bet · GP01KU18 · 2002-05-30 00:00:00 — I förslaget tillbestämmelse skulle bl.a. anges den kommunalasjälvstyrelsen, rätt till egen valuta ochsjälvständig ekonomisk politik,offentlighetsprincipen och meddelarskyddet ochförbudet mot förhandsgranskning av tryckta skrifter.På så sätt skulle enligt motionen försvaret av densvenska demokratin komma i ett bättre läge.Därutöver redovisade utskottet en annan motion avvissa ledamöter (s), där det inte gjordes någrainvändningar mot regeringens förslag tillgrundlagstext men i vilken motionärerna yrkade attmotiveringen kompletterades och ändrades i enlighetmed vad som framgick av motionen.Utskottet tog först ställning till självalagtexten. Liksom regeringen ansåg utskottet att deti RF:s överlåtelseregel borde göras en markering avden vikt som tillmäter ett verksamt fri- ochrättighetsskydd. Detta borde enligt utskottet ske pådet sätt som föreslogs i propositionen.Däremot motsatte sig utskottet i likhet medutredningen och regeringen att grundlagsregelnskulle innehålla fastlagda begränsningar iriksdagens överlåtelserätt. Utskottet tillstyrktesåledes propositionen och avstyrkte motionen (v).Enligt den andra motionen (s) borde det områdedär beslutanderätt inte kan överlåtas utansamtidig ändring av grundlagen inte inskränkastill bestämmelserna om grunderna för det svenskastatsskicket. Också andra bestämmelser som bärupp grundläggande principer för vårtkonstitutionella system borde falla inom dettaområde. Som exempel på sådana grundläggandeprinciper nämndes i motionen bl.a.offentlighetsprincipen, meddelarfriheten ochcensurförbudet. Att så är fallet borde enligtmotionen klart framgå av motivtexten till denaktuella paragrafen. Utskottet anförde härvidföljande (s. 27 f.):Liksom utredningen och regeringen vill utskottetförst betona att en överlåtelse avbeslutsbefogenheter med stöd av den föreslagnalydelsen av 10 kap. 5 § RF inte kan ske i sådanutsträckning att regeringsformens bestämmelserom statsskickets grunder upphör att vara giltiga.Riksdagens ställning som det främsta statsorganetfår inte genom överlåtelse avnormgivningskompetens urholkas i väsentlig grad.Utskottet vill i likhet med motionärerna ocksåframhålla att det område som inte kan överlåtasmed stöd av denna bestämmelse inte är inskränkttill bestämmelserna om grunderna för vårtstatsskick utan också omfattar andra bestämmelsersom bär upp grundläggande principer i vårtkonstitutionella system. Utskottet vill i dettasammanhang särskilt peka på den friaåsiktsbildningens stora betydelse för vårtstatsskick. Redan i den inledande paragrafen iregeringsformen slås det fast att den svenskafolkstyrelsen bygger på fri åsiktsbildning ochallmän och lika rösträtt. En förutsättning föratt den fria åsiktsbildningen skall kunna speladenna viktiga roll är offentlighetsprincipen ochmeddelarfriheten. Också förbudet mot censur,skyddet av uppgiftslämnare, ansvarighetssystemetoch andra viktiga tryckfrihetsrättsliga principeri tryckfrihetsförordningen ochyttrandefrihetsgrundlagen har stor betydelse förden fria åsiktsbildningen. Den föreslagnalydelsen av 10 kap. 5 § RF kan inte anses öppnamöjlighet att överlåta beslutanderätt somväsentligt rubbar dessa principer utan samtidigändring av grundlag.Enligt utskottet kan frågan om vad som vid ettsvenskt EU-medlemskap kan överlåtas utangrundlagsändring principiellt ses som en fråga omriksdagens beslutsformer om det i framtidenskulle bli aktuellt att tillägga gemenskapernasinstitutioner nya beslutsbefogenheter, utöver demsom överlåtits i samband med anslutningen. Denprecisering av gränserna för det överlåtbaraområdet som efterlyses i motionen kan nämligenkomma att aktualiseras i den situation då Sverigesom medlemsstat står inför framtida förändringarav EU:s grundläggande fördrag. får dåta ställning till om en kvalificerad majoritet iriksdagen med stöd av undantagsregeln i 10 kap. 5§ RF skall kunna godkänna en fördragsändring medett beslut även om överlåtelsen berörgrundlagarna eller om två beslut medmellanliggande val i enlighet med huvudregeln i10 kap. 2 § andra stycket skall krävas i sådanafall. Denna fråga bör enligt utskottet hållasskild från vilka beslut EG:s institutioner harrätt att fatta med stöd av den överlåtelse somgjorts i samband med medlemskapet.När det gäller att fastställa vilkabeslutsbefogenheter som faktiskt överlåts vid ettmedlemskap är givetvis utgångspunkten det svenskaanslutningsfördraget som i sin tur hänvisar tillde grundläggande fördragen. Som utskottettidigare framhållit låter sig dessabeslutsbefogenheter inte helt lätt fastställas.Gemenskapsinstitutionernas rätt att fatta beslutmåste emellertid basera sig på de grundläggandefördragen. Detta gör det möjligt för riksdagenatt med tillräcklig säkerhet överblicka ochförutse vilka beslutsbefogenheter som överlåts.I de fördrag som tillträder vid ettmedlemskap är enligt utskottets bedömninggemenskapernas befogenheter på de områden därgrundläggande principer i vårt konstitutionellasystem berörs utomordentligt begränsade. Tryck-och yttrandefrihetslagstiftningen är liksomoffentlighetsreglerna nationella angelägenheter.Gemenskapens institutioner kan inte på fördragengrunda någon befogenhet att harmonisera reglernapå dessa lagstiftningsområden. En annan sak äratt inom de områden där institutionerna harbefogenhet att fatta beslut det kanbeslutas regler som berör t.ex. offentlighets-och sekretessfrågor. I propositionen har tvågrundlagsreglerade ämnen där EG-rätten har ettannat innehåll lokaliserats, och de ipropositionen föreslagna ändringarna itryckfrihetsförordningen om förbud mot vissreklam och om rätten att äga svenska tidningarskulle kunna ses som sådana grundlagsändringar isamband med överlåtelse som det talas om imotionen. Enligt utskottets bedömning kan dock deregler som gemenskapernas institutioner fårbesluta om inte ges en sådan räckvidd att derubbar de principer på vilka svensk tryck- ochyttrandefrihetslagstiftning och svenskaoffentlighetsregler bygger. En ändring av dettaförhållande skulle förutsätta en fördragsändring.Skulle det bli aktuellt att genomsådana fördragsändringar överlåta beslutanderättsom direkt tar sikte på tryck- ochyttrandefrihetsfrågor anser utskottet i likhetmed motionärerna att detta inte bör ske utansamtidig ändring av grundlag.Motionen behandlar sedan frågan hur man frånsvensk sida skall ställa sig om något EG-organskulle besluta en rättsakt av innebörd att ensvensk grundläggande konstitutionell principupphör att vara giltig. Slutsatsen skulle i ensådan situation enligt motionen kunna bli attgrundlagen inte skall ändras och således attgrundlagsbestämmelsen inte viker för EG-rättsakten, vilket klart och entydigt bör framgåav motivtexten.Utskottet vill framhålla att om EG beslutar ettdirektiv som strider mot svensk grundlag kan detinte genomföras här utan att grundlagen förständras. Direktiven förutsätter nationelllagstiftning och kan ju inte lagstiftai strid med grundlag. Från EG-rättslig synpunktinträder dock en skyldighet att ändra grundlagen.Saken skulle enligt utskottet ställas på sinspets om EG beslutade en direkt tillämpligförordning som strider mot någon regel i svenskgrundlag.Om en regel i en förordning eller ett direktivfrån svensk sida framstår som konstitutionelltoacceptabel, bör enligt utskottet den svenskahållningen inte vara att tala om en konfliktmellan EG-rätt och nationell rätt. Vad frågan istället bör gälla är om EG-organet haft rätt attmed verkan för fatta ett sådant beslutsom det fattat. Ligger med andra ord denbeslutade rättsakten inom det område därbeslutanderätten överlåtits? Blir svaret att denligger utanför detta område, är den inte giltigsom EG-rätt i uttalanden i samband medärendet om förslaget till anslutningslagVid sin behandling av regeringens förslag till ensärskild anslutningslag tog utskottetställning till om den föreslagna bestämmelsen idenna lag om överlåtelse av beslutsbefogenheter (3§) uppfyllde grundlagens krav (bet. 1994/95:KU17 s.15 f.). Utskottet anförde härvid att när det gälleratt bedöma om den föreslagna överlåtelsen avbeslutsbefogenheter går längre än vad grundlagenmedger måste man gå till anslutningsfördraget,grundfördragen och de andra delar av primärrättensom räknats upp i anslutningslagen. I fråga om den i10 kap. 5 § första stycket RF angivnaförutsättningen att överlåtelse av beslutanderättkan ske till Europeiska gemenskaperna så länge somdessa har ett fri- och rättighetsskydd motsvarandedet som ges i regeringsformen och Europakonventionenkonstaterade utskottet att det i punkten 19 iuppräkningen i anslutningslagen nämns fördraget den7 om Europeiska unionen(). I artikel F i det fördragetframhålls att unionen skall respektera dennationella identiteten i medlemsstaterna och somallmänna principer för gemenskapsrätten respekteragrundläggande rättigheter såsom de garanteras iEuropakonventionen och som de följer avmedlemsstaternas gemensamma konstitutionellatraditioner. Utskottet konstaterade att det i EG-rätten alltså finns ett fri- och rättighetsskydd sommotsvarar det som finns i . Därmedstod det enligt utskottet också i nivå med det skyddsom vi har i regeringsformen utan att till alladelar vara identiskt lika med detta. Den igrundlagsbestämmelsen angivna förutsättningen föröverlåtelse var därmed enligt utskottets meninguppfylld.I likhet med regeringen delade utskottet vidare ihuvudsak den bedömning som Grundlagsutredningeninför EG gjort när det gällde frågan om vilka slagav beslutanderätt som det var aktuellt att överlåta.Utskottet kunde konstatera att det alltså inte fannsnågon bestämmelse i fördragen som gergemenskapsinstitutionerna kompetens att besluta omgrunderna för vårt statsskick eller om andragrundläggande principer som bär upp vårtkonstitutionella system. Inte heller från denutgångspunkten förelåg enligt utskottet hinder motöverlåtelse. Utskottet anförde att anslutningslagensbestämmelse om överlåtelse av beslutsbefogenhetersåledes låg inom det område som grundlagen angav.Därutöver ville utskottet i sammanhanget framhållavad utskottet anförde i grundlagsärendet i frågan omhur man skall förhålla sig om något EG-organ likvälskulle besluta en rättsakt som från svensk sidaframstår som konstitutionellt oacceptabel (jfrovan).Utskottet anförde vidare att det vidutskottsbehandlingen av förslaget till bestämmelseav beslutsbefogenheter hade ifrågasatts om den integick onödigt långt. Det hade anförts attbestämmelsen innebär att allt som de Europeiskagemenskaperna beslutar enligt de i anslutningslagenuppräknade fördragen kommer att gälla i . Avden anledningen hade föreslagits att det iöverlåtelsebestämmelsen läggs till villkoret "ominte beslutar annorlunda".Till en början ville utskottet erinra om att det iriksdagens makt att stifta lag också ligger maktenatt ändra eller upphäva lagen eller att stifta annanlag som avviker från lagen. Utskottet påpekade attdetta förhållande inte brukar särskilt anmärkas ilagstiftningen. Syftet med det föreslagna villkoretvar enligt utskottet emellertid att det iöverlåtelsebestämmelsen skulle slås fast attriksdagen i efterhand skall kunna fatta beslut somgår före EG-rätten. Härvid anförde utskottet attmedlemsstaterna inte kan göra en senare ensidigtbeslutad nationell bestämmelse gällande mot enrättsordning som de gemensamt har accepterat (a.bet. s. 17). Att villkora anslutningslagen genom attföreskriva att överlåtelsen av beslutsbefogenheterbara gäller i den utsträckning intebeslutar annorlunda har enligt utskottet i sig ingenbetydelse i förhållande till gemenskaperna.Utskottet framhöll att om skulle göraverklighet av ett sådant villkor och "beslutaannorlunda" skulle dock bryta mot sinaåtaganden enligt anslutningsfördraget. Man kundeenligt utskottet inte heller bortse från risken atträttstillämpande myndigheter felaktigt skulle kunnauppfatta en bestämmelse med den föreslagnainnebörden som en lagvalsregel.På grund av det anförda kunde utskottet inteförorda att det i överlåtelsebestämmelsen fördes invillkor av den angivna innebörden. Utskottet villedock även i detta sammanhang erinra om sinauttalanden i grundlagsärendet om hur man från svensksida skall förhålla sig i det fall något EG-organskulle besluta en rättsakt som från svensk sidaframstår som konstitutionellt oacceptabel.PropositionenRegeringen föreslår att regeringsformens bestämmelsei 10 kap. 5 § första stycket om överlåtelse avbeslutanderätt till Europeiska gemenskaperna ändrasså att beslutanderätt som inte rör principerna förstatsskicket kan överlåtas inom ramen för samarbetei Europeiska unionen. Liksom tidigare förutsätterenligt regeringen en överlåtelse att fri- ochrättighetsskyddet inom det samarbetsområde tillvilken överlåtelsen sker motsvarar det skydd som gesi 2 kap. RF och i om skydd för demänskliga rättigheterna och de grundläggandefriheterna.I skälen för sitt förslag framhåller regeringen attbestämmelsen i 10 kap. 5 § första stycket RF tillkomefter noggranna överväganden och en omfattandeoffentlig debatt. Avsikten vid införandet var attbestämmelsen skulle tillämpas vid alla framtidaöverlåtelser av beslutbefogenheter med anledning avmedlemskapet i EU.Även om det står helt klart att samarbetet i andraoch tredje pelaren är mellanstatligt delarregeringen ochremissinstansernas uppfattning att utvecklingen avsamarbetet inom EU har lett till att skillnadernamellan framför allt första och tredje pelaren harminskat. Det finns enligt regeringen anledning attutgå från att denna utveckling kommer att fortsättaoch att samarbetet härigenom kommer att förändras.Vidare anför regeringen att det inte går attförutse hur samarbetet i unionen kommeratt se ut, men att det ligger nära till hand attanta att den förestående utvidgningsprocessen i vartfall kommer att leda till förändringar ochkrav på effektivare beslutsformer i andra och tredjepelaren. Till detta kommer enligt regeringen attvärlds- och samhällsutvecklingen i stort är sådanatt ett samarbete som det inom unionen måsteutvecklas och förändras för att nya och förändradekrav skall kunna uppfyllas.Därutöver framhåller regeringen attmedlemsländerna har kommit överens om att en nyregeringskonferens skall hållas redan år 2004.Konferensen skall bl.a. behandla hur man skall kunnaavgränsa EU:s och medlemsstaternas behörighet samthur de nationella parlamenten skall kunna involverasmer i EU:s arbete.Dessutom erinrar regeringen om att riksdagennyligen har anfört att regeringen med all kraft börverka för att EU skall tillträda (bet. 2000/01:KUU1, rskr. 2000/01:200). Regeringenpåpekar att en sådan anslutning dock kräverfördragsändringar.Regeringen framhåller att det är angeläget attSverige även i fortsättningen kan följa med och taen aktiv del i EU:s utveckling. Det framstår enligtregeringen som sannolikt att de förändringarna inomden närmaste framtiden kommer att förutsätta att detär möjligt att överlåta beslutanderätt inte bara närdet gäller den första pelaren - EG - utan också inomområdet för andra och tredje pelaren. Vidare påpekarregeringen att det inte kan uteslutas att defördragsändringar som kommer att krävas vid enanslutning av EU till , kommer attförutsätta överlåtelse av beslutanderätt inomområdet för andra och tredje pelaren.Enligt regeringens mening talar redan detta föratt det finns anledning att nu ändra 10 kap. 5 §första stycket RF. Härtill kommer enligt regeringenatt grundlagsbestämmelsen inte bör vara utformad påett sådant sätt att återkommande tolkningsproblemuppstår. Regeringen påpekar att ide fall en ändringi de grundläggande fördragen - som är till Sverigesfördel och som vi därför vill acceptera - föranlederöverlåtelse av beslutanderätt, är det angeläget attöverlåtelsen tydligt faller inom ramen för det somfaktiskt är möjligt att överlåta. Även om det enligtregeringens uppfattning står helt klart att deändringar som har gjorts genom inteinnebär att beslutanderätt överlåts till EU - utanendast till EG - är det av allmänna och principiellaskäl inte tillfredsställande att det har kunnatifrågasättas om är förenligt med 10kap. 5 § första stycket RF. Regeringen vill härsärskilt peka på vad Justitiekanslern har anfört isitt remissyttrande över Nicefördraget.Sammantaget anser regeringen att övervägande skältalar för att 10 kap.5 § första stycket RF nu bör ändras så attbeslutanderätt kan överlåtas inom ramen för alltsamarbete i EU.När det gäller förutsättningar för överlåtelse avbeslutanderätt anför regeringen att regeringsformensbestämmelser om statsskickets grunder sätter engräns för vilka ytterligare beslutsbefogenheter somutan grundlagsändring kan överlåtas till ettmellanfolkligt samarbete (s. 34 f.). Regeringenframhåller att RF nämligen återspeglar och vilar pådet förhållandet att det egna landet är en suveränstat med ett demokratiskt statsskick. Detta klargörsenligt regeringen redan i dess första kapitelsförsta paragrafs första mening där det stadgas att"All offentlig makt i utgår från folket".Regeringen anför att denna princip omfolksuveräniteten sätter en gräns för utvecklingenav samarbetet i EU på så sätt att det skulle stridamot regeringsformens nuvarande bestämmelser om detsvenska statsskickets grunder om EU t.ex.utvecklades till en federation där medlemsstaternaär delstater och där ett direktvalt EU-parlament avgörande lagstiftningsmakten. En sådanutveckling skulle enligt regeringen alltså krävaomfattande grundlagsändringar (prop. 1993/94:114, s.18).Vidare erinrar regeringen omkonstitutionsutskottets uttalande i förarbetena till10 kap. 5 § första stycket RF att det område sominte kan överlåtas med stöd av denna bestämmelseinte är inskränkt till bestämmelserna om grundernaför statsskicket utan också omfattar andrabestämmelser som bär upp grundläggande principer ivårt konstitutionella system (bet. 1993/94:KU21 s.27). Utskottet pekade särskilt på den friaåsiktsbildningens stora betydelse för vårtstatsskick och framhöll därvidoffentlighetsprincipen, meddelarfriheten, förbudetmot censur, skyddet av uppgiftslämnare,ansvarighetssystemet och andra viktiga principer itryckfrihetsförordningen ochyttrandefrihetsgrundlagen.Regeringen anför att det alltså finns ytterligareförutsättningar utöver den förutsättning föröverlåtelse av beslutanderätt som uttryckligen angesi10 kap. 5 § första stycket RF, vilket hittillsendast har gått att utläsa av förarbetena. Det ärregeringens uppfattning att dessa ytterligareförutsättningar bör komma till uttryck igrundlagstexten. Tillägget bör enligt regeringenutformas på det sätt som harföreslagit.I detta sammanhang framhåller regeringen att detär som i samband med ett beslut omöverlåtelse skall göra bedömningen att den överlåtnabeslutanderätten inte rör principerna förstatsskicket på samma sätt som görbedömningen att gemenskapernas fri- ochrättighetsskydd motsvarar det som ges iregeringsformen och . Regeringenpåpekar att stadgandet i 10 kap. 5 § första stycketRF alltså är en anvisning avsedd för lagstiftarenoch inte för de rättstillämpande organen. Domstolaroch myndigheter är skyldiga att tillämpa en rättsaktsom utfärdats på ett område där t.ex. EG genomöverlåtelsen fått kompetens att lagstifta och dettaäven om rättsakten skulle begränsa t.ex. en viktigprincip i tryckfrihetsförordningen. Det är enligtregeringen bara om en regel i en förordning ellerett direktiv skulle befinnas ligga utanför detområde där och de övriga medlemsstaterna ifördragsenlig ordning har överlåtit beslutanderättsom rättsakten inte är giltig som EG-rätt - dvs.saknar rättsverkan - i . Regeringen anför attsådana situationer normalt avgörs genom att fråganunderställs avgörande.Regeringen framhåller vidare att varken EG ellerEU har kompetens att tilldela sig själva någrabeslutsbefogenheter. De saknar vad man ibland kallarkompetens-kompetens. För att t.ex. EG skall kunnatilldelas ytterligare beslutsbefogenheter krävsenligt regeringen således att medlemsstaterna kommeröverens om det i fördragsenlig ordning. Varje nyttfördrag måste ratificeras av samtliga medlemstater iöverensstämmelse med deras konstitutionellabestämmelser. Regeringen erinrar om att det försvenskt vidkommande gäller att först måstefatta ett beslut om godkännande av det nya fördragetoch därefter ytterligare ett beslut om överlåtelseni form av lagstiftning. Båda dessa beslut skallantas med den särskilda beslutsordning somföreskrivs i10 kap. 5 § första stycket RF. Regeringen framhålleratt det således alltid ligger i hand attslutligt avgöra om ytterligare överlåtelse avbeslutanderätt skall ske. Härtill kommer att vad somöverlåts bestäms av innehållet i de fördrag enligtvilka överlåtelse sker. Enligt regeringen är detdärför i princip möjligt för att vid varjegivet tillfälle då överlåtelse beslutas överblickaoch förutse vilka beslutsbefogenheter som överlåts.Därutöver framhåller regeringen att det nuaktuella förslaget inte innebär någon utvidgning avdet överlåtbara området utan endast innebär attmottagaren av beslutanderätten ändras.MotionernaI motion 2001/02:K47 av m.fl. (mp)yrkas att beslutar att avslå den avregeringen föreslagna ändringen i regeringsformen avinnebörd att inom ramen för samarbetetinom EU skall kunna överlåta beslutanderätt som interör principerna för statsskicket (yrkande 2).Miljöpartiet delar remissinstansernas kritik när detgäller uttrycket "principer som rör statsskicket"och konstaterar att det inte bara är vagt ochobestämt, utan att det finns befogad anledning attifrågasätta om uttrycket verkligen säkrar skyddetför våra grundläggande konstitutionella principer.Enligt motionärerna innebär vidare den föreslagnaändringen att andra och tredje pelaren inte längrekan definieras såsom ett mellanstatligt samarbete.Motionärerna finner regeringens uttalande om detframtida samarbetet i andra och tredje pelarenkontradiktoriskt på en rad punkter. Uppfattningenatt samarbetet inom andra och tredje pelaren heltklart är mellanstatligt, som det nog inteföreligger någon principiell skillnad mellanpelarna, påvisar enligt motionärerna antingengrundläggande konstitutionella problem inom EU elleratt Amsterdamfördraget, såsom harhävdat, inte kan tolkas på annat sätt än attytterligare politikområden överflyttas till detöverstatliga beslutsområdet. Motionärerna anser detbefogat att ifrågasätta om inte den av regeringenföreslagna ändringen i 10 kap. 5 § RF är såomfattande att den går utöver vad genomratificeringen av Amsterdamfördraget oundgängligenär tvingad att genomföra av hänsyn tillfördragsbundenheten. Formuleringen "inom ramen församarbetet inom Europeiska unionen" lämnar enligtmotionärerna öppet för ett överlämnande tillexisterande och framtida EU- och EG-institutioneroch organ. Motionärerna anför att vi med hänsyn tillEU:s dynamiska karaktär på förhand inte kan bedömatill vilka aktörer överlämnandet sker samt vilkabefogenheter dessa aktörer kan komma att ha iframtiden.I motion 2001/02:K49 av m.fl. (m, kd,c) yrkas att beslutar att avslå deändringar i 10 kap. 5 § RF som föreslås ipropositionen (yrkande 2). Motionärerna framhålleratt nuvarande innebörd av 10 kap.5 § RF att överföring av beslutanderätt endastmedges till EG är en viktig politisk begränsning.Frågorna i andra och tredje pelaren behandlas enligtmotionärerna på samma sätt som alla andra offentligaöverenskommelser, dvs. det är staterna som "äger"frågorna, inte en överstatlig organisation. Eftersomflertalet partier i vårt land hävdar att samarbetetinom EU skall vara mellanstatligt, trots attutvecklingen det kännetecknas avalltmer överstatlighet, bör enligt motionärernaförändringar i regeringsformen ske med storrestriktivitet. Motionärerna anför vidare att dessapartier bör, för att inte frestas att ytterligarebejaka steg på vägen mot överstatlighet, värna omall den tröghet som regeringsformen kan erbjudatrots eventuella praktiska olägenheter. Endast omman önskar en utveckling mot en mer centraliseradförbundsstat blir enligt motionärerna regeringensförslag logiskt och konsekvent. Motionärernaframhåller att politisk anständighet kräver attmålet överstatlighet klart preciseras införmedborgarna. Överstatlighet innebär att Sverigessuveränitet och självständighet successivtförsvinner. Detta får enligt motionärerna intedöljas för medborgarna.