bet · GP01LU28 · 2002-05-21 00:00:00 — Den iskrivelsen föreslagna kursändringenkommer, enligt vad som anförs i motionen,att innebära nackdelar frånkonsumentsynpunkt och att det kan bliomöjligt eller i varje fall mindremeningsfullt för att införa ellerbehålla ett konsumenträttsligt skydd somär högre än vad som gäller på motsvarandeområden i andra medlemsländer. I motionenbegärs ett tillkännagivande som går ut påatt regeringen skall verka för attsystemet med minimiregler påkonsumentområdet inom EU inte skallöverges till förmån för en harmonisering(yrkande 1).Ett motsvarande synsätt kommer tilluttryck i motion 2001/02:L34 av KiaAndreasson m.fl. (mp). I motionen anförsatt en harmonisering av reglerna för dengemensamma marknaden kan vara tillnackdel för konsumenterna om inte detharmoniserade konsumentskyddet håller enmycket hög nivå. Enligt motionärernasuppfattning är dock regeringens ambitionnär det gäller hur hög nivåkonsumentskyddet skall hålla alltför låg.Nivån på konsumentskyddet kommer vidare,anförs det i motionen, att bli enförhandlingsfråga där flertalet av EU:smedlemsländer inte kommer att accepteradet svenska konsumentskyddets höga nivå,vilket kan leda till ett sämrekonsumentskydd i . I motionenbegärs ett tillkännagivande om att allagemensamma konsumentskyddsregler, även pådet köp- och civilrättsliga området,skall vara utformade som minimiregler(yrkande 1) och att skall gesmöjlighet att behålla och vidareutvecklasina strängare konsumentkrav och sinjämförelsevis höga skyddsnivå (yrkande3). I samma motion begärs även etttillkännagivande om att konsumentskyddetskall gå före hänsynen till den inremarknadens funktioner (yrkande 2).Utskottets ställningstagandeSom redovisats i det föregående innebar1996 års konsumentpolitiska beslut attden svenska linjen skall vara att sålångt som möjligt verka för minimireglerinom den konsumenträttsligalagstiftningen. Den inriktning somregeringen förordar i den nu aktuellaskrivelsen innebär en viss förändring iförhållande till vad som gällt sedan1996. Frågan om harmoniseringsgrad skallsåledes i fortsättningen avgöras frånfall till fall.Utskottet godtar de argument somregeringen anfört till stöd för sinförändrade inställning och ställer sigsåledes bakom det mål och den inriktningi fråga om utformningen av den framtidakonsumentskyddslagstiftningen på EU-nivåsom regeringen redovisat i skrivelsen. Isammanhanget vill dock utskottetframhålla vikten av att regeringen även ikommande lagstiftningsärenden oavsettom det är fråga om minimiregler ellerharmoniserade regler verkar för attkonsumentskyddet blir så starkt sommöjligt.Med det anförda föreslår utskottet attmotionerna 2001/02:L30 yrkande 1 och2001/02:L34 yrkandena 13 skall avslås.KonsumentinflytandeUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsyrkanden somrör konsumentorganisationernasinflytande inom EU. Utskottet kan försin del inte se att regeringensprincipiella inställning i frågan ståri strid med de önskemål som förs fram imotionerna. Jämför reservation nr 3(m).BakgrundArtikel 153 i EG-fördraget föreskriveratt gemenskapen skall bidra till attfrämja konsumenternas rätt att organiserasig för att tillvarata sina intressen.För att leva upp till denna bestämmelseställde kommissionen i sin handlingsplanför åren 19992001 upp ett övergripandepolicymål som gick ut på attkonsumenterna skall få en starkare röstinom EU. Konkreta åtgärder som vidtagitsfrån kommissionens sida för att uppnådetta mål har bl.a. varit att stödjakonsumentorganisationer finansiellt ochatt ge administrativt stöd vidinternationella möten medkonsumentföreträdare. Kommissionen harockså givit den rådgivandeKonsumentkommittén en mer aktiv roll ochsökt främja en dialog mellan konsument-och näringslivsrepresentanter på olikaområden.I den strategi 20022006 som kommissionenalldeles beslutat uppmanas övrigaEU-institutioner att undersöka hurkonsumentorganisationernas möjligheteratt få inflytande i beslutsfattandet kanförbättras.I grönboken om det framtidakonsumentskyddet, som kommissionenöverlämnade , föreslås ettstörre inflytande förkonsumentföreträdare och andraintressenter när det gäller utformningenav spelregler för marknaden i olikaavseenden.Bestämmelser om finansiellt stöd tilleuropeiska konsumentorganisationer ochtill projekt som genomförs av dessa finnsi och rådets beslut nr283/1999/EG av om enallmän ram för gemenskapens verksamhetertill förmån för konsumenter. Ramverketgäller för åren 19992003. Av beslutetframgår bl.a. att ekonomiskt stöd fårutgå till icke statligakonsumentorganisationer som drivs utanvinstsyfte och vars huvudsyfte är attfrämja och skydda konsumenternasintressen och hälsa. Organisationernaskall vidare ha fått i uppdrag attföreträda konsumenternas intressen påeuropeisk nivå av nationellaorganisationer i åtminstone hälften avgemenskapens medlemsstater. Bland deorganisationer som fått stöd kan nämnasBEUC (Européen des Unions deConsommateurs) och ANEC (Association deNormalisation Européenne pour lesConsommateurs).Villkoren för beviljande av stöd tillprojekt innebär bl.a. att det ekonomiskastödet i princip inte får överstiga 50 %av de utgifter som uppkommer i sambandmed genomförandet av de stödberättigadeverksamheterna. Det gäller således ettkrav på medfinansiering.I strategin för konsumentpolitiken förår 20022006 upplyses om att det pågårarbete inom kommissionen i syfte att tafram ett förslag till nytt ramverk.Avsikten är att detta även skall omfattakandidatländerna.SkrivelsenI skrivelsen anför regeringen att Sverigeskall ha som mål och inriktning att verkaför en utökad och systematiskkonsultation av konsumentföreträdare inomberörda politikområden på EU-nivå och föratt konsumenterna skall kunna påverkavillkor och förhållanden på marknaden.Sverige skall också verka för attreglerna om finansiellt stöd på EU-nivåbättre anpassas tillkonsumentorganisationernas situation.MotionernaChristina () anser i motion2001/02:L31 att det är angeläget attsvenska konsumentorganisationer kanarbeta på lika villkor somfrivilligorganisationer från andramedlemsländer. Regeringen bör därför,menar motionären, verka för att allakonsumentorganisationer i geslikvärdiga ekonomiska förutsättningar. Imotionen begärs ett tillkännagivande ienlighet härmed (yrkande 1).I motion 2001/02:L29 av ChristelAnderberg m.fl. (m) framhålls vikten avatt frivilligorganisationerna ärsjälvständiga och att organisationernainte blir bundna till en nationellregering eller på annat sätt misstänksför att inte vara oberoende. Därför är,menar motionärerna, kravet påmedfinansiering och precisering avprojekt av stor vikt. Enligt motionärernabör regeringen verka för att regelverketför finansiering av konsumentprojekt inteluckras upp så att finansiellt stöd utgårutan klara grunder och metoder föruppföljning av resursanvändandet. Imotionen begärs ett tillkännagivande ienlighet härmed (delvis).I motion 2001/02:L34 av . (mp) begärs ett tillkännagivande omatt regeringen skall verka för attsvenska konsumentorganisationer skall fåmer inflytande på EU-nivå och att svenskamyndigheter inte skall representerasvenska konsumentorganisationer iarbetsgrupper på EU-nivå där det frånandra medlemsländer förekommerföreträdare för folkrörelser (yrkande 7).I samma motion begärs även etttillkännagivande om att EU-stöd tillkonsumentorganisationer inte får innebäraatt annat offentligt stöd dras in(yrkande 8).Utskottets ställningstagandeUtskottet kan för sin del inte se attregeringens principiella ståndpunkt närdet gäller frågan omkonsumentorganisationernas inflytande påEU-nivå står i strid med de önskemål somkommer till uttryck i motionerna. Sålundaanförs i skrivelsen att det är viktigtatt alla marknadens parter aktivtkonsulteras under beslutsprocessen inomEU och att konsumenternas åsikter blirhörda inom alla kommissionens direktorat.I skrivelsen framhålls också att ensystematisk konsultation medkonsumentföreträdarna bör ske även inområdets arbete för att medlemsstaterna påså sätt skall få del av en mer samladbedömning av vilka frågorkonsumentföreträdare inom EU uppfattarsom mest centrala. Enligt vad som anförsi skrivelsen är det också en viktiguppgift för konsumentorganisationerna attpå rättsliga eller andra sätt få tillstånd förbättringar på marknaden när detgäller konsumenternas villkor. I ettvidare perspektiv kan organisationernasåledes utöva påverkan när det gällerfrågor som rör etik, långsiktigt hållbarakonsumtions- och produktionsmönster ochglobal rättvisa. En sådan påverkan kan,enligt regeringens bedömning, leda tillförändringar som går längre än vad somkan uppnås med enbart lagstiftning ellerpolitiska beslut. Det är därför, menarregeringen, angeläget att stödjakonsumentorganisationerna också i detta.Mot bakgrund av vad som anförs i motion2001/02:L34 yrkande 7 vill utskottet ävenerinra om att regeringen i proposition2000/01:135 med förslag till nationellamål för konsumentpolitiken framhållit attdet är viktigt att konsumenterna så långtdet är möjligt bör representeras av egnaföreträdare i organisationer av olikaslag och på olika nivå.När det gäller frågan om utformningenav det framtida ekonomiska stödet påeuropeisk nivå tillkonsumentorganisationer ochkonsumentprojekt har utskottet ingenannan uppfattning än regeringen och sersom angeläget att kriterierna förbeviljande av finansiellt stöd bättreanpassas till organisationernas situationnär ett nytt beslut om allmänt ramverkskall fattas.Med det anförda föreslår utskottet attriksdagen skall avslå motionerna2001/02:L29 i denna del, 2001/02:L31yrkande 1 och 2001/02:L34 yrkandena 7 och8.Utbildning och vägledningUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå ett motionsyrkandemed krav på att skallge ut en nyhetstidning omkonsumentpolitiken inom EU.SkrivelsenI skrivelsen framhålls att konsumenternasställning på marknaden inte bara stärksgenom en väl fungerande lagstiftning utanäven genom att konsumenterna harkunskaper om sina rättigheter ochskyldigheter och om förhållandena påmarknaden. Konsumenterna behöver således,menar regeringen, kunskaper för attrationellt kunna utnyttja mångfalden avvaror och tjänster på den gemensammamarknaden, liksom informationssamhälletsmöjligheter. Kunskapsförmedling tillkonsumenter, inte minst till ungdomar, ärföljaktligen, framhåller regeringen, enförutsättning för att skall kunnaleva upp till målet att vara enkunskapsbaserad ekonomi.Regeringen anför i skrivelsen att detär ett gemenskapsintresse attkonsumenterna har bra kunskaper när deagerar på den inre marknaden. Sverigeskall därför ha som mål och inriktningatt verka för bättre utbildning,vägledning och information. Insatserna påEU-nivå bör främst avse ett systematiskterfarenhetsutbyte. De särskilda insatsersom vidtas på EU-nivå bör ha en starknationell och lokal förankring.MotionenI motion 2001/02:L34 av . (mp) anser motionärerna att det ärpositivt att regeringen avser att verkaför bättre utbildning, vägledning ochinformation till konsumenter. Dettatorde, menar motionärerna, även gällainformation om de EU-ledda insatserna.Eftersom det föreligger svårigheter attfå information om pågående arbete börRegeringskansliet ge ut en nyhetstidningom konsumentpolitiken i EU och om svenskainitiativ och insatser på området. Imotionen begärs ett tillkännagivande ienlighet med det anförda (yrkande 4).Utskottets ställningstagandeUtskottet kan konstatera att motionärernaoch regeringen synes vara överens när detgäller vikten av utbildning, informationoch vägledning i EU-relateradekonsumentfrågor. Även utskottet anslutersig till den inställning som kommer tilluttryck i skrivelsen.Däremot kan utskottet inte ställa sigbakom kravet på en nyhetstidning, ochutskottet föreslår att motion 2001/02:L34yrkande 4 skall avslås.ProduktsäkerhetUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsyrkanden medkrav på förändringar av arbetemed produktsäkerhetsfrågor på EU-nivå.De frågeställningar som motionärernatar upp är redan föremål för samarbeteinom EU på olika sätt.BakgrundSedan mitten av ärproduktsäkerhet en prioriterad fråga inomEU. antog rådet direktiv92/59/EEG om allmän produktsäkerhet.Direktivet syftar till att säkerställaatt produkter som släpps ut på marknadenär säkra. påbörjades enrevidering av produktsäkerhetsdirektiveti syfte att bl.a. stärka regelverket påområdet och klargöra vissa otydligheter.Arbetet ledde fram till att ett nyttdirektiv kunde antas av Europaparlamentetoch rådet i början av oktober 2001.Det nya direktivet innebär bl.a. enuttrycklig skyldighet för tillverkare ochdistributörer att endast släppa ut säkrakonsumentprodukter på marknaden. Vidareställs i direktivet upp bestämda krav påmedlemsländernas marknadsövervakning ochskapas ett system för snabbtinformationsutbyte mellan medlemsstaternanär så krävs. Direktivet skall varagenomfört i medlemsländernas lagstiftningsenast , då 1992 årsdirektiv upphör att gälla. Det nyaproduktsäkerhetsdirektivet omfattar, ilikhet med sin föregångare, intetjänsters säkerhet. I samband med att detnya direktivet antogs åtog sig emellertidkommissionen att utreda lämpligagemenskapsåtgärder i fråga om tjänsterssäkerhet och återkomma tillEuropaparlamentet och rådet i saken föreden 1 januari 2003.Vid sidan av det allmännaproduktsäkerhetsdirektivet finns ettantal specifika produktsäkerhetsdirektiv,bl.a. för leksaker, personligskyddsutrustning, elmateriel ochmaskiner. Produktsäkerhetsdirektivetsregler gäller bara för de produkter sominte omfattas av särskildaproduktbestämmelser.SkrivelsenI skrivelsen framhålls att det nyaproduktsäkerhetsdirektivet innebär enklar förbättring av konsumentskyddet.Sålunda skärper det kraven pånäringsidkarna att endast släppa ut säkraprodukter på marknaden. Det skärper ocksåkraven på marknadskontrollen inom varjemedlemsstat och på den gemensamma nivån.Regeringen anför att skallverka för en effektiv marknadskontrolloch ett utvecklat skadeförebyggandearbete i . Barns säkerhet bör ävenges hög prioritet. Det är också, enligtvad som anförs i skrivelsen, viktigt atttjänsters säkerhet blir föremål förgemenskapslagstiftning.MotionenI motion 2001/02:L34 för . (mp) fram olika synpunkter när detgäller den fortsatta inriktningen av detsvenska arbetet inom EU påproduktsäkerhetsområdet. Enligtmotionärerna är det en brist att den s.k.försiktighetsprincipen inte alls omnämnsi regeringens skrivelse, och motionärernabegär ett tillkännagivande om att dennaprincip skall vara vägledande i såväl densvenska konsumentpolitiken som i EU:skonsumentpolitik (yrkande 9). I motionenbegärs även ett tillkännagivande om attkonsumenternas hälsa och säkerhet alltidskall gå före vinstintresset (yrkande15). Motionärerna påpekar vidare imotionen att frågan om hur säker enenergikälla, exempelvis kärnkraft, är förkonsumenterna sällan uppmärksammas ikonsumentsammanhang. Samma sak gäller,menar motionärerna, säkerheten förkonsumenterna vid transporten av energin.Motionärerna begär ett tillkännagivandeom att kärnkraftssäkerheten är enkonsumentfråga och att den bör finnas medi produktsäkerhetsarbetet (yrkande 11). Imotionen hävdas också att liggerefter många andra länder när det gällerde strålrelaterade konsumentfrågorna, ochmotionärerna begär ett tillkännagivandesom går ut på att strålning och strålandeapparater, exempelvis mikrovågsugnar ochmobiltelefoner, skall bli en miljö-,konsument- och hälsoskyddsfråga såväl iSverige som i EU (yrkande 10). Slutligenbegärs ett tillkännagivande om att ävenskyddet av konsumentens hälsa skall blien konsumentfråga inom EU (yrkande 5).Utskottets ställningstagandeDen s.k. försiktighetsprincipen innebäratt åtgärder kan vidtas mot en produkteller ett produktionssätt då manfastställt att oacceptabla risker vadgäller effekterna för människors ochdjurs hälsa eller för miljön kan tänkasföreligga, även om det inte föreliggervetenskapliga bevis för dessa effekter.I EG-fördraget anges uttryckligen iartikel 174 att gemenskapens miljöpolitikskall bygga på bl.a.försiktighetsprincipen. Principen ansesdock vara tillämplig även på andraområden än miljöområdet. Kommissionenöverlämnade ettmeddelande om tillämpningen avförsiktighetsprincipen, KOM (2000) 1slutlig. Meddelandet syftade bl.a. tillatt försöka fastställa riktlinjer förprincipens tillämpning. I meddelandetanfördes bl.a. attförsiktighetsprincipen, enligtkommissionens uppfattning, är en principmed allmän giltighet som särskilt börbeaktas när det gäller skydd av miljönoch människors, djurs och växters hälsa.Europaparlamentet yttrade sig övermeddelandet och ställdesig då bakom kommissionens uppfattningatt försiktighetsprincipen ärallmängiltig och att den således kankomma att tillämpas på alla områden inomgemenskapen.I sammanhanget bör också nämnas attförsiktighetsprincipen finns uttryckligenangiven i det nyaproduktsäkerhetsdirektiv som antogs ioktober 2001 (artikel 8.2). Enligt vadutskottet har erfarit tillhörde Sverigede länder som var positiva till attprincipen fördes in i direktivet.När det så gäller frågor kringkärnsäkerhet kan utskottet upplysa om attrådet, med stöd av Euratom-fördraget, harantagit ett antal bestämmelser omstrålskydd för att säkerställa hälsan förallmänheten och anställda vidkärnkraftsanläggningar. högsta tillåtna doser, exponeringoch kontamination samt den medicinskakontrollen. Medlemsländerna är skyldigaatt anta regler som lever upp till degemensamma normerna och skall rapporteraom sina åtgärder till kommissionen.Vad gäller strålrelaterade hälsofrågori övrigt, exempelvis hälsorisker medanledning av strålning frånmobiltelefoner, kraftledningar samt radio-och radarsändare, vill utskottet peka påatt det pågår ettomfattande arbete på detta områdenationellt, inom EU och internationellt.En ingående redogörelse för detta arbeteåterfinns i miljö- ochjordbruksutskottets betänkande2001/02:MJU11, vartill hänvisas.Hälsofrågor ingår i EU-samarbetet medstöd av bl.a. artikel 152 i EG-fördraget.Enligt denna artikel skall en höghälsoskyddsnivå för människorsäkerställas vid utformningen ochgenomförandet av all gemenskapspolitikoch alla gemenskapsåtgärder. I detsammanhanget kan nämnas att det förnärvarande pågår arbete inom EU:sinstitutioner i syfte att utarbeta ettbeslut med program för gemenskapsåtgärderpå folkhälsoområdet för åren 20012006.Vidare föreskrivs i artikel 153 attgemenskapen, för att främjakonsumenternas intressen och säkerställaen hög konsumentskyddsnivå, skall bidratill att bl.a. skydda konsumenternashälsa och säkerhet.Sammanfattningsvis kan utskottet intefinna annat än att de olikafrågeställningar som motionärerna tar upphar aktualiserats på EU-nivå i skildasammanhang. Utskottet utgår från attregeringen verkar för att deltaraktivt i detta arbete och finner frånsina utgångspunkter inte skäl attförorda något initiativ från riksdagenssida med anledning av de nu aktuellamotionsyrkandena.Med det anförda föreslår utskottet attmotion 2001/02:L34 yrkandena 5, 9, 10, 11och 15 skall avslås.StandardiseringUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsyrkanden somgäller dels vikten av attfunktionshindrades synpunkter och behovbeaktas i standardiseringsarbetet, delsglobal standardisering. Utskottethänvisar till tidigareställningstaganden samt pågående arbeteoch kan inte finna att det föreliggernågon motsättning i sak mellanmotionärerna och regeringen.BakgrundStandardisering syftar till förenklingaroch besparingar och innebär att företagoch andra intressenter inom en branschenar sig om gemensamma regler för hur enprodukt skall vara utformad. Standarderkan bidra till såväl en lönsammareproduktion och handel som till ökadsäkerhet och bättre skydd för hälsa ochmiljö. Arbetet med standardisering är ihög grad en internationell verksamhet.Omkring 95 % av de svenska standarder somfastställs är helt eller delvisbaserade på internationella standarder.På global nivå samordnasstandardiseringen av bl.a. ISO(forStandardization) och IEC (InternationalElectrotechnical Commission). Påeuropeisk nivå samordnas verksamheten avbl.a. (Commité Européen deNormalisation), Cenelec (Comité Européende Normalisation Électrotechnique) ochETSI (). Utmärkande för deninternationella och europeiskastandardiseringen är att deltagandet idet tekniska arbetet i huvudsak skergenom de nationellastandardiseringsorganen och att beslut omen ny standard tas genom omröstning blanddessa organ.År 1978 inrättades inom ISO en särskildkommitté för konsumentfrågor, Copolco.Kommitténs syfte är bl.a. att främjakonsumentinflytandet i det nationella ochinternationella standardiseringsarbetet,att informera och utbilda och att varaett forum för utbyte av erfarenheter ifrågor som rör konsumenter ochstandardisering. En fråga som haruppmärksammats inom organisationen ärbeaktandet av handikappaspekter vidutformningen av standarder.År 1985 beslutade man inom EG attinföra en ny metod för att precisera desäkerhets- och miljökrav som produktermåste uppfylla för att fritt få säljas påhela EG-marknaden, The New Approach.Dessförinnan hade produktkrav fastställtsi mycket detaljerade direktiv sombeslutades med enhällighet enligt entidsödande procedur. I produktdirektivsom utformas enligt den nya metoden angesi stället de väsentliga säkerhetskrav somställs på produkten, medan utformningenav detaljreglerna överlämnas till decentrala europeiskastandardiseringsorganen. Dessa standarderär visserligen frivilliga, men om enprodukt tillverkas i enlighet med enstandard presumeras produkten uppfylladirektivens säkerhetskrav. Standarder hardärmed fått en central betydelse igemenskapens produktsäkerhetsarbete.År 1995 bildades ANEC (Association deNormalisation Européenne pour lesConsommateurs) som bl.a. har till uppgiftatt koordinera konsumentinflytandet istandardiseringen på EU-nivå. ANEC bestårav företrädare för nationellakonsumentorganisationer från medlems- ochEfta-länderna samt några ansökarländer.Det tekniska arbetet inom ANEC bedrivsinom olika arbetsgrupper som täckersärskilda ansvarsområden, exempelvisbarns säkerhet, miljö, trafiksäkerhet,informationsteknik och konsumenter medsärskilda behov. Sistnämnda arbetsgrupparbetar med frågor som rör handikappadeoch äldre konsumenter. Inom gruppensamordnas även arbetet kring konceptetDesign for all, som går ut på attvardagliga varor och tjänster skallutformas på så sätt att så mångakonsumenter som möjligt skall kunnaanvända dem, oavsett ålder och förmåga.SkrivelsenI skrivelsen anför regeringen att en alltviktigare fråga inom standardiseringen ärmöjligheterna för konsumentföreträdareatt medverka i arbetet. ANEC har, enligtregeringens bedömning, haft storbetydelse genom att lyfta framkonsumentaspekterna i standardiseringenoch förbättra konsumenternas insyn iarbetet. Eftersom utgångspunkten är atteuropeisk standardisering skall bedrivasgenom de nationella organen bör, menarregeringen, konsumentorganisationernasmedverkan i det nationellastandardiseringsarbetet underlättas. Detär därför viktigt att varje medlemsstatgör det möjligt för konsumentintressenaatt delta i standardiseringen.Enligt vad som anförs i skrivelsenlyfts alltmer av standardiseringsarbetetfrån de europeiskastandardiseringsorganen till de globalaorganen. Detta kan, menar regeringen,medföra både fördelar och utmaningar.Europeiskt säkerhetstänkande spridssåledes globalt och säkerhetsnivåernahöjs internationellt, somhandelshinder undanröjs och konkurrensenökar med lägre priser som följd. En riskskulle dock, anförs det i skrivelsen,kunna finnas för att EU kan få ininternationella standarder med lägresäkerhetsnivå, standarder som det pågrund av internationella åtaganden kanvara svårt att avvika från.I skrivelsen gör regeringen densammanfattande bedömningen att ett ökatkonsumentinflytande är angeläget i såväleuropeisk som internationellstandardisering.MotionenI motion 2001/02:L28 av . (kd) påpekas att det inte framgårav skrivelsen hur regeringen avser attarbeta med frågan om funktionshindradesinflytande inom standardiseringsarbetetinom EU. Motionärerna anser att det ärviktigt att i EU-arbetet ärpådrivande när det gäller att beakta defunktionshindrades synpunkter och krav,inte minst på produktsäkerhets- ochstandardiseringsområdena.