bet · GP01NU16 · 2002-05-28 00:00:00 — Regeringen anser att det är angelägetatt man också i prövar effekterna över tidav ett sådant program för eftergift och nedsättningav konkurrensskadeavgift som föreslås ipropositionen. torde programmet i principinte låta sig förenas med en kriminalisering annatän om ett s.k. kronvittnessystem, som statsmakternatidigare har avvisat av principiella skäl, samtidigtinförs, sägs det. Mot denna bakgrund finnerregeringen inte grund för att nu gå vidareutredningsvägen i fråga om en kriminalisering.Självfallet måste erfarenheterna följasoch värderas noga, och skulle anledning uppstå iframtiden, kan frågan om kriminalisering prövas isärskild ordning, sägs det i propositionen.MotionernaEn utredning om kriminalisering av kartellsamarbetebör tillsättas, anförs det i motion 2001/02:N62 (v).Kartellbekämpningsutredningen avfärdade i sittbetänkande Kartellbekämpning (SOU 2001:74)möjligheten till en kriminalisering av enskilda somtagit initiativ till och drivit karteller.Vänsterpartiet anser inte detta tillfyllest.Argumentationen, både i betänkandet och ipropositionen, ger intrycket av att kartellbildninginte är en tillräckligt grov ekonomisk brottslighetför att särskilda åtgärder skall vidtas, sägermotionärerna. De anser att kartellsamarbete är engrov överträdelse av lagen och att enkriminalisering skulle ha en god preventiv effekt.Riksåklagarens synpunkt att det förutsätts - för attett val av straffrättsliga regler i det härsammanhanget skall bli meningsfullt - att de nyabrotten kan hänföras till s.k. prioriteradbrottslighet bör utredas, anser motionärerna. I ensådan utredning bör också undersökas vilka resursersom behöver för att kunna varabehjälpligt i de aktuella brottsutredningarna.Dessutom bör utredningen föreslå en gränsdragningför s.k. hard-core cartels, vilka främst skallomfattas av kriminaliseringen. Kriminalisering börgälla karteller som genom pris-, anbuds- ochmarknadskarteller skapar så stora ekonomiska skadoratt de kan jämställas med grova förmögenhetsbrott,anför motionärerna. Kartellbekämpningsutredningenpekade på ett antal andra gränsdragningsproblem,såsom avtalsproblem, muntliga överenskommelser omatt avstå från att konkurrera, gränsdragningsproblemmellan och , m.m.,som enligt motionärerna också behöver utredasytterligare.Kristdemokraterna stöder den av regeringenframlagda propositionen, men menar att ytterligareett steg bör tas genom en kriminalisering avkarteller, sägs det i motion 2001/02:N64 (kd).Riksdagen bör således begära att regeringen läggerfram förslag om kriminalisering av kartellsamarbeteoch göra ett tillkännagivande om merresurser till rättsväsendet. Om de personer som äransvariga för att ett företag samverkar i en kartellinte skall kunna åtalas och dömas till böter ellerfängelse sänds fel signaler till företag och aktörersom väljer att riskera upptäckt och enbart belastasmed konkurrensskadeavgift, anför motionärerna. Deanser att regeringens argumentation för att intekriminalisera karteller är svag och att den stödersig på tidigare ställningstaganden i en propositioni ett annat ärende (prop. 1994/95:23 om etteffektivare brottmålsförfarande). Ett villkor somnämns för att kriminalisering skall anses rimlig äratt rättsväsendet skall ha resurser att klara av denytterligare belastning som kriminalisering innebär,och det konstateras att detta villkor inte äruppfyllt och att straffrättsliga utredningar kanantas bli omfattande och komplicerade, sägermotionärerna. De menar att det bör ankomma påregeringen att tillförsäkra rättsmyndigheter sådanaresurser att brott kan utredas och lagföras. Ipropositionen nämns också insiderlagstiftningen frånmitten av som innefattar straff i ställetför sanktionsavgift, vilket enligt motionärerna kanses som ett argument för att en kriminalisering avkarteller är en framkomlig väg. I motionen erinrasom att föreslog ökaderesurser till rättsväsendet ,jämfört med vad regeringen förordade.Även i motion 2001/02:N63 (c) begärs attregeringen skall tillsätta en utredning omkriminalisering av överträdelse avkonkurrensreglerna och återkomma med förslag härom.Karteller innebär att företag gör vinster påkonsumenternas bekostnad, anför motionärerna. Deanser att överträdelser bör ha kännbara straff pågrund av brottens allvarliga konsekvenser.Konkurrensskadeavgift är en kraftfull sanktion, menom det endast finns en administrativ sanktionsavgiftkan det leda till att företagen kan kalkylera riskenför upptäckt och eventuell ekonomisk sanktion ochjämföra med den förväntade vinsten, sägermotionärerna. De menar att straffsanktioner mot enfysisk person som deltagit i kartellverksamhetenskulle verka ytterligare avskräckande. Genom att ökadet personliga ansvaret jämställs överträdelser medannan ekonomisk brottslighet, anför motionärerna.Regeringen bör återkomma till riksdagenmed förslag om kriminalisering av kartellbildningar,anförs det i motion 2001/02:N60 (fp). Motionärernaanser att regeringen redan nu borde ha föreslagit enkriminalisering av kartellbildningar. Detta är någotsom föreslagit och som jämställerkartellsamarbete med annan ekonomisk brottslighet,säger motionärerna. De anser att det är en viktigsignal att brott som drabbar konsumentkollektivetkriminaliseras, likaväl som att skattebrott somdrabbar skattekollektivet ärkriminaliserade. Bestämmelser om kriminalisering avkartellbildningar finns redan i andra länder, t.ex.i kan den som är inblandad i ett olagligtkartellsamarbete bestraffas med fängelse i upp eller böter på upp till 65 miljoner kronoroch i gäller fängelse ochböter på , sägermotionärerna.Utskottets ställningstagandeKartellbildning är enligt utskottets mening mycketskadlig för samhällsekonomin. Det finns ett starktkonsumentintresse av att karteller bekämpaseffektivt. I slutändan är det alltid konsumenternasom får svara för kostnaderna för en ineffektivkonkurrens i form av högre priser eller sämre utbud.Karteller innebär också en orättmätigförmögenhetsöverföring från konsumentkollektivettill de företag som bryter mot konkurrenslagen.Utskottet anser, i likhet med vad som anförs i dehär aktuella motionerna, att kriminalisering kanvara ett verksamt instrument vid bekämpningen avkartellsamarbete. Att förlita sig till enbart enadministrativ sanktionsavgift, som regeringenföreslår, kan leda till att företagen kalkylerar medrisk för upptäckt och eventuellkonkurrensskadeavgift och ställer det mot den vinstsom kartellsamarbetet väntas ge. Olagligtkartellsamarbete bör enligt utskottets meningjämställas med annan ekonomisk brottslighet.Det faktum att den ansvariga myndigheten,, har föreslagit att allvarligaöverträdelser av konkurrenslagen skallkriminaliseras ger ytterligare stöd för utskottetsuppfattning. Det är också värt att notera attkriminalisering finns i andra länder- i såväl som kan olagligtkartellsamarbete leda till både fängelse ochbetydande bötesbelopp. Regeringens bedömning ipropositionen att det inte finnsgrund för att gå vidare i frågan om kriminaliseringkan utskottet således inte dela.Utskottet anser sammanfattningsvis att riksdagengenom ett tillkännagivande skall anmoda regeringenatt utreda frågan om kriminalisering avkartellsamarbete. Utredningen bör också noga följautvecklingen av programmet för eftergift ochnedsättning av konkurrensskadeavgift och ta mederfarenheterna av detta i utredningsarbetet. Eftergenomförd utredning skall regeringen återkomma tillriksdagen i frågan. Med det sagda blir de aktuellamotionerna väsentligen tillgodosedda.Sekretesskydd för Konkurrensverketsutredande verksamhetUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör anta regeringens förslag om attdet i sekretesslagen skall införas enbestämmelse om sekretess hos Konkurrensverketför en anmälan eller annan utsaga från enenskild.PropositionenRegeringen föreslår att det skall införas enbestämmelse om sekretess hos för enanmälan eller annan utsaga från en enskild.Sekretess skall gälla om det kan antas att denenskilde lider avsevärd skada eller betydande men omuppgiften röjs. Denna sekretess skall gälla iärenden som rör utredning av överträdelser avförbuden mot konkurrensbegränsande samarbete mellanföretag och missbruk av dominerande ställning ellerav artiklarna 81 och 82 i EG-fördraget, sominnehåller motsvarande förbud.Sammantaget finner regeringen att starka skältalar för att skyddet för enskilda bör stärkas närdet gäller utsaga från enskild i Konkurrensverketsverksamhet. Mot denna bakgrund och då ett företagsintresse av insyn i ärendet får sin reglering genomexisterande regler om partsinsyn finner regeringenatt ett sekretesskydd för uppgiftslämnare ikonkurrensärenden bör införas.Inga motioner har väckts beträffande detta förslag.Utskottets ställningstagandeUtskottet tillstyrker regeringens förslag i dennadel.Internationellt samarbeteUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör anta regeringens förslag om attKonkurrensverket skall ges möjlighet attbistå andra länders konkurrensmyndigheter medatt inhämta information och genomföraundersökningar i . Sekretess skallgälla om det kan antas att den rättsligahjälpen begärts under förutsättning attuppgiften inte röjs.PropositionenUtbyte av information med konkurrensmyndigheterinom EUMed hänsyn till pågående förhandlingar inom EU görregeringen bedömningen att några svenska åtgärderför närvarande inte bör vidtas när det gäller utbyteav information inom ramen för EU-samarbetet.Utbyte av information mellan kommissionen ochKonkurrensverket styrs av EG-rätten, konstateras deti propositionen. Kommissionens förslag till nytillämpningsförordning för artiklarna 81 och 82innehåller bestämmelser om informationsutbyte mellankommissionen och nationella konkurrensmyndigheteroch mellan nationella konkurrensmyndigheterinbördes. Förslaget behandlas i enrådsarbetsgrupp. Resultatet av förhandlingarna gårinte att förutse. Regeringen anser, i likhet med vadsom framförts av , att böravvakta i denna fråga.Utbyte av information med konkurrensmyndigheterutanför EUEn förutsättning för ett effektivtinformationsutbyte med ett land utanför EU-samarbetet är att det finns ett avtal om utbyte medlandet i fråga, sägs det i propositionen.Regeringens bedömning är att bör verka föratt sådana avtal ingås när ett utbyte förbättrarmöjligheterna till en effektiv övervakning avkonkurrenslagstiftningen.Regeringen anser, i likhet med vad som framförtsav , att informationsutbyte mellanländer är en viktig del av arbetet med att bekämpaolagliga konkurrensbegränsningar när företagensverksamhet sträcker sig utanför de nationellagränserna. bör därför verka för att avtal ominformationsutbyte ingås när ett sådant utbyteförbättrar möjligheterna till en effektivövervakning av konkurrenslagstiftningen. Om Sverigeingår ett avtal med ett annat land om utbyte avinformation i konkurrensärenden ger nuvarandesekretesslagstiftning möjlighet att lämna ut ävensekretesskyddad information tillkonkurrensmyndigheterna i det landet. En bestämmelseom utlämnande av information kan tas in i enförfattning om ikraftträdande av avtalet. Någonändring av sekretesslagen torde inte behövas. Enfråga som kan behöva regleras i ett avtal är omsekretessbelagd information skall kunna utbytasendast när de uppgifter som lämnas är underkastadevisst sekretesskydd hos den mottagande myndigheten.En annan fråga som kan behöva regleras är undervilka villkor den mottagande myndigheten skall fålämna ut uppgifter, sägs det i propositionen.Inhämtande av uppgifter åt utländskakonkurrensmyndigheterRegeringen föreslår en ändring i konkurrenslagenvarigenom ges möjlighet att biståandra konkurrensmyndigheter med att inhämtainformation och genomföra undersökningar.Det finns ett intresse, grundat på principen omömsesidigt bistånd, av att Konkurrensverketsamarbetar med utländska myndigheter för att utredaen överträdelse som delvis är lokaliserad i ,anför regeringen. Därutöver bör därdet är fråga om förfaranden som inte direkt berörsvenska förhållanden effektivt kunna medverka i ettinternationellt samarbete för att bekämpa karteller.Konkurrensverket bör alltså ha en behörighet, vidsidan av skyldigheten att bistå kommissionen isamband med utredningar av överträdelser av EG:skonkurrensregler, att inhämta information åt andrakonkurrensmyndigheter och att aktivt kunna delta iutredningar som berör flera stater. En behörighetför att inhämta upplysningar åtutländska konkurrensmyndigheter bör begränsas tillländer med vilka har träffatöverenskommelser i frågan. Det bör krävas att detfinns anledning att anta att den andra statenskonkurrensregler har överträtts på ett sätt sommotsvarar en överträdelse av förbuden i 6 eller 19 §konkurrenslagen eller av förbuden i artiklarna 81eller 82 i EG-fördraget.Inga motioner har väckts beträffande detta förslag.Sekretess vid begäran om rättslig hjälpRegeringen föreslår också att en särskildbestämmelse om sekretess vid begäran från enutländsk konkurrensmyndighet om rättslig hjälp skallinföras i sekretesslagen. Sekretess skall gälla omdet kan antas att den rättsliga hjälpen begärtsunder förutsättning att uppgiften inte röjs.Enligt regeringens uppfattning är behovet avsekretess vid utredningar i ärenden hosKonkurrensverket vid begäran om rättslig hjälp frånen utländsk konkurrensmyndighet lika starkt som vidmotsvarande svenska utredningar. En förutsättningbör dock vara att sekretessen endast omfattar sådanauppgifter som framkommer vid Konkurrensverketsverksamhet som sker efter en begäran av en främmandestat. Ärendet skall alltså ha initierats av enutländsk myndighet. De uppgifter som bör omfattas avsekretess är sådana som framkommer vidhandläggningen av en begäran om inhämtande avinformation och genomförande av undersökningar.Sekretess skall, som nämnts, gälla om det kan antasatt åtgärden begärts under förutsättning attuppgiften inte röjs. Ett företags intresse avpartsinsyn kommer dock alltid att vägas motintresset av skydd för utredningen, enligt reglernai sekretesslagen.Inga motioner har väckts beträffande detta förslag.Utskottets ställningstagandeUtskottet tillstyrker regeringens förslag i de häraktuella delarna.RättegångskostnaderUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör anta regeringens förslag omändring i konkurrenslagen som ger möjlighetför enskilda parter som vinner att fåersättning för rättegångskostnader i sådanakonkurrensärenden där ärendelagen tillämpasoch där är motpart.PropositionenGällande rättegångsbestämmelser ikonkurrenslagenAv 64 § konkurrenslagen framgår vilkenrättegångsordning som skall tillämpas vidhandläggningen av mål och ärenden enligt lagen. Detär i första hand bestämmelser förindispositiva tvistemål eller bestämmelserna i lagen(1996:242) om domstolsärenden som skall tillämpasnär och Marknadsdomstolenprövar frågor enligt konkurrenslagen. I mål somöverklagas från gäller vidMarknadsdomstolen den av dessa bådarättegångsordningar som gällde i tingsrätten. Närrättegångsbalkens bestämmelser för indispositivatvistemål tillämpas innebär bestämmelserna att omKonkurrensverket vinner målet behöver motpartenbetala - förutom sina egna kostnader - endast vissakostnader som enligt rättens beslut har betalats avallmänna medel. Förlorar målet kansvaranden få ersättning av allmänna medel förkostnader som skäligen varit motiverade för att hanskulle kunna ta till vara sin rätt. När ärendelagentillämpas kan ett företag inte fåersättning för rättegångskostnaderna omKonkurrensverket är motpart.Regeringens förslag till ändrade reglerRegeringen föreslår en ändring av konkurrenslagenmed innebörd att bestämmelser omrättegångskostnader i brottmål skall tillämpas iärenden enligt ärendelagen där ärpart. Enskilda parter som vinner får härigenom enmöjlighet att få ersättning för rättegångskostnaderi samtliga ärenden där är part.Regeringen anser att det skall finnas en möjlighetför enskilda parter att få ersättning förrättegångskostnader i samtliga konkurrensärenden därKonkurrensverket är part. Huvudregeln blir att enenskild part som vinner kan få ersättning avallmänna medel för skäliga kostnader för ombud ochbevisning samt för sin inställelse inför rätten. Omden enskilde förlorar, blir han i begränsadutsträckning skyldig att betala ersättning för vissakostnader som har betalats av allmänna medel. Ensådan ersättningsskyldighet torde dock sällanaktualiseras i konkurrensärenden. Ändringen avbestämmelsen om ersättning för rättegångskostnaderskall vara tillämplig på kostnader som uppkommerefter det att lagen har trätt i kraft. Äldrebestämmelser skall dock gälla i fråga om kostnader iärenden som anhängiggjorts före ikraftträdandet. Enövergångsbestämmelse av den innebörden föreslåsdärför införas.MotionenI motion 2001/02:N59 (m) yrkas bifall tillregeringens förslag avseende rättegångskostnader ikonkurrensmål. Denna ändring gör det möjligt förenskilda parter som vinner att få ersättning förrättegångskostnader i samtliga ärenden därKonkurrensverket är part, konstaterar motionären.Utskottets ställningstagandeUtskottet tillstyrker regeringens förslag i dennadel. Motion 2001/02:N59 (m), i vilken yrkas bifalltill regeringens förslag, blir tillgodosedd ochavstyrks därmed.Lagförslagen i övrigt ochikraftträdandeUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör anta regeringens lagförslag iövrigt. Dock bör besluta attlagändringarna skall träda i kraft den 1augusti 2002 i stället för ,som regeringen har föreslagit. Skälet tillsenareläggningen är att tiden mellan det attde aktuella författningarna blir allmänttillgängliga och ikraftträdandet annarsskulle bli alltför kort.PropositionenRegeringens lagförslag omfattar förutom depreciserade förslag som har behandlats i detföregående under respektive avsnitt också vissaallmänna delar, t.ex. ingress.Ändringarna i konkurrenslagen och sekretesslagenföreslås träda i kraft den 1 juli 2002.Vissa kompletterande uppgifterTidsplanen för detta betänkande innebär attriksdagen debatterar ärendet och fattar beslut den11 . Regeringen skall därefter vid ettregeringssammanträde fatta beslut om författningarnaoch dessa skall tryckas. Sammantaget innebär dettaatt författningarna kan komma från trycket och bliallmänt tillgängliga omkring , dvs.en vecka innan lagändringarna skall träda i kraft.Konstitutionsutskottet har emellertid tidigarepåpekat för regeringen att en lagändring bör hakommit till allmän kännedom genom publicering iSvensk författningssamling (SFS) cirka fyra veckorinnan lagändringen skall träda i kraft.Utskottets ställningstagandeUtskottet tillstyrker regeringens förslag i de delar som intehar behandlats i det föregående. Dock bör ,med hänvisning till vad som redovisats, beslutaatt lagändringarna skall träda i kraft den 1 augusti2002 i stället för , som regeringenhar föreslagit.Konkurrens på lika villkor mellanoffentlig och privat sektorUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motioner som tar uppolika aspekter på konkurrens på lika villkormellan offentlig och privat sektor.Sammantaget anser utskottet att regeringensarbete på området styrs av en klar vilja attuppnå och upprätthålla konkurrensneutralitetmellan offentlig och privat verksamhet.Arbetet har också hög prioritet. Jämförreservation 5 (m, kd, c, fp).PropositionenBakgrundUnder en följd av år har en rad problemuppmärksammats som uppkommer då offentliga aktörerbedriver konkurrensutsatt verksamhet, sägs det ipropositionen. Näringslivet har sagt sig upplevadels att denna verksamhet är för omfattande, delsatt konkurrensen inte sker på lika villkor. beslutade riktlinjerna förkonkurrenspolitiken (prop. 1999/2000: 140, bet.2000/01:NU4) ingår bl.a. att när offentliga aktöreragerar på konkurrensutsatta marknader får detta inteske på ett sådant sätt att framför allt ny- ochsmåföretagandet hämmas. Vidare angavs attmyndighetsuppgifter skall hållas åtskilda frånkommersiell verksamhet. I den då aktuellapropositionen anmälde regeringen attRegeringskansliet bereder frågan om lagstiftning sominnebär att konkurrenssnedvridande effekter avoffentlig näringsverksamhet skall kunna bli föremålför rättslig prövning.Regeringen tillsatte ett råd förkonkurrens på lika villkor mellan offentlig ochprivat sektor (). Rådet, som bestårav representanter från såväl offentlig som privatsektor, har haft två huvudsakliga uppgifter. Denförsta har gällt att rådet skulle belysa enskildafall och försöka undanröja konkurrenskonfliktergenom dialog och kontakter mellan berörda parter.Rådets andra uppgift har varit att försökaåstadkomma en samsyn mellan företrädare föroffentlig och privat sektor om hur de långsiktigaspelreglerna på området bäst skall formuleras.Konkurrensrådets betänkandeKonkurrensrådet har redovisat sina samladeerfarenheter och de resultat som uppnåtts ibetänkandet Konkurrens på lika villkor mellanoffentlig och privat sektor (SOU 2000:117). Deproblem som rådet redovisar uppstår främst närprivata och offentliga aktörer möts på sammamarknad, dvs. när det allmänna bedriversäljverksamhet som är konkurrensutsatt. Enligt rådethar verksamheter där privata och offentliga aktörerkonkurrerar med varandra ökat påtagligt under senaretid. Rådet anser att problemen kan lösas antingengenom att den offentliga sektorn drar sig tillbakaeller genom att konkurrensförutsättningarna görs sålika som möjligt. I fråga om lagreglering anförs attparterna i rådet i grunden har olika uppfattning ombehovet av lagändringar. Det bedöms därför inte varamöjligt att finna lösningar som fullt ut tillgodoseralla krav och önskemål som framförts.Rådet enades dock om att i betänkandet presenteraett sätt att åstadkomma mer konkurrensneutralavillkor, nämligen att i konkurrenslagen införa enbestämmelse som tar sikte på att korrigerakonkurrenssnedvridande beteenden från offentligaaktörer. Rådets rekommendation är enmissbruksbestämmelse där de offentliga aktörerna ihändelse av lagöverträdelse inte drabbas avekonomiska sanktioner för redan inträffat agerande,utan enbart vitesbelopp om den berörda aktören interättar sig efter ett beslut. Rådet anser attmöjligheten för en enskild att föra enskadeståndstalan i sådana sammanhang bör utredas.Enligt rådet kan vidare många av de identifieradekonkurrensproblemen lösas på lokal nivå.Rådet hade ursprungligen en begränsadverksamhetstid , t.o.m. , men harfått förlängning i två omgångar - först t.o.m. år2001 och därefter till den 30 juni 2002.DepartementspromemorianMed utgångspunkt i betänkande haren departementspromemoria utarbetats, Konkurrens pålika villkor mellan offentlig och privat sektor (Ds2001:17). I promemorian har lämnats förslag om atten konfliktlösningsregel skall införas ikonkurrenslagen. Enligt förslaget skall förbud ienskilda fall kunna meddelas mot offentligkonkurrenshämmande verksamhet som bedöms varaskadlig från allmän synpunkt. Sådana förbud skallmeddelas av , på talan avKonkurrensverket, och föreslås kunna förenas medvite. Promemorian innehåller även förslag om attKonkurrensrådet skall knytas till Konkurrensverket.Vidare föreslås att skallförstärkas med en expert som har särskilda insikteri den berörda offentliga verksamheten. Såvälbetänkandet som departementspromemorian harremissbehandlats.Prövning av konkurrensproblemMöjligheter till objektiv prövning avkonkurrensproblem mellan privat och offentlig sektorstärker förtroendet mellan aktörerna och undanröjertolkningsdiskussioner om vilka grundläggandeprinciper för sund konkurrens som bör gälla, sägsdet i propositionen. Regeringen anser att formernaför en rättslig prövning av sådana konkurrensfrågorbör beredas vidare.Erfarenheterna av den prövning avkonkurrensproblem mellan främst småföretag ochoffentlig sektor som bedrivits i ärgoda, konstaterar regeringen. Prövningen har, genomde riktlinjer rådet har enats om, givit offentligsektor vägledning om vilka allmänna principer sombör gälla på området. Näringslivet menar att ettprövningssystem som det som bedrivs är viktigtoch kan skapa förståelse och förtroende mellanoffentligt och privat företagande. En förutsättningför detta är dock enligt näringslivet att detytterst går att pröva fall rättsligt. Företrädareför kommuner, landsting och statlig sektor ser ocksåett prövningsförfarande som en viktig del i arbetetför en sund konkurrens mellan offentlig och privatnäringsverksamhet.