bet · GP01FÖU10 · 2002-05-14 00:00:00 — ÖCB svararför bidragsgivning till reservanordningarför kommunalteknisk försörjning. har ett ansvar för vattenför att släcka bränder. Ingen har ettsamlat ansvar.Det går att hitta en rad andra exempelpå den bristfälliga eller obefintligasamordningen vid översvämningar ellerandra typer av naturkatastrofer ellerallvarliga olyckor som drabbar mångamänniskor. Regeringen bör därför tainitiativ i syfte att få en bättresamordning på nationell nivå och där dettotala ansvaret läggs hos en myndighet.I motion Fö217 (kd) av att EU har som syfte att verkafredsbevarande. Det är inte likgiltigtvilken strategi som väljs och vilkaställningstaganden som görs i EU isamband med en katastrof. Det tordedärför vara i allra högsta gradväsentligt att grundligt överväga vilkagemensamma principer som bör varavägledande när en katastrof av något slagdrabbar EU.Det är hög tid att såväl inom landetsom i EU-sammanhang diskutera vilkaprinciper som skall vara vägledande vidkatastrofer. Vi måste till exempel kommaöverrens om vad som skall gälla påinternationellt vatten.I flerpartimotion Fö22 (s, c) av HansStenberg och anförs attdet i propositionen föreslås inrättandeav en ny . Ipropositionen föreslås att den nyamyndigheten skall lokaliseras tillStockholm. Detta aktualiserar på nytt denstora koncentrationen av myndigheter tillStockholmsregionen. Enligt tidigareriksdagsbeslut skall det alltid prövas omnya myndigheter kan lokaliseras utanförStockholmsområdet. I de fall statligamyndigheter tidigare lokaliserats utanförstorstadsregionerna har det i de allraflesta fall visat sig vara mycketlyckosamt. De ökade resekostnader som kanuppstå i sådana fall uppvägs mer än välav de vinster som uppstår i form avbilligare lokalkostnader och lägrepersonalomsättning.Propositionen aktualiserar än en gångbehovet av en ordentlig översyn av vilkastatliga myndigheter som kan lokaliserasutanför huvudstadsregionen. Regeringenbör därför göra en genomgripandegenomgång av vilka statliga myndighetersom kan lokaliseras utanförStockholmsregionen. En sådan översyn böromfatta både nya och befintligaverksamheter.Utskottets ställningstagandeMed anledning av yrkandet i motion Fö18(m) om att börvara en renodlad stabsmyndighet och attöverväganden bör göras att inordna den iRegeringskansliet vill utskottet anföraföljande.I propositionen redovisar regeringensin syn på hur Krisberedskapsmyndighetensroll och verksamhet skall utformas. ser det ligger denna syn väl ilinje med vad riksdag och regeringentidigare uttalat om utformningen av dennya strukturen för samhälletskrishantering.Av propositionen framgår också bl.a.att särskiltskall verka för att med bibehållande avansvarsprincipen stärkakrishanteringsförmågan hos länsstyrelseroch kommuner. Myndigheten bör ha förmågaatt vid en svår påfrestning på samhälleti fred kunna bistå medfrämst områdesvisa lägesredovisningar, omRegeringskansliet så begär.Enligt utskottets mening kommer den nyamyndigheten att få en nyckelroll i densamordnande planeringen vad gällerverksamhetsområdena svåra påfrestningaroch det civila försvaret. I en sådan rollär naturligtvis samordning avledningsfunktionerna central och torde fågenomslag på sätt som efterfrågas imotionen.Mot bakgrund av vad utskottet ovananfört avstyrker utskottet kommittémotionFö18 (m) yrkande 2.Med anledning av motion Fö20 (fp) yrkande4 om att lägga ned Överstyrelsen förcivil beredskap, Styrelsen förpsykologiskt försvar och vill utskottet framhållaatt (bet. 2001/02:FöU2 s.28-29) behandlade utskottet ettlikalydande yrkande.Utskottet avstyrkte yrkandet medhänvisning till att utskottet inte haftnågot att invända mot regeringens förslagom att lägga ned Överstyrelsen för civilberedskap och att en nymyndighet inrättas med samordnandeplaneringsuppgifter vad avser beredskapbåde mot svåra påfrestningar på samhälleti fred och för civilt försvar. Utskottetansåg sig därför bl.a. inte kunnatillstyrka yrkandet om att även Styrelsenför psykologiskt försvar och läggs ned för att av dessaoch en ny myndighet.Utskottet har inte heller denna gångnågot att invända mot regeringens förslagutan tillstyrker vad regeringen ipropositionen föreslår om inrättandet avKrisberedskapsmyndigheten. Utskottetavstyrker således kommittémotion Fö20(fp) yrkandena 3 och 4.I motion Fö19 (kd) tas frågan om eneffektiv informationsförmedling upp.Utskottet delar motionärernas uppfattningom att informationsberedskapen är enmycket viktig verksamhet inom det nyakrishanteringssystemet och det civilaförsvaret. Utskottet utgår därför ifrånatt det är mot den bakgrunden somregeringen anser attKrisberedskapsmyndigheten bör hauppgifter inom informationsberedskapen.Utskottet delar denna syn och anser attden verksamhet som Styrelsen förpsykologiskt försvar bedriver för attskapa förutsättningar för en god förmågaatt säkerställa en konkret ochfullständig myndighetsinformation böröverföras till Krisberedskapsmyndigheten.Utskottet bedömer att en överföring avuppgifter i enlighet med var reger-ingenförordar i propositionen torde leda effektiv informationsförmedling inomdet nya krishanteringssystemet och detcivila försvaret. Utskottet avstyrkersålunda kommittémotion Fö19 (kd) yrkande5.Med anledning av yrkandet i motion Fö271(s) en bättre samordning avräddningsinsatser på nationell nivå villutskottet framhålla att den nyaKrisberedskapsmyndighetens uppgift bl.a.bör vara att verka för en samordning iplaneringen vad gällerverksamhetsområdena svåra påfrestningaroch det civila försvaret. Vidare framgårdet att myndigheten bör i nära samarbeteoch tillsammans med ansvarigasamhällsorgan verka för att stärka ochsamordna samhällets krishantering, bl.a.genom analys av omvärldsutvecklingen. Denbör också på begäran kunna ge stöd tillansvariga myndigheter om en allvarligkris uppstår.Som utskottet ser det kommerKrisberedskapsmyndighetens uppgifter attligga i linje med vad som efterfrågas imotionen. Motion Fö271 (s) avstyrkssålunda av utskottet.Med anledning av yrkandet i Fö217 (kd)vill utskottet anföra följande.Räddningstjänstfrågorna inom EU harsamordnats sedan blev medlem i EUår 1995. Efter ett rådsbeslut år 1999inrättades ett femårigt handlingsprogramför räddningstjänstfrågor till och med år2004. Handlingsprogrammet, som bl.a.bereds och handläggs av Kommittén förräddningstjänst, omfattar områden såsominformation till allmänheten,förebyggande arbete, katastrofmedicin,expertutbyte m.m. Ett resultat avgenomförandet av handlingsprogrammet ärbl.a. införandet av det gemensammalarmnumret 112.I september år 2000 lade fram ett förslag tillmekanism för att underlätta ett förstärktsamarbete vid biståndsinsatser inomräddningstjänsten. Mekanismen som bestårav fem delar har antagits av rådet ochträder 2002. Som exempel kanutskottet nämna att en del utgör ettövervaknings- och informationscentruminom kommissionen för att följahändelseutvecklingen och tillhandahållainformation, en annan del arbetar med ettutbildningsprogram för att förbättrakrishanteringsförmågan samt samarbetetoch kunskapsspridningen mellaninsatsstyrkorna och ytterligare en delmed ett gemensamt system förkommunikation mellan medlemsstaternasräddningstjänstmyndigheter och berördaenheter inom kommissionen inödsituationer.Utskottet bedömer att de frågor sommotionären pekar på torde ligga inomramen för det samarbete som startatsupp inom EU på räddningstjänstområdet.Utskottet avstyrker därför motion Fö217(kd).I motion Fö22 (s, c) tas frågan om dennya Krisberedskapsmyndighetenslokalisering upp. Utskottet villframhålla att utskottet i ett yttrande(1999/2000:FöU4y) till näringsutskottetuttalat sig i frågan om Överstyrelsen förcivil beredskaps lokalisering (ÖCB).Utskottet uttalade därvid bl.a. attfrågan om ÖCB:s lokalisering nogaövervägts och att regeringen i dennafråga beaktar vad statsmakterna tidigareuttalat. Vidare att utskottet vid fleratillfällen avvisat en omlokalisering avÖCB med hänsyn till förutsättningarna attkunna utföra sina uppgifter. Enomlokalisering av viktiga myndigheterinom det civila försvaret är - i likhetmed inom det militära försvaret - avcentral betydelse för riksdagen.Utskottet utgick därför ifrån att ensådan fråga kommer att bli föremål förriksdagens överväganden och beslut.Utskottet kan nu konstatera attregeringen anser att den nyaKrisberedskapsmyndigheten skalllokaliseras till . Regeringentar därmed fasta på vad utskottettidigare uttalat i denna fråga.Utskottet vill därtill erinra om attriksdagen lagt fast vissa principer närdet gäller statliga myndigheterslokalisering (bet. 1999/2000:NU10 ochbet. 2001/02:NU4). Utskottet finner inteanledning att initiera en omprövning avdessa principer.Mot bakgrund av det ovan anfördaavstyrker utskottet motion Fö22 (s, c).Utskottet har inget att erinra mot vadregeringen i propositionen anför om enstruktur vid fredstida krishantering ochför civilt försvar. Utskottet föreslåratt godkänner regeringensförslag att inrätta en ny myndighet medplaneringsuppgifter för beredskapen motsvåra påfrestningar på samhället i fredoch vid höjd beredskap den 1 juli 2002.Utskottet föreslår också att riksdagenantar regeringens förslag till lag omändring i (1987:10).PlaneringsprocessenRegeringenMålformuleringarna för de olikasamverkansområdena skall vara formuleradepå likartat sätt i syfte att åstadkommatillräcklig förmåga antingen i händelseav en svår påfrestning eller höjdberedskap. Målen bör omfattakrishanteringssystemets förmåga,grundförmågan inom viktiga områden ochdet inbördes beroendet mellanverksamheter.Planeringsprocessen för samhälletssäkerhets- och beredskapsarbete bör beståav följande fyra grundkomponenter:· kunskapsuppbyggnad,·· målformulerings- ochinriktningsprocess,·· resursstyrning samt·· uppföljning och utvärdering.·Inom varje grundkomponent skallverksamheten präglas av både etthotmässigt och ett geografiskt (lokalt,regionalt och centralt)underifrånperspektiv. Detta skapar ikombination med indelningen isamverkansområden en god förutsättningför ett säkerhets- och beredskapsarbetepräglat av helhetssyn.Utskottets ställningstagandeUtskottet har inget att erinra mot vadregeringen i propositionen anför omplaneringsprocessen.Samverkan mellan offentlig sektor ochnäringslivRegeringenRegeringen bedömer att det finns ettgemensamt intresse av att utveckla ettsamarbete mellan det offentliga livet ochnäringslivet i syfte att bl.a. bygga ensäker infrastruktur. Åtgärder för attförbättra robustheten i samhället införett väpnat angrepp har i sedanlång tid betraktats som en kollektivnytta. Åtgärderna har därför finansieratsav staten inom ramen förtotalförsvarsplaneringen. Till stor delhar dessa åtgärder också gett enavkastning i form av ökad robusthet förfredstida störningar.Regeringen anser att en utveckladsamverkan mellan offentlig sektor ochnäringsliv är en viktig del av den nyastrukturen för krishantering. En sådansamverkan synliggör komplexainteraktioner och samberoenden mellansamhällsviktiga infrastruktursystem ochmellan dessa och samhället i övrigt.Vidare möjliggörs identifiering ochinitiering av nätverk som genom aktivaåtgärder kan medverka till att ökasäkerheten i infrastrukturen och minskasårbarheten.Samverkan mellan offentlig sektor ochnäringsliv bör etableras inte bara påcentral nivå utan även på regional ochlokal nivå. Inom vissa områden finns ett etablerat samarbete rörandetotalförsvaret mellan offentligförvaltning (centrala statligamyndigheter, länsstyrelser och kommuner)och näringslivet. Regeringen anser attmyndigheter inom varje samverkansområdebör utveckla ett samarbete mednäringslivet.Genom att bidra i framtagandet avbeslutsunderlag för statsmakterna fårbåde offentlig sektor och näringslivinflytande över processen att utveckla enrobust infrastruktur i hela samhället.Detta gäller bl.a. FoU-insatser,utbildningsinsatser, statliga och privatainvesteringar i infrastruktur sompositivt påverkar aktörerna i nätverketoch traditionella näringspolitiskasatsningar som inordnas i dessastrukturer.För näringslivets del kan härutövermedverkan i aktuella områdesanalyser,analyser av sårbarheter och riskanalyserskapa bättre underlag för beslut som rörden egna verksamheten. Det är enligtregeringen viktigt att i detta sammanhangbetona att en mycket stor del av denviktiga infrastrukturen är en del avnäringslivet och att investeringar pådetta område därför har stor betydelseför hela samhällets robusthet motstörningar. Näringslivet har ocksåsjälvklart ett stort eget intresse av attden egna infrastrukturen är så litetkänslig som möjligt för störningar.Utskottets ställningstagandeUtskottet har inget att erinra mot vadregeringen i propositionen anför omsamverkan mellan offentlig sektor ochnäringsliv.KrishanteringSamhällets krishanteringsförmåga bör,enligt regeringens bedömning, bygga på enkrishanteringsstruktur med sektors- ochområdesansvar. Förmåga tilltvärsektoriell samordning börsäkerställas. Samhälletskrishanteringsförmåga vid svårapåfrestningar på samhället i fred bör hasin utgångspunkt i den reguljäraverksamheten som också ligger till grundför verksamhet under höjd beredskap.I avsnittet om krishantering redovisarregeringen vissa viktigare utgångspunkternär det gäller vilka krav som bör ställaspå samhällets krishanteringsförmåga ifråga om främst svåra påfrestningar påsamhället i fred. Regeringen anser attdetta är det område där det finns stortbehov av att förbättra förmågan. Enförstärkt förmåga i detta avseende medförockså positiva effekter för förmåganunder höjd beredskap.Erfarenheter i fråga om krishanteringUtskottets förslag i korthetUtskottet föreslår att avslårmotionerna Fö19 (kd) yrkande 1 ochFö261 (s).RegeringenRegeringen bedömer att det är viktigt atterfarenheterna av inträffade nationellaoch internationella kriser tas till varavid uppbyggnaden av samhälletskrishanteringsförmåga. För att skapa ochupprätthålla en god förmåga tillkrishantering krävs såväl utbildning somregelbundna övningar.Skälen för regeringens bedömning är bl.a.att en erfarenhet från inträffade kriser,såväl internationellt som i , äratt det är väsentligt att människorna harett förtroende för det demokratiskasystemets förmåga att kunna hantera detinträffade. Det är också viktigt attsåväl landets högsta ledning som övrigaverksamhetsansvariga förmår att förmedlabudskapet att samhället bryr sig om detinträffade och de berörda.Regeringen anser att det är viktigt attdet skapas ett system för ettsystematiskt och strukturerat lärande avinträffade nationella och internationellakriser. Regeringen anser därför att detär väsentligt att en kontinuerlig övnings-och utbildningsverksamhet bedrivs.Övning och utbildning på detta områdeskall syfta till att förstärkasamordningsförmågan, förmåga att klarasåväl väntade som oväntadekrissituationer samt förmåga till attlära av erfarenheter som gjorts i sambandmed tidigare kriser och av andra aktörer.MotionerI kommittémotion Fö19 (kd) av . framhålls att omsäkerhetsmedvetandet ökar blandmedborgarna läggs en god grund för ettsäkrare samhälle. Att agera på rätt sättvid olyckor, katastrofer och störningar iviktiga infrastruktursystem kan få storbetydelse för konsekvenserna av detinträffade. Olika vägar bör därför prövasför att förbättra medvetenheten införsvåra påfrestningar på samhället hosbefolkningen. En utredning om vardagenshot och risker bör tillsättas med syfteatt bilda utgångspunkt för kunskapslyftoch informationsspridning om de olyckoroch påfrestningar vi kan utsättas för idet fredstida samhället och hur olyckorkan förhindras. Skolan ochfrivilligorganisationerna har en viktigroll när det gäller utbildning ochinformation i dessa frågor (yrkande 1).I motion Fö261 (s) av framhålls att det iflera länder i och i alla denordiska länderna, utom , finnsnationella, högspecialiserade grupper somansvarar för de psykologiska insatsernavid katastrofer.I finns många lokalakrisgrupper hos myndigheter ochverksamheter. Få av dem har lyckligtvisbehövt träda i funktion. Deras kompetensbygger därför i huvudsak på andraserfarenheter. En nationell grupp skullekunna utnyttja den kompetens som redanfinns i och stärka samarbetet medövriga länders katastrofexpertis tillnytta för oss alla. Ett tänkbartorganisatoriskt hemvist skulle kunna varai Statens räddningsverk.Utskottets ställningstagandeMed anledning av kommittémotion Fö19 (kd)yrkande 1 kan utskottet anföra följande.När utskottet behandlade ett liknandeyrkande i betänkande (bet.1999/2000:FöU5) redovisades det dåpågående arbete inom området. att arbetet med handlingsprogram för attstärka den enskilda människans förmågaatt hantera olyckor fortskrider isamarbete med frivilligorganisationer ochsamverkande myndigheter. Detta arbeteskall enligt regleringsbrev redovisaskontinuerligt till Regeringskansliet.Utskottet kan nu konstatera att avRäddningsverkets årsredovisning för år2000 framgår att målet för allmänhetenssäkerhet är att genom forsknings- ochutvecklingsverksamhet bygga upp en grundför arbetet med att sprida sådan kunskapsom kan bidra till att den enskildebättre kan ta sitt ansvar och tillvaratasin möjligheter att genom egna åtgärderbidra till att skyddet mot olyckor isamhället stärks.Det framgår också att Räddningsverketskall redovisa genomförd forsknings- ochutvecklingsverksamhet inom området samtgenomförda aktiviteter riktade mot denenskilde. Det pågående arbetet med attutveckla en portal på Internet medsäkerhetsinformation riktad tillallmänheten skall särskilt redovisas. Avårsredovisningen framgår att en redaktionför den myndighetsgemensamma portalen påInternet med adress bildats.En forskningsgrupp om allmänhetenssäkerhetsbeteende har publicerats -Säkerhet och risker i vardagen - enstudie av uppfattningar, värderingar ochbeteenden hos allmänheten i Sverige.Som utskottet ser det pågår ettomfattande och värdefullt arbete medinformations- och kunskapsspridning omvilka olyckor och påfrestningar som denenskilda människan kan utsättas för ochhur sådana olyckor kan förhindras.Utskottet anser därför att behov inteföreligger för en utredning om vardagenshot och risker i enlighet med vad somefterfrågas i motionen. KommittémotionFö19 (kd) yrkande 1 avstyrks därför avutskottet.Med anledning av motion Fö261 (s) villutskottet erinra om att ett liknandeyrkande behandlades utförligt avutskottet i betänkande (bet. 2000/01:FöU8s. 13-14).Utskottet, som hänvisar till denutförliga redogörelse som då gjordes,bedömde att det bedrevs en rad olikaaktiviteter inom området för psykiskt ochsocialt omhändertagande vid svåra olyckoroch katastrofer i enlighet med vad somefterfrågades i den då aktuella motionen.Med anledning av nu väckta yrkande villutskottet hänvisa till tidigareuttalanden i denna fråga och samtidigtockså erinra om att regeringen ipropositionen föreslår att det i hälso-och sjukvårdslagen (1982:763, HSL) skallföreskrivas att landstingen har ettplaneringsansvar för denkatastrofmedicinska beredskapen. I HSLskall vidare föreskrivas att regeringen,eller den myndighet regeringen bestämmer,har rätt att meddela särskildaföreskrifter om hälso- och sjukvårdslageni fredstid om det ur ett nationelltperspektiv finns behov avkatastrofmedicinska insatser.Mot bakgrund av vad utskottet ovananfört avstyrks motion Fö261 (s).InformationRegeringenFör att kunna hantera en svår påfrestningpå samhället i fred bedömer reger-ingenatt det krävs väl inarbetade rutiner ochplaner för informationshantering samt attolika organs information samordnas föratt minska risken för dubbla budskap ochtvetydig information. Det är av storbetydelse att utbildning och övningargenomförs på området.Skälen för regeringens bedömning är attsåväl inhemska som internationellaerfarenheter pekar påinformationshanteringens betydelsefullaroll vid en kris. Informationsfrågornakan sägas bestå av två delar, delsinformation inom och mellan berördamyndigheter och andra aktörer som deltari krishanteringen, dels information utåttill allmänheten och massmedier.Regeringen anser att en godinformationsberedskap innefattar planeroch personalresurser inte minst i form averfaren, utbildad och övad personal samttekniska hjälpmedel så attinformationsverksamheten snabbt kanpåbörjas då en kris inträffar och sedanfortgå och med högbelastning. Det är även av stor vikt attmyndigheters och andra organs informationsamordnas i en planläggning som minskarrisken för att dubbla budskap ochsvårbegriplig eller tvetydig informationförmedlas till mottagarna. Regeringenanser att det är av stor betydelse attutbildning och övningar omkrishanteringsinformation genomförs förde politiker och tjänstemän som kan kommaatt medverka vid hanteringen av en kris.Utskottets ställningstagandeUtskottet har inget att erinra mot vadregeringen i propositionen anför ominformation. Utskottet vill också hänvisatill vad utskottet ovan i denna frågaanfört i avsnittet Ny myndighet medplaneringsuppgifter för beredskapen motsvåra påfrestningar på samhället i fredoch vid höjd beredskap.Nationell nivå - rollUtskottets bedömning och förslag ikorthetUtskottet, ser det som utomordentligtangeläget att den handlingsplan förolika aktiviteter som redovisas ipropositionen kommer tillstånd, så att ansvar och roller kanidentifieras.Det är genom att upprätthålla en övadoch samkörd beredskap somkrishanteringsförmågan iRegeringskansliet säkerställs.Utskottet avvisar inrättandet av ettsärskilt krishanteringsorgan inomRegeringskansliet.Utskottet föreslår att avslårmotionerna Fö18 (m) yrkande 1, Fö19(kd) yrkande 3 och Fö20 (fp) yrkandena1 och 2.RegeringenEnligt regeringens bedömning börRegeringskansliets förmåga att hanteraextrema fredstida situationer förstärkas.Särskilt samordningsförmågan ochinformationsberedskapen bör förbättras.Utbildnings- och övningsverksamheten börutökas väsentligt. Vidare bör bl.a.frågor om telekommunikationer och IT-stöd, lokaler, reservkraft samtunderrättelse- och delgivningsfunktionenägnas särskild uppmärksamhet.Som skäl för sin bedömning angerregeringen bl.a. vad försvarsutskottetframhöll i betänkandet (bet.2001/02:FöU2) Försvarsbeslut för2002-2004 om att det, enligt utskottet,kunde finnas vissa fördelar med ettsärskilt krishanteringsorgan iRegeringskansliet i enlighet medSårbarhets- och säkerhetsutredningensförslag. Utskottet konstaterade att detbör vara en uppgift för reger-ingen attorganisera arbetet i såatt det på bästa sätt täcker in ettrimligt spektrum avkrishanteringssituationer. Utskottetframhöll att det är viktigt attbeslutsfattare och deras medarbetare harrätt kompetens för de situationer som kaninträffa och också är mentalt förberedda.Härav följer enligt utskottet attregelbundna seminarier om hot ochhotutvecklingar, även med de verkligabeslutsfattarna, är utomordentligtviktiga. Utskottet skulle välkomna ensådan ökad utbildningsverksamhet.Med anledning av försvarsutskottetsuttalande om att arbetet i Reger-ingskansliet bör organiseras så att dettäcker in ett rimligt spektrumkrishanteringssituationer anförregeringen bl.a. att en viktigutgångspunkt har varit vilka antagandensom kan göras i fråga om de mer konkretakraven på Reger-ingskansliet i enallvarlig krissituation. Den störstaskillnaden jämfört med ett normalläge äratt det ställs högre krav på attRegeringskansliet håller sigkontinuerligt informerat om och kan tolkahändelseutvecklingen. Regeringskanslietskall kunna hanterainformationsverksamheten på ett sätt sominger förtroende och vid behov snabbtkunna ta fram beslutsunderlag tillregeringen.Viktiga komponenter ikrishanteringssystemet är tidigförvarning, larm, fördelning av ansvar,lägesredovisning, analys, informationtill allmänheten, medier och andragrupper samt efterbearbetning.