bet · GP01AU5 · 2002-03-21 00:00:00 — 10).Folkpartiet anser i kommittémotion A389 att lokalaprojekt utifrån individens förutsättningar måsteuppmuntras och stödjas. Dessa behöver inte varabegränsade till sådana som arbetsförmedlingen ochLernia bedriver (yrk. 4).I två motioner framförs krav på kollektivavtal somförutsättning för arbetsmarknadspolitiska insatser.Raimo och () anser imotion A289 att man skall kräva av företag som villanställa med anställningsstöd att de tecknarkollektivavtal med följandearbetsmarknadsförsäkringar.Ett liknande krav framställs i motion A296 av HansStenberg och ().Frågan om vilken myndighet eller organisation somskall betala ut s.k. aktivitetsstöd behandlas i tvåmotioner.Lars U () föreslår i motion A351 att defackliga organisationerna skall sköta administrationoch utbetalning av ersättning till dem som deltar iaktivitetsgarantin.I motion A359 föreslår och () att aktivitetsstöd skall betalas ut avarbetslöshetskassorna i stället för avförsäkringskassorna.Utskottets ställningstagandeDe arbetsmarknadspolitiska programmen, som tidigarebenämndes åtgärder, har under de senaste tre årenvarit föremål för omfattande förändringar. uppfattning har detta inneburit en klarförbättring i förhållande till vad som gälldetidigare. Regelverket har fått en bättre strukturoch de enskilda programmens inplacering iprogramstrukturen framstår som logisk.Utskottet kan till viss del ansluta sig tillKristdemokraternas kritik att antalet programfortfarande är stort. Det är viktigt att detständigt pågår en översyn av insatserna för att sålångt som möjligt förenkla dessa. Enligt utskottetär det dock inget självändamål att minska antaletprogram. Problemen på arbetsmarknaden är komplexa.Programmen måste därför utformas så att de medgerflexibilitet och att de kan tillgodose de varierandeenskilda behov som kan finnas av stöd och insatser.Huvudsaken är att insatserna utformas så att de pådet mest verkningsfulla sättet kan bidra till attarbetslösa kan återvända till den reguljäraarbetsmarknaden. Den nuvarande programstruktureninnebär att det finns ett brett spektrum av insatsersom väl kan tillgodose den enskildes behov. Genomprogrammet Projekt med arbetsmarknadspolitiskinriktning finns det också möjlighet att genomförainsatser som inte kan anordnas inom ramen för deövriga programmen.Med hänvisning till det ovan anförda anser inteutskottet att det finns skäl att göra någottillkännagivande med anledning av vad som anförts imotionerna A367 yrkande 10 (kd) och A389 yrkande 4(fp). Motionerna avstyrks därför.När det sedan gäller motionskraven påkollektivavtal för att bevilja olika former av stödkänner utskottet sympati för dessa. I nuvarandereglering uppställs inte några krav på attarbetsgivaren skall vara bunden av kollektivavtalför att kunna beviljas anställningsstöd. Däremotanges i 8 § förordningen (1997:1275) omanställningsstöd att anställningsstöd skall lämnasendast under förutsättning att det i anställningenlämnas lön och andra anställningsförmåner enligtkollektivavtal eller anställningsförmåner som ärlikvärdiga med förmåner enligt kollektivavtal ibranschen. En motsvarande reglering finns i 8 §förordningen (2000:630) om särskilda insatser förpersoner med arbetshandikapp.Ett av skälen till att det inte finns någotabsolut krav på kollektivavtal är att vissa delar avarbetsmarknaden skulle uteslutas. Som exempel kannämnas att kollektivavtal inte används inom delar avIT-sektorn. Eftersom det är angeläget att kunnautnyttja alla sektorer av arbetsmarknaden för attbereda den enskilde en så effektiv lösning sommöjligt bör det inte införas ett uttryckligt krav påkollektivavtal. Utskottet anser dock att det ärangeläget att personer som anställs med olika formerav anställningsstöd får ett fullgottförsäkringsskydd som motsvarar det som följer avkollektivavtal. Enligt utskottets mening bör de ovanbeskrivna reglerna innebära en garanti för att såblir fallet. Utskottet vill i detta sammanhang pekapå att det i 10 § allmännaråd (AMSFS 2001:4) om tillämpningen av förordningen(1997:1275) om anställningsstöd föreskrivs attarbetsförmedlingen i samband med ett beslut omanställningsstöd bör försäkra sig om att bidragendast utgår till seriös verksamhet. Förmedlingenbör vidare inför ett bidragsbeslut övertyga sig omatt stödet kommer att användas på föreskrivet sätt.Med hänvisning till det ovan anförda avstyrkerutskottet motionerna A289 (s) och A296 (s).Utskottet övergår nu till frågan om vilkenmyndighet eller organisation som skall skötaadministrationen och utbetalningen av de s.k.aktivitetsstöden. sköts denna uppgiftav försäkringskassorna. Enligt utskottets meningfinns dock starka skäl att överföra uppgiften tillarbetslöshetskassorna. Enligt vad utskottet erfaritpågår överväganden av detta slag inomRegeringskansliet. Utskottet utgår från att ettsådant förslag är att vänta, men finner inte skälatt nu ta ställning till den närmare utformningen avförslaget. Utskottet avstyrker motionerna A351 (s)och A359 (s).ArbetsmarknadsutbildningMotionerKristdemokraterna anser i kommittémotion A367 (yrk.11) och Ub429 (yrk. 2) att det finns behov avlärlingsutbildning som en arbetsmarknadspolitiskåtgärd. Enligt partiet skall utbildningen ge denenskilde en gedigen kompetens som leder till arbete,antingen genom anställning eller genom att ett egetföretag startas. Lärlingsutbildningen bör ske i närasamråd med det lokala näringslivet. Den skall varamycket individinriktad och kunna pågå under olikalång tid.I kommittémotion A389 slår fast attarbetsmarknadsutbildningen tidigare varit anpassadefter gårdagens problem. En klar förbättring hardock skett då man försökt anpassautbildningen efter den enskildes behov och kraven pådagens arbetsmarknad. Enligt partiet börarbetsmarknadsutbildningen inriktas på en mindrevolym och en högre kvalitet. Partiet poängterarvikten av att det finns andra anordnare utanför detstatliga verksamhetsområde och att denenskilde får större inflytande över hur utbildningenläggs upp (yrk. 14).I motion A299 tar och Britt-MarieLindkvist (s) upp problemen kring den målformuleringsom gäller för arbetsmarknadsutbildningen. Det finnsenligt motionärerna en risk för att man undantarpersoner som bedöms ha sämre chanser att hittaarbete efter avslutad utbildning. Motionärernaföreslår därför att AMS får i uppdrag attkontinuerligt redovisa hur alla deltagare iarbetsmarknadsutbildningen fördelas efter bl.a. kön,födelseland, grundutbildning och funktionshinder.Ann-Kristine och ()anser i motion A321 att utbildningsinsatser är ettsätt att överbrygga svackor i konjunkturen ochdärmed undvika uppsägningar och permitteringar.Enligt motionärerna bör det i större utsträckning äni dag vara möjligt att ge stöd till små ochmedelstora företag för utbildning i dessasituationer. För att passa dessa företag bör denspärr för stöd på högst för "företagsspecifik"utbildning tas bort.I motion A386 framför () ettliknande förslag. Motionären föreslår att man infören form av företagsanpassat arbetsmarknadsstöd.Förslaget tar sikte på företag där arbetstillfällenavarierar till följd av säsongsväxlingar. I ställetför att tvinga ut arbetstagare i arbetslöshet kundearbetsmarknadsmedel omdisponeras till utbildning ide fall arbetsmarknadens parter är överens om saken.Utskottets ställningstagandeEnligt utskottets uppfattning hararbetsmarknadsutbildningen en viktig funktion föratt öka anställbarheten hos de arbetslösa. Genomutbildningen ges den enskilde en ökad kompetens.Arbetsmarknadsutbildningen är också ett mycketviktigt medel för att underlätta omställning påarbetsmarknaden och för att motverka s.k.flaskhalsar. För att kunna fylla dessa viktigafunktioner krävs att utbildningarna är av högkvalitet och att de i stor utsträckning äryrkesinriktade.Av AMS årsredovisning framgår att underdetta år befann sig i genomsnitt 15 000 deltagare iarbetsmarknadsutbildning . Det är enminskning jämfört med året innan då antalet uppgicktill i genomsnitt 19 000 deltagare. harantalet deltagare i förberedande utbildning ökatnågot, från 12 000 till drygt 13 000 deltagare.Enligt AMS kan förändringen härledas till att mångaförberedande utbildningar upphandlats och"specialdesignats" för personer som deltar iaktivitetsgarantin.Under sommaren 2000 presenterades en rapport avUtredningen om arbetsmarknadsutbildningenseffektivitet och organisation. Förslagen i rapportenEn effektivare arbetsmarknadsutbildning (Ds 2000:38)går bl.a. ut på att arbetsmarknadsutbildningen skallvara specifikt yrkesinriktad, kortare , merträffsäker för att möta behov hos företagen och merflexibel för att passa fler som är i behov avutbildning.I september 2000 gav regeringen genom ett särskiltregeringsbeslut AMS i uppdrag att öka kvaliteten ochträffsäkerheten i arbetsmarknadsutbildningen ienlighet med de förslag som lämnats i den nyssnämndautredningen.AMS har lämnat en slutrapportdär man redogör för hur uppdraget har genomförts.I rapportens sammanfattning gör AMS följandeuttalanden. "utvecklingsarbete kan följandekonstateras:· Sammantaget har både kvalitet och träffsäkerhetökat. Det är dock en relativt liten ökning iförhållande till det utvecklingsarbete sominitierats och det arbete som bedrivits. Enförklaring till att inte störreresultatförbättringar nåtts är sannolikt attkvaliteten är relativt stabil iarbetsmarknadsutbildningen och är svår att ökaytterligare och att resultatutvecklingen vadgäller placering i arbete sammanfallit med enminskad arbetskraftsefterfrågan , mestpåtagligt efter sommaren.·· Utvecklingsarbetet har haft ett starkt fokus påbehovsanalysen. Länen förefaller ha ett bra greppom marknadens behov, men kopplingen till utbudetav presumtiva deltagare behöver utvecklasytterligare.·· Upphandlingsverksamheten har förstärkts ochförbättrats genom resursförstärkningar inomlänen, fortbildningar och stödmaterial samtkontinuerliga kontakter mellan länen och AMS.·· Samverkan mellan länen kring behovsanalys ochupphandling har intensifierats, men kan utvecklasytterligare.·1. Möjligheterna till uppföljning avutbildningsinsatser har förbättrats ytterligare,och en modernisering av den nationellakvalitetsuppföljningen utökar möjligheterna attstudera bedömningar om utbildningens kvalitet.2.· Det fortsatta utvecklingsarbetet behöverbedrivas med fokus på att tillförsäkra attarbetsmarknadsutbildningen motverkarflaskhalsar och bristyrken.Arbetsmarknadsutbildningen har minskat iomfattning och behöver öka för attutbildningsformen inte skall bli så marginelli omfattning att den saknar inflytande påarbetsmarknaden. En viktig del irekryteringsarbetet är att öka inflödet iarbetsmarknadsutbildning från förberedandeutbildning. "·Rapporten utgör ett underlag i det fortsatta arbetetinom avseendearbetsmarknadsutbildningen. I det arbetet övervägs,som tidigare påpekats, att i högre grad än i daglåta arbetslösa med utländsk bakgrund läsa sfi inomramen för arbetsmarknadsutbildning.Enligt utskottet är det viktigt att det ovanbeskrivna arbetet fortsätter så attarbetsmarknadsutbildningen utvecklas på ett sådantsätt att det ytterligare förstärker de enskildasmöjligheter att få ett reguljärt arbete. Man måsteäven fortsättningsvis satsa på högkvalitativayrkesutbildningar inom bristyrken. De framtidabehoven på arbetsmarknaden ställer krav på en störreomfattning av arbetsmarknadsutbildningen.Folkpartiet pekar på att det borde finnas andraanordnare av arbetsmarknadsutbildning än Lernia.Enligt vad utskottet har inhämtat har utvecklingenunder varit sådan att andel harminskat som andelen privata anordnare harökat. hade avsamtliga deltagare i arbetsmarknadsutbildningen.Motsvarande andel för privata anordnare var . Islutet av hade avdeltagarna och de privata organisationerna . Utvecklingen är att andelfortsätter att krympa som de privataanordnarnas andel ökar.Med hänvisning till det anförda anser utskottetatt det inte finns skäl att göra några särskildauttalanden i denna fråga, utöver vad som redanredovisats, med anledning av de synpunkter som förtsfram i motion A389 yrkande 14 (fp). Motionenavstyrks.I detta sammanhang vill utskottet beröra denmålkonflikt som tas upp i motion A299. Regeringenhar satt upp som mål attandelen som skall ha fått arbete efteravslutad yrkesinriktad arbetsmarknadsutbildningskall uppgå till . Målet uppnåddes inteunder 2001, då andelen i genomsnitt uppgick till . Utskottet har förståelse för de farhågor som försfram i motionen om att det finns en risk att man iförsta hand försöker placera personer i sådanautbildningar som ger snabbast resultat. måste man väga dessa farhågor mot en högambitionsnivå. Det uppställda målet innebär att detställs höga krav på att utbildningarna har högkvalitet och att de i första hand inriktas på deområden där arbetslösa har lättast att få arbete.Utskottet anser att det finns anledning att medjämna mellanrum ompröva målet så att det inte fåroönskade effekter. Med det nuvarande målet finns dett.ex. risk för att personer inte kommer i fråga förarbetsmarknadsutbildning trots att de med hjälp avdenna skulle kunna få ett arbete på lite längresikt. Målet kan inverka menligt såväl på denenskildes möjligheter till arbete som påarbetsmarknadens funktionssätt.När det sedan gäller kravet på att AMSkontinuerligt skall redovisa hurarbetsmarknadsutbildningen fördelas mellan olikagrupper vill utskottet hänvisa till att sådanaundersökningar görs i viss utsträckning. I sinakvartalsrapporter till regeringen redovisar AMSbl.a. fördelningen av utbildning efter kön.Sammanfattningsvis anser utskottet att det intefinns skäl att göra något tillkännagivande medanledning av vad som framförts i motionen. MotionA299 (s) bör därför avslås.När det sedan gäller kravet på att införa enlärlingsutbildning vill utskottet bl.a. hänvisa tillden pågående och denförsöksverksamhet om lärande i arbetslivet somredogjorts för under avsnittet Särskilda grupper.Utskottet vill också framhålla att avarbetsmarknadsutbildningen sker genom praktik påarbetsplatserna. Nästan samtliga län använder sig avpraktikinriktade utbildningsmetoder som exempelvislärlingsutbildning och annan företagsförlagdutbildning. Utskottet avstyrker därför motionernaA367 yrkande 11 (kd) och Ub429 yrkande 2 (kd).Motionerna A321 och A386 har gemensammaberöringspunkter. Förslagen går ut på att användasig av arbetsmarknadsmedel för utbildning så attföretag skall slippa säga upp eller permitteraarbetstagare på grund av arbetsbrist vid tillfälliganedgångar i verksamheten.Enligt utskottets uppfattning måste, med hänsyntill konkurrensneutraliteten, stor restriktivitetgälla när det handlar om att medarbetslöshetsförsäkringens eller dearbetsmarknadspolitiska insatsernas hjälp jämna uttillfälliga nedgångar i företagens verksamhet. Sompåpekas i motion A321 finns det en sådan möjlighetinom ramen för den arbetsmarknadspolitiska insatsenStöd till utbildning av anställda. Den regleras iförordningen (2001:626) om stöd till utbildning avanställda. Av förordningen framgår att stöd fårlämnas om utbildningen genomförs för att stärkaanställdas möjligheter. Om utbildningen är inriktadi huvudsak på den verksamhet arbetsgivaren bedrivereller avser att bedriva, s.k. företagsspecifikutbildning, får stöd lämnas med högst avkostnaderna. I en av motionerna föreslås att dennabegränsning tas bort. Bestämmelsen är emellertidutformad i enlighet med EU-direktivet omföretagsutbildning.Med hänsyn till det anförda bör motionerna A321(s) och A386 (mp) avslås.AktivitetsgarantinBakgrundMed aktivitetsgarantin avses individuellt anpassadearbetsmarknadspolitiska aktiviteter för den som äreller riskerar att bli långtidsinskriven somarbetssökande vid den offentliga arbetsförmedlingen.Heltidsaktivitet inom ramen för aktivitetsgarantinbör erbjudas efter arbetslöshetensinträde.Den som anvisats aktivitetsgarantin deltar iorganiserade jobbsökaraktiviteter hosarbetsförmedlingen, aktiviteter som anordnas isamverkan mellan och andraaktörer och i de övriga arbetsmarknadspolitiskainsatser som förfogar över.Aktivitetsgarantin vänder sig till personer som är20 år eller äldre, och som är eller riskerar att blilångtidsinskrivna, dvs. personer som varit inskrivnahos arbetsförmedlingen i minst 24 månader.Den som deltar i aktivitetsgarantin fåraktivitetsstöd som motsvarar ersättningen frånarbetslöshetsförsäkringen. Om deltagarna erbjudsanställning som delvis finansieras medanställningsstöd får de lön från arbetsgivaren. Förarbetshandikappade kan det finnas möjligheter tillandra stödformer, t.ex. lönebidrag.MotionerKristdemokraterna påpekar i kommittémotion A367 attdet, för att undvika långtidsarbetslöshet, ärnödvändigt att på ett tidigt stadium sätta inrelevanta åtgärder för att stödja den arbetslöse attsnabbt få rätt utbildning, praktik eller hjälp påannat sätt. Det krävs enligt partiet en rad åtgärderför att bryta långtidsarbetslöshet, såsomindividuella handlingsplaner, kompetenshöjning ochtydliga krav på arbetssökande m.m. (yrk. 4).Kristdemokraterna påpekar också att det bland delångtidsinskrivna finns många som inte är"anställbara" på grund av språkproblem, handikapp,sociala problem m.m. Partiet föreslår därför att detför dessa grupper införs aktiviteter inom ramen förs.k. Detta bör kunna ske ikommunal regi eller inom föreningar (yrk. 5).Centerpartiet hävdar i partimotion A259 att mångaäldre arbetslösa uppfattar aktivitetsgarantin somkränkande och meningslös. Aktivitetsgarantin bördärför tidsbegränsas till . Man bör i ställetinföra en möjlighet för arbetslösa atterhålla anställning med lönebidrag (yrk. 5).Enligt är den enskildes inflytande öververksamheten inom aktivitetsgarantin omdiskuterad.Partiet föreslår därför i kommittémotion A389 attprogrammet skall göras om från grunden (yrk. 15).I partimotion Sf395 föreslås att friskalångtidsarbetslösa bör garanteras ett arbete. Denuppgiften bör upphandlas från privatabemanningsföretag. Även i övrigt bör privata aktörerges ett långt större utrymme påarbetsförmedlingsområdet (yrk. 11 i denna del och13).I flera enskilda motioner framförs krav på olikaformer av övergångsarbetsmarknader.Barbro Feltzing (mp) föreslår i motion A258 att detinförs s.k. övergångsarbeten i form av s.k. grönajobb.Christer () hävdar i motion A268 att detfinns behov av övergångsarbeten för arbetssökandesom inte bedöms kunna komma tillbaka till denreguljära arbetsmarknaden.Även () anser i motion A344 att detbör införas övergångsarbeten. Hon föreslår att detinförs en försöksverksamhet på Gotland.Christina och () påpekar imotion A214 att vissa deltagare i aktivitetsgarantininte får något arbete på den reguljäraarbetsmarknaden. Motionärerna föreslår därför attdet införs en form av förstärkt aktivitetsgaranti.Ett liknande förslag framförs i motion A312 avLisbeth Staaf-Igelström och (). Deanser att det är viktigt att man tar tillvara denäldre arbetskraftens erfarenheter och kunskaper. Föratt kunna göra det föreslås att det bl.a. införsnågon form av förstärkt aktivitetsgaranti.Enligt och () ärdet viktigt att deltagandet i aktivitetsgarantininte upplevs som betungande. Därför anser de imotion A293 att ersättningssystemet bör ses över medmålsättningen att den enskilde skall kompenseras förde ökade kostnader som uppstår.Ana () efterfrågar i motion A353 enundersökning angående bristen på samarbete mellanarbetsförmedlingarna och invandrarnas organisationernär det gäller aktivitetsgarantin.Alf och () anser imotion A277 att reglerna bör utformas så att det ärmöjligt att genomföra naturvårdsarbeten inom ramenför arbetsmarknadspolitiska insatser.Utskottets ställningstagandeNär det gäller synen på långtidsarbetslöshet harutskottet ingen annan uppfattning än den somKristdemokraterna redogör för i sin motion A367. Föratt komma tillrätta med problemet krävs en radåtgärder och det är viktigt att man så tidigt sommöjligt identifierar de behov av stöd och insatsersom den enskilde har. I denna process har deindividuella handlingsplanerna stor betydelse. Meden väl utformad handlingsplan som tillkommit isamråd med den enskilde underlättas sökprocessen.Förmedlaren och arbetssökanden kan lättare se vilkaåtgärder som behövs för att sökanden skall kunna fåett arbete. Vid utarbetandet av planen kan det ocksåframkomma att utsikterna till arbete är dåliga, ochatt den sökande därmed kanske kommer att varaarbetslös . Vad som är denlämpligaste åtgärden måste bedömas från fall tillfall.Det finns enligt utskottet starka skäl att betonavikten av att prioritera grupper som riskerar attbli långtidsarbetslösa eller långtidsinskrivna. Mankan konstatera att bland de långtidsinskrivna är deäldre överrepresenterade och andelenarbetshandikappade är fortsatt hög. Utskottet kan isammanhanget notera att det i regleringsbrevet förAMV:s verksamhet finns ett mål som innebäratt antalet långtidsinskrivna skall uppgå till högst42 000 i genomsnitt per månad.Ett program som har stor betydelse för delångtidsinskrivna är den ovan beskrivnaaktivitetsgarantin. Programmet infördes i syfte attförbättra de långtidsinskrivnas möjligheter attkomma tillbaka till den reguljära arbetsmarknaden.Arbetslinjen stärktes som rundgångenmellan åtgärder och öppen arbetslöshet motverkades.Den påbörjades och har därefter ökatsnabbt i volym. deltog närmare 32 000personer i olika program inom ramen föraktivitetsgarantin. har4 900 personer fått ett arbete eller påbörjat enreguljär utbildning. För äldre arbetslösa har detinom ramen för aktivitetsgarantin införts ett s.k.särskilt anställningsstöd. Det får lämnas vidanställning av den som fyllt . Stödet fårlämnas under högst 24 månader.Utskottet delar inte den åsikt som förfram om att aktivitetsgarantin bör reformeras.Programmet har funnits i drygt ett och ett halvt år.Det är för tidigt att dra slutsatsen att det börgöras några större förändringar. Tvärtom anserutskottet att programmets tillkomst har inneburitatt det numera finns ett verkningsfullt medel föratt hjälpa dem som befinner sig i den svårastesituationen på arbetsmarknaden att komma tillbakatill reguljärt arbete. Med de möjligheter till olikainsatser som finns inom programmet kan mantillgodose de behov som den enskilde har. Genomdeltagande i programmet stärks den enskilde och blirbättre för framtiden. Utskottet vill ocksåerinra om att en viktig grundtanke medaktivitetsgarantin är att den skall utformas i närasamverkan med stat, kommuner, företag ocharbetsmarknadens parter. Avsikten är att man inomramen för aktivitetsgarantin också skall kunnaanvända sig av bemanningsföretag. Utskottet anserockså att det är viktigt att samverkan sker medföreningslivet; inte minst gäller detta olikainvandrarorganisationer där engagemang och storakunskaper kan tas till vara. Detta är enligtutskottets uppfattning i första hand en fråga för delokala aktörerna.Utskottet delar inte uppfattningatt deltagande i programmet bör tidsbegränsas. Detfinns grupper av arbetslösa där det krävs meromfattande åtgärder för att de skall kunna kommatillbaka till den reguljära arbetsmarknaden. Attsätta upp tidsgränser skulle kunna begränsamöjligheterna att utarbeta relevanta program fördessa arbetslösa. Däremot kan utskottet haförståelse för att vissa äldre arbetslösa efter enlängre tids arbetslöshet och deltagande i olikaprogram som inte leder vidare till arbete kan blinegativt inställda. Detta måste mötas genom attutveckla och förstärka aktivitetsgarantin.Med hänsyn till det anförda avstyrker utskottetmotionerna A259 yrkande 5 (c), A353 (fp), A367yrkande 4 (kd), A389 yrkande 15 (fp) och Sf395yrkandena 11 i denna del och 13 (fp).I flera motioner framförs förslag på att införas.k. övergångsarbeten eller en förstärktaktivitetsgaranti. Utskottet kan konstatera att detinom en relativt snar framtid kommer att uppståarbetskraftsbrist. Inom många viktiga sektorer påarbetsmarknaden kommer efterfrågan på arbetskraftatt bli större än utbudet. I denna situation kommeralla arbetsföra att behövas.