bet · GQ01FIU1 · 2002-11-21 00:00:00 — Anslaget för det nya stödettill omstrukturering av kommunalabostadsbolag bör ersättas med ett anslagför ett stödsystem med motsvarandeomfattning men som står i bättreöverensstämmelse med det kommunalasjälvstyret. Stödet bör vara öppet föralla fastighetsägare i kommuner medbostadsöverskott. Genom att detta stödadministreras av kan avvecklas.Sammantaget innebär de ovan redovisadeåtgärderna att ramen för utgiftsområde 18bör fastställas i enlighet med förslaget iKristdemokraternas partimotion2002/03:Fi233 yrkandena 8 och 9.Regeringens förslag, liksom övrigaaktuella motionsyrkanden, avstyrks.4. Utgiftsområde 18 - Samhällsplanering,bostadsförsörjning och byggandeRigmor () anser:Sverige behöver en ny hållbarbostadspolitik för hela landet med en högflexibilitet för att passa olika lokalaförutsättningar och behov. En viktigutgångspunkt för den nya inriktningen avbostadspolitiken är decentraliseringen avansvaret för bostadspolitik ochsamhällsplanering.I dag har vi en bostadsmarknad i starkobalans. Det finns stora regionalaskillnader med bostadsbrist ochbostadsöverskott i olika delar av landet.Samtidigt finns det en obalans i utbudetav bostäder på respektive ort. Efterfråganpå hyresbostäder kan inte tillgodoses påde expansiva orterna. Bristen påstudentlägenheter är mycket stor på fleraav universitets- och högskoleorterna. Ungahushåll har stora svårigheter att skaffaden första bostaden. Boendekostnaderna idelar av landet har ökat kraftigt tillföljd av en hög beskattning av helasektorn. För många har detta lett tillsvårigheter att bo kvar i sin bostad. Detär nödvändigt med åtgärder inom ettflertal områden för att komma till rättamed bl.a. dessa brister. Bostadspolitikenbör inriktas på att skapa förutsättningarför en bättre fungerande bostadsmarknadsom kan erbjuda ett boende med höglivskvalitet till rimliga kostnader i helalandet.Centerpartiet föreslår i sina motioneråtgärder som kan inleda omställningen mer balanserad bostadsmarknad som ihögre utsträckning tillgodoser människorsefterfrågan och behov. När det gälleranslagen inom utgiftsområde 18 föreslåsbåde besparingar på vissa områden ochökade satsningar på andra. Besparingar kangöras på bostadsbidragssystemet eftersomCenterpartiet föreslagit andra åtgärdersom förstärker barnfamiljernas ekonomi.Det gäller bl.a. höjt garantibelopp iförsäkringssystemen och skattesänkningarför låg- och medelinkomsttagare. Vi villavskaffa investeringsbidraget förnybyggnad av hyresbostäder och i ställetstimulera byggandet med bl.a. åtgärder fören ökad konkurrens och sänkta skatter. Enomläggning till en mer flexibeltillämpning av bruksvärdessystemet förnyproduktionen kommer också att stimulerabyggandet av hyresrätter. Besparingar kanvidare göras på administrationen vidBoverket, ochlänsstyrelserna. Ett ökat anslag bör gesför stöd till åtgärder mot fukt- ochmögelskador och för bidrag tillbostadsinvesteringar som främjar ekologiskhållbarhet.Det nya stödet för omstrukturering avkommunala bostadsbolag bör avvecklasliksom , dvs. denmyndighet som inrättats för att hanterastödet. I första hand bör det givetvisvara en uppgift för de berörda kommunernaatt hantera sina bostadsbolag utan statliginblandning. Som framgår av bl.a.Centerpartiets bostadspolitiskapartimotion bör det emellertid som ensista utväg vara möjligt för staten att gåin och hjälpa de kommuner som råkat iekonomiska svårigheter beroende påbostadsöverskott. För detta ändamål börett nytt anslag på 30 miljoner kronorinrättas vars syften står i bättreöverensstämmelse med det kommunalasjälvstyret. Inriktningen av dettaalternativa system bör vara att ge ett merförutsättningslöst stöd i syfte att lösaproblemen i kommuner med bostadsöverskott.Utrymme för ett sådant anslag inom den avCenterpartiet föreslagna ramen förutgiftsområdet kan skapas genom attavvecklingen av räntebidragssystemetpåbörjas . Inga nya beslutom bidrag bör fattas efter årsskiftet.Sammanfattningsvis anser jag att förslageni partimotion 2002/03:Fi234yrkandena 6 och 7 om ramen förutgiftsområde 18 bör tillstyrkas avfinansutskottet. Regeringsförslaget,liksom övriga aktuella motionsyrkanden,avstyrks.Bilaga 16Finansutskottets offentliga utfrågningom den aktuella penningpolitikenTid: kl.09.00-11.30Lokal: Skandiasalen i NeptunusInbjudenRiksbankschef ledamöterSven-Erik () ordförandeFredrik () vice ordförandeCarin ()()()()()()()()()()()()()offentliga utfrågning avriksbankschef är , ochfinansutskottet ska alldeles strax börjasin sedvanliga utfrågning avriksbankschefen . Jag berinledningsvis att få hälsa hans medarbetare välkomna hit tillutskottet. Jag vill också hälsa utskottetsledamöter hjärtligt välkomna, liksomjournalister och övriga från medierna somfinns här. Vi kommer också att kunnaföljas via webbsajten, och de som ser påoss där ska också vara hjärtligt välkomnatill den här utfrågningen som beräknashålla på ungefär till . Ett nyttinslag är att vi kommer att brytanågonstans vid 10.00 eller 10.30 för attfå en kopp kaffe och sträcka på benen såatt alla är medvetna om det.Med de orden vill jag återigen hälsa UrbanBäckström välkommen hit. Jag lämnar övermikrofonen till dig.Urban : Tack så mycket, herrordförande! Låt mig också få tackautskottets ledamöter för inbjudan attkomma hit och få diskuterapenningpolitiken och svensk ekonomi meder. Eftersom detta av allt att döma är densista offentliga utfrågning jag får deltai som riksbankschef vill jag också passapå att tacka för alla de möjligheter somRiksbanken har givits att fåkomma hit och samtala om penningpolitiken.Om jag har räknat rätt är det för min del14:e gången jag får vara med om en sådanutfrågning. var det ocksåbrukligt att riksbankschefen kallades tillutskottet, men då var det alltid i slutenform. Jag tyckte att det var ett mycketbra initiativ utskottet tog på våren 1994då man kallade till ettoffentligt samtal om penningpolitiken.Bedriver man penningpolitik medinflationsmål och rörlig växelkurs byggerbesluten om penningpolitiken påbedömningar, och bedömningar kan alltidifrågasättas. Vad är då naturligare än attde här diskussionerna förs, åtminstone ettpar gånger , med företrädare förRiksbankens huvudman här i utskottet? Jagvill gärna inledningsvis passa på atttacka för detta.Förra gången vi träffades för en sådandiskussion, , präglades vårt samtalrätt mycket av en viss lättnad över attterroristattackerna den 11 september 2001inte hade haft någon särskilt storinverkan på världsekonomin. Osäkerhetenbland hushåll och företag hade i viss månlagt sig. Det fanns tecken på attkonjunkturen i vår omvärld var på väg attförbättras. Optimismen började sprida sig.Läget i orderböckerna verkade hastabiliserats och i en del fall ocksåförbättrats. Till detta kom att denekonomiska politiken i många länder,inklusive , var expansiv, och detförväntades ge förloppet extra näring.Samtidigt poängterade jag att vi intekunde vara helt säkra på attvärldskonjunkturen skulle komma i gång.Det fanns obalanser i den amerikanskaekonomin som alltjämt var stora, ochaktiemarknaden var högt värderad. Detfanns alltså en del frågetecken kringutvecklingen. Skulle en bredefterfrågeökning verkligen komma i gång?BNP - säsongrensadProcentuell förändring från närmastföregående kvartal*grafiskt element borttaget*Källa: SCBLäget i den svenska ekonomin präglades ivåras fortfarande av den höga inflationoch det höga resursutnyttjande som följdeav den milda konjunkturnedgång som viupplevde. Av det här diagrammet ser vi attBNP-utvecklingen tycktes ha bottnat straxföre sommaren och attarbetslösheten planade ut. Låt mig fästautskottets ledamöters uppmärksamhet på attdetta alltså är förändring från närmastföregående kvartal, och därför sersiffrorna ganska låga ut. Man kan enkeltmultiplicera upp det till årstakt genomatt ta en sådan här kvartalssiffra ochmultiplicera med 4. Då motsvarar en ½ %mellan kvartalen en årstakt på , och1 % kvartalsförändring motsvarar enårstakt på . Vi ser alltså att BNP-utvecklingen verkade ha bottnat någon gångstrax förra året.När det gäller inflationen tänkte jag visaen annan bild. Här ser vi att inflationenhade legat märkbart ovanför Riksbankensmål . Delvis var det en följdav s.k. utbudsstörningar. Dessa hade lyftprisnivån och temporärt lett till en högreinflation. Även exklusive de här temporäraprisökningarna hade dock inflationenstigit, bl.a. till följd av en tendenstill för höga lönekostnadsökningar. Ensnabb återhämtning i världskonjunkturenkunde mot den här bakgrunden riskera attsvensk ekonomi blev överansträngd alldelesför tidigt i uppgångsfasen och leda tillatt inflationen åter började stiga. "Underliggande" inflationUNDIX - KPI minus räntor, skatter ochtransfereringar*grafiskt element borttaget*Källa: SCBÖver sommaren har dock perspektivenförändrats. Det verkar nu som omåterhämtningen i världskonjunkturen hartappat fart. En förklaring till det ärsannolikt den utbredda finansiellaturbulensen, liksom en oro som hängersamman med de säkerhetspolitiska riskersom har tornat upp sig. Det mesta talar nuför en svagare och mer utdragenförstärkning av den internationellakonjunkturen. Den svenska ekonomin, somhittills alltså har klarat sig ganska bra,kan förstås i längden inte helt isolerasig från vad som händer i omvärlden.Utvecklingen på de finansiellamarknaderna har ökat osäkerheten om hurkonsumtion och investeringar, i omvärldenoch i , kommer att utvecklasframöver. Skulle de internationellaaktiebörserna fortsätta att falla, trotsen liten uppgång ,eller skulle effekterna av det som redanhar inträffat visa sig bli mer omfattande,ja, då kan ett mindre gynnsamt scenarioför svensk del komma att realiseras.Tittar man lite närmare på aktiemarknadenvisar det sig att sedan toppen under våren2000 har börserna runtom i världen fallitmycket kraftigt. I exempelvis , omman tittar på OMX-index på dagsdata, harfallet som mest legat kring under desenaste två och ett halvt åren. Tittar manpå generalindex, månadssiffror ellerdagsdata, är fallet något mindre. Jag hargjort en enkel bild som visar storleken påaktiekorrigeringarna . Dethär är månadsdata och generalindex, ochdärför ligger inte nedgången på utanpå . Det är dock väldigt mycketi ett historiskt perspektiv. En sådannedgång kan egentligen bara mäta sig medbörsfallet eller medden kollaps av aktiekurserna som skeddeefter börsfall.Affärsvärlden Generalindex*grafiskt element borttaget*-- Affärsvärlden Generalindex(AFGX)Men det finns , och det ärviktigt att peka på, mycket som skiljerutvecklingen från perioderna ibörjan av 20-talet och efter 1929. Jag skastrax återkomma till det. Först är detdock viktigt att komma ihåg att i slutetav en högkonjunktur brukar aktiekursernanormalt falla tillbaka efter några årsuppgång. Men det som framför allt skiljerdet som har hänt från tidigare perioderär den mycket höga värderingen iutgångsläget. Det finns fog för att talaom en bubbla på de internationellaaktiemarknaderna som byggdes upp underslutet av 90-talet.USA - P/E-talKonjunkturutjämnade vinstdata - S&P 500*grafiskt element borttaget*Källa: ShillerEtt sätt att illustrera detta är atttitta på värderingen på aktiemarknaderna.Det här är Standard & Poors index över de500 största bolagen i , och här har mansatt kursen i förhållande till vinsterna.Då är det konjunkturutjämnade vinstdata:För att inte vinsterna ska fluktuera såmycket har man tagit ett tioårigtgenomsnitt och satt det i relation tillkurserna. Det här diagrammet svarar påfrågan: Hur många årsvinster får manbetala för en aktie när man köper den påmarknaden? Eftersom det här är hela indexkan man tala om en genomsnittlig aktie. Dåser vi att kurserna aldrig någonsin harvarit så högt uppdrivna som under den härperioden . P/E-taletlåg på närmare 45, och det historiskagenomsnittet har legat på 16. Inte ensunder de perioder som jagpratade om var värderingen så högtuppdriven som då.USA - Aktiekurser och konjunkturutjämnadevinsterS&P 500 - reala värden*grafiskt element borttaget*Källa: ShillerEtt annat sätt att illustrera samma sak äratt dekomponera det här diagrammet ochtitta på vinst- och kursutvecklingen ireala termer. Då framgår det attvinstutvecklingen är ganska lugn ochstabil. Man kan väl säga attvinstutvecklingen i börsbolagen är ungefärdensamma som tillväxten i ekonomierna, ireala termer eller något sådant.Därför borde börskurserna i längden intestiga snabbare än så . Men som viockså ser mycket tydligt av diagrammetsvänger kurserna väldigt kraftigt kring dehär mer fundamentalt motiverade nivåerna.För den svenska aktiemarknaden har viinte vinstsiffror som går så långttillbaka i tiden. Jag tror dock att mankan dra slutsatsen också när det gällerden svenska aktiemarknaden att värderingenvar mycket högt uppdriven i ett historisktperspektiv. Visserligen har korrigeringenav aktiemarknaderna kantats avföretagsskandaler, säkerhetspolitiskarisker och attentatet , men igrund och botten tror jag att man bör senedgången framför allt som en följd av denexempellösa uppgången och den högavärderingen alldeles i början av år 2000.Låt mig komma tillbaka till frågan om vadsom skiljer den här perioden frånperioderna och slutetav 20-talet-början av 30-talet. Det somhände då var att den ekonomiska politikenstramades åt, att den fria handelnbegränsades och att banker kollapsade. Jagtror att de tre faktorerna är centrala föratt förklara varför förloppen då blev såmycket allvarligare än vad vi har sett nu.Världsekonomin hamnade i en nedåtgåendespiral med deflation, handelsutbytet fölloch produktion och sysselsättning minskadedrastiskt. Det innebär att de fallandeaktievärdena bara var en del av förloppetunder de här två perioderna. Även omefterfrågan i världsekonomin dämpats ochuppgången i konjunkturen nu verkar gåganska trögt måste man konstatera, tyckerjag, att anpassningen efter den senastehögkonjunkturen och de höga aktievärdenahar skett under förhållandevis ordnadeformer. Den har naturligtvis drabbatenskilda individer och enskilda företagväldigt hårt, men i det stora hela, i ettsystemperspektiv, har anpassningen skettunder förhållandevis ordnade former. Densamlade ekonomiska politiken är expansivpå många håll i världen, inte kontraktiv.Några mer omfattande politiska ingrepp sombromsar upp handeln mellan länder har integjorts, även om vi vet att det finns någoteller några undantag på det området.Dessutom kan man konstatera att detfinansiella systemet varit robust. Det ärnaturligtvis någonting som olikamyndigheter runtom i världen, somfinansinspektioner och centralbanker,följer mycket noga.En fortsatt väl fungerandebetalningsförmedling och kreditgivning idet finansiella systemets mest centraladelar är förstås en viktig förutsättningför en successiv återhämtning avkonjunkturen. Historiskt sett har detvarit just störningar i de här bådafunktionerna som gjort att realekonominhar kommit in på banor som inneburit bådefallande produktion och deflation. Vibehöver egentligen bara gå tillbaka tio åri tiden i vårt eget land, till vår egenbankkris, för att få en illustration avvad som då kan hända.Det finns flera olika förklaringar tillvarför det finansiella systemet varitförhållandevis stabilt i den nuvarandekorrigeringen. En första faktor är att vihar bättre utvecklade metoder förriskhantering i bankerna än vad vinågonsin haft tidigare. En annanförklaring är att de mycket sofistikeradederivatmarknaderna har gjort det möjligtatt flytta risker från dem som är mindrerustade att bära dem till dem som är merrustade att bära dem. En tredje faktor äratt banker, finansinstitut, lagstiftareoch tillsynsmyndigheter har dragit viktigalärdomar av den tidigare turbulentaperioden . Vi har haftMexikokrisen, vi har haftSydostasienkrisen, det var den ryskabetalningsinställelsen, vi hade den storahedgefonden Long Term Capital Managementsom kollapsade, och alla dessa mycketallvarliga händelser har gjort detfinansiella systemet och oss icentralbanker och finansinspektioner meruppmärksamma på den här typen av risker.En fjärde och mer direkt orsak är att dehögt uppdrivna aktievärdena - och detta ären viktig skillnad jämfört med - inte i någon större omfattning hartagits som säkerhet vid bankernaskreditgivning. Så var det inte då.De svenska bankernas olikadelårsrapporter från senare tid bekräftaratt det finansiella systemet harutvecklats stabilt och uppvisar en godlönsamhet. Det som har uppmärksammatsunder den senaste nedgången ärlivförsäkringsbolagen och deras alltmindre värda aktietillgångar. Frågor harrests - det ser vi i medierna -om hur pensionerna påverkas, om huruvidalivförsäkringsbolagen kan få problem medsin solvens och om detta kan haåterverkningar på aktiemarknaden genom attbolagen tvingas sälja aktier snabbt ochtidigt. Ytterligare en fråga är om svenskabanker som äger några livförsäkringsbolagkan drabbas av utvecklingen.Vi har tittat lite grann på det där. inflationsrapport som vi har lämnattill utskottet tar viupp några av dessa frågor i en särskildruta. Vi kommer till slutsatsen att detinte är troligt att livförsäkringsbolagensproblem allvarligt kan komma att skada densvenska ekonomin. Det är en viktigslutsats, tycker vi. Situationen i debankägda livförsäkringsbolagen utgör intenågot problem av sådan storlek att dethotar de svenska storbankernaskapitaltäckning och deras kreditgivning.Kopplingen till realekonomin ochprisstabiliteten är därför sannoliktbegränsad. Däremot har utvecklingen påaktiemarknaden lett till att flera avdessa bolag sänkt sina återbäringsräntoroch eventuellt behöver sänka demytterligare, vilket leder till lägrepensioner. Hur detta slutligen slår motefterfrågan i ekonomin avgörs naturligtvisbl.a. av hur de minskadeförmögenhetsvärdena fördelas mellan olikagrupper av försäkringstagare och, förstås,hur aktiemarknaden kommer att utvecklasframöver.Trots den svaga utvecklingen i omvärldenhar aktiviteten i den svenska ekonominhållits uppe väl. Nationalräkenskapernaför visar att BNP-tillväxten låg på , vilket var någotstarkare än vi hade väntat. Statistik hardock inkommit somindikerar en avmattning inom handeln ochindustrin, och det medför naturligtvis enosäkerhet om styrkan i den fortsattaåterhämtningen. Börsfallet och densäkerhetspolitiska oron kan i vårthuvudscenario göra att investeringar ochkonsumtion utvecklas svagare framöver änvad vi har bedömt. Samtidigtantar vi att finanspolitiken framöverkommer att behöva bli mindre expansiv föratt utgiftstaken ska hålla. Dessutom kanskatter inom vissa kommuner och landstingkomma att höjas. Vi har redan fått en delsignaler om detta. Det här gör att deninhemska efterfrågan kan bli lägre,som situationen i omvärlden göratt nettoexporten dämpas.När vi lägger ihop allt detta i enhelhetsbedömning kommer vi fram till attBNP i vårt huvudscenario stiger med 1,7 %i år och med . Det innebär att vi har revideratned prognoserna med fyra tiondelar på ettoch när det gäller BNP.Samtidigt är resursutnyttjandet högt idagsläget. Arbetslösheten har inte stigiti den här konjunkturnedgången, och dettillsammans med en del andra saker gör attresursutnyttjandet fortfarande ärförhållandevis högt. Trots den härförsiktiga återhämtningen tror vi därföratt inflationen blir stabil under dekommande åren. Vi räknar med att vårtunderliggande mått på inflationen som jagvisade, dvs. konsumentpriserna minusränteeffekten, skatter ochtransfereringar, kommer att uppgå till1,och på två årssikt.Men som alltid är det riskbilden kringdetta huvudscenario som är av betydelseför utformningen av penningpolitiken. Därkan man säga att utvecklingen på definansiella marknaderna har ökatosäkerheten, som jag sade, dels om ivilken omfattning den börsnedgång vi redanhar sett påverkar utvecklingen, dels omhur den kommer att te sig framöver. Detdämpar konsumtion och investeringar, bådei omvärlden och i . Det går inteatt utesluta att den nedgång som redan harskett kan komma att dämpa efterfrågan merän vad vi antar i huvudscenariot. Skulledessutom de internationella börsernafortsätta att utvecklas negativt kan ettbetydligt mindre gynnsamt scenario kommaatt realiseras för svensk ekonomi.Självfallet blir då också inflationenlägre i ett sådant scenario. Den härnedåtrisken - jag betonar att det är enrisk som vi pekar på, inte en del avhuvudscenariot - motverkas bara delvis aven inhemsk uppåtrisk som är förknippad meddet inhemska inflationstrycket ochlönebildningen.Sammantaget gör vi bedömningen att detföreligger en nedåtrisk för inflationen.Beaktar vi den här riskbilden kan vi litegrovt säga att inflationen på ett till tvåårs sikt kommer att ligga ungefär i linjemed mål, om än något iunderkant. Det troligaste är fortfarandeatt vi får en förstärkning av konjunkturenunder . Tillsammans medatt läget är svårbedömt, inte minst tillföljd av svängningarna på de finansiellamarknaderna, gör detta att inuläget valt att lämna reporäntanoförändrad. Utvecklingen på de finansiellamarknaderna och dess effekter på ekonominmotiverar dock, som vi ser det, en skärptuppmärksamhet från sida.Därför beslutade vi vid vårtpenningpolitiska möte i går att hålla ettextra penningpolitiskt sammanträde den 14november och då göra en förnyadavstämning av läget. Vi hade ursprungligenplanerat att inte ha något möte förrän ibörjan av december, men eftersom vi tyckteatt vi ville följa den här utvecklingenoch göra en förnyad avstämning avsituationen bestämde vi oss för att ha ettmöte igen. Tack så mycket,herr ordförande.Sonia (): Tack, riksbankschefen,för en som vanligt informativ ochintressant inledning. Det var ju somnämndes 14:e gången som dettaskedde.Som riksbankschefen nämnde har det varitextremt turbulent på de internationellafinansmarknaderna, bl.a. till följd avkonjunkturutvecklingen men också på grundav diverse redovisningsskandaler somWorldcom och . Dessa har lett tillatt trovärdigheten för främst amerikanskaföretag har minskat. Det här förloradeförtroendet har också lett till kraftiganedgångar på börserna. Riksbankschefen komin på det, men jag vill ändå fråga vadriksbankschefen anser att den härutvecklingen betyder för stabiliteten idet finansiella systemet, liksom vad hananser om bankernas säkerhet förutlåningen. Jag vill understryka attFinansinspektionen, som i går lämnade sinrapport om finanssektorns stabilitet, harpåvisat att det finns ökade risker och attdet kräver aktiva åtgärder. Det var denena delen.Sedan steg ju inflationen bådeinternationellt och i under förraåret, bl.a. på grund av temporäraprishöjningar på en del råvaror ochlivsmedel. Till skillnad från andracentralbankskolleger valde ivåras att höja reporäntan för att möta ettstigande inflationstryck. Centralbankernai euroområdet och har däremot hållitstyrräntorna oförändrade sedanräntesänkningarna i samband medterrorattacken , bl.a. pågrund av den svaga internationellakonjunkturen. Jag skulle vilja attRiksbankschefen kommenterade vårenshöjningar i ljuset av den svagainternationella konjunkturen och desenaste månadernas fallandeinflationstakt. hade ju nu iseptember en av de lägstainflationstakterna i EU mätt enligt HIKP.Urban : Låt oss börja medföretagsskandalerna. Jag tror att sådanthär kommer fram i olika versioner efter enväldigt spekulativ period påaktiemarknaderna. Det finns någonting somsuger tag i oss människor och gör att viblir väldigt euforiska under en sådan häruppgångsperiod. En del blir mer euforiskaän andra, och det påverkar naturligtvisbeslutsfattandet och ibland också omdömet.Sonia nämner ett par exempel därdet har slagit alldeles slint. I grund ochbotten tror jag ändå att det är den högavärderingen och inte företagsskandalerna isig som lett till att vi fått nedåtgåendebörskurser . Men det ärnaturligtvis viktigt att ta itu med de härsakerna, och det gör det amerikanskarättssystemet nu.Vi har några sådana här exempel i Sverigeockså. Vi hade något bolag somlockade med sig väldigt många människor.Kurserna drevs upp till mycket höganivåer, och sedan kollapsade det. Sådanthänder alltså, otrevligt nog. Det ärviktigt att regelsystemet tar fatt påbedrägerier och när man fuskar ochförsöker lura människor.En annan effekt av detta är att de allraflesta företagsledare som såg det härfrågar sig: Kan det hända i vårt företag,i vår bank?