bet · GP01MJU23 · 2002-05-16 00:00:00 — av den torsk somlandades på svenska var fisk somvar under 40 centimeter.När vi ändå pratar om det här med selektering kanman fundera lite vidare över andra arter. En art somär väldigt känslig och som håller på att utrotas påden svenska är slätrockan. Den ärkönsmogen vid ungefär , är 1 ½ meterlång och får ungefär 40 ungar när den harkommit upp i den åldern. Ska vi bevara denbiologiska mångfalden i havet och inte bara några fåarter så krävs det fredade områden.Karl : Jag tänker inte kommentera detta idetalj, men det är väl klart att det arbete sombedrivs på ju går mycket ut påredskapsutveckling över huvud taget. Det satsas enhel del pengar, och genom de här miljömålspengarnasom vi har fått finns det ytterligare möjligheteratt intensifiera det här arbetet. Det tråkiga harväl kanske då varit, specifikt för , attdet har tagit så pass att få igenom enselektionspanel. Om någon sedan använder detta föratt fuska är det väl inte någon princip som någonaktivt marknadsför, utgår jag ifrån.Stellan : Jag vill bara komplettera svaret närdet gäller sötvattensfisk, eftersom jag är gammalsötvattensfiskforskare.Man trålar som sagt på siklöja i . Det är ju en sötvattensfisk. Båda debestånden har minskat väldigt kraftigt efter att denhär verksamheten kom i gång.Ingvar (): Det är naturligt att fiskarnakänner stor oro inför de drastiska åtgärder somkanske behövs. Det gör andra också, t.ex. vi inommiljö- och jordbruksutskottet. Vi bör rimligen allaha intresse av att få till stånd ett långsiktigthållbart fiske; det kan vi väl i alla fall varaöverens om. Men efter den diskussion som hittillshar varit har man en känsla av att så länge man inteuppnår mer av samsyn blir det omöjligt att nåframgång.Vad är sanning? Vad kan man bli överens om? Är detnågon som har tankar kring hur man ska gå vidare föratt nå den framgång som vi alla eftersträvar?Jag vill ta upp dioxinfrågan. Det är juviktigt att den blir riktigt klarlagd, när nu chefenför är här. Vi i kan ätaÖstersjöfisken, men andra kan inte äta den. Såuppfattar folk det, och det är lite märkligt. Menhur var det ; var det inte värre då?Vi har ju överlevt ganska bra på fisken under denhär tiden. Fungerar det här med hälso- ochkostråden?Sinikka (): Eftersom kom in på dethär området, dvs. hur vi ska gå vidare och hur viska hitta samsynen tänkte jag visa den här bildenmed en tanke som jag fått från Världsnaturfonden.Den kan vara lite provocerande. På samma sätt börvi, när vi nu ska gå vidare i de här frågorna, tänkapå vad vi kan göra för att komma i närheten av dentätposition som alla ändå innerst inne vill uppnå.Jag ville alltså visa att det finns tankar i den härriktningen, och jag hoppas att era tankar ocksåkommer fram nu när vi börjar diskutera, som Ingvarvar inne på, vad vi ska göra framöver.Karl : Jag kanske inte har ett uttömmandesvar på den fråga som har ställts, men vad som ärviktigt att komma ihåg här, trots att man gör sigskyldig till upprepning, är ju att det gäller attkomma överens inte bara nationellt utan ocksåinternationellt. Det är ju ingen som påstår i dagatt EG:s fiskeripolitik har lyckats. Det är likasäkert som att alla i princip är för ett hållbartfiske. Frågan är sedan: Hur ska då detta uppnås? Detär väl det som är den stora frågan.Visserligen kan vi nationellt kanske göra en delsaker, men det viktiga är ju ändå vad som händer pådet internationella planet. Det är ju ett oerhörtviktigt år detta, 2002, och att de som har något attsäga i detta ämne, fiskeripolitikens utformning, tarställning.Det kanske inte är jag som ska meddela det, menjag har läst propositionslista införvåren, och regeringen har en, ja, kanske inte enproposition i egentlig mening, men en skrivelse omden gemensamma fiskeripolitiken. Det är i detsammanhanget som det finns en avgörande tidpunkt förhur ska ställa sig i de olika frågorna. Detär inte min uppgift att tala för departementet. Jagvill bara nämna detta som en upplysning som jaganser inte vara helt oväsentlig.Fiskeriverket för sin del har avgivit ett omfattandeyttrande - jag tänker inte referera det här -rörande fiskeripolitikens inriktning och tarnaturligtvis sikte på ungefär samma saker som WWFhar tagit upp. Vi har inte samarbetat i denmeningen, men de frågeställningar som reses ärgemensamma för alla parter. Frågan är sedan: Varligger avvägningspunkterna, och det är väl det somär det svåra i hela diskussionen egentligen. Vimåste ta hänsyn till haven. Hur ska vi samtidigtkunna ha inte bara ett hållbart fiske utan också enhållbar fiskerinäring? Det tycker jag är de centralafrågorna, som kan vara värda ett par ord.Joachim Sävström: Jag tackar för ordet! Det harvarit mycket historik här . Vi har konstateratatt fiskeriförvaltningen har misslyckats. Ett parproblem vad gäller Östersjötorsken är att den fiskasupp när den är för liten, och lekbiomassan är ocksåför liten. Ett torskfiskestopp skulle vara heltförödande för fiskerinäringen. Om man sätter stoppetpå två finns det inga fiskar kvar. Men mankanske kan lösa problemet på ett annat sätt. Jagvill ställa frågan till : Hur ser han pådet?Av torskens lekområden är det ett som fungerar i . Sätt ett totalstopp runt det förallt fiske, och låt de torskhonor som tar sig in iområdet få leka i fred! Jag kan dra en parallell.Hur skulle det se ut med svensk grisnäring om vislog ihjäl suggan innan hon hade grisat? Varför ärdet så stor skillnad mellan jordbrukspolitik ochfiskeripolitik? Det är min motivering.Till de vill jag påpeka att det alltidär problem då man förhandlar med baltstater ellermed danskar eller tyskar. Men kan inte EU bestämmasjälvt i EU:s vatten? Jag går då tillbaka lite ochtänker på om man stoppar fisket i lekområdet.Stefan de : Man kan se att en förändring kommeratt inträffa , och det är när de baltiskastaterna och kommer att bli medlemmar i dengemensamma fiskeripolitiken. Detta kommer kanske attske inom bara . Då kommer IBSFC attförsvinna som organisation. blir alltså enbilateral angelägenhet mellan ett väldigtdominerande EU och , vilket också kommer attgöra det mycket lättare att få igenom åtgärder. Detblir mer ett spel mellan jämbördiga parter. Man kannog räkna med att vi kan få en ganska storförbättring i det här sammanhanget genom det.Vi försöker också bygga upp en koalition inom EU medde länder som vi vet har samma syn som i dehär frågorna, framför allt kanske . Dethåller vi på med . Vad vi ocksåbehöver är ett bättre underlag. Vi tittar också överICES organisation och roll för en bättre samsynmellan forskare, miljöorganisationer, biologer,fiskare och förvaltare. Det tror jag också är enmycket viktig punkt. kanske villkomplettera med någonting.Tommie : Tack, kanske inte just i den frågan,men det ställdes en fråga om samsyn , och dåska jag säga att WWF uppvaktade jordbruksministernför sedan. Då kunde i varje fall WWF, hoppasjag, konstatera att det föreligger samsyn mellanregeringens politik framöver och vad WWF nu går utmed i sin kampanj.Jag vill bara kort ta upp en sak till: Ett underlaginför framtiden finns, och om det tillåts kan minmedarbetare bara punktvis tala om vadregeringen planerar för någonting som ska utgöraunderlag för bl.a. den framtida politiken.Lennart : Det här blir nästan en gratisreklamplats. Jag kan säga att jag håller medföregående talare i det här fallet. Jag tänktenämligen också hänvisa till detta att det jufaktiskt finns om inte en receptsamling, så dockbörjan till en receptsamling, och det är ju faktisktEU-kommissionens grönbok, som dessutom harremissbehandlats här i av de flestaansvariga myndigheter och intresseradeorganisationer. Även om man kanske framför alltfokuserar på problemen, så väver man ju också in varman ser att lösningarna eventuellt är, dvs. manvänder på bevisföringen. Det som har lett tillelände får man ändra på. Jag tror att det är enväldigt bra grund, speciellt som regeringen såtydligt har sagt att den gärna vill ta täten i denhär frågan. Jag tycker att det är ett utmärkttillfälle.Ingela Byfors: Jag skulle vilja kommentera lite medanledning av den samsyn som har kommit fram isamband med det arbete som gjordes medmiljöpropositionen. har ju nyligenbeslutat om detta, och vi från regeringen har dåvidtagit vissa åtgärder.Fiskeriverkets verksamhet har fått en allt starkareinriktning mot bevarandeåtgärder. Miljöpropositionenhar också föranlett att vi tillsammans medNaturvårdsverket ska se till att det beslutas omytterligare fem reservat , ochsenast 2005 ska det råda fiskeförbud i ett av dessa,vilket man ska utvärdera . Fiskeriverketska också utreda effekten av fiske med drivgarn vadgäller bifångster. Man ska driva på utvecklingen avselektiva redskap och arbetet med att utformaregelverk, såväl nationellt som internationellt.Nationellt ska vi angående selektiva redskaputarbeta ett åtgärdsprogram. skautreda betydelsen av bottentrålning för det marinaekosystemet, och man ska även utredaförutsättningarna för ett dumpningsförbud såvälnationellt som internationellt.Viking : När det gäller lektorsken och denbiomassan kommer vi nu i att bildastoravdelning när det gäller västkustfiskarna. En avde första frågeställningar som kommer att komma upppå dagordningen är: Hur skyddar vi lektorsken iÖresund? Vi har redan haft informella kontakter medHåkan på Sportfiskarna, och jag tror attvi ska kunna tackla den frågan gemensamt. harockså varit i kontakt med de båtar som bedriverfestivalfiske osv. Det finns ett mycket stortmörkertal där nere. Det är också ett mycket stortmörkertal när det gäller torskfisket över huvudtaget, om vi tittar på turbåtarna. Vi vet intemycket om det; det går inte in i statistiken, detligger inte i kvoter - det finns ingenstans.Jag ska bara kommentera en sak till. När man görmarina reservat ska man veta vad man gör marinareservat av. Ett exempel är det förslag som fannshemma i , där man ville göra ettreservat av en stendöd fjord. Vi kommer frånfiskets sida att ta kontakt med dem som har tittatpå bottnarna i och begära EU-stöd för attgöra en ny bottenundersökning där uppe, så att vikanske kan få mera kött på benen. Vad gäller deundersökningar som har gjorts hade detvarit bättre att lägga de pengarna på A-laget påKungsbacka torg, så hade i alla fall något kommittillbaka i form av skattepengar.Willy Söderdahl (v): Min fråga gäller framtiden, ochjag vet inte vem av inledarna som vill svara på den,kanske . Vi har sett en massa bilder på hurbestånden har utvecklats samt hur fisknäringenpåverkas av det här och hur den har utvecklats. Jagundrar: Finns det också bilder på en förväntadframtid, framöver, för bestånd och förnäringen? Hur ser det ut? Man skulle kunna tänka sigatt man har ett scenario med nuvarande fiskepolitik,med fiskestopp för vissa arter eller med enfungerande förvaltningsplan. Hur tål de här olikascenarierna sådana fluktuationer som vi har itemperatur och saltvatten om man vidtar de häråtgärderna? Kunde man hitta en samstämmighet i hurman tror att framtiden ser ut måste det ju ocksåvara betydligt enklare att enas om de åtgärder somman måste vidta. Finns det alltså någonting omframtiden?Hans Lassen: Ja, det finns många scenarier. Detcentrala i dem är att de allesammans är knutna ganska betydande osäkerhet, eftersomfiskebeståndens rekrytering inte är lätt attförutsäga. Det andra centrala är att sådanascenarier bara kan vara meningsfulla om de baseraspå det samlade fiskeritrycket. Det är svårt, för attinte säga omöjligt, att göra det utifrån specifiktsvenska eller specifikt danska eller tyskasynpunkter. Det är det internationella, totalafiskeritrycket som utgör betingelserna förbeståndens utveckling.Som sagt: Den utveckling man kan förutse är inte avden typen att vi kan förutse lekbiomassaom , men den ligger inom vissa gränser.Sture : Jag vill knyta an till det svar somHans Lassen gav här. Jag och mina kolleger har gjorten del ekologiska modelleringar just över hurbestånden skulle utvecklas, och i stället för attspekulera i hur stora kvoterna kommer att vara,alltså fisketrycket, har vi frågat oss: Hur skulleman fiska för att optimera det ekonomiska värdet? Dåhar vi antagit konstanta priser, så det är i och försig en rätt enkel modell. Det resultat vi såg förÖstersjön, dvs. vad den modellen tyder på, är att omman ska optimera utbytet ekonomiskt för näringen såska man i stort sett helt fasa utskarpsillsfisket, för skarpsillen behövs som mat förtorsken. Lyckas man med torskförvaltningen och fårupp det beståndet så kommer den maten att krävas.Man kan alltså, beroende på hur man modulerar ochvilka antaganden man gör om kvoter osv. få väldigtmånga olika svar för framtiden. Det här är ett svar,som ju kan vara intressant när det gällerdimensioneringen av fiskeflottan, eftersomskarpsillen ju verkligen är en mängdfisk i tonnage,medan torsken har ett litet tonnage men ett högtvärde.Bertil Norbelie: Jag ska be att få säga några sakerinledningsvis och sedan passa ordet vidare tillprofessor , som vet allt om hur vi äter,hur mycket vi äter och vilka effekter detta har föross.Den diskussion som vi har haft handlar jumycket om tillgång och kvantiteter.Livsmedelsverkets roll i det här handlar omkvalitet. Jag är lite ängslig för att den här typenav frågor och oro som uppstår kring maten leder tillatt vi skrämmer bort folk från att äta fisk överhuvud taget och Östersjöfisk i synnerhet. Fisk ärfaktiskt nyttig mat!EU har fastställt ett gränsvärde för dioxiner ilivsmedel, och och har fått ettundantag som innebär att befolkningen i våra länderinte behöver ta hänsyn till detta gränsvärde. Hurkan vi ha det på detta vis? Ja, den något förenkladesanningen är att vi genom kostråd har bibringat densvenska befolkningen kunskaper om hur mycket fiskman lämpligen kan och bör äta, och detta följs.Belastningen av dioxin i den svenska befolkningenligger lägre än i många av de länder vi gärna villjämföra oss med ute i . Det finns siffror pådet här.De kostråd som gäller är alltså: Ät gärna en gångi månaden, men inte mer, av strömming och sill frånÖstersjön och , vildfångad lax ochvildfångad öring från , ochBottniska viken och vildfångad från Vättern.Detta kostråd gäller för flickor och kvinnor ibarnafödande ålder - högst en gång meninte mer. Övriga konsumenter kan gärna äta dennafisk en gång . Det gör vi långt ifrån. ÅkeBruce kan återkomma till detta.Vår uppgift är ju inte bara att ge de härkostråden utan vi ska också ge regering och riksdagunderlag för beslut, vilket kräver en stor mängdanalyser. Vi har redovisat resultaten av den förstafjärdedelen; jag vill minnas att det var den 20november. Resultaten finns läsbara på vår webbsida,om någon vill läsa dem i detalj. De visar att en delav fisken klarar de gränsvärden som EU sätter, andrainte. Det beror på fångstplats, ålder, fetthalt ochårstid. Allt det här kräver mycket långa mätserier,och vad vi gör är egentligen att vi lägger enplattform för en framtida diskussion om vad desvenska konsumenternas mat innehåller. Det här måstepågå . Det är en expertbetonad ochmycket komplicerad verksamhet. En analys kostar . Det går att nedbringa den kostnadenmed vissa åtgärder, men det är inte det som ärföremål för diskussion i dag.Det finns alltså skäl att underhålla de härkunskaperna, att följa upp hur de svenska kostrådenefterlevs och att se hur dioxinbelastningen är.Fisken svarar för av den dioxin som vifår i oss. Vi bör fortsätta att följa det här, ochdet är ett långsiktigt arbete. Det kommer enkontrollstation för de här undantagen, som Sverigeoch har fått, , och det undantag vihar gäller . Som ni förstår av minframställning om att det behövs långa mätserier ärdet viktigt att komma i gång direkt, men min prognosär att serierna faktiskt inte är tillräckligt långanär vi kommer för att vi ska kunnasäga exakt hur det är , men vi kange en bild. Det är alldeles klart.Då ska jag be att få passa till för enkomplettering.Åke : dilemma är ju att fiskkan innebära vissa risker, men framför allt är detett väldigt viktigt livsmedel. Den feta fiskeninnehåller de organiska klorföreningarna men ocksåett par av de nyttigheter som vi, de flesta av oss ivarje fall, bör ta mer av.Den ena nyttigheten är D-vitaminet - i detavseendet är fisken det viktigaste livsmedlet, jufetare fisk, desto mer D-vitamin. D-vitamin är i dagaktuellt när det gäller synen på osteoporos,skelettskörhet. är rekommendationen för kvinnoröver , i princip, att de bör ha ett extra D-vitaminintag - gärna via fet fisk.Den andra komponenten, som kanske väcker störreuppmärksamhet, är just fiskfettet och de speciellalånga fleromättade fettsyror som bara finns hosfisk. Sedan man uppdagade deras hälsoeffekter har de blivit föremål för ett oändligtantal studier, och de allra flesta pekar på att ettökat intag kan minska risken för hjärt-kärlsjukdomar. Och det handlar om ett ganskamåttligt intag. I holländska studier har man funnitatt det är en påtagligt mindre risk för hjärt-kärlsjukdomar hos dem som kanske inte har ätit någonfet fisk men som börjar äta det i veckan.Och det finns ett par svenska studier som ärintressanta där man tittar på fiskare i Östersjönoch på relaterat till olikasjukdomsmönster. Man har funnit att de i förhållandetill motsvarande grupper som inte är fiskare och sominte äter så mycket fisk har lägre risk för hjärt-kärlsjukdomar. Och i en mycket sent publiceradstudie - den kom sent - från Västerbottenanvände man i stället kvicksilver som markör. Manfann en överraskande låg risk för hjärt-kärlsjukdomar hos dem som hade relativt mycketkvicksilver respektive hög andel av de härfleromättade fettsyrorna, så man kan nog säga att depositiva effekterna väger tyngre än riskerna idagens läge.Maria Wetterstrand (mp): Som kvinna i den ålder dåman inte ska äta så mycket fisk blir jag lite ledsennär jag hör det här. Just för att fisk är så nyttigtvill jag att det ska vara garanterat att jagfaktiskt kan äta den fisk som finns i restauranger,i skolmatsalar och på andra ställen där jag är, därjag inte har en aning om var den kommer ifrån ochhur höga dioxinhalter den kan tänkas ha.Då säger ni så här: Fisk är jättenyttigt! Man skaäta jättemycket fisk - men inte du. Du får inte göradet för att du är kvinna i fertil ålder; för dig ärdet inte nyttigt. Är det okej, undrar jag.Livsmedelsverket tycker alltså att det är okej attjag ska utsättas för detta.Åke : Vad det rör sig om här är alltså fetÖstersjöfisk, i praktiken strömming och lax, och fetfisk från våra insjövatten. De flesta data vi harpekar på att det är väldigt få som har en högkonsumtion av det. Den här typen av rekommendationom att begränsa konsumtionen av just den här fiskenhar gått ut, men tyvärr är det många som säger ska undvika fisk, och det är alldeles fel. Detfinns mycket annan fet fisk som man kan äta: sillfrån västerhavet, makrill, odlad lax osv.Carl G (): Som man i en ålder då man välbör äta så mycket fisk som möjligt skulle jag viljafortsätta med den här frågan.Såvitt jag förstår har dioxinfrågan inte bara bäringpå kvaliteten och det här med nyttigheten eller intenyttigheten av att äta fisk. sade jutidigare att dioxinfrågan och dess utgång kanske äravgörande för fiskets och fiskerinäringens framtid iframför allt . Vi har förut hört talas omde olika arternas påverkan på varandra. Min fråga ärdå: Vad får det för konsekvenser för det framtidafisket om det går fel i dioxinfrågan? Då får vikanske ett totalstopp för någon art eller någraarter och effekter på de andra.Hugo : Man kan flytta fram horisonten liteoch titta på det läge som vi rent beslutsmässigtkommer att vara i 2006, när dispensen upphör. Om viinte har lyckats få ned halterna i den bakgrundsnivåsom finns i , i de feta fiskarna, till desskommer vi naturligtvis inte att kunna fiska någonströmming, skarpsill, sill, lax eller ål iÖstersjön. Då vet du själv, , hur mycket detär kvar. Det är torsken som är kvar.Det är klart att det här inte bara handlar omfiskenäringen, utan det handlar också om att vikommer att få en väldigt konstig obalans i beståndetoch i det biologiska livet i om vi baraägnar oss åt att fiska på en art i fortsättningen.Det finns något ytterligare som är tråkigt i densituation som vi nu är i. Vi har ju jobbat på allasätt för att öka humankonsumtionen ochdirektkonsumtionen av sill, skarpsill och strömmingfrån . Vi har lyckats bra, framför alltunder , med att öka och hitta marknaderför de produkterna. I stället för att de går viamjöl och olja går de då direkt till människoföda.Det är klart att den verksamheten också riskeras nu.Det är ett reellt hot. Vi ska inte måla något påväggarna som kanske inte kommer att vara där, mendet är klart att vi måste ha i bakhuvudetatt detta kan innebära mycket drastiska förändringari fisket 2007.Alf (): Herr ordförande! Det verkar somatt vi inte har så svårt att vara överens om målen.Men sedan är det som vanligt: För att de ska kunnauppnås ska alla andra göra någonting, och helst skaman själv slippa.Min fråga gäller den här förhandlingsmodellen. Låtoss säga att vi har ICES rekommendationer i bottenoch att de inte följs och att det har pågått underen . Kan vi då ha kvar denförhandlingsmodellen ? Jag har fått klartför mig att vi har gått på den rekommendationen frånsvensk sida , men trots dettahamnar slutresultatet när det gäller kvoter en brabit över. Jag skulle vilja höra från departementetssida om man har funderingar kring detta. Ni hadelite synpunkter och menade att det kommer att bliannorlunda när vi får EU-utvidgningen. Men räckerdet?En andra fråga skulle jag vilja ställa till HansAckefors som var inne på det här med konkurrerandearter. Vi har torsken, som är aktuell. När den gårbort växer andra fiskarter till som fyller ut ochanvänder samma föda som den art som försvinner. Vadfår det för betydelse för fisket på denkonkurrerande arten, som då träder in? Måste manfiska på den för att torsken ska kunna kommatillbaka, så att man uppnår balans? Annars blir detkanske brist på föda?Stefan de : Herr ordförande! Som frågeställarennämnde är det en förändring på gång, och det är atti framtiden kommer de baltiska länderna och ini EU, och det kommer att göra det lättare att fåigenom åtgärder i som kanske är merbiologiska än de är , men i övrigt är det intenågra stora förändringar i förhandlingsmodellen somman kan se, utan det handlar om att vi är medlemmari EU. EU har exklusiv kompetens, och det är därbesluten måste fattas. Där kan man inte göranågonting åt detta. När det gäller västerhavet ärdet något lättare. Där är förhandlingsbart.Där har man också lättare att driva igenom starkabiologiska åtgärder, och man håller just på med dett.ex. när det gäller torsken i Nordsjön.Hans Ackefors: Herr ordförande! Jag försökte nämnanågra exempel på vad som hände t.ex. i närsillen fiskades upp så drastiskt . Dåfylldes hela av det som vi brukar kalla förindustrifisk eller skrapfisk, dvs. skarpsill, tobisosv. Så detta är helt riktigt. Det blev då ettriktat industrifiske så att man delvis kunde hållade här arterna stången för att hjälpa sillen påtraven. Men det här är väldigt teoretiskt, och detär väldigt svårt att ge något råd.Bengt : När det gäller den här frågan harinte någon annan art kommit in i stället för torskenoch övertagit torskens funktion. Det är skarpsillensom har trängt undan sillen.Jag har en uppmaning till jordbruksutskottet. Han vet vad som ska göras.Lyssna inte på dem som har ekonomiska intressen ifisket! och ni ska bestämmafiskeripolitiken. Låt yrkesfisket inrätta sig efterdet, så får vi ett uthålligt fiske!Viking : Jag tänkte bara ta upp detta medkonkurrerande arter och västerhavet.Vi har startat en organisation blandhallandsfiskarna som heter Halländskskaldjursutveckling. Det innebär att vi ska gå utoch ta den art som vi nu har mycket gott om iKattegatt, dvs. Och jag kan säga att nu isommar går den första båten på krabbfiske iKattegatt , på Læsöfisket. Det är båtenOtseco från Lerkil. Därmed minskar också tråltrycketi . Vad som har gjort detta möjligt är dentekniska utrustning som vi har tagit fram i Hallandför kvalitetskontroll av krabba. Så visst kan mangöra så här. Jag vet att på den förraföredragningen vi var på pratade om räkor ochliknande, sådant som han hade fått i Indonesieneller någonstans där borta.