bet · GP01FÖU13 · 2002-05-16 00:00:00 — Beredskapslagring av olja och kol SammanfattningI betänkandet behandlas regeringens förslag om vissaändringar i lagen (1984:1049) om beredskapslagringav olja och kol. Lagändringarna innebär attmöjligheten för tillsynsmyndigheten att medge attlagringsskyldighet fullgörs genom uppdrag åt annanvidgas, uppdrag att hålla lagringsbränslen skallgenerellt kunna lämnas till andra lagringsskyldigaeller till företag som bedriveroljelagringsverksamhet. En förutsättning är dock attäven lagerhållaren fått tillsynsmyndighetenssärskilda godkännande. Den som driveroljeraffinaderi skall kunna få tillstånd attfullgöra lagringsuppdrag genom att lagra råolja ochhalvfabrikat i stället för lagringsbränslen. Vidareföreslås att beredskapslagring av gasol skallupphöra. Lagändringen avseende gasollagring föreslåsträda i kraft och övrigalagändringar den 1 januari 2003.Utskottet bedömmer att de förändringar regeringenföreslagit ger förutsättningar för en önskvärdeffektivisering av beredskapslagringen av olja ochkol med en bibehållen energiberedskap.Vad gäller gasollagringens upphörande kanutskottet konstatera att den inhemskatillgängligheten på och leveranssäkerheten av gasolfår anses vara fullt tillfredsställande, varför ettupphörande av lagringsskyldigheten inte torde ledatill någon försämring av energiberedskapen.Regeringens förslag bör därför bifallas avriksdagen.Utskottets förslag till riksdagsbeslutÄndringar i lagen om beredskapslagring avolja och kolRiksdagen antar regeringens förslag till lag omändring i lagen (1984:1049) om beredskapslagring avolja och kol.Stockholm den 16 maj 2002På försvarsutskottets vägnarHenrik LanderholmFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: HenrikLanderholm (m), (s), (), (), (), ÅkeCarnerö (kd), (), (), RolfGunnarsson (m), (), (), (), (),(), (), () och ().2001/02FöU13Redogörelse för ärendetÄrendet och dess beredningRegeringen gav i regleringsbrevet i uppdrag att se över regelverketnär det gäller oljeberedskapen och att lämna förslagtill eventuella ändringar i detta. Översynen skullesärskilt beakta de senaste årens utveckling påområdet inom EU och Internationella energiorganetIEA. Uppdraget redovisades (dnrN2000/9195/ESB). Översynen publicerades även i myndighetensrapportserie (ER 23:2000).Energimyndigheten lämnade flera förslag tillförändringar av olje-beredskapen. I propositionenbehandlas endast de förslag som berör lagringen.De förslag som lämnatförutsätter ändringar i lagen (1984:1049) omberedskapslagring av olja och kol.Energimyndighetens förslag, i de delar som rörlagringen, har remissbehandlats.Regeringen beslutade attinhämta Lagrådets yttrande. Lagrådet lämnadeförslaget utan erinran.Propositionens huvudsakliga innehållI proposition 2001/02:169 föreslås vissa ändringar ilagen (1984:1049) om beredskapslagring av olja ochkol.Enligt förslaget utvidgas möjligheten förtillsynsmyndigheten att medge att lagringsskyldighetfullgörs genom uppdrag åt annan att ombesörjalagringen. Uppdrag att hålla lagringsbränslen kangenerellt lämnas till andra lagringsskyldiga ellertill företag som bedriver oljelagringsverksamhet. Enförutsättning är dock att även lagerhållaren fåtttillsynsmyndighetens särskilda godkännande. Den somdriver oljeraffinaderi kan få tillstånd att fullgöralagringsuppdrag genom att lagra råolja ochhalvfabrikat i stället för lagringsbränslen. Vidareföreslås att beredskapslagring av gasol skallupphöra.Lagändringen avseende gasollagring föreslås träda ikraft och övriga lagändringar den 1januari 2003.Utskottets övervägandenBakgrundNuvarande reglering av beredskapslagring avolja och kolI beredskapsåtgärderna ingår lagring av olja och koli syfte att trygga tillgången på dessa varor inomlandet för energiförsörjningen under krig och andraallvarliga kriser.Beredskapslagringen av olja är av principiellt tvåslag, lagring för fredstida oljekriser ochkrigslagring. Kol beredskapslagras endast förkrigssituationer. Lagringen regleras av lagen(1984:1049) om beredskapslagring av olja och kol.Lagen, som fortsättningsvis benämns LBOK, bygger ihuvudsak på lagstiftning . Till LBOKansluter förordningen (1995:971) omberedskapslagring av olja och kol och även denårliga förordning som bestämmer lagringsnivåerna(den senaste SFS 2001:168). enligtLBOK är Statens energimyndighet.De senaste större förändringarna i fråga omberedskapslagringen av olja och kol företogs våren1995. Då beslutade (prop. 1994/95:176,bet. 1994/95:NU25, rskr. 1994/95:393) om ett antalförfattningsändringar i och med att nya riktlinjerför lagringen godkändes, baserade på de kraftigtförändrade planeringsförutsättningar som följde på1992 års försvarsbeslut. Dessutom gjordes även enallmän förenkling och modernisering av regelverket,inkluderande en anpassning till gällande EU-bestämmelser. Regeringen gavs även ökade möjligheteratt delegera beslut till myndighet. För el- ochvärmeproducerande anläggningar gjordeslagringskraven beroende av individuell prövning.Lagringen bygger på att staten med stöd av LBOKålägger enskilda säljare eller förbrukare att hållavissa kvantiteter i lager. Lagren är i fysisk meningnormalt integrerade med de lagringsskyldigaföretagens kommersiella lager. Beredskapslagren fårtas i anspråk av den lagringsskyldige efter beslutav regeringen vid en allvarlig försörjningskris.Den totala omfattningen av denna tvångslagringbestäms av regeringen med utgångspunkt ihela landets behov av beredskapslager, därefterfastställer tillsynsmyndigheten åläggandena förvarje lagringsskyldig. Volymerna baseras påförsäljning och förbrukning av ett antal i LBOKangivna lagringsbränslen under det närmastföregående året. För el- och värmeproducerandeanläggningar bestäms dock lagringsskyldigheten vadbeträffar krigslager efter prövning av behoven förvarje särskild anläggning. /02 är sammanlagt ca 100 företaglagringsskyldiga.Lagringen för oljekriser (tidigare fredskrislagring)tar sikte på svåra störningar i oljeförsörjningensom uppstår utan samband med krig ellersäkerhetspolitiska kriser i vår nära omvärld.Lagringen sker enligt internationellaåtaganden som gjort i avtalet om ettinternationellt energiprogram (IEP) och ävenenligt på området. Under 1990-talethar inga stora förändringar gjorts beträffandelagringen för oljekriser, dock har en koncentrationtill färre lagringsskyldiga skett. Beredskapslagrenav olja motsvarar 90 dagars normal konsumtionoch hålls helt av näringslivet. De lagringsskyldigaföretagen svarar för finansieringen.Krigslagringen tar sikte på det civila försvaretsbehov vid höjd beredskap. Som en följd bl.a. avförsvarsbeslutet och det faktum att krigslagrenblivit allt mindre i förhållande till näringslivetsberedskapslager för oljekriser beslöt 1994(prop. 1993/94:141, bet. 1993/94:NU19, rskr.1993/94:311) att den statliga krigslagringen för detcivila försvaret skulle avvecklas successivt och istället åläggas oljehandeln och vissa storförbrukaremed stöd av LBOK. Regeringen har i proposition2001/02:10 (s. 179) aviserat att näringslivet tillsvidare inte kommer att åläggas att hålla permanentakrigslager. Lagringskraven för krigssituationeranpassas därmed till den aktuellaplaneringsinriktningen för totalförsvaret i enlighetmed av godkända riktlinjer.Lagringsbehovet avses omprövas löpande utifrån enförstärkt omvärldsbevakning. Vissarapporteringsrutiner kommer att bibehållas som ettled i grundberedskapen även självalagringen är suspenderad. Om situationen så kräverskall krigslagring återigen åläggas företagen enligtreglerna i LBOK.EG:s regler angående oljeberedskapDe EG-regler som berör oljeberedskap äroljelagringsdirektivet och oljeberedskapsdirektivet.Oljelagringsdirektivet (rådets direktiv /414/EEGav ) reglerar skyldigheten förmedlemsstater i EEG att inneha minimilager av råoljaoch/eller petroleumprodukter (EGT L 308, 23.12.1968,s. 14, svensk specialutgåva område 12, volym 1, s.28, Celex 31968L0414), ändrat genom rådets direktiv98/93/EG av (EGT L 358,31.12.1998, s. 100, Celex 31998L0093). Direktivetinnehåller detaljerade regler om bl.a.lagringsbränslen, lagringsmängder, omräkningstalmellan produkter och råolja, rapportering, tillsynoch utlandslagring. Vidare krävs att medlemsländernaantar bestämmelser och vidtar åtgärder somsäkerställer kontrollen och övervakningen av lagren.Straff för överträdelser av bestämmelserna skallenligt direktivet vara effektiva, proportionerligaoch avskräckande. Direktivet har implementeratsgenom LBOK med tillhörande förordningar.Oljeberedskapsdirektivet (rådets direktiv73/238/EEG av ) innehåller krav påatt medlemsländerna skall vidta åtgärder för att gebehöriga myndigheter rätt till lageruttag,fördelning till förbrukare, prisreglering,ransonering etc., för att dämpa verkningarna avsvårigheter vid försörjningen med råolja ellerpetroleumprodukter (EGT L 228, , s. 1,svensk specialutgåva område 12, volym 1, s. 61,Celex 31973L0238). Kommissionen har även bildat enkommitté för oljeberedskapsfrågor, i vilken samtligamedlemsländer deltar. Direktivet är sedan några årunder omarbetning. Direktivet har genomförts iSverige genom bland annat oljekrislagen,ransoneringslagen och prisregleringslagen.RegeringenLagring genom uppdrag åt annanUppdrag åt annan att ombesörja lagringRegeringen föreslår att tillsynsmyndigheten fårmedge att en lagringsskyldig uppdrar åt den som fåttsärskilt medgivande att ombesörja lagring för hansräkning samt att ett medgivande får tidsbegränsasoch skall förenas med de villkor som behövs frånberedskaps- och kontrollsynpunkt.I propositionen anger regeringen som skäl för sittförslag att kravet på att den lagringsskyldige skalläga sitt beredskapslager har medfört begränsningarför en rationell och kostnadseffektivlagerhantering. Reglerna har också uppfattats somkonkurrenssnedvridande då möjligheten att låta annanhålla lagren inte gällt lika för allalagringsskyldiga.I dag är ett hundratal företag lagringsskyldigaoch vart och ett av dessa måste ständigt äga minstett lager motsvarande 90 dagars förbrukning. Detinnebär i praktiken att de lagringsskyldiga vidvarje tidpunkt sammantaget håller ettberedskapslager som överstiger det totalaberedskapsbehovet för landet, detta "överlager"innebär en kostnad för i första hand företagen ochslutligen för oljekonsumenterna. Regeringen görbedömningen att en anpassning avseende kravet påägande till de samarbetsmönster som råder inombranschen inte behöver innebära någon försvagningfrån beredskapssynpunkt, förutsatt att en effektivtillsyn kan upprätthållas.Tillsynsmyndigheten bör få möjlighet att efteransökan av lagringsskyldig ge denne ett medgivandeatt få uppdra åt någon annan att sköta lagringen förhans räkning. Ett sådant medgivande bör kunna gesgenerellt, och myndigheten behöver därmed inte prövavarje enskilt lagringsuppdrag. Omlagringsskyldigheten skall uppfyllas genom avtal medannan är det viktigt att den lagringsskyldige vid enkrissituation verkligen får tillgång till detbränsle det andra företaget lagrar för hans räkning.I första hand är detta en fråga företagen emellan,men det torde också ankomma på tillsynsmyndighetenatt i samband med tillståndsgivningen formulera kravoch ställa villkor i detta syfte.Tillsynsmyndigheten bör ha rätt att tidsbegränsa degenerella medgivandena och ställa villkor som behövsutifrån beredskaps- och kontrollsynpunkt. I ettinledningsskede ter det sig naturligt attmedgivandena begränsas till att gälla högst ettlagringsår åt gången.Ett medgivande från tillsynsmyndigheten att låtaannan ombesörja lagringen för kortare eller längretid innebär inget avsteg från principen attlagringen sker på den lagringsskyldiges ansvar,exempelvis skall lagringsavgift kunna tas ut av denlagringsskyldige med stöd av LBOK även i de fall dåden lagerhållare man avtalat med inte uppfyller sinaåtaganden.Det kan förväntas att det nya systemet gradviskommer att leda till en viss ytterligarecentralisering av lagerhållningen, vilket i sin turskulle kunna leda till ökad sårbarhet. Ett parremissinstanser har särskilt påpekat detta ochframhållit vikten av att en strategi finns för huren tillräcklig geografisk spridning av lagren skallsäkerställas. Det ingår enligt regeringensuppfattning i tillsynsmyndighetens åligganden attnoga följa utvecklingen härvidlag och att vidtalämpliga åtgärder för det fall att en ökadcentralisering skulle visa sig få negativakonsekvenser från beredskapssynpunkt.Lagring för annans räkningRegeringen föreslår att tillsynsmyndigheten fårmedge att en lagringsskyldig inom landet ombesörjerlagring av lagringsbränsle för en annanlagringsskyldigs räkning. Ett sådant medgivande fåräven ges till den som utan att vara lagringsskyldigbedriver oljelagringsverksamhet. För den som inomlandet driver oljeraffinaderi får medgivandetinnefatta att lagringen sker i form av råolja, andraråvaror för tillverkningen eller halvfabrikat. Ettmedgivande får tidsbegränsas och skall förenas medde villkor som behövs från beredskaps- ochkontrollsynpunkt.I propositionen anger regeringen som skäl för sittförslag att det i det nuvarande systemet intefunnits behov av att i lagen särskilt reglera vadsom gäller för den som håller lager åt andra, dåuppdrag åt andra att hålla lager enligt nu gällanderegler endast får vara tillfälliga och dessutom ärförbehållna en begränsad krets av lagringsskyldiga.Den utökade möjlighet att uppdra åt annan attombesörja lagring som föreslås innebär att detenligt regeringens uppfattning inte längre räckermed att säkerställa att de lagringsskyldigauppfyller sina skyldigheter. En prövning bördärutöver ske av lämpligheten hos den som för annansräkning skall tillhandahålla beredskapslager. Liksomnär det gäller medgivande att uppdra lagringen åtannan bör tillsynsmyndigheten individuellt prövavilka företag som skall kunna åta sig sådanauppdrag. Tillstånd bör lämnas endast till företagsom uppfyller rimliga krav på resurser ochstabilitet. bör vidare ha rättatt tidsbegränsa medgivanden och ställa de villkorsom behövs från beredskaps- och kontrollsynpunkt.De företag som vill åta sig att vara lagerhållareåt annan bör få ansöka om detta hostillsynsmyndigheten, i första hand torde det bliaktuellt att ge andra lagringsskyldiga sådanttillstånd då dessa företag redan ingår i beredskaps-systemet och är väl kända av tillsynsmyndigheten ochkan förväntas fungera väl i krissituationer av olikaslag. Det är också hos dessa företag delagringsbränslen och den lagringskapacitet tordefinnas tillgängliga som är grundförutsättningen föratt kunna åta sig uppdrag som lagerhållare åt andra.Det finns dock även andra företag som är verksamma iförsörjningskedjan avseende bränsle och drivmedeloch som ägnar sig åt lagring utan att själva varalagringsskyldiga enligt LBOK. Möjligheten att åtasig beredskapslagring åt annan bör bl.a. avkonkurrensskäl finnas även för dessa företag. Dettaöppnar också möjligheten för flera lagringsskyldigaatt bilda gemensamma lagringsföretag, som efterprövning kan få tillsynsmyndighetens medgivande atthålla beredskapslager. Beredskapslagring genom ickelagringsskyldiga bör vara begränsad till olja ocholika slags oljeprodukter. För kolbränslen, somendast tvångslagras för drift av el- ochvärmeproducerande anläggningar i krigssituationer,är den beredskapsmässiga utgångspunkten väsentligtannorlunda och lagringskraven bör uppfyllas inomkretsen av lagringsskyldiga. Tillsynsmyndighetenkommer dock genom den föreslagna lagändringen attkunna pröva ansökningar från dessa företag om att fålagra åt varandra.För företag som driver oljeraffinaderier i Sverigehar tillsynsmyndigheten möjlighet att medge attderas lagringsskyldighet fullgörs genom lagring avråolja, andra råvaror för tillverkningen ellerhalvfabrikat. Övervägande skäl talar för attmotsvarande bör gälla ifall dessa företag åtar sigberedskapslagring åt annan. Det ankommer påtillsynsmyndigheten att vid tillståndsgivningenbeakta hur de omräkningstal för råolja ochhalvfabrikat i förhållande till lagringsbränslen somanges i EU:s oljelagringsdirektiv skallsäkerställas.TillsynRegeringen föreslår att den som eftertillsynsmyndighetens medgivande ombesörjer lagringåt annan skall lämna myndigheten de uppgifter sombehövs för tillsynen av att lagen och med stöd avlagen meddelade föreskrifter efterlevs.Tillsynsmyndigheten får också vid vite meddelaäven den som fått medgivande att ombesörja lagringåt annan föreläggande som behövs för attuppgiftsskyldigheten skall fullgöras och attmyndigheten skall kunna utföra undersökningar avlager och granskning av bokföring m.m.Tillsynsmyndigheten får återkalla ett medgivandeom den som fått medgivandet i något väsentligtavseende inte iakttar villkor som ställts avmyndigheten eller det annars finns synnerliga skäl.Tillsynsmyndighetens beslut att återkalla ettsådant medgivande får överklagas hos allmänförvaltningsdomstol.I propositionen anger regeringen som skäl för sittförslag att det enligt 30 och 31 §§ föreligger enlångtgående skyldighet för lagringsskyldiga, och desom bedriver viss verksamhet med lagringspliktigabränslen, att lämna uppgifter tilltillsynsmyndigheten. För att inte syftet med lagenskall frångås bör tillsynsmyndigheten enligtregeringen ha samma möjlighet att utöva tillsyn överde företag som genom avtal åtagit sig att hållaberedskapslager åt annan som när det gällerlagringsskyldiga som själva håller lagren. Detta kanlämpligen åstadkommas genom att 30 och 31 §§ görstillämpliga på den förstnämnda kretsen företag ochatt därigenom även vitesföreläggande enligt 33 §andra stycket som behövs för att dennauppgiftsskyldighet skall fullgöras får meddelasdessa företag.Tillsynsmyndigheten har vidare, enligt 32 §, storabefogenheter när det gäller möjligheterna attundersöka lager som hålls av den som äruppgiftsskyldig enligt lagen samt att granska dennesbokföring och övriga handlingar som hör tillverksamheten. Genom att 30 och 31 §§ görstillämpliga på den krets av företag som avses iföreslagna 23 §, och som inte själva ärlagringsskyldiga, kommer även dessa - såsomuppgiftsskyldiga enligt LBOK - att bli underkastadetillsynsmyndighetens undersöknings- ochgranskningsmöjligheter enligt lagen.Tillsynsmyndigheten får därigenom möjlighet attenligt33 § vitesförelägga även denna kategori företag omde inte uppfyller sina åligganden enligtbestämmelserna i 32 §. De lagringsföretag som avsesi den föreslagna 23 § kommer också att omfattas avansvarsbestämmelsen i 35 §.Om ett medgivande enligt 22 § återkallas får denlagringsskyldige inte längre låta annan skötalagringen utan han måste själv hålla lagret enligthuvudregeln. Därmed kommer också, i förekommandefall, de övriga sanktionsbestämmelser som LBOKanvisar att kunna tillämpas. För den som har fåttmedgivande enligt den föreslagna 23 §, dvs.möjlighet att lagra åt annan, innebär ett beslut omåterkallande att det inte längre blir möjligt attåta sig uppdrag som hållare av beredskapslager.Beredskapslagring av gasol upphörRegeringen föreslår att skyldigheten attberedskapslagra gasol upphör.I propositionen anger regeringen som skäl för sittförslag att det enligt och övrigaremissinstanser inte föreligger någon oro för enbristsituation på gasol under en oljekris. Marknadeni är dessutom i hög grad lokal, ochdet råder balans mellan produktion och konsumtion avgasol. Den inhemska produktionen av gasol sker iSverige vid raffinering av råolja vid samtliga treraffinaderier. Leveranssäkerheten ochtillgängligheten på gasol anses vara mycket god.Gasol som bränsle är hos många användare direktkonverterbar till andra bränslen. Eftersom det inomEU endast är som föreskriverberedskapslagring av gasol uppfattas detta som enviss snedvridning av konkurrensläget.Lagringskostnaden för gasol är också avsevärt myckethögre än för andra bränslen.Sammantaget gör regeringen bedömningen atttvångslagringen av gasol kan upphöra utan att detleder till någon avgörande försämring avenergiberedskapen och föreslår därför attnäringslivet inte längre skall tvingas att lagragasol, vare sig för fredstida oljekriser eller förkrigssituationer.IkraftträdandeRegeringen föreslår att lagändringarna avseendegasollagring träder i kraft , övrigaändringar föreslås träda i kraft den 1 januari 2003.I propositionen anger regeringen som skäl för sittförslag att då det för avvecklingen avgasollagringen inte krävs några längreförberedelser, och skyldigheten att hållaberedskapslager fastställs per lagringsår som räknasfr.o.m. t.o.m. , börlagändringarna i denna del träda i kraft den1 . Därmed upphör tvångslagringen av gasolfr.o.m. /03.Regeringen bedömer vidare att Energimyndighetenbör kunna ha ett fungerande system den 1 januari2003 för att kunna behandla ansökningar från företagsom vill begagna sig av de möjligheter somnyordningen erbjuder. Därför föreslås att deförfattningsändringar som hör samman medlagringsskyldigs uppdrag till annan träder i kraftförst den 1 januari 2003.Utskottets ställningstagandeUtskottets förslag i korthetUtskottet tillstyrker regeringens lagförslag.Genom att utöka möjligheterna för lagringsskyldigaatt uppdra åt annan att ombesörja lagring serutskottet att möjligheterna för en mer rationell ochkostnadseffektiv lagerhantering öppnas. Vidare anserutskottet att tillsynsmyndigheten, genom delagändringar som här behandlats, ges godaförutsättningar att kunna upprätthålla tillsynen avberedskapslagringen. Utskottet bedömmer sålunda attde förändringar regeringen föreslagit gerförutsättningar för en önskvärd effektivisering avberedskapslagringen av olja och kol med enbibehållen energiberedskap.Vad gäller gasollagringens upphörande kanutskottet konstatera att den inhemskatillgängligheten på och leveranssäkerheten av gasolfår anses vara fullt tillfredsställande, varför ettupphörande av lagringsskyldigheten inte torde ledatill någon försämring av energiberedskapen.Utskottet ser även att ett upphörande avgasollagringsskyldigheten innebär en anpassning tillgällande EU-reglering, vilket i sin tur skulle rättatill den snedvridning som i viss mån förekommit ikonkurrensläget, då det inom EU endast ärSverige som föreskriver beredskapslagring av gasol.Lagändringen avseende gasollagring föreslås träda ikraft och övriga lagändringar den 1januari 2003. Utskottet gör ingen annan bedömning änregeringen vad gäller tidpunkterna förikraftträdande.Regeringens förslag bör därför bifallas avriksdagen.Bilaga 1Förteckning över behandlade förslagProposition 2001/02:169Regeringen föreslår att antarregeringens förslag till lag om ändring i lagen(1984:1049) om beredskapslagring av olja och kol.Bilaga 2Regeringens lagförslagFörslag till lag om ändring i lagen(1984:1049) om beredskapslagring avolja och kolHärigenom föreskrivs i fråga om lagen (1984:1049)om beredskapslagring av olja och koldels att 5-7, 11, 12, 18 a, 22-24, 27, 30, 31, 33och 37 §§ samt rubriken närmast före 22 § skall haföljande lydelse,dels att i lagen skall införas en ny paragraf, 33a §, av följande lydelse.Nuvarande lydelse5 §Beredskapslagringen skall omfatta följande bränslen(lagringsbränslen).KN-nr Varuslag1. 2710 00 27 Motorbensin2710 00 292710 00 322710 00 342710 00 363. 2710 00 51 Flygfotogen och annan2710 00 55 fotogen4. 2710 00 69 Dieselbrännolja ocheldningsolja 15. 2710 00 74 - Övrigaeldningsoljor2710 00 786. 2711 12 11 - Gasol2711 12 982711 13 10 -2711 13 98Föreslagen lydelse5 §[1]Beredskapslagringen skall omfatta följandebränslen (lagringsbränslen).KN-nr Varuslag1. 2710 00 27 Motorbensin2710 00 292710 00 322710 00 342710 00 363. 2710 00 51 Flygfotogen och annan2710 00 55 fotogen4. 2710 00 69 Dieselbrännolja ocheldningsolja 15. 2710 00 74 - Övrigaeldningsoljor2710 00 78-----------------------------------------------------Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse-----------------------------------------------------6 §[2]Denna lag tillämpas inte på1. kol annat än såvitt avser lagringsskyldighetför värmeverk och kraftvärmeverk enligt 18 a §,2. bränsle som utvinns inom landet eller somframställs ur råvara som har utvunnits inom landet,3.