bet · GP01KU23 · 2002-03-21 00:00:00 — Hets mot folkgrupp, m.m. SammanfattningI betänkandet behandlar utskottetproposition /02:59 Hets motfolkgrupp, m.m. samt fyra motioner somväckts med anledning av propositionen ochett antal motioner från de allmännamotionstiderna 2000 och 2001. Utskottethar beslutat att till justitieutskottetöverlämna propositionens lagförslag 2.2Förslag till lag om ändring ibrottsbalken såvitt avser förslaget tilländring i bestämmelsen i 17 kap. 10 § omövergrepp i rättssak.Utskottet har vidare beslutat attbereda justitieutskottet ochförsvarsutskottet tillfälle att avgeyttrande i ärendet i övriga delar såvittde berör vardera utskottetsberedningsområde jämte eventuellamotioner.Försvarsutskottet har meddelat att detinte har något att erinra mot regeringensförslag till lag om ändring i lagen(1988:868) om brandfarliga och explosivavaror. har avlämnat ettyttrande.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. Polisen och rättsväsendetRiksdagen avslår motion 2001/02:K27yrkande 2.2. Ordet rasRiksdagen avslår motion 2001/02:K27yrkande 1.Reservation 1 (fp, mp)3. Avslag på propositionenRiksdagen avslår motion 2001/02:K28yrkande 1 i denna del.4. Ändring itryckfrihetsförordningenRiksdagen antar som vilandeutskottets i bilaga 3 intagna förslagtill lag om ändring itryckfrihetsförordningen. Därmedbifaller delvis regeringensförslag till lag om ändring itryckfrihetsförordningen samt avslårmotionerna 2001/02:K28 yrkandena 2 och3 och 2001/02:K29 yrkande 2.Reservation 2 (m)Reservation 3 (kd)5. Brottet hets mot folkgruppi brottsbalkenRiksdagen beslutar uppskjutabehandlingen av regeringens i bilaga 2intagna förslag till lag om ändring ibrottsbalken såvitt avser 16 kap. 8 §samt av motion 2001/02:K29 yrkande 1till 2002/riksmöte.6. TranspersonerRiksdagen avslår motionerna2000/01:K374, 2000/01:Ju724 yrkande 1,2001/02:K27 yrkande 3, 2001/02:K284yrkande 9, 2001/02:K361, 2001/02:L367yrkande 6, 2001/02:L371 yrkandena 3och 8 samt 2001/02:A388 yrkande 4.Reservation 4 (c, fp)7. PredikosituationRiksdagen avslår motion 2001/02:K26.8. Lagen om förbud motpolitiska uniformerRiksdagen antar regeringens i bilaga2 intagna förslag till lag omupphävande av lagen (1947:164) omförbud mot politiska uniformer. Därmedavslår motion 2001/02:Ju421.9. Lagen (1988:868) ombrandfarliga och explosiva varorRiksdagen antar regeringens i bilaga2 intagna förslag till lag om ändringi lagen (1988:868) om brandfarliga ochexplosiva varor.10. Straffskärpningsreglerna i29 kap. 2 § brottsbalkenRiksdagen antar utskottets i bilaga3 intagna förslag till lag om ändringi . Därmed bifallerriksdagen delvis regeringens förslagtill lag om ändring i brottsbalkensamt avslår motionerna 2001/02:K29yrkande 3, 2001/02:L367 yrkande 9 och2001/02:L371 yrkande 5.Reservation 5 (fp)den 21 mars 2002På vägnarPer UnckelFöljande ledamöter har deltagit ibeslutet: Per (), (), (), PärAxel (), (),(), (),(), (),(), KenthHögström (s), (), (), (), Per (), ()och ().2001/02KU23Redogörelse för ärendetÄrendet och dess beredningEfter beslut av regeringen den 20 augusti1998 tillsattes en parlamentarisktsammansatt kommitté med uppdrag attutreda frågor om straffansvar fördeltagande i organisationer som sysslarmed brottslig verksamhet samt vissa andrafrågor med anknytning därtill (dir.1998:66).Kommittén som arbetade under namnetKommittén om straffansvar för organiseradbrottslighet, m.m. avlämnade i oktober2000 sitt betänkande Organiseradbrottslighet, hets mot folkgrupp, hetsmot homosexuella, m.m. - straffansvaretsräckvidd - (SOU 2000:88). Betänkandet äruppdelat i fyra delar, A-D. Den förstadelen, A, innehåller en bakgrund samt enredogörelse för avgränsningen avkommitténs uppdrag enligt direktiven. behandlas frågan om det bör införasett straffansvar för aktivt deltagande ien sammanslutning som har brottslighetsom ett väsentligt inslag i sinverksamhet. Kommittén gör i denna delbedömningen att det inte bör ske någonutvidgning av det kriminaliserade områdetsåvitt gäller deltagande i eller stödtill sammanslutningar där det förekommerallvarlig brottslighet. Del C, sominnehåller förslag till lagstiftning, behandlar frågor om hets mot folkgrupp,frågan om att straffbelägga hets mothomosexuella samt frågan om huruvidalagen (1947:164) om politiska uniformerbör upphävas. I betänkandets sista del,del D, som också innehåller förslag tilllagstiftning, behandlas bl.a. frågor somrör hotbrott. Propositionen behandlaralla lagförslag i delarna C och D. Fråganom det bör införas ett utvidgatstraffansvar för aktivt deltagande i ensammanslutning som har brottslighet somett väsentligt inslag i sin verksamhet(del B) behandlas inte i propositionen.Förslagen i propositionen har utformats isamarbete med ochVänsterpartiet.Regeringen beslutade den 18 oktober 2001att inhämta Lagrådets yttrande.PropositionenHets mot folkgrupp, m.m.Nuvarande reglering och frågans tidigarebehandlingBrottet hets mot folkgruppFör hets mot folkgrupp döms, enligt16 kap. 8 § , den som - iuttalande eller i annat meddelande somsprids - hotar eller uttryckermissaktning för folkgrupp eller annansådan grupp av personer med anspelning påras, hudfärg, nationellt eller etnisktursprung eller trosbekännelse. Straffetär fängelse i högst . I ringa fallär dock straffet böter.Den ursprungliga bestämmelsen om hetsmot folkgrupp tillkom år 1948.Bestämmelsen utgör en begränsning av deni regeringsformen grundlagsfästayttrandefriheten, närmast med hänvisningtill allmän ordning och säkerhet.Alla uttalanden av nedsättande ellerförnedrande natur omfattas inte. Uttalanden som inte kan anses överskridagränserna för en saklig kritik av vissagrupper faller utanför det straffbaraområdet. För straffbarhet krävs att detär fullt klart att uttalandet överskridergränsen för en saklig och vederhäftigdiskussion rörande gruppen i fråga.Hänsyn till opinionsfriheten ochkritikrätten får dock inte åberopas somskydd för uttalanden som uttryckermissaktning för en hel folkgrupp på grundav att den t.ex. tillhör en vissnationalitet och av denna anledningskulle vara mindre värd.Med spridning avses i bestämmelsenöverförande av budskapet till andrapersoner utanför den helt privata sfären.I den delen fick bestämmelsen sinnuvarande utformning , då dettidigare kravet på att uttalandet skullegöras offentligen eller spridas blandallmänheten togs bort. Detta innebär attspridning också inom en sammanslutningeller annars till en begränsad krets kanomfattas av straffansvaret. Syftet medlagändringen var att rasistiskaorganisationers verksamhet skulleförhindras.Av Högsta domstolens domskäl irättsfallet NJA 1999 s. 702 framgår attspridningsrekvisitet skall anses uppfylltom ett muntligt uttalande fällts inför enfolksamling eller en grupp på ett sättsom gjort det ägnat att uppfattas avdenna. I vad mån de i folksamlingen ellergruppen ingående personerna också lyssnatoch tillgodogjort sig innehållet iuttalandet påverkar däremot inteansvarsfrågan. Spridning kan skemuntligen eller skriftligen men också påannat sätt, t.ex. genom åtbörder ellergenom bilder.De grupper som skyddas genom bestämmelsenom hets mot folkgrupp är "folkgrupp ellerannan sådan grupp av personer" närangreppet sker med anspelning på, dvs.tar sin utgångspunkt i, ras, hudfärg,nationellt eller etniskt ursprung ellertrosbekännelse. Något krav på att hoteteller uttrycket för missaktning direktavser någon sådan grund ställs dock inteupp. Även uttalanden som innefattarkränkande beskyllningar om mindervärdaegenskaper eller nedsättande handlingarmen endast medelbart grundas påexempelvis etniskt ursprung faller underbestämmelsen.Bestämmelsen tar sikte på angrepp somriktas mot kollektivt bestämda grupperoch kollektiv av sådana grupper (t.ex."befolkningsgruppen invandrare"), någotsom i lagtexten markeras genom ordvalet"folkgrupp eller annan sådan grupp avpersoner". Enskilda identifierbaraindivider eller grupper av sådanaindivider, t.ex. en familj som utsättsför förföljelse i ett bostadsområde,skyddas däremot inte av bestämmelsen.Rasistiska angrepp som riktas direkt motindivider på grund av t.ex. derasnationella ursprung kan i ställetbestraffas genom andra bestämmelser ombl.a. olaga hot, ofredande ellerförolämpning.För straffbarhet krävs inte att någonbestämd folkgrupp eller annan sådan gruppav personer pekas ut. Även allmännauttalanden, som t.ex. prisar en vissförment ras, exempelvis "den vita rasen",på ett sådant sätt att andra förmentaraser måste anses angripna, ärstraffbara.I rättsfallet NJA 1996 s. 577 tog Högstadomstolen (HD) ställning till frågan ombärande, bland andra människor, avsymboler som kan förknippas mednationalsocialistiska rörelser och derasidéer kan vara att bedöma som hets motfolkgrupp. Den i målet åtalade gärningenbestod i att den tilltalade blandmänniskor på allmän plats hade buritvissa märken med olika symboler.HD:s majoritet konstaterade att bärandeav emblem eller uppträdande i vissklädsel kan vara att uppfatta som ettmeddelande enligt bestämmelsen om hetsmot folkgrupp, under förutsättning att emblemet eller klädseln otvetydigt ger enkoppling till en viss åsiktsriktning.Bland märkena på den tilltalades klädselansåg majoriteten att örnen ochlagerkransen, genom sin likhet medsymboler, frekvent använda i Nazityskland, gav en tydlig koppling tillTredje riket. Även övriga märken ansågsvara sådana att de kunde förknippas medsymboler använda av nationalsocialistiskarörelser . HDkonstaterade att den tilltalade, genomatt bära märkena bland andra människor påden aktuella platsen, spritt ett sådantbudskap som tidigare berörts, att hanmåste ha insett detta och att budskapetuttryckte missaktning mot människortillhörande andra folkgrupper än dennordiska. Gärningen bedömdes som hets motfolkgrupp.Hets mot folkgrupp som ett tryckfrihets-och yttrandefrihetsbrottRätten att ge ut och sprida trycktaskrifter och att i dem uttrycka tankaroch åsikter regleras itryckfrihetsförordningen (TF), medanmotsvarande frihet att yttra sig i vissaandra närmare angivna medier, såsomljudradio, television, filmer, videogramoch ljudupptagningar, regleras i yttrandefrihetsgrundlagen (YGL).TF innehåller i 7 kap. 4 och 5 §§ enfullständig uppräkning av de gärningarsom utgör tryckfrihetsbrott, när de begåsgenom tryckt skrift och är straffbaraenligt vanlig lag. En av dessa gärningarär hets mot folkgrupp (7 kap. 4 § 11). I5 kap. 1 § första stycket YGL sägs att degärningar som anges som tryckfrihetsbrotti 7 kap. 4 och 5 §§ TF skall anses somyttrandefrihetsbrott om de begås i en avYGL skyddad framställning och ärstraffbara enligt lag.TF och YGL innehåller båda den s.k.instruktionen (1 kap. 4 § TF och 1 kap.5 § YGL). Denna innebär att den som dömeröver missbruk av tryck- elleryttrandefriheten eller vakar över dessafriheter skall betänka att de utgör engrundval för ett fritt samhällsskick,uppmärksamma syftet mer änframställningssättet och hellre fria änfälla.När det gäller påföljder för tryck- ochyttrandefrihetsbrott hänvisar TF och YGLtill brottsbalken.I TF och YGL finns särskilda regler föråtalspreskription. Dessa är förnärvarande föremål för överväganden i ettannat lagstiftningsärende.Den kriminaliserade gärningenUtskottets förslag i korthetUtskottet delar regeringens bedömningatt grovt förargelseväckande beteendeinte skall införas som ett nytt brott.Utskottet avstyrker motion 2001/02:K27yrkande 2.PropositionenRegeringen anser att kommitténs förslagtill införande av grovtförargelseväckande beteende inte skallinföras som ett nytt brott eller attbrottsbeskrivningen för hets motfolkgrupp bör ändras.Frågan om kriminalisering av hets mothomosexuella behandlas inte i dettaavsnitt.Kommittén om straffansvar för organiseradbrottslighet, m.m. ansåg att det finnsgoda skäl att strama upp och preciserarekvisiten när det gäller brottet hetsmot folkgrupp och att man måste övervägaom inte vissa av de gärningar som i daganses utgöra hets mot folkgrupp skallhänföras till någon annan brottskategori.Som skäl för sitt förslag att införadet nya brottet grovt förargelseväckandebeteende anförde kommittén att det syftartill att göra klart att vissa typer avbeteenden på allmän plats i principalltid skall vara straffbara. Om en sådangärning, t.ex. utförande av s.k.Hitlerhälsning eller bärande av ennazistisk symbol, inte uppfyllerkriterierna för att kunna bedömas somhets mot folkgrupp, skall den i varjefall kunna bestraffas som grovtförargelseväckande beteende. som grovt förargelseväckandebeteende kriminalisera andra liknande gärningar, som inte kan bestraffas pågrund av att spridningsrekvisitet ibestämmelsen om hets mot folkgrupp intekan anses uppfyllt. Kommittén föreslogdärför att det i bestämmelsen omförargelseväckande beteende i 16 kap.16 § skall införas ett nyttandra stycke där det anges att det skalldömas till böter eller fängelse för grovt förargelseväckandebeteende om ett sådant beteende som angesi bestämmelsens första stycke är grovtdärför att det måste förknippas med brottmot mänskligheten.Genom bestämmelsen omförargelseväckande beteende är det straffbart att föra oljud på allmän plats elleratt annars offentligen bete sig på ettsätt som är ägnat att väcka förargelsehos allmänheten. Brottet förargelseväckande beteende tar alltså siktepå beteenden som är ägnade att väckaförargelse. Det anses däremot inte fåtillämpas så att det inkräktar på åsikts-eller yttrandefriheten. Regeringen anseratt det som kommittén emellertid synes tasikte på med sitt förslag snarastförefaller vara manifestationer avåsikter. Det får nämligen i regel antasvara innehållet i de aktuella symbolerna,kännetecknen eller åtbörderna, eller medandra ord den åsikt som gärningsmannengenom detta innehåll ger uttryck för, somär ägnat att provocera och väckaförargelse. Det avseddatillämpningsområdet för det föreslagnagrova brottet skiljer sig såledesavsevärt från den nuvarande regleringentrots att någon ändring inte föreslåsbeträffande denna.Enligt kommitténs förslag skall inteheller det nya brottet - till skillnadfrån vad som gäller för hets motfolkgrupp - göras till ett tryck- elleryttrandefrihetsbrott. Detta innebär bl.a.att det inte skulle vara möjligt attingripa mot brottet om det skett iexempelvis en tryckt skrift.Regeringen gör bedömningen attkommitténs förslag till ändringar av densom hets mot folkgrupp kriminaliseradegärningen inte bör genomföras. Med dennabedömning kommer naturligtvis häraktuella gärningar även fortsättningsvisatt kunna hänföras till brottet hets motfolkgrupp i samma utsträckning som i dag.Det kan dock inte uteslutas att ettinförande av ett nytt brott, som merspecifikt tar sikte på offentligt bärandeav symboler, Hitlerhälsningar etc.,skulle kunna leda till att sådanagärningar i stället i ökad utsträckningskulle komma att bedömas som grovtförargelseväckande beteende. Risken föravgränsningsproblem är också påtaglig.Motion med anledning av propositionenI motion 2001/02:K27 av . (fp) föreslås att riksdagentillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om vikten avatt lagen om hets mot folkgrupp beaktasoch aktivt tillämpas av polisen ochrättsväsendet (yrkande 2). Att enskildamänniskor hotas, riskerar utsättas förvåld eller tystas på grund av sin etniskatillhörighet, religion, sexuella läggningeller politiska övertygelse ärfullständigt oacceptabelt i en demokrati.Arbetet mot den här typen av kriminalitetär därför en högprioriterad uppgift förpolisen och säkerhetspolisen. Polisensarbete måste upp av en effektivlagstiftning.Justitieutskottets yttrandeI motion K27 anför motionärerna attbestämmelsen om hets mot folkgrupp börbeaktas och aktivt tillämpas avrättsväsendet. vill idetta sammanhang hänvisa till vad detanför i betänkandena /02:JuU12 och2001/02:JuU10. Där lämnar utskottet bl.a.en redovisning av olika åtgärder somvidtagits och kommer att vidtas inomrättsväsendet för att förhindra ochbekämpa brott med rasistiska ochhomofobiska inslag. Där konstaterarjustitieutskottet vidare att det pågårarbete med att se överdiskrimineringslagstiftningen inom dettaområde. Mot den bakgrunden fann utskottetatt det inte är påkallat med någotuttalande från sida ochavstyrkte motioner liknande den häraktuella. , som inte kanfinna att det i detta ärende framkommitnågra skäl som ger anledning till någonannan bedömning, föreslår attkonstitutionsutskottet avstyrker motionK27 i nu berörd del.Utskottets ställningstagandeUtskottet delar regeringens bedömning attgrovt förargelseväckande beteende inteskall införas som ett nytt brott.Utskottet instämmer i vad som anförs imotion K27 yrkande 2 om att det äroacceptabelt att människor hotas,riskerar att utsättas för våld ellertystas på grund av sin etniskatillhörighet, religion, sexuella läggningeller politiska övertygelse.Justitieutskottet har i sitt yttrandehänvisat till betänkanden under riksmöteti vilka justitieutskottet redovisat olikaåtgärder som vidtagits och kommer attvidtas inom rättsväsendet för attförhindra och bekämpa brott medrasistiska och homofobiska inslag samttill att det pågår arbete med att se överdiskrimineringslagstiftningen inom dettaområde. fann mot denbakgrunden det inte påkallat med någotuttalande från sida.Justitieutskottet, som inte kan finna attdet i detta ärende framkommit några skälsom ger anledning till någon annanbedömning, har föreslagit attkonstitutionsutskottet avstyrker motionK27 yrkande 2. Utskottet gör ingen annanbedömning än justitieutskottet ochavstyrker därför motion K27 yrkande 2.Beskrivningen av de grupper som skyddas,m.m.Utskottets förslag i korthetUtskottet delar regeringens bedömningatt de grupper som skyddas avbestämmelsen hets mot folkgrupp ävenfortsättningsvis bör beskrivas genomangivande av kategorierna folkgruppeller annan sådan grupp av personer.Utskottet delar också regeringensbedömning att ordet ras inte börutmönstras ur den aktuellabestämmelsen. Utskottet avstyrkermotion 2001/02:K27 yrkande 1.PropositionenRegeringen anser att sådana kollektivtbestämda grupper som skyddas avbestämmelsen om hets mot folkgrupp ävenfortsättningsvis bör beskrivas genomangivande av kategorierna folkgrupp ellerannan sådan grupp av personer. Ordet rasbör, enligt regeringen, inte utmönstrasur den aktuella bestämmelsen.Kommittén har föreslagit att ordet"befolkningsgrupp", utan att någon sakligförändring är avsedd, skall ersättauttrycken "folkgrupp eller annan sådangrupp av personer". Kommittén har intelämnat några förslag till utmönstring avordet ras ur bestämmelsen.De grupper som skyddas genom bestämmelsenom hets mot folkgrupp är "folkgrupp ellerannan sådan grupp av personer" närangreppet sker med anspelning på, dvs.tar sin utgångspunkt i, någon avgrunderna ras, hudfärg, nationellt elleretniskt ursprung eller trosbekännelse.Det är kollektivt bestämda grupper somavses. Att också kollektiv av olikasådana grupper - men däremot inte grupperav enskilda identifierbara individer,t.ex. en familj som utsätts förförföljelse i ett bostadsområde -omfattas av bestämmelsenstillämpningsområde har markerats genomatt kategorin "annan sådan grupp avpersoner" har lagts till i bestämmelsen.Bestämningen "sådan" markerar härvidavgränsningen. Ordet "sådan" är alltsåbara en bestämning av storleken på detkollektiv som omfattas. Kategorierna"folkgrupp eller annan sådan grupp avpersoner" omfattar sålunda gruppen"invandrare" och andra liknandeheterogena kollektiv av grupper. I detrelevanta sammanhanget bestäms gruppeneller grupperna i fråga av den gemensammaegenskap eller liknande grund somkränkningarna anspelar på. Regeringenanser, i likhet med kommittén, att dettatillämpningsområde bör behållas.Kommitténs förslag att ersättakategorierna folkgrupp och annan sådangrupp av personer med ordetbefolkningsgrupp syftar inte heller tillnågon saklig ändring. Det bör emellertid,enligt regeringens mening, krävas rättstarka skäl för att ändra den gällandeordalydelsen i en bestämmelse kringvilken praxis har hunnit utbildas utanatt någon saklig ändring är avsedd. Dådet är tveksamt om ordet"befolkningsgrupp" utan någon sakligförändring kan ersätta kategorierna"folkgrupp eller annan sådan grupp avpersoner" anser regeringen att kommitténsförslag i denna del inte bör genomföras.Ett par remissinstanser har väckt fråganom inte ordet ras bör utmönstras urbestämmelsen. har uttalat attdet inte finns någon vetenskaplig grundför att dela in människor i skilda raseroch ur biologisk synpunkt följaktligeninte heller grund för att använda ordetras om människor (bet. 1997/98:KU29,rskr. 1997/98:185). Mot bakgrund härav,och då användningen av ordet ras iförfattningstexter riskerar attunderblåsa fördomar, har riksdagenuttalat att regeringen bör göra engenomgång av i vilken utsträckningbegreppet ras förekommer i svenskaförfattningar som inte grundas påinternationella texter och, där så ärmöjligt, föreslå en annan definition.Regeringen gav därför den 17 juni 1999en särskild utredare (1999:10, dir.1999:49) i uppdrag att bl.a. göra eninventering av i vilken mån termen rasanvänds om människor i lagar ochförordningar och analysera i vilkenutsträckning det är möjligt och lämpligtatt utmönstra termen ur olikabestämmelser. Utredaren behandlar frågani sitt slutbetänkande Ett effektivtdiskrimineringsförbud, Om olagadiskriminering och begreppen ras ochsexuell läggning (SOU 2001:39).Utredarens slutsats är att det finnsstarka skäl för en utmönstring, eller iförekommande fall ett utbyte, av ordetras i lagstiftningen, och att detta ocksåär möjligt. Eftersom ordet ras förekommeri lagstiftning av varierande karaktär ärdet dock, enligt utredaren, inteuteslutet att det kan finnas skäl attvälja olika sätt i olika författningarför att beskriva den krets av personersom lagstiftningen i fråga avser attskydda. Utredaren framhåller att detsjälvfallet är viktigt att försäkra sigom att en utmönstring av ordet ras inteleder till ett försämrat skydd för någonbefolkningsgrupp. För det fall att ordetras ändå skulle anses böra förekomma ilagtext bör, enligt utredaren, ettavståndstagande markeras, till exempelgenom att man i stället för enbart ordet"ras" använder uttryck som "föreställningom ras" eller möjligen "anspelning påras".Enligt tilläggsdirektiv (dir. 2001:14)var det dock inte utredarens uppgift attlämna konkreta förslag tillförfattningsändringar eller andra åtgärder. Utredaren skulle i ställetövergripande redovisa sina resultat ochställningstaganden samt lämna förslagtill inriktning på det fortsatta arbetet.Anledningen till begränsningen avuppdraget var, enligt regeringen, att enannan utredning skall få i uppdrag attstudera möjligheterna till en mergenerell lagstiftning mot diskrimineringsom omfattar alla eller flertaletsamhällsområden ochdiskrimineringsgrunder. I denna översynskall diskriminerings-utredningsställningstaganden ingå som ett underlag.Utredningens betänkande har därför interemitterats.Enligt regeringens uppfattning ärfrågan om användningen av ordet ras ommänniskor i lagtext komplicerad. Denrymmer flera olika aspekter. Frågankommer att utredas vidare. I avvaktanpå resultatet av en sådan utredning ärdet tills vidare viktigt att försäkra sigom att inte en utmönstring, som görs medde bästa avsikter, av ordet ras i en vissförfattningstext leder till ett ickeavsett försämrat skydd för någon grupp. Ibestämmelsen om hets mot folkgrupp är detdessutom så att man i lagtexten försökerbeskriva en gärning som grundar sig på enuppfattning eller föreställning hosgärningsmannen eller ett särskiltklandervärt motiv för hans eller henneshandlande.Motion med anledning av propositionenI motion 2001/02:K27 av . (fp) föreslås att riksdagentillkännager för regeringen som sinmening att ordet ras bör tas bort ellerbytas ut mot en annan formulering isvenska författningstexter (yrkande 1).Regeringen diskuterar i propositionenförekomsten av ordet ras i lagen om hetsmot folkgrupp. Frågan utreds förnärvarande och regeringen vill avvaktaresultatet innan någon förändringföreslås. anser att ordet rasbör tas bort. Att över huvud tagetanvända termen ras om människor ger,enligt motionärerna, fel signaler.Rasbegreppet förknippas med rasism ochtanken om att det finns människor avolika raser.