bet · GP01NU10 · 2002-02-21 00:00:00 — Förslaget innebär attbestämmelsen ändras så att det klargörs attundersökningsarbete alltid skall utföras så attminsta skada och intrång vållas på natur- ochkulturmiljön.Enligt utredaren har förhållandet mellanmiljöbalken och minerallagen behandlats ganskakortfattat i miljölagstiftningens förarbeten. Detfinns ett antal oklara punkter, sägs det.Enligt nuvarande bestämmelser kan bergmästareninte förena undersökningstillstånd med villkor, utomom de avser olja, gas eller diamant. Enligtförslaget skall bergmästaren iundersökningstillståndet föreskriva de villkor sombehövs till skydd för allmänna intressen oavsettvilket tillståndet avser. Sådana villkor kanvara särskilt aktuella om ansökningen omfattarspeciellt skyddsvärda natur- och kulturmiljöer.Enligt 12 kap. 6 § är den som avseratt vidta åtgärder eller utföra verksamhet somväsentligt kan komma att påverka naturmiljön skyldigatt göra en anmälan för samråd till länsstyrelsen.Någon motsvarande skyldighet föreligger enligtbestämmelsens ordalydelse inte vid åtgärder som kanpåverka kulturmiljön, vilket framstår som en brist.Miljöbalkskommittén har därför uppmärksammats pådenna fråga.Utredningen har inte funnit anledning att utökaskyddet för särskilt utpekade områden. De nuvarandebestämmelserna i , plan- och bygglagenoch minerallagen ger lagstöd för att skapa skydd åtsärskilt värdefulla natur- och kulturmiljöer.Remissvaren: Bergsstaten och Gruvföreningentillstyrker det föreslagna förtydligandet angåendeskada och intrång. Ett par kommuner anser att detkan vara en svår bedömning att i alla sammanhangkräva minsta skada och intrång och anser att enannan formulering bör övervägas.Förslaget att allmänt kunna förenaundersökningstillstånd med villkor har tillstyrktsav åtskilliga remissinstanser. I ett par remissvarförordas att det bör vara som ställervillkoren och fattar beslut om eventuellkompensation.MyndighetsfrågorUtredaren: Den nuvarande myndighetsstrukturen börbestå, men det bör tydliggöras att Bergsstatensjälvständigt svarar för frågor som gällerhandläggning och tillämpning av ärenden enligtminerallagen. Bergsstaten bör även förstärkas medegen juridisk kompetens.Remissvaren: Bergsstaten och m.fl.delar utredarens bedömningar. Några remissinstanserifrågasätter om SGU bör vara chefsmyndighet förBergsstaten bl.a. med hänsyn till att det kan varasvårt att förena SGU:s geologiska uppgifter medBergsstatens myndighetsutövning. Förutom förslag omolika alternativa lösningar föreslås att ytterligareöversyn av frågan bör göras.MinerallagenUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör med hänvisning till en planeradproposition på området avslå olika motionermed krav på översyn av minerallagen. Jämförreservation (m, kd, c, fp).MotionernaI motion 1999/2000:N357 (s) framhålls att deninledda översynen av reglerna i minerallagen ocksåbör omfatta rapporteringsskyldigheten för den sominnehaft ett undersökningstillstånd som löpt ut.Rapporteringsskyldigheten infördes då minerallagenträdde i kraft och har därefterutökats med redovisning av rådata. Uppgifterna ärdock sekretessbelagda . Enligtmotionärerna bör reglerna skärpas så att resultatetav undersökningsarbeten snabbt redovisas ochoffentliggörs. Detta torde öka förståelsen förverksamheten hos berörda markägare och också markeraatt kartläggningen av den svenska berggrunden är avintresse för hela samhället, anser motionärerna.Ett tillkännagivande till regeringen om ändring iminerallagen begärs i motion 2001/02:N337 (s).Enligt motionärerna bör lagen revideras så attmarkägarnas ställning stärks. Detta kan exempelvisske genom att kommunerna får rätt att yttra sig vidalla ansökningar om prospekteringstillstånd. Vidareanser motionärerna att det vid översynen också börövervägas om tillräcklig hänsyn tas till natur- ochkulturhistoriska värden.Enligt vad som framförs i motion 1999/2000:N235(m) är intresset av gruvverksamhet favoriserat iförhållande till miljöintressen ochjordbruksintressen i den nuvarande minerallagen.Inte minst utvecklingen av gruvprospektering påÖsterlen visar att det är angeläget att bromsaprospekteringsintresset. Enligt motionären behövsdet en snabb översyn av regelsystemet förprospektering av och olja m.m.I motion 2000/01:N345 (m) framhåller sammemotionär att en förnyad översyn avminerallagen är angelägen i syfte att skyddaäganderätten.Behov av en översyn av minerallagen i syfte attstärka äganderättens grundlagsskydd tas upp i motion1999/2000:N285 (m). Motionären kritiserar attbergmästaren har gett tillstånd till prospekteringpå utan att vare sig markägare, kommuneller länsstyrelse har blivit tillfrågade ellerinformerade.I motion 2001/02:N352 (m) hävdas att rättsskyddetär otillräckligt när en köpare till mark upptäckeratt det finns gruvgångar under markytan som utgörfara för fastigheten eller de boende. reglerasåterställning av marken och ersättningsregler avminerallagen. När det emellertid gäller gamlagruvområden och om marken förvärvats för åtskilligaår sedan utgår inte alltid ersättning föråterställande eller säkring av marken. För enenskild fastighetsägare kan det bli fråga om storakostnader. Enligt motionären bör rättslägetförbättras för en fastighetsägare som hamnar i endylik situation, och regeringen bör därför återkommatill med förslag i denna riktning.Lagstiftningen för bör jämställas medlagstiftningen för grus- och bergtäkt ansermotionärerna bakom motion 2000/01:N212 (m). Enligtden sistnämnda lagstiftningen måste den som vill hagrus från en grustäkt förhandla med markägaren. Närdet gäller enligt minerallagen äräganderätten alltför svag, enligt motionärerna,eftersom såväl företag som privatpersoner utanmarkägarens medgivande kan ansöka omundersökningstillstånd hos bergmästaren.I motion 2000/01:N293 (v) föreslås attMiljöbalksutredningen bör ges i tilläggsdirektiv attsamordna minerallagen med så attprospektering och mineralbrytning jämställs medsten- och grustäkt. Enligt motionärerna bör beslutenom prospektering och gruvtäkt ställas i relationtill regeringens strävanden att skall varaett föredöme när det gäller ekologisk omställning.De förändringar som föreslås i utredningen omminerallagen är otillräckliga, sägs det.I motion 1999/2000:N298 (v) begärs attminerallagen skall ändras. Det finns en utredningsom framför allt skall se på äganderätten ochnaturskyddet. Enligt motionärernas uppfattning börutredningen ges tilläggsdirektiv med syfte attinföra vetorätt mot prospektering för länsstyrelse,kommun och markägare. Vidare bör itilläggsdirektiven också tas upp att exploatering avnaturtillgångar skall grundas påförsiktighetsprincipen samt att principerna för enlångsiktigt hållbar utveckling skall beaktas.Vissa kompletterande uppgifterFlera av de i motionerna berörda frågorna har tagitsupp i utredningsbetänkandet om minerallagen (SOU2000:89). I det föregående har redovisats vissahuvuddrag i utredningen samt i de remissvar sominkommit till . Enligt inhämtadeuppgifter planerar att göra vissaytterligare utredningsinsatser inom ramen för eninterdepartemental arbetsgrupp. Planerna innebär attarbetsgruppen i första hand skall studera följandefrågor innan en proposition färdigställs: analys av internationell gruvlagstiftning, ekonomisk omvärldsanalys av gruvnäringen, modell för ett enkelt ersättningssystem tillmarkägarna, avgifterna för tillstånd, myndighetsstrukturen med SGU som chefsmyndighetför Bergsstaten.Statsrådet har som svar på eninterpellation (2001/02:189) av () redogjort för sin bedömning att det motbakgrund av remissvaren krävs ytterligare analyser,bl.a. av ersättningssystemet ochmyndighetsstrukturen, men också av internationelllagstiftning och av gruvnäringens globalakonkurrenssituation. Ett sådant arbete har därförpåbörjats i . Ambitionen är enligtstatsrådet att en proposition med förslag till en nyoch modern minerallagstiftning, som grundas påhållbar utveckling och där vederbörliga hänsyn tastill mark- och sakägare, skall kunna föreläggasriksdagen i början av nästa mandatperiod.När det gäller frågan om sekretess enligtminerallagen trädde nya regler i kraft den 1 juli1998. Dessa regler innebär att när ettundersökningstillstånd upphör utan att det ärfråga om bearbetningskoncession skall tillstånds-havaren inge en redovisning över utfördaundersökningsarbeten till bergmästaren. Förutom enredovisning av typen av undersökningsarbeten skalläven rådata från undersökningarna rapporteras.Enligt punkt 58 i bilagan till sekretessförordningenär undersökningsresultat som redovisats enligtbestämmelserna i minerallagen sekretessbelagda ihögst . Det har endast förflutit drygt treår sedan lagregeln infördes. Som framgår ovan ärfrågan om sekretess en av de frågor som tas upp iden nämnda utredningen, vilken ingår i underlagetför en framtida proposition. Utredningen föreslåratt sekretessregeln avskaffas.Den vida frågan om intressebalansen mellangruvnäring, markägare och allmänintresset behandlasi utredningsbetänkandet om minerallagen, vilketrefererats ovan. De i flera motioner berördafrågorna om markägarens ställning är en avhuvudfrågorna i utredningen. Enligt utredarensuppfattning måste markägarens ställning allmänt settbetecknas som svag i det nuvarande regelverket. Ävenfrågorna om kommuners och markägares möjligheter attyttra sig före beslut om undersökningstillstånd samtinformation till markägare m.fl. beträffandeundersökningstillstånd som löpt ut tas upp blandutredningsförslagen.Lagstiftarens avsikt har varit att minerallagenskall omfatta de som är industrielltanvändbara, som med viss sannolikhet förekommer iSverige i sådan omfattning och på sådant sätt attutvinning framstår som meningsfull och som kräversystematisk letning och undersökning för att kunnapåvisas (prop. 1988/89:92 s. 50). Uppräkningen avmineral omfattar vissa grundämnen, ett antalindustriella och bergarter samt olja,naturgas och diamant. De uppräknade mineralenbenämns koncessionsmineral, medan övriga ,som volymmässigt utgör den stora delen, iblandkallas jordägarmineral.Motionsförslagen om att jämställa minerallagen medlagstiftningen för grustäkt m.m., vilken numera ärreglerad i , vilar på uppfattningen attdet föreligger jämförbarhet i förutsättningarna.Därför anser motionärerna att det i båda fallenskall kunna ske en förhandling om nyttjandet mellanmarkägare och företag som avser att exploateratillgångar på fastigheten. Emellertid föreligger detinte jämförbarhet i förutsättningarna, vilketframgår av minerallagens förarbeten. Vidprospektering av koncessionsmineral är deneventuella fyndigheten okänd till sin storlek, ochdet är förenat med stora kostnader och ekonomiskarisker att påbörja en prospektering. När det ärfråga om en grustäkt kan det förutsättas att det ärenklare för såväl markägare som exploateringsföretagatt bedöma marknadsutsikterna och genomföra enförhandling.I motion 1999/2000:N285 (m) begärs en översyn avminerallagen i syfte att stärka äganderättensgrundlagsskydd. I utskottets betänkande 1998/99:NU10 (s. 12) redovisas de aktuella reglerna angåendeäganderätten, bl.a. regeringensförfattningskommentar till 2 kap. 18 §regeringsformen (RF).När det gäller motion 2001/02:N352 (m) angåendeunderminering av marken på grund av gamla gruvgångarunder en enskild fastighet är det som ocksåmotionären anför minerallagen som regleraråterställningen av mark. Enligt minerallagen (13kap.) skall koncessionshavaren utföra detefterarbete som är motiverat från allmän ellerenskild synpunkt. Vidare får regeringen meddelaföreskrifter om skyddsåtgärder vid nedlagda gruvhåloch om kontrollåtgärder till skydd mot ras ochsättningar vid nedlagda gruvor. Skada eller intrångsom föranleds av undersökningsarbete eller av attmark tas i anspråk för bearbetning skall enligtnuvarande regler ersättas av den som har tillståndtill undersökning eller koncession (7 kap. 1 och 2§§). De som söker tillstånd eller koncession skallställa säkerhet för den ersättningsskyldighet somavses i nämnda paragrafer (3 kap. 5 §, 9 kap. 26 §).Bestämmelsen om efterarbetet i minerallageninnebär inte någon inskränkning ikoncessionshavarens skyldigheter enligt miljöbalken.Enligt reglerna i (10 kap.) innebärefterbehandlingsansvaret bl.a. att den ansvarige iskälig omfattning skall utföra eller bekosta deefterbehandlingsåtgärder som på grund avföroreningar behövs för att förebygga, hindra ellermotverka att skada eller olägenhet uppstår förmänniskors hälsa eller miljön. När ansvaretsomfattning skall bestämmas skall det beaktas hurlång tid som har förflutit sedan föroreningarna ägtrum, vilken skyldighet den ansvarige hade attförhindra framtida skadeverkningar ochomständigheterna i övrigt.När det gäller gamla gruvområden, där motsvarandebestämmelser inte har funnits, gäller följande. Omdet föreligger en överhängande fara förolyckshändelse med skador för människor, egendomeller miljön finns det en skyldighet för stat ochkommun att göra en räddningsinsats enligträddningstjänstlagen (1986:1102). Ansvaret är dockbegränsat till vad som kan anses påkallat med hänsyntill behovet av snabbt ingripande, kostnaderna m.fl.omständigheter. Normalt måste dock markägaren ansesvara ansvarig för sin mark. Vidare har polisen ettansvar för stängsling av gruvhål enligt Kungl.Maj:ts beslut . Av det beslutetframgår att staten skall bekosta och underhållaskyddsanordningar kring gruvhål där det föreliggeren uppenbar risk för människor eller husdjur attkomma till skada. skall ombesörjautförandet av skyddsanordningar och polisen skallstå för kostnaderna. I delbetänkandet Mot ökadkoncentration förändring av polisens verksamhet(SOU 2001:87) ifrågasätts denna polisuppgift avPolisverksamhetsutredningen, som anser attlänsstyrelsen är en lämplig huvudman för stängslingav gruvhål.I en promemoria från Bergsstaten tillPolisverksamhetsutredningen med titeln frågorangående nedlagda gruvor () belyserbergmästaren problematiken. Enligt bergmästarensuppfattning bör frågan inte begränsas till gamlagruvhål och stängsling utan även inkludera andrarasrisker och ansvarsfrågor.Om det är fråga om köp av en fastighet där den nyeägaren upptäcker att marken är underminerad på grundav gamla gruvgångar, gäller jordabalkensbestämmelser om köp, byte och gåva av fast egendom(4 kap.). Enligt dessa regler har köparen av enfastighet rätt till ersättning för skada om ett feli fastigheten beror på försummelse från säljarenssida eller om fastigheten vid köpet avvek från vadsäljaren får anses ha utfäst. Köparen måste meddelasäljaren om den upptäckta felaktigheten inom rimligtid. Om säljaren har handlat grovt vårdslöst eller istrid mot tro och heder gäller inte kravet pårimlig tid. Köparens fordran på grund av fel ifastigheten preskriberas efter det att hanhar tillträtt fastigheten, om inte preskriptionenavbryts dessförinnan.Även kommunen har ett ansvar, t.ex. i samband medatt kommunen lämnar byggnadslov. Enförmögenhetsskada som vållas av fel ellerförsummelse vid myndighetsutövningen skall ersättasi enlighet med skadeståndslagen.Riksdagens beslut om minerallagstiftningm.m. 1988/89:92, bet. 1990/91:NU7) omfattadedet ovan nämnda bemyndigandet för regeringen attmeddela föreskrifter om skyddsåtgärder vid nedlagdagruvhål och om kontrollåtgärder till skydd mot rasoch sättningar vid nedlagda gruvor. Regeringensmotivering till denna bestämmelse var att det intealltid var tillräckligt med stängsling av nedlagdagruvor. Att avlysa och stängsla in stora områden iBergslagen ställde sig både dyrbart och omständligtom det medförde att byggnader och vägar måsteflyttas. Kontinuerliga kontrollmätningar var enligtregeringens uppfattning betydligt enklare ochbilligare. Skyddsåtgärderna kunde då anpassas efterförhållandena i det enskilda fallet, ansågregeringen.Några föreskrifter i enlighet med bemyndigandethar dock inte utfärdats av regeringen.Utskottets ställningstagandeEtt flertal av de i motionerna berörda frågorna,bl.a. avvägning mellan olika intressen iminerallagen, information till markägare närundersökningstillstånd löpt ut och sekretess förundersökningsresultat, har tagits upp iutredningsbetänkandet om minerallagen. Såväl utredningsbetänkande somremissvar redovisas sammanfattningsvis ovan.Regeringen har informerat om att en proposition omminerallagen kommer att läggas fram för riksdagensbehandling i början av nästa mandatperiod.Enligt utskottets uppfattning kan den planeradepropositionen förutses leda till en ingåendesakbehandling av de olika frågor som har berörts imotionerna. Mot denna bakgrund avstår utskottet frånatt i detta sammanhang göra en detaljerad bedömningav dessa motioner.När det gäller kravet i motion 1999/2000:N285 (m)rörande äganderättens grundlagsskydd finnerutskottet att frågan i grunden inte handlar omminerallagen utan om andra rättsliga förhållanden.Frågan om ansvar för gamla gruvhål, vilken tas uppi motion 2001/02:N352 (m), och frågan om behovet aveventuella föreskrifter om skyddsåtgärder vidnedlagda gruvhål och om kontrollåtgärder till skyddmot ras och sättningar vid nedlagda gruvor, börenligt utskottets uppfattning klarläggas. Utskottetutgår från att utredningsinsatserinför färdigställandet av den nämnda propositionenockså inbegriper dessa frågor.Samtliga här behandlade motioner avstyrks avutskottet.MiljöfrågorUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsyrkanden ommiljöfrågor i samband med mineralhantering,främst med hänvisning till pågående arbeteför en hållbar utveckling.MotionernaI motion 1999/2000:N258 (s) redovisas attprospekteringen i ökat sedan minerallagenändrades . Det stora utländska intresset föratt prospektera i väntas växa ytterligare.Enligt motionären torde ha den kanske mestliberala minerallagen i världen. Företagen som letarefter blir alltmer aggressiva, hävdas det imotionen, och varken berörd kommun eller markägarenhar vetorätt. Motionären anser därför attmineralhantering liksom andra sektorer i samhälletmåste ställas om mot en mer hållbar utveckling.Nuvarande minerallag hotar det allmänna intressetoch måste därför, framhålls det, ändras efterföljande huvudprinciper: Berörd kommun, markägare och företag bör gesmöjlighet att yttra sig före prospekteringen. Exploatering av naturtillgångar bör grundas påförsiktighetsprincipen. Företag som bryter bör åläggas attfondera en tillräckligt stor summa för att tryggaåterställandet av gruvområdet.I motion 2000/01:N313 (s) framhålls behovet avytterligare regler för att trygga att nödvändigaåterställningsarbeten blir utförda efter slutfördprospektering eller gruvdrift utan att skattemedelbehöver tas i anspråk. Den som fått tillstånd attbedriva prospekteringsverksamhet bör åläggas attstäda upp efter sig så att inte människor eller djurkommer till skada. Enligt motionärerna är denuvarande instrumenten inte rätt utformade.Miljöproblemen i samband med gruvdammar tas upp imotion 2000/01: N351 (s). Enligt motionärerna är detangeläget att säkerheten vid gruvdammarnaförbättras. Efter utsläppsolyckan i Aitik iseptember 2000 har utredningar och analyserpåbörjats, vilket kan leda till skärpning avtillsynen . Motionärerna pekar på attgruvdammar som är i drift inte omfattasav dagens säkerhetsföreskrifter. Därför bör enoberoende utredning göras angående reglerna föravfallshanteringen vid gruvor i drift och vidnedlagda gruvor.I motion 2000/01:N372 (mp) hävdas att det finnsanledning att ha en internationell kontroll ochövervakning av gruvdriften i likhet med den somfinns för kärnkraften. Bakgrunden är att gruvdriftorsakar stora miljöproblem, bl.a. genom att de storagruvdammarna vid brist på underhåll gett upphov tillmiljökatastrofer. har gruvverksamhetockså lett till konflikter medursprungsbefolkningars behov och rättigheter. Därföranser motionären att frågan om förbättradinternationell övervakning och kontroll avgruvdriften bör tas upp inom ().Vissa kompletterande uppgifterFN har inte någon särskild kontroll- ellerövervakningsverksamhet av gruvdriften i enlighet medkraven i motion 2000/01:N372 (mp). Däremot pågår såväl inom som utanför FN:s ram en mängd arbetenför att nå fram till en hållbar utveckling på olikaområden.Inom FN-systemet planeras en uppföljning av i med ett toppmöte omhållbar utveckling i /. Till toppmötet väntas tiotusentalsdeltagare, inklusive stats- och regeringschefer,nationella delegater och ledare för s.k. NGO:er (NGOär förkortning av ) ochföretag.Med ett ursprung i FN-systemet finns treinternationella mellanstatliga studiegrupper förkoppar, nickel respektive bly och zink(, och International Lead and ), där (med representation frånSGU) är medlem i de två sistnämnda. Syftet är attsamla in, studera och publicera marknadsinformationoch även annan information, bl.a. på miljöområdet,för respektive metall. Tillsammans med en annaninternationell grupp (Non-ferrous metalsconsultative forum on sustainable development)bedriver de tre nämnda grupperna ett arbete somsyftar till en hållbar utveckling i branschen. Detär medlemsländerna som står bakom arbetet.Ordförandeskapet delas mellan och Kanada.Vidare har gruvbolagen slutit sig samman i eninternationell organisation (; ICMM), vilken bl.a. har kommitfram till en definition av hur en hållbar utvecklinginom branschen inkluderar miljömässiga, ekonomiskaoch sociala dimensioner. Medlemmarna i gruppen stårbakom en frivillig uppförandekod, där dessa aspekterskall integreras i beslutsprocessen.I en rapport som publicerats gemensamt avföregångaren till ICMM och ett FN-organ på området(United Nations Environment Programme; ), gesriktlinjer för hur gruvindustrin skall ökamedvetenheten och beredskapen för nödsituationer pålokal nivå. I rapporten (med , Technical report No 41, ), redovisasett program som utvecklats av FN i samarbete medindustriorgan, lokalsamhällen och regeringar efterdet att några svåra industriolyckor haft en stornegativ inverkan på hälsa och miljö. Programmettillämpas nu i 30 länder runt om i världen. Målet äratt förhindra dödsfall eller skada för hälsa ochvälfärd, undvika egendomsskada och försäkra sig ommiljömässig säkerhet i lokalsamhället. I tio stegidentifierar programmet hur beredskapen allmänt settkan höjas. Därefter tas modellen upp med särskildinriktning på mineralindustrin. Bland annatutnyttjas erfarenheterna från gruvdammsolyckan iSpanien, olyckan med kvicksilverutsläpp i Perurespektive olyckan med cyanidutsläpp i Rumänien.Vidare finns en global sammanslutning av världensstora gruv- och mineralföretag (The Global MiningInitiative; GMI). Genom olika aktiviteter har dennaförberett den världskonferens om mineralhanteringoch hållbar utveckling som skall hållas i maj 2002.Bland de ämnesområden som tas upp noteras tillgångtill mark, undersökningsarbete och gruvverksamhet,energianvändning, avfallshantering, sociala ochmiljömässiga aspekter på stängning av gruvor m.m.För att understryka organisationens oberoende ärmålsättningen att av de totala kostnadernaskall täckas från källor utanför gruv- ochmineralindustrin.För att förstå hur gruv- och mineralsektorn bästkan bidra till en global övergång till hållbarutveckling har ett tvåårigt projekt (Mining Mineralsand Sustainable Development; MMSD) tillskapats.Projektet syftar bl.a. till att bedömamineralanvändningen i termer av övergång tillhållbar utveckling, att föreslå en aktionsplan ochatt bygga en plattform för fortsatt samarbete mellanintressenterna. Projektet startade ochstöds bl.a. av den globala gruvsammanslutningen(GMI).Inom ramen för EU:s arbete finns flerautvecklingslinjer som rör hållbar utveckling.Allmänt kan sägas att kommissionens arbetsprogrammed prioriteringar för (KOM/2001/620) bl.a.upptar punkten att genomföra förhållbar utveckling med sikte på stabil ekonomisktillväxt och högre sysselsättning, tillsammans medsocial sammanhållning och miljöskydd inom unionenoch internationellt. Enligt kommissionen bidrar enhållbar utveckling till att befästa unionens ochdess medborgares välstånd utan att livskvalitetenför framtida generationer riskeras.