bet · GQ01MJU3 · 2002-10-24 00:00:00 — Mottagning av avfall i hamnar SammanfattningI betänkandet behandlar utskottet proposition2001/02:181 Mottagning av avfall i hamnar.Propositionen innehåller lagändringar för attgenomföra och rådets direktiv2000/59/EG om mottagningsanordningar i hamn förfartygsgenererat avfall och lastrester, det s.k.mottagningsdirektivet. Bestämmelserna föreslåsinföras i lagen (1980:424) om åtgärder motförorening från fartyg och tullagen (2000:1281).Utskottet föreslår att antar förslagen.Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ändring i lagen om åtgärder mot föroreningfrån fartyg, m.m.Riksdagen antar regeringens förslag till1. lag om ändring i lagen (1980:424) om åtgärdermot förorening från fartyg,2. lag om ändring i tullagen (2000:1281).Därmed bifaller proposition 2001/02:181.Stockholm den 24 oktober 2002På miljö- och jordbruksutskottets vägnarPer WesterbergFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: PerWesterberg (m), (), (),(), (), (), (), ChristinaAxelsson (s), (), (),(), (),(), (), (), () och ().2002/03MJU3Redogörelse för ärendetÄrendet och dess beredningI november antogs ochrådets direktiv /59/EG om mottagningsanordningari hamn för fartygsgenererat avfall och lastrester(mottagningsdirektivet). De lagändringar som läggsfram i den aktuella propositionen utgörförfattningsändringar som krävs för att direktivetskall kunna anses genomfört i sin helhet.Lagrådet har avgett yttrande över förslagen.Lagförslagen återges i bilaga 2.Propositionens huvudsakliga innehållI propositionen föreslås lagändringar för attgenomföra och rådets direktiv2000/59/EG om mottagningsanordningar i hamn förfartygsgenererat avfall och lastrester, det s.k.mottagningsdirektivet. Direktivet överensstämmer istora delar med den s.k. Östersjöstrategin, somsedan tidigare är genomförd i det svenskaregelverket. Därför krävs nu endast ett fåtaländringar i lagstiftningen. Det gäller bl.a.bestämmelse om att skadestånd skall kunna utgå omden som lämnar eller tar emot avfall från fartygdrabbas av onödig försening. Bestämmelsenkompletteras med en handlingsregel om att denansvarige skall vidta de åtgärder ombord på fartygetsom krävs för att avfallet skall kunna lämnas utanonödig försening. finns enmotsvarande bestämmelse avseende den som svarar förmottagningsanordningen i land. Vidare föreslås enbestämmelse om att ett fartyg som i närmastföregående hamn, om den finns inom Europeiskaekonomiska samarbetsområdet, inte har fullgjort denobligatoriska avfallslämningen skall förbjudas attavgå från en svensk hamn. En kontroll skall däreftergöras av hur fartyget har efterlevt de bestämmelsersom genomfört mottagningsdirektivet. När det gällertullhantering föreslås en bestämmelse om att avfallsom avlämnas från fartyg skall ges tullstatus somgemenskapsvaror, s.k. övergång till fri omsättning.Tullverket skall vid avlämnandet avstå från attkräva en summarisk deklaration.Det föreslås att ändringarna införs i lagen(1980:424) om åtgärder mot förorening från fartygrespektive tullagen (2000:1281), och att ändringarnaträder i kraft den 27 december 2002.Utskottets övervägandenBakgrundI propositionen redogör regeringen för att det inomden europeiska gemenskapen har uttryckts enallvarlig oro för den förorening av medlemsstaternashav och kuster som orsakas av utsläpp av avfall frånfartyg. Som ett led i strävan att minska dessaföroreningar har och rådet antagitdet s.k. mottagningsdirektivet (2000/59/EG).Avsikten med direktivet är att utsläppen av skadligaämnen från fartyg skall minska genom attbestämmelser införs som gör att tillgången till ochanvändningen av mottagningsanordningar i hamnarökar. Härigenom skall skyddet av den miljönförbättras.Innehållet i direktivet överensstämmer i hög gradmed den s.k. Östersjöstrategin, som arbetats framinom ramen för Helsingforskonventionen. Dennastrategi är tillbaka genomförd i detsvenska regelverket (se bl.a. prop. 1999/2000:133,bet. 2000/01:TU5, rskr. 2000/01:1), vilket innebäratt mottagningsdirektivet till största delen redanär införlivat. Bestämmelserna återfinnshuvudsakligen i lagen (1980:424) om åtgärder motförorening från fartyg, förordningen (1980:789) omåtgärder mot förorening från fartyg, iSjöfartsverkets kungörelse (SJÖFS 1985:19) medföreskrifter om åtgärder mot vattenförorening frånfartyg, föreskrifter om allmänna rådom mottagning av avfall från fartyg (SJÖFS 2001:12)samt föreskrifter om mottagning avavfall från fritidsbåtar (SJÖFS 2001:13).Skadestånd vid onödig förseningUtskottets förslag i korthetUtskottet tillstyrker vad regeringen föreslårom skadeståndsansvar m.m. vid onödigförsening i samband med avlämning ellermottagning av avfall från fartyg.PropositionenRegeringen föreslår att den som uppsåtligen eller avoaktsamhet orsakar en onödig försening i samband medavlämning eller mottagning av avfall från fartygskall ersätta den skada som förseningen orsakar.Ombord på fartyget skall befälhavaren vidta deåtgärder som krävs för att avfallet skall kunnalämnas utan att onödig försening uppstår. I den måndessa åtgärder omfattar fartygets maskineri medtillhörande anordningar skall denna skyldighetåligga maskinchefen. Skadeståndet får sättas nedefter vad som är skäligt.Utskottets ställningstagandeRiksdagen behandlade enproposition med anknytning till avfallsfrågor ochmottagningsanläggningar i hamnar. I det avseendethänvisar utskottet till proposition 1999/2000:133 omgenomförande av Östersjöstrategin ochtrafikutskottets betänkande 2000/01:TU5. Underhösten 2001 kompletterade lagen (1980:424)om åtgärder mot förorening från fartyg (VlfL) medbestämmelser om tillsyn och sanktioner somförbättrar möjligheterna att genomföraÖstersjöstrategin (prop. 2000/01:139 Åtgärder motförorening från fartyg, bet. 2001/02:MJU4, rskr.2001/02:81). Härvid ingick frågor bl.a. om tillsynöver hamnar, vitesförelägganden, förbud för fartygatt avgå från hamn om inte avfallet lämnats iföreskriven ordning samt straff för underlåtenhetatt avlämna eller anmäla avfall.Frågor om skadestånd vid onödig förseningbehandlas i förevarande proposition under avsnitt5.1. Regeringen påpekar att det i 3 kap. 7 § VlfLfinns en bestämmelse om att den som svarar förmottagningsanordningar skall se till att dessa ärplacerade och utformade så att de fartyg somanvänder anordningarna inte orsakas onödigförsening. Som en grund för skadeståndsskyldighetbör det enligt regeringen även införas enhandlingsregel varigenom den ansvarige på fartygetåläggs att se till att avfallet kan lämnas utan attonödig försening uppstår. Det är befälhavaren somhar det övergripande ansvaret ombord. Regeringenpåpekar emellertid att maskinchefen enligt 2 kap. 5§ fartygssäkerhetslagen (1988:49) svarar för driftoch underhåll av fartygets maskineri med tillhörandeanordningar. I varje fall vissa av de åtgärder sommåste vidtas innan fartygsgenererat avfall kanlämnas torde vara kopplade till fartygets maskinerioch tillhörande anordningar, och skulle såledesfalla inom maskinchefens ansvarsområde. I enlighethärmed föreslår regeringen att en bestämmelse omhandlingsskyldighet för befälhavare och maskinchefinförs som en ny paragraf, 3 kap. 7 a § VlfL.Utskottet delar den av regeringen redovisadeuppfattningen och tillstyrker förslaget i denna del.Utskottet instämmer vidare i regeringensöverväganden vad avser skadestånd som föreslås i enny paragraf, 3 kap. 7 b § VlfL. Bestämmelsen innebäri korthet att den som uppsåtligen eller avoaktsamhet orsakar en onödig försening i samband medavlämning eller mottagning av avfall från fartygskall ersätta den skada som förseningen orsakar samtatt detta skadestånd får nedsättas efter vad som ärskäligt. Regeringen påpekar i propositionen att deti 7 kap. 1 § sjölagen (1994:1009) anges att redarenär ansvarig för skada som befälhavaren eller enmedlem av besättningen orsakar genom fel ellerförsummelse i tjänsten samt att enligt paragrafensandra stycke redaren har rätt att från den som harvållat skadan kräva tillbaka det skadestånd som hanhar betalat på grund av första stycket. Utskottetinstämmer i regeringens bedömning att en upplysninghärom bör införas i VlfL genom en hänvisning tillden aktuella paragrafen i sjölagen. Som regeringenanför bör i detta sammanhang också erinras om attvid redarens återkrav mot en skadevållare som ärarbetstagare regeln i 4 kap. 1 § skadeståndslagen ombegränsning av arbetstagares skadeståndsansvar blirtillämplig.Sammanfattningsvis tillstyrker utskottet förslageni behandlad del.Kvarhållande av fartyg som intelämnat avfallUtskottets förslag i korthetUtskottet tillstyrker vad regeringen föreslårom möjlighet att hålla kvar ett fartyg somnärmast kommer från en annan hamn inomEuropeiska samarbetsområdet och som där intelämnat avfall på föreskrivet sätt. Utskottettillstyrker också förslaget omersättningsskyldighet för kostnader förtillsynsförrättningen.PropositionenRegeringen föreslår att i de fall ett fartyg närmastkommer från en annan hamn inom Europeiskasamarbetsområdet och där inte har lämnat sitt avfallpå föreskrivet sätt, skall fartyget förbjudas attlämna den svenska hamnen till dess att en kontrollhar gjorts av hur fartyget har efterlevt debestämmelser som genomför ochrådets direktiv /59/EG om mot-tagningsanordningar i hamn för fartygsgenereratavfall och lastrester. Innan fartyget tillåts attavgå skall även eventuella kostnader förtillsynsförrättningen ha betalats, eller säkerhetför kostnaderna ha ställts.Utskottets ställningstagandeSjöfartsverket har enligt 7 kap. 6 b § VlfL bl.a.möjlighet att förbjuda ett fartyg att avgå från ensvensk hamn om fartyget inte har fullgjort vad somföreskrivs med stöd av 3 kap. 8 § 1 VlfL omskyldighet att lämna avfall. Som regeringen påpekarframgår av mottagningsdirektivet (2000/59/EG) att omett fartyg har lämnat en hamn utan att fullgöra sinaskyldigheter i fråga om avfallslämning, skall denbehöriga myndigheten i nästa anlöpshamn informerasom detta (artikel 11.2.d). Fartyget skall därefterinte tillåtas att lämna nästa anlöpshamn förrän enmer ingående bedömning har gjorts av hur fartygetlever upp till direktivets bestämmelser. När dennakontroll, som bör utföras skyndsamt, är klar kanfartyget inte längre hållas kvar med stöd av den nuaktuella bestämmelsen. Om däremot brister haruppdagats inträder de bestämmelser om t.ex.kvarhållande eller straffrättslig påföljd som dåblir aktuella beroende på vilken brist det är frågaom. Eftersom bestämmelsen i 7 kap. 6 b § VlfL gällerbrister som hänför sig till bestämmelser sommeddelats med stöd av 3 kap. 8 § 1 VlfL, kan, såsomanförs i propositionen, den bestämmelsen intetillämpas om den tidigare hamnen inte är svensk.Bestämmelser om obligatorisk avfallslämning i övrigastater har ju inte meddelats med stöd av den svenskabestämmelsen. I likhet med regeringen anserutskottet därför att 7 kap. 6 b § VlfL börkompletteras för att artikel 11.2.d imottagningsdirektivet skall anses genomförd. Det böräven i dessa fall åligga redaren eller fartygsägarenatt betala kostnader för tillsynsförrättningen ellerställa säkerhet för dessa kostnader innan fartygettillåts att avgå. Utskottet instämmer således i vadregeringen anför. Inte heller vad regeringen iövrigt anför i propositionens avsnitt 5.2 föranlederutskottet till annan bedömning. Utskottettillstyrker därmed förslagen i berörda delar.Övergång till fri omsättningUtskottets förslag i korthetUtskottet tillstyrker förslaget ipropositionen om att avfall och lastrestervid avlämnandet i tullhänseende skallbetraktas som gemenskapsvaror.PropositionenRegeringen föreslår att avfall och lastrester somavses i och rådets direktiv2000/59/EG om mottagningsanordningar i hamn förfartygsgenererat avfall och lastrester vidavlämnande från fartyg skall övergå till friomsättning, dvs. i tullhänseende betraktas somgemenskapsvaror. skall inte kräva någonsummarisk deklaration för avfallet och lastresterna.Utskottets ställningstagandeEn övergång till fri omsättning innebär att icke-gemenskapsvaror ges tullstatus som gemenskapsvaror.Som regeringen påpekar i propositionen, avsnitt 5.3,innebär regleringen i artikel 12.2 imottagningsdirektivet att redan själva avlämnandetav fartygsgenererat avfall och lastrester till enmottagningsanordning i hamn skall betraktas somövergång till fri omsättning enligt artikel 79 irådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättande aven tullkodex för gemenskapen. Varor som förs in iEG:s tullområde skall normalt omfattas av ensummarisk deklaration. Enligt artikel 45 itullkodexen får emellertid tullmyndigheterna undervissa förutsättningar avstå från att kräva en sådan.Av mottagningsdirektivet framgår att någon summariskdeklaration inte skall krävas vid avlämning avavfall från fartyg. För att införlivamottagningsdirektivet i denna del föreslårregeringen därför en ändring i tullagen (2000:1281)genom att ett nytt stycke införs i 4 kap. 5 §.Utskottet har i detta avseende ingen annanuppfattning än vad regeringen ger uttryck för ipropositionen och tillstyrker de förslag regeringenlämnat.Bilaga 1Förteckning över behandlade förslagPropositionenRegeringen () föreslår iproposition 2001/02:181 att antarregeringens förslag till lag om:1. lag om ändring i lagen (1980:424) om åtgärdermot förorening från fartyg,2. lag om ändring i tullagen (2000:1281).bilaga 2Regeringens lagförslag1 Förslag till lag om ändring ilagen (1980:424) om åtgärder motförorening för fartyg2 Förslag till lag om ändring itullagen (2000:1281)