bet · GP01FIU20 · 2002-05-30 00:00:00 — Utskottet ser intenågon anledning att överväga en förändring med den inriktning sommotionärerna föreslår.En skattereduktion förhushållstjänster, som föreslås isamtliga motioner, skulle enligtutskottets mening utgöra ett avstegfrån de principer om en likformig ochneutral beskattning som ligger tillgrund för skattereformen och somenligt utskottets mening bör gälla.Det är också kostsamt att genomstimulanser försöka skapa entjänsteproduktion som kan konkurreramed hushållens egen tjänsteproduktion.Risken är att effekterna på sysselsättningen blir mycket små eller inga allssamtidigt som kostnaderna blir stora.De erfarenheter som man har gjort iDanmark talar för en sådan utveckling.En stimulans av denna typ skulledessutom leda tillgränsdragningsproblem och ge upphovtill svårkontrollerade gråzoner.Utskottet avstyrker förslaget.När det gäller behovet av enförstärkning av möjligheterna tillåterkommande kompetensutveckling finnsdet enligt utskottets mening anledningatt erinra om att den grönaskatteväxlingen har gjort det möjligtatt finansiera ett nytt system förindividuell kompetensutveckling ochatt regeringen har lagt enproposition med förslag om ett sådantsystem, så att det kan träda i kraft2003. Systemet bygger på individenseget sparande på kompetenssparkonton.Även arbetsgivaren stimuleras attmedverka. Huvuddelen avstimulanseffekterna i systemet gesgenom en kompetenspremie som utformasså att den individuellakompetensutvecklingen blir attraktiväven för de grupper som har begränsademöjligheter att spara. mening finns det mot dennabakgrund inte anledning att övervägaden typ av förändringar på dettaområde som föreslås i motionerna.Skatten på utdelning på andelar(aktier) föreslås i flera motionerslopas helt eller delvis. mening visar de utredningarsom gjorts på området att en slopadskatt på aktieutdelningar inte är ettverksamt medel för att förbättra destörre företagens villkor. Tillgångentill en internationell kapitalmarknadgör att beskattningen av sparandeendast i begränsad omfattning inverkarpå företagens investeringsbenägenhet.För små och medelstora företag sominte i alla avseenden har tillgångtill den internationella kapitalmarknaden kan emellertid inte bortsesfrån att den personliga kapitalbeskattningen inverkar på avkastningskravetoch därmed i viss mån fungerar som enskatt på företagens investeringar. Iskattelagstiftningen har dettaförhållande beaktats genom desärskilda lättnader som sedan 1997gäller vid beskattningen avutdelningar och kapitalvinster påonoterade aktier. Dessa skattelättnader ersatte ett tidigareriskkapitalavdrag. Utskottet anser atten generell sänkning av skatten påägarnas sparande i aktier inte är eneffektiv metod för att förbättravillkoren för företagandet och ärdärför inte berett att tillstyrka ensådan förändring.När det gäller fastighetsskatten harmotionärerna i allmänhet begärt attden frysning av taxeringsvärden somgällde fram /01skall återställas. I motion Fi37 avAlf m.fl. (kd) föreslås attfastighetsskatten slopas helt ochersätts med en avgift.Fastighetsskatten är en del avkapitalinkomstbeskattningen och lämnarett betydande bidrag tillfinansieringen av den offentligavälfärden. I en värld med en alltstörre internationell rörlighet utgörfastigheterna också en stabil ochsäker skattebas.När det gäller de förhållandeviskraftiga prishöjningarna som inträffati storstadsområdena och vissaattraktiva områden har en rad åtgärdervidtagits för att dämpa uttaget avfastighetsskatt och förmögenhetsskatt.Skattesatserna har sänkts i olikaomgångar och uppgår nu till försmåhus och till för hyreshussamtidigt som fribeloppen iförmögenhetsbeskattningen har höjts.Vidare har en begränsningsregel förfastighetsskatten införts som innebäratt fastighetsskatten för ett småhussom utgör den skattskyldiges permanenta bostad begränsas så att denunder vissa förutsättningar inteöverstiger av hushållsinkomsten.Ytterligare anpassningar hargenomförts i syfte att öka reglernasprecision och skapa rimliga utslag vidsnabba prisförändringar. Ett systemmed förenklade fastighetstaxeringarmitt emellan de allmännafastighetstaxeringarna ersätter detnuvarande omräkningsförfarandet, ochhöjda taxeringsvärden tillåts endaststegvis slå igenom på uttaget avfastighetsskatt. Härtill kommer att enny utredning om fastighetsskatt skalltillsättas för att pröva lösningar somkan innebära vissa avsteg från nugällande principer för fastighetsbeskattningen under förutsättning attde fördelningsmässiga konsekvensernaär acceptabla.Utskottet är mot denna bakgrund inteheller berett att tillstyrka enåtergång till de tidigare frystataxeringsvärdena eller attfastighetsskatten ersätts med andrabeskattnings- eller avgiftsformereller helt eller delvis avskaffas.Till grund för den grönaskatteväxling som genomförts undermandatperioden finns en strategi fören successivt ökad miljörelatering avskattesystemet som presenterats ibudgetpropositionen . Enreformering av energiskattesystemetutgör därvid en central del, ochSkatteväxlingskommitténs principskissi SOU 1997:11 utgör utgångspunkten förreformarbetet (prop. 2000/01:1, bet.2000/01:FiU1). Enreformering av energiskattestrukturenoch ett stegvis införande avskatteväxlingskommitténs modell bedömsskapa en energiskattemiljö somsäkerställer en effektiv miljöstyrningoch en varaktig finansiering av sänktaskatter på arbete. I anslutninghärtill har utredningar initierats ifråga om utformningen av nedsättningsreglerna för tillverkningsindustrin,växthusnäringen samt jordbruks-, skogsbruks- och vattenbruksnäringarna,vägtrafikbeskattningen och i fråga omövriga miljörelaterade skatter.Dessutom görs analyser av alternativaekonomiska styrmedel. Ett viktigtinslag i denna strategi är också attSverige på ett aktivt sätt söker förmåandra länder att följa efter ochinföra motsvarande ekonomiskastyrmedel. En sådan internationellbeskattning är målet med Sverigesagerande på detta område och skulledessutom minska behovet av särskildaregler för den konkurrensutsattasvenska industrin.Av det anförda framgår att utskottetställer sig bakom de riktlinjer somregeringen redovisat förskattepolitiken och att utskottet inteär berett att tillstyrka de förslagsom läggs fram av motionärerna.Utskottet tillstyrker därförpropositionen i denna del ochavstyrker de aktuellamotionsyrkandena.2.2.3 ställningstagandetill riktlinjerna för budgetpolitikenUtskottets förslag i korthetUtskottet tillstyrker regeringensförslag till riktlinjer förbudgetpolitiken och avstyrker dealternativa förslag som framförs avModerata samlingspartiet,, ochFolkpartiet liberalerna.Jämför reservationerna 2 (m), 3 (kd), 4(c) och 5 (fp).De offentliga finanserna har på åtta årgått från djupaste kris till stabilaöverskott.Krisen leddetill ett dramatiskt fall i den offentligasektorns finansiella sparande. På fyra årföll sparandet mätt som andel av BNP mednärmare och blev tillett stort underskott. Underskottet varsom störst 1993 och motsvarade då 12,3 %av BNP. ersattes det av ettöverskott, och under de fyra senaste årenhar detta uppgått till sammanlagt 250miljarder kronor. Under förra åretmotsvarade överskottet t.o.m. nästan 5 %av BNP.Med de tidigare stora underskottenökade skuldbördan snabbt. Den offentligasektorns bruttoskuld hade i slutet av1994 vuxit till av BNP, vilket mer än skuldkriteriet iMaastrichtfördraget föreskriver. Därefterskedde en vändning, och man räknar nu medatt bruttoskulden skall haminskat till av BNP.Den växande skuldbördan urholkade ocksåsnabbt den offentliga sektornsförmögenhetsställning. Skulderna växtesig större än de finansiella tillgångarnainklusive AP-fonden, och denna nettoskuldökade till 1996.Förra året hade emellertid nettoskuldenavvecklats, och beräknas denoffentliga sektorns samlade förmögenhetuppgå till ca 50 miljarder kronor.Statsskulden - mätt i nominella termer- nådde sin kulmen dåden uppgick till 1 445 miljarder kronor.Den har därefter minskat och beräknas vidårets slut uppgå till 1 125 miljarderkronor.Den snabba förbättringen förklaras del av en gynnsam ekonomiskutveckling. Helt avgörande har emellertidvarit den förda budgetpolitiken och deomfattande besparingsprogram somgenomfördes ochsom la grunden för de sundaoffentliga finanserna.När statsmakterna åter börjat fåkontroll över utvecklingen övergick manfrån besparingsprogram till att målstyrautvecklingen. Två ambitiösa, flerårigamål lades fast för budgetpolitiken - ettutgiftstak och ett saldomål.Utgiftstaket innebär att regering ochriksdag i förväg låser nivån på destatliga utgifterna. Eftersomutgiftstaken anges i nominella termergäller de fastställda nivåerna oavsetthur inflationen utvecklas. Utgiftstakenomfattar i princip statsbudgetenssamtliga utgifter utom statsskuldsräntor.Även utgifterna inomålderspensionssystemet vid sidan avstatsbudgeten räknas in underutgiftstaket. När detta budgetpolitiskainstrument infördes saknade detmotstycke i omvärlden. Inget annat landhade tidigare infört ett flerårigtutgiftstak, fastlagt i nominella termersom omfattar en så stor del av destatliga utgifterna.I motsats till utgiftstaket gällersaldomålet hela den offentliga sektorn,således även kommuner och landsting.Enligt saldomålet skall de offentligafinanserna uppvisa ett överskott på igenomsnitt av BNP under enkonjunkturcykel. Det långsiktigaöverskottsmålet kompletteras med delmålfastställda för varje enskilt år, ochsådana preliminära överskottsmål harhittills fastställts för de tre närmasteåren. I budgetproposition tar regeringenregelmässigt också ställning till om detpreliminärt fastställda målet skall omprövas medhänsyn till nya prognoser över denekonomiska utvecklingen.Fastlagda utgiftstak har intebara hållits utan också underskridits medsammanlagt samtidigtsom uppställda saldomål uppnåtts.Denna form av målstyrning har kommitatt bli ett viktigt inslag ibudgetpolitiken. Inte minst utgiftstakenhar visat sig verkningsfulla. Genom i förväg bestämma omfattningen påde statliga utgifterna och därefter hållafast vid detta åtagande blirbudgetpolitiken långsiktig och merförutsägbar. Med en restriktion somutgiftstaket kan exempelvis intetillfälligt högre inkomster användas föratt finansiera varaktigt högre utgifter,och varje nytt utgiftsåtagande måstefinansieras genom omprioriteringar inomutgiftstakets ram. Regeringen är enligtbudgetlagen dessutom skyldig att vidtaåtgärder om utgiftstaken hotar attöverskridas, och återkommande harregeringen också själv genomfört ellerföreslagit olika besparingarför att förhindra detta. Med en sådaninriktning befrämjas trovärdigheten i denförda politiken.Samtliga uppställda saldomål harhittills uppnåtts med bred marginal, såbred att de fastlagda delmålen överträffats medsammanlagt 167 miljarder kronor.Omständigheter som dessa har bidragittill att de offentliga finanserna nuvuxit sig så starka att vi i motsats tillmånga andra länder förmått möta densenaste internationellakonjunkturnedgången med en kraftfull ochexpansiv finanspolitik. Genomslaget avden internationella avmattningen blevemellertid så starktatt tillväxten trots detta bromsats uppoch lagt sig på en något lägre nivå.Redan tidigare hade regeringen förutsettatt återhämtningen av de statligafinanserna skulle plana ut, mendämpningen blev i och med detta merpåtaglig.För räknar regeringendärför med att såväl den konsolideradebruttoskulden som statsskulden intelängre skall minska i absoluta tal, menväl mätta som andel av BNP.Av samma skäl kommer inte heller depreliminärt fastställda överskottsmålenatt nås, varken eller under de bådaefterföljande åren. Det finansiellasparandet stannar i stället vid avBNP, dvs. Såsom angavs redan ibudgetpropositionen skulleemellertid även ett lägre överskott än2 % accepteras om konjunkturenutvecklades sämre än väntat, och medhänsyn till att tillväxten nu harreviderats ned kraftigt delarfinansutskottet regeringens uppfattningatt avvikelsen från överskottsmålet äracceptabel.Trots en internationellkonjunkturavmattning har vi alltsåöverskott i de offentliga finanserna.Samtidigt gäller att de offentligafinanserna är konjunkturkänsliga, vilketbl.a. kommer till uttryck i dealternativa utvecklingsscenarier somredovisas i vårpropositionen.I ett lågtillväxtalternativ harregeringen antagit att arbetsmarknadenoch lönebildningen fungerar sämre än idet basalternativ som ligger till grundför propositionens prognoser. Inflationenoch ränteläget blir därför högre, och iförlängningen väntas överskottet i detfinansiella sparandet i den offentligasektorn sjunka ner mot av BNP.Regeringens alternativatillväxtscenario visar alltså att även ilågtillväxtalternativet kan deautomatiska stabilisatorerna tillåtasverka fullt ut utan att ohållbaraunderskott uppkommer. äremellertid utrymmet för mer långtgåendestimulansåtgärder begränsat omförtroendet för överskottsmålet skallkunna upprätthållas.Det är därför nödvändigt attbudgetpolitiken utformas på ett sådantsätt att långsiktigt stabilastatsfinanser vidmakthålls. Sundaoffentliga finanser är en förutsättningför en hög och uthållig tillväxt ochsysselsättning.Enligt utskottets mening bör synpunktersom dessa bilda utgångspunkt förutskottets prövning av de olikabudgetalternativen.I vårpropositionen redovisar regeringenöversiktligt de budgetpolitiska åtagandensom har lagts fast och som utgörriktlinjer för regeringens budgetpolitik.Med två undantag föreslås inga nyareformer i propositionen. Nyheterna äratt inkomstprövningen av änkepensionerskall upphöra och att man dåäven skall tillföra ytterligare 125miljoner kronor i investeringsbidrag förstudentbostäder. Någon förändring avtidigare fastställda utgiftstak förstaten föreslås inte utan dessaförutsätts ligga fast vid 844 respektive878 miljarder kronor för 2003 och 2004.Regeringen aviserar dock att man ihöstens budgetproposition kommer attföreslå en beräkningsteknisk justering avutgiftstaken, bl.a. för att neutraliseraeffekterna av det föreslagnakommunkontosystemet1 samt en påtilläggsbudget föreslagenändring av det kommunalautjämningssystemet. Det senare förslagetmotiverar en teknisk justering avutgiftstaket med ,vilket i princip ökarbudgeteringsmarginalen med ett lika stortbelopp.Förslagen i vårpropositionen bygger påbudgetpropositionen , och bakomden står även ochMiljöpartiet de gröna.Moderata samlingspartiets förslag tillinriktning av budgetpolitiken höjer nivånpå de statliga utgiftstaken och2004 med 48 respektive 33 miljarderkronor. Att Moderata samlingspartiet medsina många förslag tillutgiftsbegränsningar hamnar på ettutgiftstak som så kraftigt överstiger defastställda nivåerna beror huvudsakligenpå den avräkning som görs gentemotkommunerna. Moderata samlingspartietföreslår mycket omfattandeskattesänkningar varav en betydande deldirekt påverkar kommunernas inkomster. Idet moderata budgetalternativetkompenseras kommunerna för dettainkomstbortfall genom höjda statsbidrag,vilket höjer nivån på de statligautgifterna och därmed också nivån på detstatliga utgiftstaket i motsvarande grad.Nivåhöjningarna slår däremot inte igenompå utgiftstaket för den samladeoffentliga sektorn.Även budgetalternativinnehåller skatteförslag som får effektpå kommunernas inkomster, vilket i sinhelhet regleras genom höjda statsbidrag.Detta är den främsta anledningen till attäven detta parti redovisar högreutgiftstak än de fastställda nivåerna.Kristdemokraternas utgiftstak är underde båda närmast efterföljande åren 7respektive lägre ände fastställda nivåerna, främst beroendepå att partiet valt att reglerakommunernas skattebortfall överstatsbudgetens inkomstsida. OmKristdemokraterna i stället hade gjortavräkningen på samma sätt som övrigapartier hade nivåerna på partietsutgiftstak legat strax underFolkpartiets.Centerpartiets förslag tillinkomstskattereform innebär bl.a. attgrundavdraget vid den kommunalainkomstbeskattningen slopas. Dettabreddar kommunernas skatteunderlag, ocheffekten härav neutraliseras genomminskade statsbidrag. Neutraliseringen ären viktig förklaring till det lägreutgiftstak som framkommer iCenterpartiets budgetalternativ.För 2003 och 2004 finns det således enskillnad mellan Moderata samlingspartietoch på drygt 80 miljarderkronorDe olika alternativen framgår avföljande diagram.Diagram 7. Oppositionspartiernasutgiftstak för staten 2003-2004Miljarder kronor(grafik borttaget)Källa: FinansutskottetModerata samlingspartiet vill begränsaden offentliga sektorns inkomster ochutgifter och lägger i detta syfte framförslag till omfattande skattesänkningar,vilka föreslås bli finansierade medutgiftsnedskärningar. Partiet anger tvålångsiktiga mål för sin budgetpolitik. Deoffentliga finanserna skall i genomsnittvara i balans över en konjunkturcykel,och den offentliga sektorns konsolideradebruttoskuld skall vid utgången av 2005understiga av BNP. Enligtvårpropositionen beräknas denkonsoliderade bruttoskulden uppgåtill av BNP. För att snabbt kunnaminska bruttoskulden till eftersträvadnivå kan motionärerna temporärt godta ettvverskott i det finansiella sparandet. Devill av samma skäl också sälja statligaföretag i stor skala. räknar Moderata samlingspartietmed att deras privatiseringar skall kunnainbringa drygt 200 miljarder kronor.I motionen beräknas partietsskattesänkningar leda till ettinkomstbortfall för den konsolideradeoffentliga sektorn på 37 miljarderkronor, medan de föreslagnautgiftsminskningarna uppgårtill . Året därpå ökarskattesänkningarna till 60 miljarderkronor medan besparingarna är på 57miljarder kronor. Till detta kommer underde båda åren en ränteeffekt på 1respektive sommotionärerna tillgodoräknar sig för sinamer långtgående privatiseringsförslag.Helt överskuggande i det moderatabudgetalternativet är att skatterna måstesänkas. Även om övriga oppositionspartierockså föreslår mycket långtgåendeskattesänkningar går Moderatasamlingspartiet längst. I motionenförespråkas sänkta statliga skatter ochstatligt finansieradekommunalskattesänkningar på sammanlagt 60miljarder kronor 2004.Dessa skattesänkningar är alla tydligtredovisade och möjliga attkostnadsberäkna. Besparingarna som skallfinansiera detta inkomstbortfall ärdäremot i några avseenden vagtunderbyggda eller yvigt tilltagna och gerdärför inte samma stadga. Det innebär atti det moderata budgetalternativetfinansieras ett tydligt redovisatbortfall av inkomster med besparingar sompå några väsentliga områden är löstformulerade men som trots det förutsättsfå ett snabbt och genomslag påstatsfinanserna. Det är enligt utskottetsmening inte en ansvarsfull budgetteknik.Genom att växla lägre skatter mot mindrebidrag och subventioner villmotionärerna, som de uttrycker det, göradet möjligt att leva på sin lön. Men meddetta synsätt blundar de för de positivaomfördelande effekter som skatter ochbidrag har. Särskilt påtagligt blir dettanär partiet inte längre nöjer sig med attföreslå att den s.k. värnskatten skallavskaffas utan dessutom kräver att denstatliga inkomstbeskattningen i sinhelhet skall tas bort.Med hjälp av skatter och bidrag sker eninkomstutjämning mellan individer tillförmån för de sämst ställda i samhället.Såsom skatteutskottet framhåller i sittyttrande (SkU4y) innebär dagensskattefinansiering en dubbelomfördelning. Skatteskalan är anpassadtill individens förmåga att bidra till degemensamma kostnaderna, och deskattefinansierade förmånerna fördelas iprincip efter behov. En kraftigneddragning av den skattefinansieradegemensamma sektorn skulle enligtskatteutskottets mening därför medföraförsämringar för många grupper, ochskatteutskottet är inte övertygat om attde alternativ som skulle träda i ställetverkligen blev tillgängliga för alla.Finansutskottet delar denna bedömningoch vill för egen del tillägga attskatter och bidrag har för den enskildeockså en inkomstutjämnande effekt övertiden, och genom denna omfördelning fårmedborgarna samhällets stöd i de skedenav livet då de inte aktivtförvärvsarbetar på grund av studier,sjukdom, arbetslöshet, ålderdom osv.I motsats till motionärerna anserutskottet alltså att skattesystemetsutformning har stor positiv betydelse förfördelningspolitiken. Rätt använd ärskattepolitiken ett viktigt verktyg föratt minska klyftorna i samhället.Enligt utskottets mening kan man alltsåinte byta ut minskade eller avskaffadebidrag mot sänkta skatter på detlättvindiga sätt Moderata samlingspartietgör. Det som framställer somett enkelt statsfinansiellt nollsummespelkan få mycket långtgående återverkningarför de enskilda individerna. Särskiltpåtagligt blir detta dåskattesänkningarna i stor utsträckningförutsätts bli finansierade genomminskade transfereringar och besparingari sådana trygghetssystem som a-kassa samtsjuk- och föräldraförsäkringen.Besparingar skall också göras i sådanatransfereringssystem som förtidspensioneroch bostadsbidrag.Att införa en andra karensdag isjukförsäkringen leder enligt utskottetsmening till ökade påfrestningar för redanutsatta grupper, och dessa påfrestningarblir i än högre grad märkbara om åtgärdenpå moderat vis kombineras med ett förslagom att den sjukpenninggrundade inkomstenskall fastställas på ett mindreförmånligt sätt som främst drabbarsärskilt utsatta grupper.Skattesänkningar finansierade på dettasätt ger enligt finansutskottets meningupphov till starkt negativafördelningspolitiska effekter. Demedborgare som är i störst behov avsamhällets stöd är de som i första handtvingas bidra till finansieringen genomuteblivna eller försämrade förmåner.Samtidigt får de själva begränsat utbyteav de sänkta skatterna på grund av lågainkomster.Därtill kommer att några av debesparingar partiet tillgodoräknar siguppnår man till priset av att medborgarnatvingas betala obligatoriska försäkringspremier, som för den enskilde harstora likheter med en skatt. Så t.ex.räknar Moderata samlingspartiet med attkunna spara genom attfrån statsbudgeten lyfta ut kostnader försjukskrivningar förorsakade avtrafikolycksfall för att i ställetbekosta dem via en obligatorisktrafikskadeförsäkring vid sidan avstatsbudgeten. Detta leder visserligentill en minskad belastning påstatsbudgeten, men de skattesänkningardet ger utrymme för torde inte uppväga deökade försäkringspremier den enskildebilisten får betala. På snarlikt sättvill Moderata samlingspartiet göra storabesparingar i arbetslöshetsförsäkringengenom att i stället låta dessa kostnaderfinansieras via försäkringspremier somden enskilde får betala.Moderata samlingspartiet föreslår ocksåbesparingar som skulle begränsakommunernas handlingsutrymme. På lösagrunder påstås i motionen att kommunernakommer att få en bättreproduktivitetstillväxt med moderatpolitik, vilket skulle minskakommunsektorns kostnader med 5,5miljarder kronor 2004. Hur detta ärmöjligt anges inte. Med moderat politikkommer enligt motionärerna ävenkommunernas socialbidragskostnader attminska med 2004.Moderata samlingspartiet utgår nämligenfrån att de moderata skattesänkningarnaskall minska behovet av socialbidrag idenna omfattning. Med hänvisning tilldessa och andra lika löst grundadeantaganden om kostnadsminskningar förkommunerna föreslår motionärerna attnivån på det generella statsbidraget tillkommunerna skall minskas med 8 miljarderkronor . Det är uppenbart att ettkraftigt minskat statsbidrag kommer atttvinga fram besparingar och nedskärningari kommunerna. Det som i motionen kläs iord som "bättre produktivitetstillväxt"är alltså, som utskottet ser det, ipraktiken inget annat än hårdhäntframtvingade nedskärningar ochavskedanden.Utgångspunkten för en privatisering börvara att den skall vara näringspolitisktmotiverad och att den skall genomförasvid en tidpunkt då utbytet blir sågynnsamt som möjligt för skattebetalarna.Men utan att redovisa någon närmareförsäljningsstrategi förutsätter Moderatasamlingspartiet att man redan nästa årskall kunna avyttra statliga företag för55 miljarder kronor. Och under de bådadärpå följande åren skall försäljningarnauppgå till vartderaåret. Börskurserna har under det gångnaåret fallit kraftigt, men någondiskussion om det är rimligt eller ensmöjligt att i rådande börsläge avyttrastatlig verksamhet i denna omfattningförs inte.