bet · GP01FIU25 · 2002-03-21 00:00:00 — Såvitt jag förstår skulle detuppenbarligen vara lika effektivt eftersom planerna,som sagt, redan finns.Frågan om vari effektiviteten ligger i att bokföraen utgift som en minskad inkomst har vi ännu intekunnat få svar på. Vi är ganska många som har ställtden frågan. Jag tror att det skulle vara bra omfinansministern funderade lite grann på den saken.Under tiden kan finansministern försöka svara påen annan fråga. Stödet blir alltså ett tillfälligtstöd. Försämringen i kommunernas ekonomi när detgäller konjunkturnedgången har en väldigeftersläpning, så försämringen i kommunernas ekonomikommer inte detta år utan . kommer etttillfälligt stöd - man kan alltså expandera ,som man ser framför sig att det kommer attbli nedgångar. På vilket sätt gynnar det kvaliteteni verksamheten att man kan göra tillfälligaresursförstärkningar som inte är långsiktigtuthålliga? Det talas om 9 000 lärare och 10 000förskollärare. Men problemet är att de inte finns idag.Vad vi alltså skulle behöva är långsiktigtfungerande verksamheter där man ute i kommuner ochlandsting kan satsa på exempelvis löneförhöjningarför alla kvinnor som jobbar i de här sektorerna, påkompetensutveckling och på att göra de här yrkena såattraktiva att folk söker sig till dem. Det går juinte omkring 9 000 arbetslösa eller uppsagda lärarei dag. På vilket sätt menar ni att det gagnarkvaliteten och den långsiktiga kvalitetshöjningenliksom attraktiviteten i de här kvinnodomineradeyrkena att ge stödet tillfälligt och vid en tidpunktdå kommunernas ekonomi inte av konjunkturskäl harförsämrats?Bosse : Stödet är, som bekant, konstrueratså att det är en generell del på drygt 2 miljarderkronor och en specifik del där det handlar ombortemot och som är väldigtsysselsättningsrelaterad. Alternativet till ettsådant stöd hade, som talade om,varit att man hade ökat statsbidragen påutgiftssidan, men statsbidragen är inte utformade såatt hänsyn tas till sysselsättningsaspekterna.Därmed hade man heller inte fått någon garanti,träffsäkerhet, för att pengarna i första hand kananvändas till en utbyggnad av angelägnavälfärdsområden.Karin har en intressant vinkling när honvänder på diskussionen och säger att det inte finnspersonal till den här typen av tjänster vare siginom sjukvården eller på utbildningssidan - lärareosv. Om man har uppfattningen att detta över huvudtaget inte går att genomföra - jag delar alltså inteden uppfattningen - borde det vara ännu angelägnareatt när det gäller de signaler som skickas setill att tala om för ungdomar att härfinns ett område där staten och kommunerna gemensamtkommer att satsa på att bygga ut, så att de sökertill denna typ av utbildningar eftersom här finnsett utbyggnadsområde under många år.Det kommer alltså inte att vara så, ,att de pengar som kommunerna får innebär får ett kraftigt hack i sin utvecklingoch därför tvingas göra sig av med personalen igen.Vi ser i stället att det i kommunernas egna planerfinns en utbyggnadsexpansion för . Vi serockså möjligheter för staten, på samma sätt somhittills, att även i fortsättningen understödjakommunernas ekonomiska utveckling så att kommunernakan nyrekrytera ytterligare personal under åren 2003och 2004.Karin (): Jag menar att det är ganskauppenbart att finansministern snurrar in sig själv iett cirkelresonemang. Om utbyggnadsplanerna finnsbehöver man ju inte ha stödet riktat just tillsysselsättning. Och om utbyggnadsplanerna intefinns, varför då använda sig av en beprövad,ineffektiv metod för att uppnå just sysselsättning?Jag tror dock inte att vi kommer längre där.Kontentan av detta är att finansministern verkarvara omedveten om att det råder brist på lärare ochsjuksköterskor, att folk flyr de yrkena och att detär svårt att fylla utbildningsplatserna. Det tyckerjag är en intressant upplysning - detta är jusanningen i dag.Jag tror inte att den här typen av ryckighet gagnarden kommunala planeringen när det gäller att göradessa verksamheter mer attraktiva för personalen.Vad finansministern nu säger är att man kan räknamed att det senare kommer ytterligare sådana härtillfälliga stöd. Inte heller det får vi taställning till . Det är högst anmärkningsvärt attinte vi, kommunerna och allmänheten kan få en samladöverblick över hur man ser på den kommunalaekonomin. Om vi hade tagit det här beslutet isamband med tilläggsbudgeten skulle vi åtminstone hakunnat väga det mot utvecklingen under innevarandeoch kommande år och dessutom kunnat se till att vihade haft en överblick över utvecklingen för det härstödet framöver. Jag tror inte att mankan utgå från att det går att göra exempelvisläraryrket mer attraktivt genom att använda ettriktat stöd för tillfälliga anställningar. Merspringvikarier utan utbildning är inte ett bra sättatt långsiktigt höja attraktiviteten i läraryrketeller kvaliteten i skolan.Bosse : Även har säkerligensett kommunernas och landstingens starka behov avatt bygga ut de här välfärdssektorerna. Svårighetenför kommunerna och landstingen är att de inte harhaft de resurser som behövs för att kunna bygga ut itillräcklig omfattning. Jag blir lite förvånad omKarin nu förnekar behovet av att stärkakommunernas och landstingens resurser på området.För oss som vill tillmötesgå barnens behov av attfå mindre skolklasser och ökad personaltäthet ochsom vill tillmötesgå de äldres behov av en bättrevård osv. är det, om det finns ett utrymme i denoffentliga ekonomin - detta visade vi på ibudgetpropositionen - vid enkonjunkturnedgång, som den vi haft internationelltsedan ett år tillbaka, rimligt att driva vanligklassisk aktiv konjunkturpolitik genom att gekommuner och landsting denna möjlighet atttidigarelägga sina anställningar. Jag blir alltsåförvånad om avsäger sig varje mandatatt bedriva konjunkturpolitik och i stället slår sigtill ro och säger: Det kanske inte finns någralärare eller sjuksköterskor. Alltså får bristen varafortsatt stor och alltså bryr vi oss inte om attarbetslösheten eventuellt kan öka. Vi gör ingentingåt det där.Mot den bakgrunden har regeringen visat att inom denram som det tidigare voterats om i finnsden här tillfälliga insatsen. Sedan återkommerregeringen i budgetpropositioner framöver när detgäller det långsiktiga stödet till kommuner ochlandsting. Inte minst mot bakgrund av riksdagenseget ställningstagande, som ju innebär att riksdageninte vill ha någon vårproposition, finns det ännumindre anledning att vänta med entidigareläggning av stödet. Stödet behövs juomedelbart till kommuner och landsting. Jag tror attde allra flesta kommunal- och landstingspolitikeruppskattar att de får mer resurser för detidigareläggningar som deras medborgare har en storlängtan efter och som de eftersträvar sedan en långtid tillbaka.Yvonne Ruwaida (mp): Jag upplever att många i dennaförsamling har glömt bort vad som hände den 11september och den rätt osäkra ekonomiska utvecklingsom vi då såg. Vi visste ju inte hur ekonomin skulleutvecklas. är det en osäkerhet vadgäller den ekonomiska utvecklingen, även om vi settmer positiva signaler på sistone.Anledningen till att ge stöd till kommuner ochlandsting var ju att försöka säkra sysselsättningeni kommuner och landsting och att säkra kvaliteteninom vård, omsorg och skola. Vidare handlade det omatt ge stöd till kommunerna och landstingen så attde känner att de vågar fortsätta att anställa.Socialdemokraterna, ochMiljöpartiet har tillsammans väldigt mycketdiskuterat utformningen. Vi har haft ganska öppnadiskussioner. För vår del var det väldigt viktigtatt inte diskriminera någon form av verksamhet, ochså har också stödet utformats. All offentligtfinansierad verksamhet ligger till grund för det härstödet. Detta är väldigt viktigt för oss. Vi harockså diskuterat en rad av de idéer som dykt upp på denna hearing och kommit fram till att dennaform av stöd är det som har bästa effekten utifrånatt vi ville säkra sysselsättningen och ge kommuneroch landsting ett stöd.Jag tycker inte att det här stödet kan jämförast.ex. med den riktade sänkningen vad gällerlångtidsarbetslösa. Det är inte samma sak, så detgår inte att göra en sådan jämförelse. Den kritiksom vi haft mot hur stödet ser ut gäller att vi hadevelat ha ett stöd än två år.Vi hade velat ha minst en treårsperiod när detgäller att ge det här stödet, just med tanke på denkommunala planeringen. I övrigt tycker vi att stödetser bra ut. Jag har således ingen fråga tillfinansministern.Bosse : Det finns skäl att, precis somYvonne Ruwaida här gör, påminna om att händelsernaden gjorde att många frågade om interegeringen skulle revidera sin budget som helhet ochframför allt sin konjunkturbedömning. Vi sade då attdet med det underlag som fanns ochoktober inte fanns möjligheter att göra en förnyadbedömning; det fanns helt enkelt ingen säkerhet iunderlaget. Det som hänt har snaraststärkt oss i uppfattningen att det hade varit felatt brådstörtat försöka ge sig på en helt förnyadkonjunkturbedömning.Vi har , som säger, en utvecklingdär vi kanske sereffekterna av de varsel som lades . Iövrigt har vi en internationell konjunktur somuppenbarligen håller på att tillfriskna.Det är lite konstigt om de partier som i höstasvar väldigt kritiska till att vi inte gjordenågonting ytterligare med anledning av den 11september , när vi har lagt fram ett konkretförslag på området för att minimera riskerna förökad arbetslöshet, inte vill att man ska agera påområdet.Jag inser, som också tog upp, att detär viktigt när man bedriver konjunkturpolitik attgöra det för den period som kan överblickas, dvs.för detta år. Hur konjunkturen ser ut ellerår 2004 finns det naturligtvis ännu osäkrareuppgifter om. Därför får vi anledning att återkommai höst och se om vi då tycker att det också avkonjunkturskäl finns anledning att fortsätta med denhär typen av stöd. Att det finns skäl att frånallmänekonomiska utgångspunkter förstärkakommunernas och landstingens ekonomi och välfärden,liksom att fortsätta att hjälpa kommuner ochlandsting, är alldeles självklart. Det får ingå ivåra budgetdiskussioner att se vilketutrymme som finns i den totala samhällsekonomin förkommunernas och landstingens del.Hans Hoff (): Herr ordförande! Syftet med förslagetär att möjliggöra och upprätthålla sysselsättningeni kommuner och landsting och också att möjliggöraoch stimulera till en tidigareläggning avnyanställningar och till en sysselsättningsökning.På något sätt har det uppkommit frågor - inte här men på andra ställen och i andra diskussioner -kring en fokusering på att det enbart handlar omnyanställningar i välfärdsproduktionen. Jag skulleönska att finansministern lite grann kunde utveckladetta. Vi har ju väldigt många som är ofrivilligtdeltidsarbetslösa, som så att säga inte har detarbetsutbud som man vill ha. Jag skulle vilja ha enform av förtydligande om att det i så fall ävengäller en sysselsättningsökning i fråga om redanbefintligt anställda.Bosse : Som stödet är konstruerat kan mansäga att det är fråga om en kombination, att detockså gäller att säkerställa att man så långt sommöjligt ska kunna bibehålla den personal som finns ikommuner och landsting. Det är inte minst viktigtför de mindre kommuner som har en svagbefolkningsutveckling och som har tvingats tillhårdhänta rationaliseringar och anpassningar avverksamhetsvolymen i förhållande till sinaekonomiska förutsättningar.Det handlar alltså om kombinationen av att sålångt det går garantera och trygga befintliga jobboch att sedan försöka bygga ut med ytterligarearbetstillfällen. Här finns en möjlighet förkommunerna, som jag hoppas att kommunerna användersig av och som påminde om, när det gällerdem som är ofrivilligt deltidsarbetande men somgärna vill gå upp i arbetstid, som vill ha heltid.Här finns alltså ett utomordentligt tillfälle attbygga ut från deltidstjänster till heltidstjänster.Från det socialdemokratiska partiets sida har vi denmycket bestämda uppfattningen att heltid ska vara enrättighet och deltid en möjlighet. Det är faktiskten utmaning till alla kommuner och landsting attförsöka leva efter den principen. Det här förslagetunderlättar när det gäller möjligheterna att växlaupp från deltidstjänster till heltidstjänster.Ordföranden: får tacka finansministern för dettaoch önska honom en god resa till nästa uppgift underdagen. Tack så mycket!Vi går vidare och inbjuder tilltalarstolen för att lämna sina synpunkter. Varsågod!Anders L : Ledamöter! Jagtänkte ägna mina minuter åt att kort beskrivaarbetsmarknaden ur ett behovsperspektiv och den bildsom våra databaser och vårt arbete iArbetsmarknadsverket ger.Alldeles otvetydigt är en bedömning som vi gör förde närmaste åren att ganska raskt kommer atthamna i arbetskraftsförsörjningsproblem, att virelativt snart kommer att möta arbetskraftsbrist somen allt viktigare fråga - inte baraarbetskraftsbrist i betydelsen att det saknashänder, att det saknas individer att anställa, utanockså arbetskraftsbrist i betydelsen att den ärbetingad av bristyrken, av flaskhalsar och av attindivider inte har ändamålsenlig kompetens för attta en anställning.Det kommer att bli särskilt tydligt av det skäletatt där vi nu ser bristen växa fram och bli alltstörre är inom offentlig sektor - inom skola, vårdoch omsorg. Där har vi en annan situation än vitidigare vanligtvis mött, nämligen att det nu ärfråga om behörighetsyrken - yrken som faktisktkräver en utbildning för att en anställning ska ägarum.Det privata näringslivet har alltid eftersträvatså hög kompetens som möjligt. När bristen tagit vidoch blivit tydligare har det privata näringslivethaft god förmåga att lösa problemen genominternutbildning. Den möjligheten står inte alls påsamma sätt till buds , utan nu är det fråga ombehörighetsyrken som kräver utbildning ochutbildningsinsatser. Då ser vi att statens ocharbetsmarknadspolitikens förutsättningar att mötamed kompletterande utbildningar är begränsade.Utbildningsansvaret för behörighetsyrken ochhögskoleutbildningen ligger naturligtvis påhögskoleväsendet. Men jag är tämligen övertygad omatt arbetsmarknadspolitiken måste göra vad den kanframöver för att just ge individer möjligheter tillkompletterande utbildning - detta för att man skavara anställningsbar och vara med och ta de jobb somvi ser behöver bemannas, inte minst inom skola, vårdoch omsorg.Det som ligger på högskoleväsendet och påutbildningsväsendet är alltså ett utbildningsutbudsom inte alls svarar mot den efterfrågan som vikommer att se . Huvudskälet ärinte bara att vi prognostiserar med en rimligt bratillväxt utan också, som nämnts här , de storapensionsavgångarna och de stora demografiskaförändringarna.Jag tycker att det i samhällsdebatten finns etthögt allmänt medvetande kring de demografiskaförändringarna. Men jag vill understryka att när mangår igenom pensionsavgångarna kommunvis framgår detatt bilden är mer alarmerande än den bild som kommerfram i den allmänna debatten.Om regering och riksdag inte relativt omgående tarde initiativ som behövs för att möta de härbristyrkessituationerna och låter bådeutbildningsväsendet och arbetsmarknadspolitiken bidrag för att erbjuda individer kompletterandeutbildningsinsatser är risken mycket stor att vi fårbetydande inflationsproblem och betydande problemmed prisstabiliteten. Detta ser jag som den heltöverskuggande arbetsmarknadspolitiska och ekonomisk-politiska utmaningen framöver.Jag har ingen anledning att kommentera det somvarit den närmare diskussionen här underförmiddagen; det är inte mitt ansvarsområde och jaghar heller inte den fulla kompetensen att bedöma omdet budgettekniskt är rätt hanterat. Jag kan dockkonstatera att många av de kommuner som jag möter imin vardag har begränsat med ekonomiska resurser.Dessutom har de betydande ekonomiska problem. Dethindrar inte att behoven av att anställa och av attersätta dem som går med ny arbetskraft är ganskaomfattande och stora.Till den bilden hör att detta inte är något sombara präglar tillväxtområdena och de mest expansivaområdena, utan vi ser väldigt stora behov, betingadeav pensionsavgångar, också ute i landet.Om man då tillför, som i det förslag som nuligger, 3 miljarder för att resursförstärka kommuneroch landsting är i alla fall min bedömning att detkommer att ha en gynnsam effekt på sysselsättningoch, som det sägs, just på tidigareläggning avsysselsättning. Det är ändå ett resurstillskott på 3miljarder.När det gäller träffsäkerheten i åtgärden jämförtmed tidigare åtgärder, som var innepå, får jag drista mig att säga att de åtgärder somi utvärderingarna har visat sig vara mindreframgångsrika har haft som ett gemensamt drag att dehar haft fel tajmning. Många av de åtgärder somnämndes infördes och tillkom i ett helt annatkonjunkturläge, inte alls i den situation där de kanvara en god tajmning därför att behoven finns ochdärför att avgångarna är så stora. Flaskhalsen, dentrånga sektorn, är de ekonomiska resurserna förväldigt många av kommunerna.Ett belägg för detta, avslutningsvis, äranställningsstöden. När anställningsstöden börjadetillämpas gjorde viprognoser, bedömningar om efterfrågan på dessa stöd.Sanningen är den att under högkonjunkturen, närefterfrågan och behoven har funnits, haranställningsstöden varit ett mycket effektivtinstrument i arbetsmarknadspolitiken. Vi har nusett, när vi har fått konjunkturavmattning attanställningsstöden klingat av jämfört med underhögkonjunkturen.De insatser som sätts in måste ses iförhållande till var man finns i konjunkturcykeln.Min bedömning är att det här är en mycket bättretajmning, om jag får uttrycka mig så, jämfört medåtgärderna under 90-talet.Bo Jonsson: Herr ordförande! Tack för inbjudan tilldenna hearing i finansutskottet. Jag tänkte beröratvå frågor. Den ena är budgetläget, som vi frånESV:s sida ser det, och den andra ärskattesubventioner. Jag ska visa några bilder, ochdet finns kopior av dem som kan delas ut sedan.Vi kommer med en ny prognos , men när vitittar på de grundläggande antagandena för i årtycker vi att man kan se att den prognos vi gjorde idecember inte var helt fel.Med tillväxttakten på i minne och deövriga delar som finns här, kan vi på nästa bild se,som redan konstaterat, att detunderliggande saldot ligger på minus 39 miljarderoch att det är ett överskott i presentationssaldotpå 6 miljarder. Differensen mot regeringen framgårlängst till höger.Till yttermera visso ser vi på nästa bild attbudgetsaldot är vikande för , bådepresentationssaldot och det underliggande saldot.Det är väl vad man kan notera på den bilden.Utgiftstaket syns på nästa bild. Ser vi till förraåret kan vi konstatera att regeringen ibudgetpropositionen hade en förmodan om att manskulle hamna på 3,2 miljarder i marginal till taket.Vi hade i vår prognos 5,7. Det slutliga verkar bli4,7, dvs. För det här året harESV kommit fram till ett överskridande av taket på3,2. Det kanske korrigeras något nedåt av att manhar tidigarelagt en del utgifter.Samtidigt finns det, som vi ser på nästa bild, ettantal faktorer som medverkar till att utjämningen ikommuner nog kommer att öka lite grann. Vi har enhögre prognos när det gäller förtidspensioner,arbetslöshetsersättning och sjukpenning än vadregeringen har. Det är utgiftstakspåverkandefaktorer.Det här är vad jag för tillfället vill säga omekonomin i staten i avvaktan på den prognos som vikommer med . Den kanske kanavvika något, men det verkar inte som om de meragrundläggande antagandena har ändrats särskiltmycket för i år.Det är inga prognoser för skattesubventioner somligger i det här. Det är en väldigt stor skillnadmellan hur man hanterar anslag på utgiftssidan påstatsbudgeten och hur man hanterar inkomster påinkomstsidan när det gäller hur regeringenbudgeterar och hur beslutar.Bruttobudgetering av anslag var det som stod ifokus när man beredde budgetlagen. Det fördes ocksåen diskussion om skattesubventioner. Statskontoretville i sitt remissvar att man skulle göra sammanoggranna prövning av skattesubventioner som görs avutgiftsanslagen. Regeringen hade då för förstagången i kompletteringspropositionen, som det hettedå, presenterat en sammanställning av det som kallasskatteavvikelser, både skatteförmåner ochskattesanktioner. Eftersom jag själv var den somutredde frågan och presenterade det här förutskottet innan betänkandet lades fram känner jagatt jag har viss kunskap på området, och jag kännermig ödmjuk inför alla svårigheter som finns här; detär ingen lätt materia att hantera.Nåväl. Denna redovisning har sedan följts år frånår. Senast i vårpropositionen redovisadesden. Man kan konstatera att det inte är några småsummor. Det är saldopåverkan, som ligger på 190miljarder eller motsvarande. Det är en väldigt storvariation på typen av skatteavvikelser ellerskattesubventioner. Det är ju subventionerna som ärde stora summorna. Regeringen ville inte ha någonskyldighet att redovisa de här sammanställningarna,utan man sade att man behövde överväga form ochinnehåll närmare.Det som har skett ytterligare är att det nu harinförts en ny inkomsthuvudgrupp på statsbudgetensinkomstsida som heter 1700. Där redovisas - förförsta gången - anställningsstöd. Det ärockså sjöfartsstöd, kompetensutveckling ochbredbandsinstallationsstöd som finns påstatsbudgetens inkomstsida, särredovisat. Tar visjöfarten som exempel på politikområdettransportpolitik är det så att när man behandlar detpå utgiftssidan redovisar man inte barasjöfartsstödet utan också ett antalskattesubventioner på det området. Det är nytt för iår.När det gäller utfall av de skattesubventioner somtas upp i 17-gruppen har det konstaterats att enligtnationalräkenskaperna bör de betraktas somtransfereringar, så de kommer att redovisas som entransfereringskostnad i Riksskatteverketsårsredovisning och specificeras i en not. Så kommervi också att göra från ESV:s sida när det gällerårsredovisningen eller det underlag föreårsredovisningen som vi presenterar för regeringenoch som sedan kommer till . Där sker det enytterligare information på det sättet. Dessutomkommer det självklart också till uttryck istatsbudgetens utfall, som kommer att redovisas härsamtidigt med årsredovisningen för staten tillregeringen nu på fredag.Jag kan konstatera att det har tagits ett antalviktiga steg när det gäller hur man redovisar ochbudgeterar skattesubventioner, men det återstårmycket innan man kan säga att de behandlas påjämställd fot med det som finns på utgiftssidan. Detåterstår naturligtvis en hel del att göra, men detär inget lätt område, och det finns inteheller några bra internationella förebilder. IMF harsom minimikrav att man ska ha någon typ avsammanställning på det här området. Men vi är juvärldsbäst, så vi ska väl bli bättre än så här.Maj Lis : Ordförande, ledamöter! anser att kommunsektorn behöver ettresurstillskott. Därför välkomnar vi dettaresurstillskott. Anledningen är den ekonomiskasituationen i kommunerna för närvarande.På den första bilden ser vi hur den ekonomiskasituationen för kommunerna har utvecklats sedan 1994och en bedömning av hur det kommer att se utframöver. Vad vi kan konstatera, och det vi alla vetom, är att 90-talet har varit mycket kärvt och tufftför den kommunala verksamheten. Vi kan seunderskotten fram till 1998.År 2000 hade vi ett positivt resultat på 5 miljarderkronor. Men då bör man tänka på att ,eller 80 kommuner, fortfarande har bekymmer med attfå balans i sin ekonomi. Det underskottet är på 1,2miljarder kronor. ökade driftskostnadernamed , eller nästan 10 miljarder kronor.Samtidigt ökade statsbidragen och kommunalskattenmed 13 miljarder. Mellanskillnaden gick till atttäcka de stora underskott som hade ackumuleratsunder tidigare period.För året håller vi nu på att bearbeta kommunernasresultaträkningar för , så det här ärfortfarande preliminära siffror.Vår bedömning var att resultatet för år2001 skulle bli ungefär på samma nivå som för år2000. Dessvärre kan vi se att det här resultatetverkar bli något sämre, och vi tror att det kommeratt hamna runt . Vi ser att det ärväldigt många kommuner som fortfarande har storaekonomiska problem.