anstå till dessatt har slutredovisat uppdraget.Riksdagen avslog en motion omdebitering av elförbrukning, liknande förslaget imotion 2001/02:N274 (s). Utskottet hänvisade tillden nyssnämnda utredningen hos (bet. 2001/02:NU8).Utskottets ställningstagandeUtskottet delar regeringens bedömning att det ärrimligt att det nu sätts en bortre gräns för denbefrielse från att betala merkostnaderna för mätningoch rapportering som medgavs de elförbrukare som vidschablonsystemets införande hadeleveransavtal enligt vilka deras förbrukning skullemätas . Genom att sätta gränsen så långtfram som vid utgången av får de berördaelförbrukarna en rimlig tid för att ta ställningtill hur de vill utforma sina avtal.I motion 2001/02:N48 (kd) framförs kritik motregeringens förslag med innebörd att statsmakternainte bör sätta sig över ingångna avtal. Utskottethar viss förståelse för dessa synpunkter, men ansersamtidigt att det blir orimliga konsekvenser om deberörda elförbrukarna skulle kunna ha en i tidenobegränsad betalningsbefrielse.Samtidigt noterar utskottet, i likhet medmotionärerna, att det skulle vara en fördel om detkunde uppnås en klarare koppling mellan pris ochefterfrågan genom en timmätning. Det finns företag,t.ex. , som har infört systemmed fjärravlästa timmätare utan att debiterasärskilda avgifter för detta. Genom att tillämpa ens.k. effekttaxa kan elförbrukarna få signaler somkan påverka deras förbrukning och risken föreffektbrist kan minskas.När det gäller de synpunkter som framförs i motion2001/02:N274 (s) om debitering av den faktiskaelförbrukningen vill utskottet dessutom hänvisa tilldet utredningsarbete som bedriveroch som skall slutredovisas den 1 juni 2002.Med det anförda tillstyrker utskottetpropositionen i berörd del och avstyrker de båda häraktuella motionerna i motsvarande delar.Timvis mätning av små elproducentersproduktion, m.m.Utskottets förslag i korthetRiksdagen bör anta regeringens förslag tilländring i ellagen med innebörd att småelproducenter skall kunna ges dispens frånkravet på timvis mätning av el. I dettasammanhang bör också avslå motionerom de framtida förutsättningarna förvindkraft. Frågan kommer att bli föremål förbehandling i den aviserade energipolitiskapropositionen , anförutskottet. Jämför reservation 5 (m, kd, fp).PropositionenInmatningen av el på elnätet skall enligt ellagenmätas. Mätningen skall avse dels mängden inmatad el,dels inmatningens fördelning över tiden. I praktikeninnebär det att mängden inmatad el mäts varje timme.Före schablonsystemets införande den 1 november 1999var det ganska vanligt att inmatningen från småproduktionsanläggningar mättes bara vad avsermängden inmatad el, sägs det i propositionen. Föratt den inmatade elens fördelning över tiden skallkunna mätas krävs att en tämligen dyr mätutrustninginstalleras i inmatningspunkten hos anläggningarna.För att ge nätkoncessionshavarna rimlig tid attombesörja detta infördes, medschablonsystemets införande, en övergångsbestämmelsesom innebar att den enkla mätningen hos småanläggningar fick fortsätta till utgången av år2001. beslöt , på regeringensförslag, att skulle utsträckas tillutgången av (prop. 2001/02:1 utg.omr. 21,bet. 2001/02:NU3).Bland annat har emellertiduppmärksammat att kostnaden för att installera dennya mätutrustningen och för driften av utrustningeninte står i rimlig proportion till den ringa mängdel som produceras i de allra minstaproduktionsanläggningarna.