bet · GP01FIU23 · 2002-04-18 00:00:00 — Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. Utvärdering av penningpolitiken 1999-2001Riksdagen godkänner vad utskottet anfört.Reservation 1 (v) - motiv.2. Ansvarsfrihet för riksbanksfullmäktigeRiksdagen beviljar riksbanksfullmäktigeansvarsfrihet för förvaltningen av Riksbankenunder 2001. Därmed bifaller redogörelse2001/02:RR5 punkt 1.3. Ansvarsfrihet för RiksbankensdirektionRiksdagen beviljar direktionen i Riksbankenansvarsfrihet för förvaltningen av Riksbankenunder 2001. Därmed bifaller redogörelse2001/02:RR5 punkt 2.4. balans- ochresultaträkningarRiksdagen fastställer balansräkningoch resultaträkning för somde finns återgivna i bilaga 2. Därmed bifallerriksdagen redogörelserna /02:RB1 och2001/02:RR5 punkt 3.5. Dispositionen av vinstRiksdagen beslutar att resultat,som före bokslutsdispositioner uppgår till , skall fördelas så att dels, tillstatsverket inlevereras enligtvinstdispositionsprincipen ,till förs och från Riksbankensresultatutjämningsfond förs ,dels en extra utdelning på 20 000 miljoner kronorlämnas till statsverket och att ett lika stortbelopp förs från dispositionsfond.Därmed bifaller redogörelse /02:RB2samt avslår motionerna2001/02:Fi19 av m.fl. (m) yrkande1,2001/02:Fi20 av m.fl. (fp) yrkande1,2001/02:Fi21 av m.fl. (kd) yrkande 1samt2001/02:Fi22 av m.fl. (c).Reservation 2 (m, kd, c, fp)6. Lagreglering av RiksbankensvinstdispositionRiksdagen avslår motionerna2001/02:Fi17 av m.fl. (m) yrkande2,2001/02:Fi19 av m.fl. (m) yrkande2,2001/02:Fi20 av m.fl. (fp) yrkande2 samt2001/02:Fi21 av m.fl. (kd) yrkande 2.Reservation 3 (m, kd, c, fp)7. värdetransporterRiksdagen avslår motion2001/02:Fi207 av ().8. Finans- och strukturpolitikens ansvarför inflationsbekämpningenRiksdagen avslår motionerna2001/02:Fi17 av m.fl. (m) yrkande1 samt2001/02:Fi18 av m.fl. (kd).Reservation 4 (m, kd, fp)9. Utvärdering av riksbankslagenRiksdagen avslår motion2001/02:Fi253 av ().Reservation 5 (v)10. ställningRiksdagen avslår motion2001/02:Fi213 av m.fl. (v).Reservation 6 (v, mp)11. Lagreglering av de offentligautfrågningarna om RiksbankenRiksdagen avslår motionerna2001/02:Fi17 av m.fl. (m) yrkande3,2001/02:Fi206 av m.fl. (fp)yrkande 2 samt2001/02:Fi239 av m.fl. (m) yrkande2.Reservation 7 (m, fp)12. Offentliggörande av direktionensprotokollRiksdagen avslår motionerna2001/02:Fi17 av m.fl. (m) yrkande4,2001/02:Fi206 av m.fl. (fp)yrkande 1 samt2001/02:Fi239 av m.fl. (m) yrkande3.Reservation 8 (m, v, fp, mp)13. Penningpolitiken och EMURiksdagen avslår motion2001/02:Fi295 av m.fl. (mp)yrkandena 3 och 4.Reservation 9 (v, mp)den 18 april 2002På finansutskottets vägnarJan BergqvistFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: JanBergqvist (s), ()[1], (), (), (),(), (), SoniaKarlsson (s), (), (), PerLandgren (kd), (), (),(), (), () och (). **FOOTNOTES**[1]: Har ej deltagit i beslutet underförslagspunkten 2.2001/02FiU23SammanfattningUtskottet redovisar i betänkandet sin årligautvärdering i efterhand av Riksbankenspenningpolitik. Utvärderingen omfattar perioden19992001.Utskottet tillstyrker att riksbanksfullmäktige ochdirektionen beviljas ansvarsfrihet för sinförvaltning av under 2001.Utskottet ställer sig även bakom fullmäktigesförslag till disposition av resultat2001 samt föreslår att fastställerRiksbankens balansräkning och resultaträkning för2001.Den föreslagna dispositionen innebär att skall levereras in till statsverket,varav som reguljär utdelningoch som extraordinärutdelning. Vidare skall 7 947 miljoner kronoröverföras från dispositionsfonden och 76 miljonerkronor räknas av från resultatutjämningsfonden.Utskottet delar fullmäktiges uppfattning att desedan 1988 tillämpade vinstdispositionsprincipernaskall tillämpas och fortsättningsvis. Efter eninleverans av föreslagen omfattning kommerRiksbanken att uppnå en långsiktigt väl avvägdkonsolideringsnivå. Det finns därför, anserutskottet, inte något behov av att under kommande åröverväga ytterligare extraordinära inleveranser.I betänkandet finns 9 reservationer.Redogörelse för ärendetFinansutskottet har på eget initiativvarje år granskat och utvärderat den av Riksbankenförda penningpolitiken under de tre närmastföregående åren. Initiativet motiverades av attRiksbanken 1999 fick en mer oberoende ställninggentemot riksdag och regering.Författningsenligt åligger det finansutskottet attvarje år pröva om fullmäktige och direktionen kanbeviljas ansvarsfrihet för sin förvaltning under detgångna verksamhetsåret. Utskottet skall i detsammanhanget också ta ställning till Riksbankensbokslut och då bedöma om balansräkningen ochresultaträkningen kan fastställas och hur stortbelopp som skall levereras in till statskassan.Som underlag för prövningen har utskottet tillgångtill bl.a. årsredovisning, fullmäktigesförslag till vinstdisposition och Riksdagensrevisorers granskningsberättelse samt fullmäktigesoch direktionens allmänna och särskilda (hemliga)protokoll.Utskottets övervägandenUtvärdering av penningpolitiken19992001Utskottet föreslår att godkännervad utskottet anfört om penningpolitiken19992001.Jämför reservation 1 (v).InledningRiksbanken fick en mer oberoendeställning gentemot riksdag och regering.Förändringarna innebar i korthet att ihögre grad än tidigare delegerade utformningen avpenningpolitiken till . I riksbankslagen(1988:1385) definieras målet för penningpolitikensom att skall upprätthålla ett fastpenningvärde. Därutöver skall främja ettsäkert och effektivt betalningsväsende. Riksbankenskall självständigt arbeta mot dessa mål och varaansvarig inför för sina handlingar. Dennya lagstiftningen innebar också att en nyledningsstruktur för infördes. Riksbankenleds av en direktion medsex heltidsanställda ledamöter som utses avriksbanksfullmäktige.I samband med behandlingen av (bet. 1998/99:FiU23) anfördeutskottet att det ökade oberoendet ökar behovet avatt i efterhand granska och utvärdera Riksbankenspenningpolitik. Utskottet beslutade därför att varjeår utföra en granskning av den fördapenningpolitiken i anslutning till utskottetsbehandling av årsredovisning ochRiksdagens revisorers granskning av Riksbankensverksamhet. Granskningen av penningpolitiken skallomfatta utvecklingen under de gångna tre åren. Denutvärdering som genomförs är den fjärde iordningen och omfattar perioden 19992001. Tidigarehar utvärderingar gjorts för perioderna 19961998(bet. 1998/99:FiU23), 19971999 (bet.1999/2000:FiU23) och 19982000 (bet. 2000/01:FiU23).För att penningpolitiken skall kunna följas avmedborgarna och kunna utvärderas av både riksdagenoch andra intressenter krävs stor öppenhet medinformation, statistik och analysinstrument. konstaterat i de tidigare utvärderingarnapräglas den svenska av en större öppenhetän de flesta andra centralbanker. Riksbankenoffentliggör betydelsefull information bl.a. i deinflationsrapporter som publiceras fyra gånger perår, i de protokoll från direktionens sammanträdensom offentliggörs med viss eftersläpning, i de talsom direktionsledamöterna håller i olika sammanhangoch i de offentliga utfrågningar som utskottet minsttvå gånger håller med riksbankschefen.Protokollen från direktionssammanträdena och deoffentliga utfrågningarna av riksbankschefenbehandlas nedan av utskottet. I samband därmedbehandlas yrkanden i motionerna Fi17 och Fi239 avGunnar m.fl. (m) och Fi206 av . (fp). Vidare behandlas under avsnittet Finans-och strukturpolitikens ansvar förinflationspolitiken yrkanden i motion Fi17 av GunnarHökmark m.fl. (m) och motion Fi18 av . (kd). Under avsnittet ställningbehandlas motion Fi213 av m.fl. (v),och under avsnittet Penningpolitiken och EMUbehandlas motion Fi295 av m.fl.(mp).Inflationsmålet och räntebeslutsreglerI , efter det att den fastaväxelkursen övergavs och kronan började flyta på deninternationella valutamarknaden, beslutade dåvaranderiksbanksfullmäktige att prisstabilitetsmålet ioperativa termer skulle formuleras som attinflationen, mätt som konsumentprisindex (KPI),skulle begränsas till i årlig förändringstaktmed ett toleransintervall på ( . Måletskulle vara symmetriskt, i den meningen attRiksbanken skulle ta lika allvarligt på en alltförlåg som en alltför hög inflation. Målet börjadeformellt tillämpas fr.o.m. den 1 januari 1995.Orsaken till att KPI valdes till målvariabel varbl.a. att måttet är välkänt hos allmänheten, att detpubliceras regelbundet med liten tidseftersläpningoch att KPI sällan revideras. KPI är också detöverlägset bredaste måttet av den privatakonsumtionen av varor och tjänster.Som utskottet framhållit vid de tidigareutvärderingarna har KPI en svaghet som målvariabelgenom att indexet kan påverkas av tillfälligafaktorer som inte har någon bestående effekt påinflationen eller inflationsförväntningarna. Ensådan tillfällig faktor, som i slutet av 1990-taletfick ett ganska stort genomslag i KPI, är nedgångeni räntenivån. Räntefallet är ju dessutom bl.a. eneffekt av egna åtgärder. Andratillfälliga effekter som normalt inte påverkarinflationsprocessen är förändringar i indirektaskatter och subventioner. Enligt Statistiskacentralbyråns (SCB:s) och beräkningarbidrog lägre räntekostnader för hushållen till attunder 1999 minska KPI:s ökningstakt med i genomsnittca . var bidraget frånränteutvecklingen noll medan det bidrogtill att höja KPI . Ändradeindirekta skatter och subventioner bidrog till attdämpa KPI med ,medan de höjde KPI under2000. dämpades KPI med 0,1 procentenhetertill följd av ändrade skatter och subventioner.Utskottet har vid de tidigare granskningarna gjortbedömningen att det är rimligt att väljeratt bortse från sådana tillfälliga effekter i KPIsom inte påverkar den långsiktiga inflationen. Ianslutning till sitt tillträde den 1 januari 1999fastställde den nya direktionen att inflationsmåletäven i fortsättningen skall vara definierat i termerav KPI. gjordes ett tillägg till målet iden meningen att direktionen angav att det finns tvåskäl att avvika från målet. Det första skälet är omKPI ett till framåt påverkas av tillfälligafaktorer, som t.ex. förändringar i hushållensräntekostnader eller förändringar av indirektaskatter och subventioner, som inte bedöms fåvaraktig inverkan på inflationen. Det andra skäletär om inflationen ligger utanför målet och om ensnabb återgång till målet via storaränteförändringar får stora negativasamhällsekonomiska konsekvenser. Vid en sådansituation bör uppfyllandet av målet i stället skegradvis. I bägge fallen skall i förvägange hur stor avvikelse som kan vara motiverad påett till sikt.Sedan 1999 har direktionen löpande hänvisat tilltillägget till målet och angivit att de bortser fråntillfälliga faktorer i utformningen avpenningpolitiken eftersom de inte bedöms få någonvaraktig inverkan på inflationen. I praktiken hardet inneburit att penningpolitiken under periodenbaserats på en bedömning av inflationen mätt med detunderliggande inflationsmåttet, UND1X (se definitionav UND1X i avsnitt nedan). Som framgår av diagram 1var skillnaden i inflationstakt mellan KPI och UND1Xrelativt stor . Under de senaste två årenhar dock skillnaden varit begränsad eftersombidragen till inflationen från tillfälliga faktorervarit små.Riksbankens beslut om ränteförändringar styrsnormalt efter en enkel handlingsregel. Förenklatinnebär handlingsregeln att om prognoserna överinflationen, gjorda under förutsättningen attreporäntan är oförändrad, på ett till två års siktöverskrider (eller underskrider) inflationsmålet på2 % skall reporäntan normalt höjas (eller sänkas).Handlingsregeln tillämpas emellertid inte mekaniskt,utan avvikelser av den typ som nämns ovan kanförekomma.Låg inflation men stigande under 2001Inflationen i den svenska ekonomin har under desenaste åren sjunkit kraftigt jämfört medinflationen och början av1990-talet. Sedan inflationsmålet officiellt börjadegälla har KPI stigit med igenomsnitt som BNP-tillväxtenökat med i genomsnitt . Det kanjämföras med att inflationen ökade med i genomsnittomkring . Underdenna period steg BNP med per år.Sedan mitten av 1990-talet, med undantag ,har den svenska inflationen dessutom legat under dengenomsnittliga inflationen i EU-länderna. Underförra året steg däremot den svenska inflationennågot mer än i EU, och sedan 1995låg inflationstakten mätt enligt KPI överinflationsmålet, bl.a. på grund av temporäraprishöjningar på bl.a. kött, el och olja.Inflationen 19992001 enligt konsumentprisindex(KPI) och underliggande inflation (UND1X)Som framgår av tabell 1 har de svenska priserna mättmed KPI ökat med i genomsnitt undertreårsperioden 19992001. I genomsnitt steg KPI med0,1999, 2000 och 2001. Det innebäratt inflationen mätt med KPI under periodenunderskred inflationsmål på , men attinflationen legat inom det s.k. toleransintervalletpå ±1 %. gick dock inflationstakten överinflationsmålet . Trotsdet låg inflationen inomtoleransintervallet, även om inflationstakten underett par enstaka månader låg överden högre toleransgränsen på 3 %.Tabell 1. Inflationen 19992001 enligt olika inflationsmått-----------------------------------------------------------KPI HIKP UND1X UNDINHX-----------------------------------------------------------1999 0,3 0,6 1,5 1,8-----------------------------------------------------------2000 1,3 1,3 1,4 1,0-----------------------------------------------------------2001 2,6 2,7 2,8 3,8-----------------------------------------------------------Snitt 19992001 1,4 1,5 1,9 2,2-----------------------------------------------------------Källa: RiksbankenÄven inflationstakten mätt enligt detunderliggande prismåttet UND1X låg underperioden 19992001 under inflationsmålet, meninom toleransintervallet. Precis som i falletmed KPI överskred UND1X inflationsmålet under2001. Inflationstakten låg dock inomtoleransintervallet. UND1X är det mått påprisutveckling som för närvarandeanvänder som målvariabel när de beslutar ompenningpolitiska åtgärder, och UND1Xbeskriver konsumentprisutvecklingen exklusivehushållens räntekostnader för egna hem ochdirekta effekter av ändrade indirektaskatter. Enligt UND1X ökade priserna med igenomsnitt 1999, 2000 och 2001.Som framgår av diagram 1 låg inflationenmätt enligt både KPI och UND1X underinflationsmålet under varje enskild månadfrån . Denkraftiga prisuppgången beroddei stor utsträckning på temporäraprishöjningar på bl.a. kött, el, olja, fruktoch grönsaker. Av diagrammet framgår ocksåatt skillnaden i inflationstakt mellan debägge inflationsmåtten var relativt storunder 1999, bl.a. till följd av sjunkanderäntor, vilka fick genomslag i KPI men inte iUND1X. däremot utveckladesinflationsmåtten enligt samma mönster, medanskillnaden på nytt ökade något mot slutet av2001.Diagram 1. Konsumentprisindex (KPI), underliggandeinflation (UNDIX) och EU:s konsumentprisindex förSverige (HIKP). 12-månaderstalKälla: SCB, RiksbankenAndra mått på inflationenEU har inom ramen för utvecklat ettmellan EU-länderna harmoniseratinflationsindex, det s.k. HIKP (Harmonisedindices of consumer prices). HIKP används sommålvariabel för penningpolitiken avEuropeiska , , och harspeciellt tagits fram förstabiliseringspolitiska syften. Till skillnadfrån KPI exkluderar HIKP räntekostnader föregnahem, bostadsrättsavgifter, avgifter förviss hälso- och sjukvård, fastighetsskatt,avskrivningar, tomträttsavgäld ochförsäkringar för egnahem, del av reparationersamt lotterier och tips. En annan skillnadmellan måtten är att i HIKP, men inte i KPI,ingår barnomsorgsavgifter.Mätt enligt HIKP har den svenskainflationen uppgått till 1999, 1,3 %2000 och 2001. Det ger ett genomsnittför hela perioden på , dvs. underinflationsmålet men inom toleransintervallet.Till följd av bl.a. de temporäraprishöjningarna steg även HIKPöver inflationsmålet under 2001.Ett mått på den inhemskt genereradeprisutvecklingen som löpandeanvänder i sin inflationsanalys är UNDINHX.UNDINHX definieras som UND1X rensat förförändringar i importpriserna. Enligt dettamått har inflationen ökat med i genomsnitt2,1,8 %1999, 2000 och 2001. Sammantagethar därmed inflationen mätt enligt UNDINHX, imotsats till de övriga inflationsmåtten, igenomsnitt legat överinflationsmålet. Inflationstakten har docklegat inom toleransintervallet. De kraftigtstigande priserna på kött, grönsaker, el ochprishöjningar inom tjänstesektorn är några avförklaringarna till varför UNDINHX under 2001gick över både inflationsmålet och den övretoleransgränsen.ReporäntanBortsett från en mindre höjning i slutet av1997, sänkte sin styrränta, dens.k. reporäntan, med sammanlagt 6procentenheter , från8,till i början1999. I takt med att de negativa effekternaav den s.k. Asienkrisen avtog och tillväxteni såväl som i omvärlden ökade underloppet av 1999 lades penningpolitiken om i enmer åtstramande riktning. Som framgår avtabell 2 gjordes den första höjningen avreporäntan . Höjningen följdesav ytterligare tre höjningar i februarirespektive och i juni 2001.Drygt , den 19 september2001, efter terrorattackerna iUSA, sänktes reporäntan med 0,5procentenheter i en samtidig aktion med andracentralbanker. Enligt riskeradeterrordåden att fördjupa och förlänga denpågående konjunkturnedgången, bådeinternationellt och i Sverige.I anslutning till publiceringen avinflationsrapporten höjdeRiksbanken reporäntan med 0,25procentenheter. med att inflationen kommer attöverskrida inflationsmålet på ett till tvåårs sikt samt att resursutnyttjandet i densvenska ekonomin sannolikt är mer ansträngtän tidigare förväntat, vilket bidrar till attden inhemska inflationen stiger med äntidigare beräknat.I mitten av april 2002 låg reporäntan på . Det är en högre styrränta än de och1,som noterades ieuroområdet och i Förenta staterna.Tabell 2. Reporäntan --------------------------------------------------Datum Förändring Nivå efter förändringen---------------------------------------------------0,25 4,10--------------------------------------------------+0,25 4,35---------------------------------------------------0,25 4,10---------------------------------------------------0,25 3,85---------------------------------------------------0,25 3,60---------------------------------------------------0,20 3,40---------------------------------------------------0,25 3,15---------------------------------------------------0,25 2,90--------------------------------------------------+0,35 3,25--------------------------------------------------+0,50 3,75--------------------------------------------------+0,25 4,00--------------------------------------------------+0,25 4,25---------------------------------------------------0,50 3,75--------------------------------------------------+0,25 4,00--------------------------------------------------Som redovisats tidigare under avsnittetInflationsmålet och räntebeslutsregler styrsRiksbankens räntepolitik lite förenklat av följandehandlingsregel: Om inflationsprognos därinflationen mäts med UND1X och under antagandet om enoförändrad reporänta pekar mot att inflationen påett till avviker från inflationsmåletskall reporäntan normalt förändras (skäl tillavvikelser från regeln redovisas under det ovanrefererade avsnittet). En prognos innebär attreporäntan normalt skall höjas och en prognos att reporäntan skall sänkas. () har i ett statistiskt underlag till utskottetskansli belyst om följt sin handlingsregelunder perioden 19972001. Resultaten tyder i korthetpå att följt beslutsregeln ganska väl. Denenkla handlingsregeln förklarar av deränteförändringar som gjorts under den aktuellaperioden. Sambandet mellan ränteförändringarna och deprognoser publicerat är tydligt. Endast vidtvå tillfällen har avvikit från den normalahandlingsregeln och början av 1999då reporäntan, i förhållande till handlingsregeln,sänktes extra mycket och dåreporäntan höjdes ovanligt kraftigt. En genomgång avRiksbankens inflationsrapporter tyderpå att avvikelsen 1998/99 sannolikt kan förklaras avden stora osäkerhet om både den reala och finansiellautvecklingen som rådde i samband med den globalafinansiella oron och början av 1999.En möjlig förklaring till den i jämförelse storaräntehöjningen på i februari 2000kan vara de då stundande löneförhandlingarna och deprognoser om alltför stora lönelyft som flera olikabedömare gjorde i början av 2000.KronanEfter att ha legat relativt stabil från sommaren 1999till sjönk den svenska kronans värderelativt kraftigt under hösten och vintern 2000.Försvagningen fortsatte ,och kronan nådde sin lägsta nivå i anslutning till denosäkerhet som präglade de internationellavalutamarknaderna direkt efter terrorattackerna iFörenta staterna i mitten av september 2001.Diagram 2. Kronans värde enligt TCW-index perioden 2002Källa: RiksbankenSom framgår av diagram 2 stärktes kronan något från detidigare bottennivåerna mot slutet av , ochförstärkningen har fortsatt under inledningen av 2002.Från den högsta nivån till den lägstanivån minskade värdet på kronan medomkring , mätt enligt det s.k. TCW-index. Frånbörjan av 2001 till mitten av september 2001försvagades kronan med . över hela2001 minskade kronans värde med drygt 6 %.Mätt enligt TCW-index låg kronans värde i mitten avapril 2002 på ett indexvärde på omkring 135. Somframgår av diagram 3 stärktes kronan kraftigt moteuron efter eurons start . Frånsommaren 2000 stärktes euron stadigtmot kronan, till en högsta kurs i slutet av septemberpå per euro. och underinledningen av 2002 har kronan ånyo stärkts mot euron.I mitten av april låg kursen på omkring 9,15 krper euro.Diagram 3. Kronans kurs mot euro och USA-dollarKälla: RiksbankenInterventioner på valutamarknadenI intervenerade påvalutamarknaden för att stärka kronan efter dentilltagande kronförsvagningen . Det varförsta gången sedan den nya riksbankslagen trädde ikraft som intervenerade påvalutamarknaden. Interventionerna genomfördes vid tretillfällen, och sammanlagt sålde euro ochdollar mot kronor för motsvarande omkring 12 miljarderkronor.Protokollen från direktionens möten i anslutningtill interventionerna (och den 5 juli2001) publicerades först . Vidmötet beslutade direktionen att underhösten göra en utvärdering av interventionerna samtatt ta fram förslag över hur beslut om interventionerskall beredas, beslutas och kommuniceras i framtiden.I utvärderingen, som publicerades den 30 november2001, drog direktionen slutsatsen att äveni framtiden kan komma att intervenera påvalutamarknaden, men att interventioner skall användasmed stor återhållsamhet så länge växelkursen ärrörlig. Vidare menade direktionen att beredningen ochbeslutsordningen vid interventioner bör vara så öppenoch tydlig som möjligt.I början av 2002 beslutade direktionen om ett s.k.förtydligande av beredningen, beslutsgången ochkommunikationen vid valutainterventioner(förtydligandet publicerades ). Iförtydligandet anges att beredningen och besluten ominterventioner skall präglas av öppenhet ochtydlighet. Det underlättar och andraexterna bedömares utvärderingar av bankens agerandesamt att det understödjer interventionernas funktionsom signaleringsinstrument. I korthet skall enligtförtydligandet interventioner på valutamarknadenberedas på samma sätt som andra penningpolitiskabeslut. Beslutet om interventioner skall fattas avdirektionen (med vissa undantag), och beslutet skallinnefatta ett mandat om interventionens omfattning ochunder vilken tid interventioner får göras samt enmotivtext till varför interventionen genomförs.Huvuddragen i motivtexten skall normalt offentliggörasi form av ett pressmeddelande. Direktionensöverväganden om motiven för interventionerna redovisasi ett särskilt protokoll som skall offentliggörasnormalt minst en månad eller högst efter attinterventionsmandatet löpt ut. Innehållet i mandatetredovisas i ett särskilt protokoll som ejoffentliggörs. I förtydligandet anges också attavvikelser från den beslutade berednings- ochbeslutsordningen kan förkomma om t.ex. interventionergörs på initiativ av och samordnas med andracentralbanker.Inflationsprognoserna och penningpolitikenNedan behandlas ekonomin, penningpolitiken,inflationen och inflationsprognoserna för framför allt2001, eftersom avhandlats mernoggrant i utskottets tidigare utvärderingar avpenningpolitiken (bet. 1999/2000:FiU23 och bet.2000/01:FiU23).