bet · GP01BOU9 · 2002-03-21 00:00:00 — En ökadanvändning av jordfelsbrytare utgör en viktig deli dessa strävanden. Utskottet är emellertid idagsläget inte berett att ställa sig bakom ettkrav på att jordfelsbrytare skall installeras iden befintliga bebyggelsen utöver vad som följerav den genomförda revideringen avstarkströmsföreskrifterna.Utskottet står fast vid sitt tidigareställningstagande. Motionerna 2001/02: Bo222 (s) och2001/02:Bo238 (kd) avstyrks med hänvisning härtill.BrandvarnareEnligt motion 2001/02:Bo302 (s) vill det nu tillkraftfulla åtgärder för att kunna rädda flermänniskoliv och minska skadeverkningarna i sambandmed bränder. Det anges därför vara dags att införaen lagstiftning som gör det obligatoriskt medbrandvarnare på varje våningsplan i alla bostäder.Kravet skall gälla såväl vid nyproduktion som ibefintliga bostäder.Bostadsutskottet instämmer i vad som anförs imotionen om vikten av att förebygga bränder i vårtbostadsbestånd och i övriga byggnader. Frågan gällerhur detta bör ske. Genom byggregler ställskrav på att nya bostadshus skall förses med"anordning för tidig upptäckt av brand samtutrymningslarm". Dessutom har och andramyndigheter och organisationer genomförtinformationsinsatser om behovet av att installerabrandvarnare även i befintliga bostäder. Samtidigttvingas utskottet konstatera att det är nödvändigtatt fortsätta arbetet med att öka användningen avbrandvarnare även i det befintliga bostadsbeståndet.Kostnaden för att installera en brandvarnare är så begränsad att detta inte bör hindra enbetydligt bredare användning.Den fråga som aktualiseras genom motionen är omdet är nödvändigt eller lämpligt att införa ensärskild lag med krav på att det i varje hushållskall finnas en brandvarnare. Utskottet har tidigareställt sig tveksamt till en sådan lösning medhänvisning till bl.a. de insatser som myndigheter,försäkringsbolag och andra genomför för att ökaanvändningen på frivillig basis. Det bör ocksåframhållas att redan gällande lagstiftning ställermycket höga krav på fastighetsägare att förebyggabränder. I räddningstjänstlagen (1986:1102) finnssåledes regler som berörda myndigheter i sintillämpning i princip ansett motsvara vad somefterfrågas i motionen.Enligt 41 § räddningstjänstlagen skall ägare avbyggnader i skälig omfattning hålla utrustning förbl.a. släckning av brand och i övrigt vidta deåtgärder som behövs för att förebygga brand och föratt hindra eller begränsa skador till följd avbrand. Flera kommuner har också med stöd av lagenbeslutat att brandförsvaret skall verka för att allabostäder i kommunen skall ha fungerande brandlarm.Ytterligare kommuner planerar att vidta åtgärder föratt kräva en obligatorisk användning av brandvarnaremed hänvisning till räddningstjänstlagen.Räddningsverket har beslutatmeddela allmänna råd och kommentarer om brandvarnarei befintliga bostäder. Av råden framgår att varjebyggnad som stadigvarande eller tillfälligt användsför bostadsändamål bör vara försedd med fastinstallerad och fungerande brandvarnare ellermotsvarande anordning för tidig varning vid brand. Isyfte att bl.a. minska antalet dödsbränder harRäddningsverket dessutom beslutat om ett treårigthandlingsprogram inom det brandförebyggande området.Verket svarar också för fortlöpande uppföljning avbränder, sammanställning av statistik ochinformationskampanjer.Den åtgärder som redan vidtagits innebär attinstallationen av brandvarnare i det befintligabostadsbeståndet kan förväntas bli väsentligtpåskyndad. Det utesluter dock inte att ytterligareinsatser kan behöva sättas in. I ett frågesvar den 6februari 2002 har också statsrådet uttalatatt ökningen av antalet omkomna till följd avbränder leder till slutsatsen att det kan finnasskäl att på nytt överväga behovet av skärptlagstiftning när det gäller brandvarnare. Utskottetkan sålunda konstatera att regeringen inte barauppmärksamt följer utvecklingen utan dessutomuppenbarligen har beredskap för att vidtaytterligare åtgärder som gäller brandvarnare.Sammanfattningsvis kan utskottet konstatera attfrågan om installation av brandvarnare haruppmärksammats på ett helt annat sätt än tidigare avsåväl berörda myndigheter som av ett ökande antalkommuner. Även regeringen följer uppmärksamtutvecklingen. Enligt utskottets mening bör motbakgrund härav resultatet av de initiativ som nutagits avvaktas. Ett tillkännagivande ienlighet med förslaget i motion 2001/02:Bo302 (s)kan därmed inte nu anses vara nödvändigt.Övriga egenskapskrav på byggnaderUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsförslagen om- kretsloppslösningar som krav vid byggande,jämför reservation 13 (v, c, mp),-- direktverkande elvärme, jämför särskiltyttrande 2 (v, c, mp),-- byggregler för äldreboende,-- byggande i trä, jämför reservation 14 (v,kd, c, fp, mp).-Kretsloppslösningar som krav vid byggandeI lagen (1994:847) om tekniska egenskapskrav påbyggnader, m.m. (BVL) ställs krav på byggnadsverkoch byggprodukter. I 2 § BVL anges att byggnadsverksom uppförs eller ändras skall uppfylla väsentligatekniska egenskapskrav i fråga om egenskaper somanges i nio punkter. I motion 2001/02:Bo255 (v) yrkande 9 föreslås att paragrafenkompletteras med en tionde punkt med krav påtillämpning av ett ekologiskt kretsloppstänkande isin helhet. Motionärerna framhåller att motsvarandekrav enligt bör få en uppföljning i BVL.Vidare föreslås i motionen att skall få iuppdrag att komplettera de nu gällande byggreglernautifrån det nya egenskapskravet.Bostadsutskottet har (senast i bet. 2000/01: BoU8 s. 8) behandlat ochavstyrkt motsvarande motionsförslag. Utskottet har idessa sammanhang bl.a. hänvisat till det omfattandearbete som pågår med att åstadkomma enkretsloppsanpassning av byggsektorn. Inte minst hardetta gällt inom ramen för arbetet med att utvecklamiljökvalitetsmålen. I detta sammanhang bör detockså framhållas att det bland de nio punkterna medegenskapskrav enligt 2 § BVL finns krav bl.a. påskydd med hänsyn till miljön, energihushållning ochhushållning med vatten och avfall. Vad gällerhushållningskrav med en bredare inriktning finnssådana, som motionärerna själva framhåller, imiljöbalken. Här kan exempelvis nämnas balkens 2kap. 5 § som ger uttryck för den s.k. hushållnings-respektive kretsloppsprincipen.Med hänvisning till det anförda avstyrkerutskottet motion 2001/02:Bo255 (v) yrkande 9.Direktverkande elvärmeEnligt förordningen om tekniska egenskapskrav påbyggnader m.m. (10 §) skall i byggnader sominnehåller bostäder eller arbetslokaleruppvärmningssystemet i skälig utsträckning utformasså att skilda energislag kan användas utanomfattande ändringar. En- och tvåbostadshus som ihuvudsak skall värmas upp med el eller naturgasskall ha en sådan planlösning att ett byte tilluppvärmning med ett annat energislag underlättas. Ifråga om en- och tvåbostadshus gäller emellertid attde får förses med uppvärmningssystem fördirektverkande elvärme om byggnaden har särskiltgoda egenskaper när det gäller energihushållning.Möjligheten att enligt det sistnämnda villkoretinstallera direktverkande elvärme vid nybyggnadeller ombyggnad av en- och tvåbostadshus tas upp imotion 2001/02:Bo255 (v) yrkande 10. Motionärernaföreslår att denna möjlighet tas bort utom vadgäller fritidshus. Förslaget motiveras med behovetav att minska elanvändningen samt av att använda eltill annat än uppvärmning.Användningen av el för uppvärmningsändamål harsedan länge varit omdiskuterad i den energipolitiskadebatten. Detta har särskilt gällt fördirektverkande elvärme. Denna uppvärmningsmetod harvisserligen fördelen av begränsadeinvesteringskostnader i den enskilda bostaden, mensamtidigt nackdelen att byte av värmekälla normaltinte kan ske utan relativt kostsamma ochkomplicerade ingrepp. Svårigheterna att anpassa enbostad med direktverkande elvärme till nya systemoch värmekällor är också bakgrunden till desärregler som finns i byggnadslagstiftningen.Det kan konstateras att de krav påsärskilt goda egenskaper när det gällerenergihushållning som ställs upp i förordningen somvillkor för installation av direktverkande elvärmeinte finns preciserade närmare genom exempelvismyndighetsföreskrifter.Frågan om användningen av direktverkande elvärmehar haft särskild aktualitet i samband medmiljömålsarbetet. Regeringen angav sålunda imiljömålspropositionen att ett förbud motdirektverkande elvärme i nya byggnader bordeanalyseras. Mot denna bakgrund har regeringen den 28februari 2002 givit i uppdrag att genomföraen analys av konsekvenserna av ett eventuellt förbudmot uppvärmning med direktverkande elvärme i nyabyggnader . I uppgiften ingår ocksåatt se över möjligheterna att begränsa användningeni fritidshus. Analysen skall avse de tekniska ochekonomiska konsekvenserna av ett förbud. Uppdragetskall redovisas senast den 30 juni 2002.Enligt utskottets mening bör resultatet av denkommande analysen avvaktas. Motion 2001/02:Bo255(v) yrkande 10 avstyrks med hänvisning härtill.Byggregler för äldreboendeBehovet av nya former för äldreboende tas upp imotion 2001/02:Bo320 (kd) yrkande 20. Motionärernaframhåller särskilt behovet av en "mellanboende-form" som ett steg mellan en vanlig bostad ochsärskilt äldreboende. Enligt motionen bör Boverketges i uppdrag att förenkla regelsystemet så attsådana boendeformer kan skapas.I huvudsak gäller samma egenskapskrav på bostäderoavsett om de är avsedda att användas av personer ien viss ålderskategori eller ej. Vissa särreglerfinns emellertid i byggregler för bl.a.särskilda boendeformer för äldre. Enligt dessaregler är det möjligt att göra vissa avsteg från deregler som gäller för övriga bostäder. Det gällerframför allt möjligheten att göra vissainskränkningar i den enskilda lägenhetens standardoch ersätta detta med gemensamma lösningar för flerabostäder.Det framgår inte av den aktuella motionen i vilkaavseenden som det nuvarande regelverket ansesmotverka den form av boende som motionärernaförespråkar. Utskottet har därför inte underlag förvidare överväganden i frågan. Motion 2001/02:Bo320(kd) yrkande 20 avstyrks.Byggande i träFördelarna med att bygga i trä lyfts fram i motion2001/02:Bo223 (v). Inte minst miljöskäl talar enligtmotionen för att andelen trä i byggkonstruktionerav olika slag måste öka. Inom så viktiga sektorersom offentliga byggnader och flervåningshus har trämer eller mindre varit uteslutet som material. Föratt få byggsektorn att på allvar införaträbyggnadstekniken i stor skala krävs politiskabeslut.Som framhålls i motionen har god tillgångpå högkvalitativ träråvara och en ökad träanvändninginom byggsektorn är bra för både miljön ochsamhällsekonomin. Trä är ett miljövänligt materialsom även enligt utskottets mening i ökadutsträckning bör kunna användas i byggandet.Framställningen av träprodukter kräver lite energi,och huvuddelen av denna energi genererar sågverkendessutom själva genom att förbränna bioprodukter sombark, spån och flis.Den svenska träbaserade industrin, som har etthögt produktkunnande och ligger långt framme vadgäller att minimera miljöpåverkan vid tillverkningoch användning, har goda förutsättningar att stärkasin position på den internationella marknaden förbyggprodukter. I den av antagna (bet.2001/02:NU4) regionalpolitiska propositionen (prop.2001/02:4) framgår att ett program för att främja enhållbar tillväxt inom det nationella träklustret börbedrivas . Programmet börinriktas mot projekt som främjar samverkan mellanträindustriföretag i regionala leverantörsgrupperoch som stimulerar till en optimal användning avskogsråvaran och en mer varierad lokalvidareförädling av denna. En ökad förädlingsgrad avträprodukter för ett utvecklat byggande kan hapositiva effekter på såväl miljön somsamhällsekonomin.Som ett led i arbetet med det aviseradeträklustret har regeringen den 28 februari 2002beslutat uppdra åt Verket för näringslivsutveckling() att i samråd med Verket förinnovationssystem () och Delegationen förutländska investeringar i () utarbeta ettförslag till ett program för utveckling av detnationella träklustret. Programmet skall utgöra ettinsatsområde inom ett nationellt program förutveckling av innovationssystem och kluster. Syftetmed det nationella programmet är att stärka denregionala konkurrenskraften. Uppdraget skallredovisas till regeringen senast den 31 maj 2002.Regeringen avser därefter att besluta om programmetsnärmare inriktning och finansiering.Det nu inledda arbetet med ett träkluster innebärett viktigt steg i syfte att stärka den svenskaträindustrin och därmed också byggandet i trä.Enligt utskottets mening får förslaget i motion2001/02:Bo223 (v) därmed anses i inte ringa gradtillgodosett. Ett tillkännagivande i enlighet medmotionsförslaget torde därmed kunna undvaras.ReservationerUtskottets förslag till riksdagsbeslut ochställningstaganden har föranlett följandereservationer. I rubriken anges inom parentes vilkenpunkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut sombehandlas i avsnittet.1. Byggande i vissa miljöer med lokal särprägel(punkt 1) (m, -)av (), (), EwaThalén Finné (m) och (-).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 1 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservationen. Därmed bifallerriksdagen motion 2001/02:Bo216 yrkande 12.StällningstagandeI finns det många miljöer som präglas avolika tidsepoker och av olika byggnadstraditioner.Ett exempel på detta är de många byar somkarakteriseras av att där finns en blandadbebyggelse som omfattar såväl bostäder ochsmåföretagsamhet som jordbruk. Det är samhällen därgårdarna ligger tätt och där livsstilen många gångerbygger på gamla traditioner. Utvecklingen isamhället i övrigt har inneburit att dessa byar representerar en värdefull typ av miljö sommåste bevaras och tas till vara. Den blandning avolika verksamheter som finns i dessa små samhällenoch den särprägel som detta skapar har också gjortdem till attraktiva boendemiljöer.En förutsättning för att dessa byar skall beståoch kunna behålla sin särprägel är att de kanfortsätta att utvecklas. Det innebär att de sombosätter sig där måste ta hänsyn till och accepteraatt mångsidigheten består. För att dessa samhällenskaraktär och särdrag skall bestå fordras att allaverksamheter ges möjlighet till förändring ochutveckling. En förutsättning för att så skall blifallet är att inte bara de boendes utan också deolika näringsverksamheternas krav på byns utvecklingkan tillgodoses.Det tycks råda oklarhet kring vilkenutbyggnad av t.ex. småföretagsverksamhet som kankomma till stånd inom ramen för pågåendemarkanvändning. Denna oklarhet är enligt vår meningolycklig, då den bl.a. riskerar att stoppautvecklingen i byar och mindre samhällen med ensärpräglad blandning av boende och annan verksamhet.En utredning bör därför tillsättas för att se överbehovet av att klargöra dagens lagstiftning på dennapunkt. Syftet med utredningen bör sålunda vara attskapa förutsättningar för att såväl boende somnäringsverksamhet kan fortgå i dessa särpräglademiljöer.Det vi nu med anledning av motion 2001/02:Bo216(m) yrkande 12 anfört om byggande i vissa miljöermed lokal särprägel bör tillkännage förregeringen som sin mening.2. Kulturhistoriskt värdefull bebyggelse(punkt 2) (v, kd, c, fp)av (), (),(), (), RigmorStenmark (c) och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 2 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservationen. Därmed bifallerriksdagen motion 2001/02:Bo255 yrkande 7.StällningstagandeDagens regler ger inte det skydd av byggnaders inresom bör krävas. Med stöd av den tidigarelagstiftningen kunde , genom att intege bygglov, förhindra sådana inre ändringar somansågs förvanska byggnaden. I den nya lagstiftningenär inre förändringar i princip inte bygglovspliktigaoch därmed svårare att förhindra. Byggnadsnämndenkan visserligen i kontrollplanen ställa vissa krav.Enligt vår mening är detta emellertid intetillräckligt, och särskilt värdefulla byggnader hardärför ett betydligt sämre skydd.Kommuner kan visserligen med stöd av plan- ochbygglagen utöka bygglovsplikten för särskiltvärdefulla byggnader när det gäller vissaunderhållsåtgärder. Häri inbegrips enligt vad somsagts i proposition 1985/86:1 även vissa inrearbeten. En betydande osäkerhet om vad som gälleruppkommer dock vid en jämförelse med Boverketsredovisning av sin syn på frågan i den utvärder-ingsom verket har gjort. Lagstiftningen bör därförskärpas genom att 8 kap. 6 § första stycket 3 PBLändras så att bestämmelserna uttryckligen gälleralla förändringar inne i byggnaderna.Det vi nu med anledning av motion 2001/02:Bo255(v) yrkande 7 anfört om kulturhistoriskt värdefullbebyggelse bör som sin mening geregeringen till känna.3. och antenner för mobiltelefoni m.m.(punkt 3) (v, kd, c, fp, mp)av (), (),(), (), RigmorStenmark (c), () och HelenaHillar ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 3 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservationen. Därmed bifallerriksdagen delvis motionerna 2001/02:Bo244 yrkandena11 och 12, 2001/02:Bo253, 2001/02:Bo289 yrkandena 1och 4-6, 2001/02:Bo317, 2001/02:MJ422 yrkande 3 samt2001/02:So621 yrkande 5.StällningstagandeI takt med den enorma ökningen av antaletmobiltelefoner ökar också antalet sändare. Sändarnasätts upp på hyreshus, och vattentorn. Föratt få en bra täckningsgrad behövs alltfler antennersom vidarebefordrar signalerna frånmobiltelefonerna.Antennerna sätts i allt större utsträckning upp iboendemiljöer. De sänder ut elektromagnetiskstrålning och bidrar till att den omgivande luftenfylls med mikrovågor. Situationen skulle kunnabeskrivas som ett gigantiskt experiment med korsandeelektromagnetiska fält. Ingen vet vad det kommer attfå för betydelse i framtiden.Forskning om elektromagnetisk strålning pågår ihela världen. Det finns undersökningsresultat somklart visar på sambandet mellan elektromagnetiskstrålning och påverkan på människor. Vi anser därföratt det är angeläget att regeringen ger prioritettill forskningen på området så att eventuellahälsorisker kan uppdagas.Enligt vår mening bör givetvisförsiktighetsprincipen tillämpas vid allainstallationer (datainstallationer, trådlöstelefoni, mobiltelefoni, elinstallationer m.m.) ochvid all planering samt vid bedömningen av vilkasäkerhetsavstånd till antennerna som bör råda. Enuttalad strävan bör vara att antenner och masterplaceras så att människors oro begränsas. Det böräven iakttas stor restriktivitet i fråga om bygglovför sådana anläggningar. Regeringen bör dessutom gesi uppdrag att utreda möjligheterna att genomlagstiftning eller på annat sätt bättre styraplaceringen av mobiltelefonmaster och fasadantenner- detta för att minska exponeringen i bebyggelsen.Vidare skall särskilda hänsyn tas till natur- ochkulturvärden vid mobilnätsutbyggnaden. Ävenstrålningsfria zoner bör inrättas i kommunerna.Det bör härutöver ställas krav på samarbete mellanoperatörer, länsstyrelserna och kommunerna så attbefintliga och höga byggnader kan användasför att minimera antalet nya . Det är ocksåmycket betydelsefullt att operatörerna samordnarsina nät och samutnyttjar varandras master.Vad vi nu anfört bör med anledningmotionerna 2001/02:Bo244 (kd) yrkandena 11 och 12,2001/02:Bo253 (s), 2001/02:Bo289 (mp) yrkandena 1och 4-6, 2001/02:Bo317 (mp), 2001/02:MJ422 (v)yrkande 3 samt 2001/02:So621 (c) yrkande 5 som sinmening ge regeringen till känna.4. Samrådsplikt inför markarbeten (punkt 4)(m, kd, c, fp, -)av (), (),(), (), RigmorStenmark (c), (), () och (-).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 4 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservationen. Därmed bifallerriksdagen delvis motionerna 2001/02:Bo216 yrkande 11och 2001/02:N267 yrkande 10.StällningstagandeI en relativt stor omfattning förekommer det attgator, torg och andra allmänna platser grävs upp föratt nya ledningar skall kunna läggas ned eller föratt befintligt ledningsnät skall kunna repareras.Arbetena är i många fall så omfattande att deallvarligt inskränker tillgängligheten tillomkringliggande fastigheter. Trots detta föreliggerdet normalt sett inte något krav på att informationskall lämnas till eller samråd hållas medfastighetsägare eller andra berörda.Ett stort antal butiker och andraserviceinrättningar i hyrda lokaler drabbas hårt vidgrävarbeten på gator, torg m.m. Det kan leda tillförluster och andra avbräck som kan äventyra derasmöjligheter till fortsatt verksamhet. Särskiltutsatta är de mindre företagarna. Det förekommer attberörda näringsidkare inte erhåller någoninformation inför de arbeten som skall genomföras,eller att de inte ges tillräckliga möjligheter tillsamråd. Ett samråd ger butiksinnehavare och andramöjlighet att minska eller helt eliminera sinaförluster till följd av arbetena. Vid samrådet kanlösningar tas fram för hur tillgängligheten tilllokalerna skall ordnas, liksom hur skyltning ochliknande åtgärder skall utformas, för att minskanäringsidkarnas avbräck. Samrådet kan också habetydelse för att en företagarvänlig tidpunkt förarbetena väljs. Samförståndslösningar torde vanligeninnebära fördelar också för kommunen eller andra somutför grävningsarbetena. Även om det många gångerförekommer att information lämnas och samråd skerbör det införas en laglig skyldighet att vidtasådana åtgärder i syfte att garantera attnäringsidkarna ges de bästa möjligheterna attminimera skadorna på sina företag. Skyldigheten börnaturligtvis inte omfatta brådskande arbeten ellersådana som genomförs endast ellerpå annat sätt är av mindre betydelse.Det vi nu med anledning av motionerna2001/02:Bo216 (m) yrkande 11 och 2001/02:N267 (fp)yrkande 10 anfört om samrådsplikt inför markarbetenbör som sin mening ge regeringentillkänna.5. Placering av kraftledningar (punkt 6) (v,c)av (), () ochRigmor ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 6 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservationen. Därmed bifallerriksdagen motion 2001/02:Bo291 yrkande 1.StällningstagandeDet har länge funnits misstankar om att en långvarigexponering av elektromagnetisk strålning ger upphovtill cancer. Forskning inom detta område har ocksåbedrivits . Det föreligger nu ettstort antal epidemiologiska studier av eventuellasamband mellan exponering av magnetfält och cancer.I vissa undersökningar har man sett att det bland deexponerade människorna finns ett något större antalfall av leukemi och cancer i hjärnan än bland demsom exponerats endast obetydligt. Det finns dockundersökningar som inte påvisar någon ökad risk.Resultaten är sålunda motsägelsefulla ochfrågetecknen många. Forskningen fortsätter, ocheftersom det verkar som om flera olika faktorersamverkar, kan det dröja innan vi har säkrasvar.Eftersom ett samband inte kan uteslutas harsvenska myndigheter enats om attförsiktighetsprincipen skall gälla. Den innebär: "Omåtgärder, som generellt minskar exponeringen, kanvidtas till rimliga kostnader och konsekvenser iövrigt bör man sträva efter att reducera fält somavviker starkt från vad som kan anses normalt i denaktuella miljön. När det gäller nya elanläggningaroch byggnader bör man redan vid planeringen strävaefter att utforma och placera dessa så attexponeringen begränsas".På många platser i har kommunerna tillåtitbyggnation intill kraftledningar. Så var fallet isynnerhet expansivabostadsbyggande. finns ett betydande antalbostäder, skolor och daghem i omedelbar närhet avkraftledningar. För att undvika att samma misstaggörs på nytt är en skärpning av reglerna för nyakraftledningars placering nödvändig. Detta börriksdagen som sin mening ge regeringen till känna.Därmed bifaller motion 2001/02:Bo291 (v)yrkande 1.6. Kvalitetssäkring i byggandet (punkt 8) (kd,c, fp)av (), (), () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 8 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservationen.