bet · GP01SOU13 · 2002-04-18 00:00:00 — Motionären anför attutredningen utifrån ett kvinnohälsoperspektiv börgöra en sammanställning av det aktuella läget inomsåväl svensk som internationell forskning, med avse-ende på fysiska och psykiska konsekvenser av abort.I motion So612 av m.fl. (kd) begärstillkännagivande om det abortförebyggande arbetet(yrkande 14). Motionärerna anför att ungdoms-mottagningarna har en viktig roll i detabortförebyggande arbetet samt attsexualundervisningen måste fördjupas, däransvarstagandet för den egna sexualiteten ochpartnern måste betonas.I motion So370 av och (båda m) begärs tillkännagivande om behov avytterligare insatser för att minska antalet aborteri landet. Motionärerna pekar på att en abort oftastmedför problem för kvinnan, varför det finnsanledning att arbeta med att förebygga aborter.I motion So232 av () begärs tillkännagivandeom förebyggande åtgärder för att minska antaletaborter. Motionären anför att arbetet med rådgivningoch information om hur samhället kan hjälpa ungakvinnor att fullfölja en graviditet måsteprioriteras. Olika läkemedel som hindrar oönskadegraviditeter måste vidare ges likartade regler ihela landet.I motion So545 av Skånberg och (båda kd)begärs tillkännagivande om att alla ingrepp isjukvården ska vara föremål för forskning ochutvärdering för att säkerställa kvinnors hälsa.Motionärerna pekar på att regeringen har beslutatatt kvinnor som genomgår abort inte skallregistreras med personnummer. Detta kommer att fåtill följd att det fortfarande går att få enuppfattning om vilken ålder kvinnan har vid aborten,men att det inte blir möjligt att följa upp hennespersonliga hälso- och sjukdomshistoria.Några motioner behandlar frågan om tonårsaborter.I motion So210 av och (båda kd) begärs tillkännagivande omtillsättande av en utredning om tonårsaborter(yrkande 1). Motionärerna anför att det finnsväldigt lite kunskap om hur unga kvinnor mår isamband med och efter en abort. Det vore därförönskvärt med en utredning som utgår från ungakvinnors situation.I motion So305 av () begärs tillkännagivande omen nationell nollvision vad gäller tonårsaborter(yrkande 1). Motionären anför att bör ges i uppdrag att, med denhandlingsplan för prevention av oönskadegraviditeter som det tagit fram som grund, ledaarbetet med att utveckla en nationell nollvision förtonårsaborter.I motion So338 av () begärs tillkännagivandeom att föräldrar skall informeras om derasminderåriga barn är gravida och står inför abort.Motionären anför att riktlinjerkring aborter måste ändras och göras tydliga vadgäller frågan om när föräldrar skall underrättas nären minderårig blir gravid. Det är väsentligt attföräldrarna blir delaktiga i beslutet och gesmöjlighet att stötta sitt barn. Undantag skall dockkunna göras när synnerliga skäl så påkallar.I några motioner behandlas frågor om fosterdiagnostik.I motion So207 av () begärstillkännagivande om tillämpning av preimplantatoriskdiagnostik (PGD) i . Motionären anför att honutgår från att frågan om PGD kommer att tas upp iden pågående utredningen om bioteknik. Frågan ärdock så viktig att den bör brytas ut ur dennautredning och behandlas i särskild ordning och utandröjsmål, anför motionären.I motion So470 av Skånberg (kd) begärstillkännagivande om att en opererbar åkomma somläpp- och gomspalt aldrig ensam kan vara etttillräckligt skäl för att bevilja en abort.Motionären anför att det är ett uttryck för enorimlig och oacceptabel människosyn att minstaavvikelse från det som anses vara det perfektaställer ett väntat barn utanför lagens skydd tillliv och lem. I förordet till ,som har ratificerat, sägs att barnet skallskyddas av lag också före födelsen.Tidigare behandling och pågående arbete m.m.Utskottet har behandlatmotionsyrkanden om abortförebyggande arbete, sebl.a. betänkandena /98:SoU12, 1998/99:SoU10,1999/2000:SoU9 och 2000/01:SoU10.I betänkande 1997/98:SoU12 () återgav utskottet delarav allmänna råd 1989:6 omtillämpningen av abortlagen samt delar avSocialstyrelsens allmänna råd om information omfosterdiagnostik, SOSFS 1997:20 (s. 8083 utskottetsbetänkande).I betänkande 2000/01:SoU10 anförde utskottet att detvidhöll sin inställning att det är mycket angelägetatt antalet aborter minskar och betonade därvidsärskilt vikten av att antalet aborter blandtonårsflickor nedbringas. Vidare anförde utskottetatt arbetet med att stärka och förbättra deförebyggande insatserna måste fortsätta. Vidarepåpekades att från inhämtats attarbete pågår med omarbetning av de allmänna råden omtillämpning av abortlagen. Dessutom anfördes attNationella folkhälsokommittén i sitt slutbetänkandebehandlat frågan om oönskade graviditeter och därvidlyft fram ungdomar som en särskild målgrupp.Motioner avstyrktes. följde utskottet(rskr. 2000/01:194). )I betänkande 2000/01:SoU10 behandlades också ettpar motioner om sena aborter. Utskottet anförde idet sammanhanget bl.a. följande.Av 1 § abortlagen (1974:595) framgår att om enkvinna begär att hennes havandeskap skallavbrytas, får abort utföras om åtgärden vidtasföre utgången av artonde havandeskapsveckan ochden inte på grund av sjukdom hos kvinnan kanantas medföra allvarlig fara för hennes liv ellerhälsa. Vidare framgår av 3 § första stycket attefter utgången av artonde havandeskapsveckan fårabort utföras endast om lämnarkvinnan tillstånd till åtgärden. Sådant tillståndfår lämnas endast om synnerliga skäl föreliggerför aborten. I 3 § andra stycket stadgas atttillstånd ej får lämnas om det finns anledningatt anta att fostret är livsdugligt. Vidarestadgas i 6 § första stycket att om havandeskapetpå grund av sjukdom eller kroppsfel hos kvinnanmedför allvarlig fara för hennes liv eller hälsa,får lämna tillstånd tillavbrytande av havandeskap efter utgången avartonde havandeskapsveckan och oavsett hur långthavandeskapet har framskridit. Av 6 § andrastycket framgår att avbrytande av havandeskap fårutföras utan tillstånd om inteåtgärden kan anstå utan fara för kvinnan.Utskottet vill poängtera att abortlagen såledesinnebär att tillstånd till abort inte får lämnasom fostret bedöms livsdugligt.Riksdagen följde utskottet (Res. m och kd. )Motioner om när ett juridiskt sett skallbetraktas som ett barn och frågan om smärtlindringför behandlades också i betänkande2000/01:SoU10. Utskottet pekade på att frågan om närett juridiskt sett skall betraktas som barnbehandlas i det förslag som överlämnat till regeringen. Förslaget innebärändringar i folkbokföringslagen (1991:481).Förslaget bereddes iRegeringskansliet och denna beredning borde enligtutskottets uppfattning avvaktas. Motioner avstyrktes(ej res. ).Frågor om fosterdiagnostik, smärtlindring för fosteroch preimplantatorisk diagnostik behandlades avutskottet senast i betänkande 2000/01:SoU10.Utskottet anförde därvid att frågor rörandeinformation om fosterdiagnostik och smärtlindringför faller inom ramen för uppdrag. Utskottet pekade vidare på attregeringen tillsatt en parlamentariskkommitté (dir. 2001:20) med uppgift att se över ettantal frågor rörande genetisk diagnostik, genterapioch kloning. Av direktiven framgår bl.a. attkommittén skall göra en översyn av de nu gällanderiktlinjerna för fosterdiagnostik ochpreimplantatorisk diagnostik. borde därförinte ta något initiativ med anledning av motionerna.Motionerna avstyrktes (ej res. ).Som ovan nämnts har Kommittén om genetisk integritet(S 2001:01) till uppgift att se över ett antalfrågeställningar rörande genetisk diagnostik,genterapi och kloning; bl.a. skall den överväga ochlämna förslag till åtgärder när det gällerfosterdiagnostik och preimplantatorisk diagnostik.Kommitténs arbete skall redovisas senast den 28februari 2003.Enligt uppgift från pågårfortfarande en omarbetning av de allmänna råden omtillämpningen av abortlagen.I kommentaren till Socialstyrelsenssammanställning över aborter i under 2001anförs följande.Det totala antalet aborter har ökat under år 2001till knappt 31 800, jämfört med 30 980 under2000. Uppgången beror i stor utsträckning på enökning av tonårsaborterna . minskade tonårsaborterna någotjämfört med året innan, men underandra vände utvecklingen till enkraftig ökning jämfört med andra halvåret 2000.Medan aborttalen är högst i de tre störstastäderna, ökar antalet tonårsaborter mest utanförstorstäderna. Speciellt stora ökningar sessåledes i , , , ,och . De allra flestaaborter görs mycket tidigt i graviditeten och denmedicinska abortmetoden, som kan göras , fortsätter att öka något medmotsvarande minskning av kirurgiska aborter.Andelen medicinska aborter varierar mycket mellanregioner, från till närmare 70procent.Regeringen har i ett beslut den 31 januari 2002avslagit en framställning från förobstetrik och gynekologi, som innebar ett förslag omändring av 24 § folkbokföringslagen så att gränsenför när en dödfödd skall anmälas bestäms till 22fulla havandeskapsveckor i stället för, som ,28 veckor.Frågan om sen abort vid lättare funktionshinderhar berörts av socialministern isvar på fråga för skriftligt svar (2000/01:1219).I svaret har socialministern bl.a. anförtföljande.Efter utgången av 18:e graviditetsveckan fårabort endast ske om lämnartillstånd till det. Tillstånd får lämnas endastom det finns synnerliga skäl till abort.Socialstyrelsens rättsliga råd fattar beslutefter prövning av varje enskilt fall.Socialstyrelsens allmänna råd (SOSFS 1989:6) omtillämpning av abortlagen innehåller en utförligredogörelse av vad som bör ligga till grund förrättsliga rådets bedömning.Vad som ska anses som synnerliga skäl åliggersåledes rättsliga rådet att i det enskilda falletavgöra.Frågan om abortregister och kvinnors hälsa har i maj2001 berörts av socialministern i svar på skriftligfråga (2000/01:1129). I svaret har socialministernmed hänvisning till ett frågesvar i november 2000angående abortregister och bröstcancer uttalat bl.a.att uppgifter om abort inte skall finnas med ipatientregistret och att forskning i syfte attutröna eventuella hälsorisker i samband med abort dåfår ske exempelvis i form av intervjustudier.Nationella folkhälsokommitténs slutbetänkande Hälsapå lika villkor nationella mål för folkhälsan, SOU2000:91, bereds inom Reger-ingskansliet. I betänkandet anförs att ett av denationella målen för folkhälsan är trygg och säkersexualitet. Med detta avses enligt kommittén minskadsmittspridning av sexuellt överförbara sjukdomar,minskat antal oönskade graviditeter samt att ingenskall diskrimineras på grund av sexuell läggning.Ungdomar lyfts fram som en särskild målgrupp.Statens folkhälsoinstitut har tillregeringen överlämnat ett förslag till handlingsplanför prevention av oönskade graviditeter. Målet medhandlingsplanen är att genom kunskapshöjande ochbeteendepåverkande insatser samt rådgivning ochtillgång på preventivmedel verka för att en så storandel som möjligt av alla graviditeter skall varaönskade. föreslås enligtförslaget till handlingsplan få till uppgift attsamordna och följa upp det fortsatta arbetet medhandlingsplanen.Utskottets ställningstagandeUtskottet vidhåller sin inställning att det ärmycket angeläget att antalet aborter och då särskilttonårsaborter nedbringas. Utskottet noterar därförmed oro att antalet tonårsaborter ökade under år2001. Arbetet med att stärka och förbättra deförebyggande insatserna måste fortsätta. Från Soci-alstyrelsen har inhämtats att omarbetningen av deallmänna råden om tillämpning av abortlagen alltjämtpågår. har vidare utformatett förslag till handlingsplan för att begränsaantalet oönskade aborter. Utskottet anser inte attnågot initiativ från sida ärerforderligt. Motionerna So210 (kd) yrkande 1, So232(c), So295 (kd), So305 (kd) yrkande 1, So338 (kd),So370 (m), So461 (kd och m), So524 (kd) och So612(kd) yrkande 14 avstyrks.Ett par motioner behandlar frågan om sena aborter.Utskottet vill i detta sammanhang klargöra följande.Av 1 § abortlagen (1974:595) framgår att om enkvinna begär att hennes havandeskap skall avbrytas,får abort utföras om åtgärden vidtas före utgångenav artonde havandeskapsveckan och den inte på grundav sjukdom hos kvinnan kan antas medföra allvarligfara för hennes liv eller hälsa. Vidare framgår av 3§ första stycket att efter utgången av artondehavandeskapsveckan får abort utföras endast omSocialstyrelsen lämnar kvinnan tillstånd tillåtgärden. Sådant tillstånd får lämnas endast omsynnerliga skäl föreligger för aborten. I 3 § andrastycket stadgas att tillstånd ej får lämnas om detfinns anledning att anta att fostret är livsdugligt.Vidare stadgas i 6 § första stycket att omhavandeskapet på grund av sjukdom eller kroppsfelhos kvinnan medför allvarlig fara för hennes liveller hälsa, får lämna tillståndtill avbrytande av havandeskap efter utgången avartonde havandeskapsveckan och oavsett hur långthavandeskapet har framskridit. Av 6 § andra stycketframgår att avbrytande av havandeskap får utförasutan tillstånd om inte åtgärden kananstå utan fara för kvinnan.Utskottet vill poängtera att abortlagen såledesinnebär att tillstånd till abort inte får lämnas omfostret bedöms livsdugligt. Med hänsyn härtillbehövs inte något initiativ från medanledning av motionerna So468 (kd) och So506 (kd)yrkande 2. Motionerna avstyrks.Frågan om när ett skall betraktas som barnhar prövats av regeringen i samband med enframställning om att folkbokföringslagen (1991:481)skall ändras vad beträffar gränsen för när endödfödd skall anmälas till skattemyndigheten.Utskottet som inte finner skäl att ha någon annanuppfattning i denna fråga än regeringen avstyrkermotion So506 (kd) yrkande 1.I motion So545 (kd) aktualiseras frågan omhuruvida personnummer skall antecknas ipatientregistret då en kvinna genomgår abort.Frågeställningen har sin grund i att regeringen iseptember 2001, i samband med att den fastställdenya förordningar om hälsodataregister hosSocialstyrelsen och , beslutade attpersonnummer inte kommer att få användasnär aborter registreras i patientregistret.Utskottet anser att forskning i syfte att utrönaeventuella hälsorisker i samband med abort får skeexempelvis i form av intervjustudier. Motionenavstyrks.Utskottet konstaterar att Kommittén om genetiskintegritet har till uppgift att se över ett antalfrågeställningar rörande genetisk diagnostik,genterapi och kloning. Av direktiven framgår bl.a.att kommittén skall göra en översyn av de nugällande riktlinjerna för fosterdiagnostik ochpreimplantatorisk diagnostik. Utskottet anser attkommitténs arbete bör avvaktas och avstyrkermotionerna So207 (fp), So323 (kd och m), So462 (kd)och So470 (kd).Frågor om dödsfallsutredningUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå en motion om införande aven särskild lag om dödsfallsutredning.Utskottet vidhåller att det är angeläget attreglerna om rättsmedicinsk undersökningtillämpas så att sådan undersökning alltidutförs när detta är motiverat avrättssäkerhetsskäl.MotionI motion So222 av och () begärs ett tillkännagivande om vad imotionen anförs om införande av en särskild lag omdödsfallsutredning. Motionärerna hänvisar till atten undersökning visat att i en tredjedel av allaonaturliga dödsfall fastställs dödsorsaken utanrättsmedicinsk undersökning. Samtliga fall sompolisanmälts på korrekta grunder skall avslutas meden rättsmedicinsk undersökning, heter det i motio-nen.Bakgrund, tidigare behandlingI 4 kap. 4 § begravningslagen (1990:1144) stadgasatt om förhållandena vid ett dödsfall är sådana attdet kan finnas skäl för en rättsmedicinsk undersök-ning enligt lagen (1995:832) om obduktion m.m. skallden läkare som fastställt att döden har inträtteller som annars skall utfärda dödsbeviset snarastmöjligt anmäla dödsfallet till polismyndigheten iden ort där dödsfallet inträffade eller, om kännedomhärom saknas, den ort där den döda kroppen haranträffats. Bestämmelsen fick sin nuvarande lydelsegenom en lagändring (prop.1994/95:148, bet. 1994/95:SoU21, rskr. 1994/95:381).Av 13 § lagen (1995:832) om obduktion m.m. framgåratt en rättsmedicinsk undersökning av avliden bl.a.får göras om undersökningen kan antas vara avbetydelse för utredningen av ett dödsfall sominträffat under sådana omständigheter att det inteskäligen kan bortses från möjligheten att dödsfallethar samband med ett brott. Denna bestämmelseinfördes i samband med det lagstiftningsärende somnämns ovan.Utskottet behandlade i samband med proposition1994/95:148 ett motionsyrkande i vilket föreslogsatt polisen skulle vara skyldig att föranstalta omrättsmedicinsk obduktion vid en polisanmälan(1994/95:SoU21 s. 35). Utskottet anförde i likhetmed regeringen att det är angeläget att polisentillämpar reglerna så att rättsmedicinskundersökning alltid utförs när detta är motiverat avrättssäkerhetsskäl. Vidare anförde utskottet att ennära samverkan mellan polisen och denrättsmedicinska professionen är nödvändig och attdet t.ex. är angeläget att polisen konsulterarrättsmedicinsk expertis före ett beslut att inteföranstalta om rättsmedicinsk undersökning efteranmälan från läkare. Utskottet anförde att detutgick från att regeringen noga följer denna fråga,bl.a. de lokala polismyndigheternas praxis, ochåterkommer till om det behövs. (Ej res.) följde utskottet(rskr. 1994/95:381).Utskottet behandlade vidare i betänkande1999/2000:SoU9 ett motionsyrkande om att införa ensärskild lag om dödsfallsutredning. Utskottetvidhöll att det är angeläget att reglerna omrättsmedicinsk undersökning tillämpas så att sådanundersökning alltid utförs när detta är motiverat avrättssäkerhetsskäl. Utskottet betonade att en närasamverkan mellan polisen och den rättsmedicinskaprofessionen är nödvändig och att det t.ex. ärangeläget att polisen konsulterar rättsmedicinskexpertis före ett beslut att inte föranstalta omrättsmedicinsk undersökning efter anmälan frånläkare (ej res.) 1999/2000:194).Utskottets ställningstagandeUtskottet vidhåller att det är angeläget attreglerna om rättsmedicinsk undersökning tillämpas såatt sådan undersökning alltid utförs när detta ärmotiverat av rättssäkerhetsskäl. I detta sammanhangvill utskottet återigen betona att en nära samverkanmellan polisen och den rättsmedicinska professionenär nödvändig och att det t.ex. är angeläget attpolisen konsulterar rättsmedicinsk expertis före ettbeslut att inte föranstalta om rättsmedicinskundersökning efter anmälan från läkare. Utskottetutgår från att regeringen noga följer frågan ochåterkommer till om det behövs. MotionSo222 (m) avstyrks med det anförda.JournalföringUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motioner omjournalföring. Utskottet hänvisar till attdet inom pågår en översynav patientjournallagen och att resultatet avdenna bör avvaktas. Jämför reservationerna 67(v) och 68 (c).MotionerI motion So234 av de ()föreslås att 10 § patientjournallagen skall gesföljande lydelse: Den som enligt 9 § är skyldig attföra patientjournal skall på begäran av patientutfärda intyg om vården samt utfärda intyg ochutlåtande som behövs för att bedöma rätten tillersättning enligt lagen om allmän försäkring ellerannan jämförbar ekonomisk förmån i enlighet med vadsom anförs i motionen. Motionären anför attförsäkringskassan har svårigheter att få indet underlag som krävs för att kunna ta ställningtill rätt ersättning.I motion So345 av m.fl. (v) begärsett tillkännagivande om att bör få iuppdrag att utreda och utfärda riktlinjer förjournalhantering i samband med konkurrensutsättningoch privatisering (yrkande 1).I motion So334 av () begärsett tillkännagivande om försöksverksamhet med s.k.smart-card som patientjournal. Motionären anför attden tekniska utvecklingen möjliggör för den enskildeatt ta själv ta ansvar för sin patientjournal genomatt ha den med sig i sitt patientkort. Vidare anförsatt regeringen bör välja ut något eller någralandsting för en försöksverksamhet med s.k. smart-card för att skynda på utvecklingen.I motion So303 av m.fl. (c) begärsett tillkännagivande om patientanpassade journaler(yrkande 9). Motionärerna anför att felbehandlingarsker därför att alla journalhandlingar inte finnstillgängliga vid akuta operationer och besök isjukvården. I vissa länder har man infört journalerpå s.k. smart-card vilket innebär att patienten kanha sin journal i själva patientbrickan.Patientinformationen finns dessutom förvarad påsäkert sätt hos patientens ordinarie vårdgivare.Pågående arbeteSocialstyrelsen överlämnade enrapport till regeringen angående en översyn avpatientjournallagen. Rapporten bereds för närvarandei Regeringskansliet.Utskottets ställningstagandeInom pågår som ovan anförts enöversyn av patientjournal-lagen. Enligt utskottetbör resultatet av denna översyn avvaktas. MotionernaSo234 (m), So303 (c) yrkande 9, So334 (kd) och So345(v) yrkande 1 avstyrks.PlastikkirurgiUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå en motion om riktlinjeroch åldersgräns för genomförande avplastikkirurgi samt om en nationellgranskning av privata plastik- ochallmänkirurgiska mottagningar. Utskottet hän-visar till ett yttrande från Statensmedicinsk-etiska råd. Jämför reservation 69(v).MotionI motion So400 av m.fl. (v) begärs attregeringen ger i uppdrag att utredaoch lämna förslag om riktlinjer och åldersgräns förgenomförande av plastikkirurgi (yrkande 1).Motionärerna anför att en plastikoperation är ettstort och irreversibelt ingrepp och hänvisar tillatt sterilisering inte får utföras på någon som intefyllt . Undantag bör göras för operationer somhar medicinska grunder. Vidare begärs i yrkande 2att regeringen ger i uppdrag attgenomföra en nationell granskning av privataplastik- och allmänkirurgiska mottagningar.BakgrundStatens medicinsk-etiska råd (SMER) överlämnade idecember 2001 ett yttrande till regeringen angåendevissa etiska riktlinjer för skönhetsoperationer påunderåriga. SMER anförde att rådet inhämtatSocialstyrelsens allmänna uppfattning om förekomstenav skönhetsoperationer på underåriga och om vilkariktlinjer som styrelsen anser bör gälla. TillSocialstyrelsen riktades också bl.a. frågan om mananser sig ha tillräckliga befogenheter att ingripaom enskilda plastikkirurger inte följeryrkesföreningarnas riktlinjer. Socialstyrelsenanförde att skönhetsoperationer på underåriga överhuvud taget är mycket ovanliga. Socialstyrelsenanförde vidare att icke medicinskt indiceradeskönhetsoperationer faller inom den förvårdnadshavaren i regleradebestämmanderätten, dvs. vårdnadshavaren skall varainformerad och ha samtyckt till ingreppet.Förhållandet kan dock vara annorlunda om ett barnvill genomgå en plastikoperation på grund av att haneller hon mår psykiskt dåligt av sitt utseende ochvårdnadshavaren inte samtycker till ingreppet. Ettoperativt ingrepp kan på grund av psykiskt lidandebedömas vara medicinskt indicerat, om inte andramedicinska skäl talar emot. Om den underårige i ettsådant fall har uppnått sådan ålder och mognad atthan eller hon förstår innebörden av och kanöverblicka konsekvenserna av sitt beslut, torde detinte vara uteslutet att ett ingrepp kan genomförasäven om vårdnadshavaren inte samtyckt till det.Kännedom om vårdnadshavarens inställning bör dockalltid finnas tillgänglig. ansåg sigvidare ha tillräckliga befogenheter att ingripa moten läkare eller vårdgivare som utför skönhets-operationer och i samband därmed åsidosättervetenskap och beprövad erfarenhet. riktlinjer kan anses vara ettuttryck för vad som utgör vetenskap och beprövaderfarenhet och innebär sakkunnig och omsorgsfullpatientvård. SMER delade bedömning.Utskottets ställningstagandeSom motionärerna anför är en plastikoperation ettstort och irreversibelt ingrepp. Det är därförväsentligt att plastikoperationer på underårigaföregås av en noggrann prövning. Av Statensmedicinsk-etiska råds yttrande framgår attSocialstyrelsen anser sig ha tillräckligabefogenheter att ingripa mot en läkare ellervårdgivare som utför skönhetsoperationer och isamband därmed åsidosätter vetenskap och beprövaderfarenhet. Vidare framgår av yttrandet att enspecialistförenings riktlinjer kan anses vara ettuttryck för vad som utgör vetenskap och beprövaderfarenhet och innebär sakkunnig och omsorgsfullpatientvård.