bet · GP01LU28 · 2002-05-21 00:00:00 — I motionen begärs etttillkännagivande i enlighet med detanförda (delvis).Lars m.fl. (fp) anför imotion 2001/02:So637 att den enskildekonsumenten skall få bestämma, och imotionen begärs ett tillkännagivande omen stärkt konkurrenspolitik (yrkande 14,delvis).Utskottets ställningstagandeUtskottet erinrar om att ladefast riktlinjer för konkurrenspolitiken ioktober 2000 (prop. 1999/2000:140, bet.2000/01:NU4, rskr. Enligt riksdagensbeslut skall konkurrenspolitiken aktivtfrämja existensen av väl fungerandemarknader och vara grundad på ettkonsumentperspektiv. Marknaderna skallockså präglas av öppenhet för nyaprodukter, nya företag och nya idéer. Somallmän inriktning skall, enligtriksdagsbeslutet, bl.a. gälla att densvenska marknaden är en del av EU:s inremarknad, att hinder för tillträdet skallminskas och kunnatillämpas också i . Vidare skallgälla att aktivt skall stödjautvecklingen av sundakonkurrensförhållanden i den globalaekonomin och i samarbete med andra länderingripa mot internationellakonkurrensbegränsningar. I sammanhangetkan vidare nämnas att regeringen våren2002 i proposition 2001/02:167 lagt framförslag till ändringar i konkurrenslagen(1993:20) i syfte att kartellbildningskall kunna bekämpas effektivare.Riksdagen kommer att behandlapropositionen under senare delen avinnevarande vår.Utskottet kan från sinautgångspunkter inte se att det skulleföreligga någon avgörande motsättningmellan motionärernas uppfattning, deriktlinjer på konkurrenspolitikens områdesom beslutat om och vadsom anförs i den nu aktuella skrivelsen.Behov av någon åtgärdföreligger därför, enligt utskottetsmening, inte.Med det anförda föreslår utskottet attriksdagen skall avslå motionerna2001/02:L29 i denna del och 2001/02:So637yrkande 14 i denna del.Elektronisk handelUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå ett motionsyrkandesom går ut på att regeringen skallverka för att effektlandsprincipen inteöverges till förmån förursprungslandsprincipen. börvidare avslå ett motionsyrkande om attregeringen skall verka för en opt in-reglering i fråga om obeställd e-postreklam på EU-nivå. Jämförreservationerna nr 9 (v) och nr 10 (v,kd, c).BakgrundSvensk marknadsrättslig lagstiftningbygger på den s.k. effektlandsprincipen.Denna innebär att svensk lagstiftning ärtillämplig på marknadsföring som hareffekt på eller riktar sig till densvenska marknaden, även ommarknadsföringen härrör från utlandet.Effektlandsprincipen följer inte avuttrycklig lagstiftning utan grundar sigpå förarbetsuttalanden och praxis frånMarknadsdomstolen (prop. 92f., prop. 1992/93:75 s. 34 f. och MD1989:6). Av 2 § marknadsföringslagen(1995:450) följer dock sedan den 1januari 1996 att lagen är uttryckligttillämplig på satellitsändningar frånSverige som kan tas emot i ett annat landi EES-området.Europaparlamentet och Europeiskaunionens råd antog direktiv2000/31/EG om vissa rättsliga aspekter påinformationssamhällets tjänster, särskiltelektronisk handel, på den inremarknaden, det s.k. e-handelsdirektivet.Direktivet innehåller bestämmelser ominformationssamhällets tjänster och om detjänsteleverantörer som tillhandahållersådana tjänster.E-handelsdirektivet bygger på den s.k.ursprungslandsprincipen, som innebär attlagligheten hos en vara eller tjänstskall bedömas enligt reglerna i det landdär tillhandahållaren är etablerad. Närdet gäller e-handelsdirektivet innebärprincipen dels att varje medlemsstatskall se till att de avinformationssamhällets tjänster som en pådess territorium etableradtjänsteleverantör tillhandahålleröverensstämmer med de nationellabestämmelser som är tillämpliga imedlemsstaten, dels att medlemsstaternainte får begränsa den fria rörlighetenför de av informationssamhällets tjänstersom har sitt ursprung i en annanmedlemsstat. Det territorium där entjänsteleverantör är etablerad(ursprungslandet) är den ort eller statdär den faktiska näringsverksamhetenbedrivs. I ingresspunkt 57 klargörs dockatt en medlemsstat enligt EG-domstolensfasta praxis behåller rätten att vidtaåtgärder mot en tjänsteleverantör som äretablerad i en annan medlemsstat, menhelt eller delvis riktar sin verksamhetmot den första medlemsstatensterritorium, om etableringsorten harvalts i syfte att kringgå denlagstiftning som skulle ha varittillämplig på leverantören om denne hadevarit etablerad på den förstamedlemsstatens område.I en bilaga till direktivet finns enrad undantag från ursprungslandsprincipenuppräknade. Principen är således, enligtvad som framgår av bilagan, intetillämplig på immaterialrättens område,utgivning av elektroniska pengar,marknadsföring av fondföretag ochförsäkringar, avtalsparters frihet attvälja vilken lagstiftning som ärtillämplig på deras avtal,avtalsförpliktelser vid konsumentavtal,giltigheten av vissa avtal om fastegendom och frågan huruvida icke begärdakommersiella meddelanden skall varatillåtna eller ej.Regeringen har i proposition2001/02:150 Lag om elektronisk handel ochandra informationssamhällets tjänster,m.m. bl.a. föreslagit en ny lag i syfteatt i svensk rätt genomföra direktivet. föreslagna lagen föreslås bl.a. enbestämmelse som innebär att entjänsteleverantör med en annanetableringsort än inom EES-området har rätt att, utan hinder avsvenska regler på det s.k. samordnadeområdet, tillhandahålla tjänstemottagarei informationssamhälletstjänster. En domstol får dock, enligt denföreslagna bestämmelsen, under vissaförutsättningar med stöd av lag vidtaåtgärder som begränsar den friarörligheten för en sådan tjänst, om detär nödvändigt för att skydda allmänordning och säkerhet, folkhälsan ellerkonsumenter. Vidare föreslås enbestämmelse som innebär att svensk rättskall gälla inom det samordnade områdetför de informationssamhällets tjänstersom tillhandahålls av tjänsteleverantörermed som etableringsort, även omtjänsterna helt eller delvis riktar sigmot tjänstemottagare i någon annan statinom EES-området.SkrivelsenI skrivelsen framhålls att den nyatekniken erbjuder konsumenterna enmöjlighet att köpa varor och tjänster påelektronisk väg och att den därmedunderlättar för konsumenterna att dranytta av ett ökat utbud, inte minst påden inre marknaden. Trots att alltflerkonsumenter har tillgång till Internet,tyder dock mycket, enligt vad som anförsi skrivelsen, på att konsumenternafortfarande är obenägna att utnyttja denelektroniska handeln. Att denelektroniska handeln utgör en mycketliten del av den totala försäljningen kansåledes, menar regeringen, delvis bero påatt den från konsumentsynpunkt i viss månär förenad med större osäkerhet ijämförelse med traditionell handel.Genom antagandet av e-handelsdirektivetoch flera tidigare direktiv, bl.a.direktivet om vilseledande marknadsföringoch distansavtalsdirektivet finns det,enligt regeringens bedömning, i fleraavseenden ett relativt gottkonsumentskydd inom EU när det gällerelektronisk handel. Till detta kommer,anförs det i skrivelsen, att de tankar påen generalklausul för god sed påmarknaden som diskuterasinom EU med anledning av kommissionensgrönbok i hög grad är relevanta också förden elektroniska handeln.Med tanke på att det regelverk somfinns på EU-nivå vad gäller denelektroniska handeln är relativt nytt ochdelvis komplicerat, avser regeringen attha som mål och inriktning att noga följaden praktiska tillämpningen avgemenskapslagstiftningen som rörkonsumenternas intressen i samband medelektronisk handel och verka för ettutökat administrativt samarbete i Europaoch globalt i dessa frågor. Enligtregeringens uppfattning bör inriktningenvara att konsumentskyddet skall ligga påsamma nivå vid elektronisk handel som vidtraditionell handel.MotionernaTanja Linderborg m.fl. (v) anför i motion2001/02:L30 att det inte kan råda någontvekan om att ursprungslandsprincipen ärmer integrationsvänlig äneffektlandsprincipen.Ursprungslandsprincipen innebär attnäringsidkare kan betrakta och behandlahela EU som en enda konsumentmarknadvilket, enligt motionärerna, urholkarsjälva syftet med minimiregler påkonsumentområdet. Motionärerna anser attursprungslandsprincipens förmodadepositiva inverkan på dengränsöverskridande konsumenthandelnstillväxt kommer att motverkas av attkonsumenterna kan dra sig för att handlafrån utländska företag i vetskap om attdessa inte behöver följa marknadslandetskonsumentskyddsregler utan endast behöverfölja ursprungslandets regelverk, som ärokänt för konsumenterna. I motionenbegärs ett tillkännagivande om attregeringen i det fortsatta arbetet påkonsumentområdet inte skall övergeeffektlandsprincipen till förmån förursprungslandsprincipen (yrkande 2).Kjell Eldensjö m.fl. (kd) tar i motion2001/02:L28 upp en annan fråga medanknytning till elektronisk handel,nämligen s.k. obeställd e-postreklam.Motionärerna begär ett tillkännagivandeom att regeringen skall vara pådrivandeoch påskynda det pågåendelagstiftningsarbetet inom EU när detgäller införandet av en s.k. opt in-reglering för sådan reklam (yrkande 4).Utskottets ställningstagandeVad först gäller frågan omursprungslandsprincipen som tas upp imotion 2001/02:L30 yrkande 2, kanutskottet konstatera att enligtartikel 249 i EG-fördraget är skyldigtatt genomföra e-handelsdirektivet isvensk rätt. Som redovisats i detföregående innebär detta bl.a. ett kravpå att effektlandsprincipen skall övergestill förmån för ursprungslandsprincipenpå de områden som omfattas av direktivet,bl.a. vad gäller marknadsföring påInternet. Utskottet är i förevarandesammanhang inte berett att göra någotsärskilt uttalande i frågan huruvidaSverige på det området som omfattas avdirektivet skall verka för enåtergång till effektlandsprincipen. Istället förutsätter utskottet attregeringen noga följer tillämpningen avursprungslandsprincipen och vidtar deåtgärder på nationell nivå och på EU-nivåsom kan tänkas bli erforderliga närstörre erfarenheter av den nyalagstiftningen vunnits. Utskottet kan iövrigt konstatera atteffektlandsprincipen, med debegränsningar som följer av allmänna EG-rättsliga principer, alltjämt gäller pådet marknadsrättsliga området. Utskottetser för sin del inte någon anledning attfrångå denna ordning och utgår från attregeringen återkommer till omskäl för en annan inställning i fråganskulle uppkomma.I övrigt påminner utskottet om attursprungslandsprincipen inte ärtillämplig på bl.a. frågor rörandeparternas rätt att välja tillämplig lagpå ett avtal och avtalsförpliktelser ikonsumentförhållanden. Dessa frågorregleras i stället på gemenskapsnivå iden s.k. Romkonventionen. I denna finnssärskilda konsumentskyddsregler, sombl.a. innebär att konsumentens hemlandslag under vissa förutsättningar skallvara tillämplig i en kontraktsrättsligtvist. Konventionen är införlivad isvensk rätt genom lagen (1998:167) omtillämplig lag för avtalsförpliktelser.Som påpekas i skrivelsen har arbetenyligen inletts i syfte att göra omRomkonventionen till en förordning.Utskottet vill för sin del understrykavikten av att regeringen, i linje med vadsom utlovas i skrivelsen, verkar för attkonsumentskyddsaspekten noga beaktas idet kommande arbetet och att konventioneninte förändras i en sådan riktning attkonsumentskyddet försämras. Utskottetförutsätter att regeringens arbetebedrivs med denna inriktning utan attnågot särskilt uttalande från riksdagenssida kommer till stånd.Med det anförda föreslår utskottet attmotion 2001/02:L30 yrkande 2 skallavslås.När det sedan gäller frågan omtillåtligheten av obeställd e-postreklamsom tas upp i motion 2001/02:L28 erinrarutskottet om att ett tiotalmotionsyrkanden med samma inriktning somdet nu aktuella avstyrktes av utskottetså sent som . Utskottet kundedärvid i sitt av godkändabetänkande /02:LU16 konstatera attregeringen i pågående lagstiftningsarbetepå EU-nivå ställt sig bakom rådets ochkommissionens förslag till s.k.komdatadirektiv, innebärande olika formerav opt-in i fråga om obeställd e-postreklam. Utskottet förutsatte attregeringen skulle vidhålla dennainställning utan något formellttillkännagivande från sida.När nu frågan om obeställd e-postreklampå nytt är föremål för behandling kanutskottet konstatera att regeringen i dennu aktuella skrivelsen anfört att Sverigeinom EU verkar för regler som förbjuderoönskad e-postreklam när en etableradkundkontakt inte finns. Inriktningen påregeringens arbete ligger således helt ilinje med motionärernas önskemål, ochinte heller nu föreligger skäl förriksdagen att vidta någon åtgärd påområdet. Motion 2001/02:L28 yrkande 4 bördärför avslås.Finansiella tjänster och hushållensskuldsättningUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsyrkanden medkrav på att regeringen skall verka föratt de av Konsumentpolitiska kommitténsförslag som rör finansiella tjänsterskall aktualiseras på EU-nivå.Utskottet hänvisar till tidigareuttalanden från regeringens sida.BakgrundSom närmare redovisas i skrivelsen harunder vidtagits enlång rad åtgärder i syfte att främjarörligheten för finansiella tjänster inomEU-samarbetet och att stärkakonsumentskyddet på området.Konsumentkrediter regleras i rådetsdirektiv /102/EG av den 22 december1986 om konsumentkrediter. Direktivet ärför närvarande föremål för en översyn,och ett förslag till nytt direktiv kanförväntas under innevarande år.Direktivet är i huvudsak genomfört isvensk rätt genom konsumentkreditlagen(1992:830) som trädde i kraft den 1januari 1993 och då ersatte 1977 årskonsumentkreditlag (prop. 1991/92:83,bet. LU28, rskr. I lagen finnsbl.a. bestämmelser om hur ettkonsumentkreditavtal skall upprättas, vadavtalet får innehålla och i vilkenutsträckning avtalet kan ändras underavtalstiden och betalningsansvar vidobehörigt utnyttjande av kontokort.Konsumentpolitiska kommittén lade framett antal förslag med anknytning tillkonsumentkreditlagen. bl.a. att det skulle införasett generellt krav på att kreditkostnadenskall anges i kronor och ett uttryckligtkrav på kreditprövning. Kommitténföreslog vidare nya regler vad gällerkonsumentens betalningsansvar när någonobehörigen har utnyttjat hans ellerhennes betalkort.SkrivelsenI skrivelsen anför regeringen att enutvecklad Europamarknad för finansiellatjänster kan innebära stora fördelar förkonsumenterna. Regeringen konstaterardock att det ännu inte finns någonsådan marknad. En viktig förutsättningför att konsumenternas förtroende och definansiella tjänsternas rörlighet skallöka är, enligt regeringens bedömning, attkonsumentskyddet uppfattas somtillräckligt starkt.I skrivelsen anförs sammanfattningsvisvad gäller mål och inriktning att Sverigeskall verka för att det konsumentskyddsom byggs upp inom EU när det gällerfinansiella tjänster får avsedd effektoch för att konsumenterna får ökadekunskaper på området. Tydlig informationsamt möjligheter till reklamation ochtillgång till tvistlösning måste ocksåsäkerställas. Vidare bör problem medhushållens skuldsättning bevakas även urett europeiskt perspektiv.MotionenI motion 2001/02:L34 av . (mp) anförs att lade fram flera goda förslagvad gäller konsumentskyddet rörandefinansiella tjänster som varken lett tillskarpa förslag eller utretts vidare.Detta är enligt motionärerna beklagligt,och i motionen begärs etttillkännagivande om att regeringen skallbeakta dessa förslag i det fortsatta EU-arbetet (yrkande 16).I samma motion begärs etttillkännagivande om att regeringen skallverka för att det skall införas ettgenerellt krav på EU-nivå attkreditkostnaden skall anges i landetsvaluta (yrkande 17).Utskottets ställningstagandeUtskottet påminner om att regeringen iproposition 2000/01:135 Handlingsplan förkonsumentpolitiken 20012005 uttalade hade för avsikt att verka för att defrågor som Konsumentpolitiska kommitténtagit upp skulle uppmärksammas under denkommande revideringen avkonsumentkreditdirektivet. Oavsett omöversynen eller eventuelladirektivförslag gav anledning till detavsåg regeringen, enligt vad som anfördesi propositionen, att inleda egnaöverväganden vad gäller frågan huruvidakonsumentkreditlagen borde ändras så attkreditkostnaden alltid skall anges ikronor och ta ställning tillkommitténs övriga förslag.När det gäller betalningsansvar förobehöriga uttag med kontokort anfördes ipropositionen att man inomRegeringskansliet påbörjat eninledande översyn av lagstiftningen isyfte att bl.a. göra bestämmelserna merteknikoberoende.Utskottet har för sin del ingen annanuppfattning än motionärerna vad gällervikten av ett starkt konsumentskydd isamband med kreditgivning. Utskottetförutsätter att regeringen står fast vidde uttalanden man tidigare gjort ochnågot behov av åtgärder från riksdagenssida med anledning av de nu aktuellamotionerna kan därmed inte ansesföreligga.Med det anförda föreslår utskottet attmotion 2001/02:L34 yrkandena 16 och 17skall avslås.Tjänster i allmänhetens intresseUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå ett motionsyrkandei vilket motionärerna begär enkonsumentstrategi vad gäller denavreglerade el- och telesektorn.BakgrundMed tjänster i allmänhetens intresseeller s.k. nödvändighetstjänster avsesbl.a. telekommunikationer, post,transporter, elektricitet samt radio ochTV. Dessa tjänster har till övervägandedel tidigare tillhandahållits i offentligregi både i och i övriga Europa.Under senare år har dock alltflermarknader öppnats för konkurrens, vilketinneburit att verksamheten i såvälSverige som i andra medlemsstater tillstörre delen numera sker på kommersiellbasis. Syftet har varit att effektiviseraverksamheten, utöka utbudet och sänkapriserna för konsumenterna. Åtgärdernahar också varit ett led iansträngningarna att höja den europeiskaekonomins konkurrenskraft. Förändringeninnebär inte att den offentliga sektornsläppt kontrollen över denna typ avtjänster utan att kontrollen sker i andraformer.SkrivelsenI skrivelsen anförs att den svenskalinjen är att den pågåendeliberaliseringen av tjänster iallmänhetens intresse inom EU börfortsätta eftersom den medför fördelarför konsumenterna i form av lägre priseroch större utbud. När sådana tjänsterliberaliseras inom EU till förmån förökad konkurrens och lägre priser skallSverige verka för att konsumentintressenabeaktas fullt ut och i samma takt.Sverige skall vidare verka för atttillgång för alla säkras. Studier ochutvärderingar som belyser effekterna avliberaliseringen av denna typ av tjänsterbör genomföras på EU-nivå.MotionenKia m.fl. (mp) anser i motion2001/02:L34 att ett område därkonsumenternas hälsa för närvarandehänger i luften är den avreglerade el-och telesektorn. Från att ha varit ettsamhällsansvar har denna sektor, anförsdet i motionen, övergått till privataaktörer, som inte har ett samhällsansvaratt i första hand se till konsumenternasintressen utan att se till bolagets egnaekonomiska vinster. I motionen begärs etttillkännagivande om att det behövs enövergripande konsumentstrategi vad gällerutbyggnaden av el- och telesektorn, dvs.dragningen av elledningar, uppbyggnadenav och basstationer (yrkande 6).Utskottets ställningstagandeUtskottet delar regeringens uppfattningoch anser att det är viktigt attkonsumentintressena beaktas i samband medavregleringar av nödvändighetstjänster.Som framhålls i skrivelsen måste därvidsäkerställas att informationen omtjänsterna är relevant och begriplig ochatt avtalsvillkoren är skäliga ochmöjliggör byte av tjänsteföretag. Det ärdessutom angeläget att en konsument somhamnar i tvist med en leverantör lätt kanfå sin sak prövad. Ett annatgrundläggande krav är att allakonsumenter skall ha tillgång tilltjänsterna. Som framhålls i skrivelsen ärdet inte självklart att marknadskrafternahelt och fullt klarar av detta på egenhand och att åtgärder från det offentligakan komma att behövas i vissa fall.Enligt regeringens bedömning börstudier och utvärderingar avliberaliseringens effekter förkonsumenterna genomföras på EU-nivå. Idet sammanhanget kan påminnas om attregeringen givit Konsumentverketi uppdrag att i samarbete medKonkurrensverket och övrigasektorsmyndigheter göra systematiskastudier av vilka konsekvenser de nyligenkonkurrensutsatta marknaderna har fåttoch kan få 2002 skall, enligt uppdraget,elmarknaden prioriteras.I avvaktan på resultatet av detpågående och aviserade arbetet ärutskottet inte berett att förorda någonriksdagens åtgärd med anledning av motion2001/02:L34 yrkande 6, som därför böravslås.Alternativ tvistlösning utanför domstolUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsyrkanden somrör alternativ tvistlösning utanfördomstol. Utskottet anser att det inteföreligger någon motsättning mellanregeringen och motionärerna.BakgrundInom EG och EU har ien rad skilda sammanhang uppmärksammatsde problem som kan möta konsumenter närdet gäller möjligheten att hävda sin rätti gränsöverskridande tvister på den inremarknaden. Inriktningen på området harvarit att underlätta för konsumenter attfå sin rätt prövad och att undvikalångdragna och dyra förfaranden.Kommissionen antog en grönbok sombl.a. syftade till att utgöra underlagför fortsatta diskussioner om problemetmed att ge tillgång till rättsligprövning för alla medborgare på likavillkor i alla medlemsländer, KOM (1993)576 slutlig. I grönboken lades fram ettantal förslag till hur lösandet avgränsöverskridande konsumenttvister kanunderlättas, både på kollektiv ochindividuell nivå. Bland dessa förslag kannämnas förbudsförelägganden med giltigheti hela gemenskapen och förenkladetvistlösningsförfaranden utom domstol(s.k. Alternative Dispute Resolution,ADR).På grundval av grönbok antogkommissionen ettmeddelande med en handlingsplan angåendetvistlösning på konsumentområdet, KOM(96) 13 slutlig. I handlingsplanen ladesfram olika förslag till åtgärder i syfteatt bl.a. underlätta tvistlösning utanfördomstol. Ett utomprocessuellttvistlösningsorgan måste, enligthandlingsplanen, ha förtroende blandkonsumenterna. Det är också viktigt attett sådant organ är oberoende och attförfarandet är offentligt.1996 års handlingsplan följdes upp imars 1998 genom att kommissionen antogett meddelande om reglering avkonsumenttvister utanför domstol medsyfte att uppmuntra och underlättareglering av konsumenttvister på etttidigare stadium, KOM (1998) 198 slutlig.Meddelandet bestod av två delar, dels enrekommendation (nr 98/257/EG) om deprinciper som skall tillämpas av deinstanser som är ansvariga förförfaranden för reglering avkonsumenttvister utanför domstol, dels eneuropeisk reklamationsblankett. rekommendation måste ettsådant organ följa principerna omoberoende, öppenhet, kontradiktorisktförfarande, effektivitet, legalitet,frihet och representation.Rådet antog, på kommissionensinitiativ, en resolution omett gemenskapstäckande nätverk avnationella instanser för utomrättsligreglering av konsumenttvister, EEJ-net.Kontaktpunkter, s.k. clearing houses,skall utses i varje medlemsstat, ochavsikten är att konsumenterna skall kunnafå information och råd omtvistlösningsorgan ochtvistlösningsprocedurer utanför domstol iandra medlemsstater. Konsumenterna skallockså kunna få hjälp med den särskildaeuropeiska reklamationsblanketten. ISverige är , en del avKonsumentverket, en sådan kontaktpunkt.Nätverket trädde i funktion i oktober2001. lanseradekomissionen också ett nätverk förgränsöverskridande tvistlösning utanfördomstol när det gäller finansiellatjänster, FIN-net. Nätverket syftar tillatt garantera informationsutbyte så attklagomål handläggs så snabbt, effektivtoch professionellt som möjligt. Tillskillnad från vad som gäller för EEJ-netfinns inte några kontaktpunkter utanmeningen är att respektivetvistlösningsorgan skall hänvisakonsumenten till rätt organ i den andramedlemsstaten. ingåräven i FIN-net.Kommissionen överlämnade den 22 april2002 en grönbok om alternativa system förtvistlösning inom civil- och handelsrätt,KOM (2002) 196. Syftet med grönboken äratt inleda en bred diskussionen blandmedlemsstaterna och andra berörda parterom en rad olika juridiska frågor rörandealternativ tvistlösning.SkrivelsenI skrivelsen anför regeringen attutvecklingen inom EU när det gällerkonsumenternas möjligheter tilltvistlösning utom domstol varit positiv.De system som har inrättats för atthjälpa konsumenterna att lösagränsöverskridande tvister verkar, menarregeringen, ha goda förutsättningar attfungera på ett bra sätt.