bet · GQ01FIU1 · 2002-11-21 00:00:00 — Här finns detdagsaktuella exempel på bristyrken där detär oerhört viktigt att attrahera duktigamänniskor att utbilda sig för att de sedanska komma in i yrkesrollen. kommerdet naturligtvis att krävas en högre löndär.Frågan är i vad mån det drar med sigresten av arbetsmarknaden. Om så sker,blir resultatet att arbetslösheten tvingasupp på en högre nivå totalt sett för attliksom dämpa den totala löneökningstakten.Den är ju given av ekonominsproduktivitetsutveckling ochinflationsmålet. Där har vi många gångersagt att det totala löneökningsutrymmet iSverige ligger någonstans i häradet 3,. Det kan inte överskridas, för dåöverskrider vi inflationsmålet. Omarbetsmarknaden inte fungerar tillräckligtbra blir det arbetslösheten som så attsäga får ge sig. Detta pekar även LO-ekonomerna på, så numera är det här intesärskilt kontroversiellt.Låt mig komma till det japanska problemetoch till utvecklingen i USA.Japans problem är att man aldrig påallvar har tagit itu med banksystemet. Maninför marginella åtgärder och det har mangjort under desenaste tio åren. Men man har liksomaldrig kommit att ta tag i det. Det göratt en viktig kanal för penningpolitikensverkan i det ekonomiska systemet, nämligenkreditkanalen, inte fungerar. Den är heltavslagen därför att bankerna har fullt uppmed att klara sin existens.Det var inte fråga om tekniken kring vadvi i gjorde åt vår bankkris, utanskälet till att det trots allt gick såsnabbt att komma över bankkrisen var attdet fanns en bred politisk uppslutning -nu tar vi itu med det här. Det kostademycket pengar vid det tillfället, menkostnaderna hade blivit mycket större omman bara hade låtit det gå. I gjordeman aldrig detta. Men är en storekonomi, så bankproblemen har inte märktspå samma sätt.I talas det mycket om utvecklingen påderas fastighetsmarknad. är dock inteen fastighetsmarknad utan ensammansättning av flera olikafastighetsmarknader, precis som Europainte är en fastighetsmarknad. Vi harsnabbt stigande fastighetspriser iStorbritannien, men i finns entendens till utplaning. I andra länder gårdet kanske på annat sätt.Jag tog upp några faktorer när det gällerden internationella finansiellastabiliteten som ändå förklarar att dethär har gått ganska bra. Allacentralbanker och finansinspektionerföljer naturligtvis utvecklingen mycketnoga. Federal Reserve drog lärdomen attdet, för att slippa hamna i en situationliknande den japanska, var viktigt attsnabbt sänka räntorna. Oerhört snabbt drogman ned räntorna från de höga nivåer somde hade kommit upp till. Det bidrar säkerttill ett lugnare förlopp i den amerikanskaanpassningen.Stefan Attefall (kd): Jag skulle viljafortsätta resonemanget om arbetsmarknaden.I anda fortsätter jag medbilmetaforer. Vi pratar mycket omtrafikmiljön - om väjningar, korsningaroch sådant men alltför lite om vilken bilvi sitter i. Är det en småbil med svagmotor och dålig säkerhet, eller är det enbil med starkare motor, med högeffektivitet och med en god säkerhet somvi kör omkring i? Det är nog det som vimer måste fokusera på.Då är arbetsmarknad och lönebildningcentrala delar. Varsel inom industrin,särskilt inom telekomindustrin, har gjortatt tillgången på arbetskraft är ganskagod i de sektorerna just . Det var liteannorlunda bara för ett tag sedan.Samtidigt vet vi att det finns bristyrkenpå många andra områden, särskilt när detgäller vård och omsorg och den typen avyrken som ofta är offentliga. Vi ser ocksåatt lönebildningen ligger högre i Sverigeän i omvärlden. Trots att vi har passeraten högkonjunktur och börjar gå ned i enlågkonjunktur ligger vi pålöneökningstakter som är oroande, särskilti jämförelse med konkurrentländer.Framför oss har vi avtalsrörelser somkommer att inledas under det kommande åretoch . Jag skulle vilja hörariksbankschefen kommentera hur han ser påde kommande avtalsrörelserna och på hur vikan få en lönebildning som ärkonkurrenskraftig och som är sådan att vikan undvika ett inflationstryck iekonomin. gäller det att hanteraden mycket märkliga arbetsmarknad som vihar med en, för att vara i den här typenav konjunkturläge, extremt högarbetslöshet - det gäller då både öppenarbetslöshet och dem som är i åtgärder.Dessutom har vi problem med de högasjukskrivningstalen. Vi har problem medhög arbetslöshet och bristyrken samtidigt.Det skapar en situation där den bil som visitter i inte är så stark och effektiv somskulle behövas för att vi ska kunna färdastryggt på vägen framåt.Urban : Vi måste ändå, tyckerjag, se vad som har hänt på svenskarbetsmarknad mellan . Dethar ju varit möjligt att växla nedlöneökningstakter på 8, 10 eller till4 %. diskuterar vi att det kanske vorebättre för om löneökningarnatotalt sett hamnade på i stället förpå eller , eller något sådant.Det är ett problem, och det är viktigt attåtgärda det om man har höga ambitioner närdet gäller sysselsättning och lågarbetslöshet.Det har ändå skett ett stortparadigmskifte. Det tror jag hänger sammanmed den politiska uppslutningen kring låginflation och betydelsen av det samt medatt har fått möjlighet attsystematiskt och kontinuerligt föra ensådan politik.Sedan har vi fördelen med låg och stabilinflation. Även om vi ibland när den gårfrån till , eller från till , är bekymrade, är svängningarna iinflationstakten väsentligtmindre än svängningarna i inflationstaktenunder 80-talet. Vi har alltså fått intebara låg inflation utan också en stabilinflation. Det här var någonting somfackföreningsföreträdare medförhandlingsansvar tidigt upptäcktefördelarna med. Det var där, på lokalnivå, som - upplevde jag - det verkligastödet i fackföreningsrörelsen växte fram.Man såg nämligen fördelarna med att enosäkerhetsparameter försvann ilönebildningen. Man visste ungefär vadinflationen skulle bli. Då var det lättareatt sätta reallöneökningarna. På 80-taletvisste man ju varken det ena eller detandra. Dels var produktiviteten låg, delssvängde inflationstakten väldigt mycket.Man famlade i ett mörker. Så småningomväxte stödet för låg inflation fram ocksåi mer ledande kretsar inomfackföreningsrörelsen. Men som jagupplevde det ute i landet var det just pålägre lokal nivå som man såg fördelarnamed detta.Det makroekonomiska perspektivet och denstabiliseringspolitiska regimen är såledesviktiga ingredienser här. Men har man högaambitioner när det gäller sysselsättningenoch att få låg arbetslöshet måstearbetsmarknaden i sig fungera bra. Ettsätt att studera arbetsmarknadensfunktionssätt - det här finns med i enruta i inflationsrapporten - är att tittapå den s.k. Beveridgekurvan. (Bild). Julägre arbetslösheten blir, desto svårareblir det rimligen att besätta vakanser.Har man en dålig matchningsprocess påarbetsmarknaden kan man tänka sig attkurvan skiftar utåt. Ju längre bort frånnollpunkten man ligger medobservationerna, desto sämre fungerararbetsmarknaden. Vi ser ut att ha fått ettskift i matchningsprocessen, utåt frånorigo - i varje fall om vi tittar på åren1996, 1997, 1998, 1999 och 2000. Sedan harnågonting hänt . Vi vet inte vaddet är. Det verkar vara ett tecken på attmatchningsprocessen är bättre, men detåterstår att bedöma. En rimlig hypotes äratt en period av hög arbetslöshet tenderaratt permanenta långtidsarbetslösheten ochgöra matchningsprocessen svårare. Vi får,som sagt, se hur det blir.Ju högre ambitioner man har påsysselsättningsområdet och när det gällerlåg arbetslöshet, desto mer vill man förain den här kurvan och matchningsprocessenmot origo. Här kan man tänka sig olikatyper av åtgärder, och det är här vi ocksåtangerar svåra partipolitiska avvägningarsom jag inte vill trassla in mig i.Stefan Attefall (kd): Jag kan förstå attriksbankschefen inte vill ge sig in i dendiskussionen. Riksbankschefen sade självatt vi kan hamna i ett läge därlöneökningarna börjar gå uppåt därför attarbetslösheten är för låg. Det visar attföreställningsvärlden i fråga om öppenarbetslöshet är någonting normalt. Vibörjar ju komma i ett sådantdiskussionsklimat i ; det är detallvarliga. Det är som riksbankschefensäger, nämligen att ambitionen måste varaatt vi kommer ned till de nivåer som vihade tidigare och som vi då kanske tycktevar normala, eller så.Frågan är hur vi hanterar situationenframöver för att undvika att vi får enlönebildningsprocess som, precis somriksbankschefen själv var inne på, innebäratt en löneökning för en viss grupp, föratt klara akuta rekryteringsproblem, ledertill att vi höjer nivån så att vi fårkonkurrensproblem och därmed hamnar i ettläge där arbetslösheten och, eller,inflationen stiger.Urban : Vi i brukar fåkritik för att vi är såinflationsfixerade, men låt mig påstå attandra sidan av myntet är att vi är itillväxtbranschen - penningpolitiken är itillväxtbranschen. Med detta menar jag attvår uppgift med penningpolitiken är attförsöka se till att svensk ekonomi kanväxa med sin högsta potential, alltså såsnabbt som det över huvud taget går attväxa utan att inflationen tar fart. Väntarman med att ta itu med en situation därekonomin växer för snabbt kommerinflationen att ta fart och etableras påen hög nivå. Då blir det väldigt kostsamtatt ta sig tillbaka, vilket man ändå någongång måste göra. Därför reagerar vi tidigtpå inflationstendenser.Vi kan bidra till att efterfrågesidan iekonomin anpassas till utbudssidan.Utbudssidan kan vi inte göra någonting åt.Det är och regeringen som kanpåverka utbudssidan med olikaskatteförändringar, olikaregelförändringar osv. Vår uppgift är attta den utbudssida som finns för given ochbidra till att efterfrågesidan anpassas sånära som möjligt till utbudssidan. Då ärockså inflationen, grovt sett, stabil. Detär liksom själva grundkonceptet.Vill man att svensk ekonomi ska växasnabbare får man naturligtvis vidta olikatyper av åtgärder. Vad den partipolitiskadebatten ofta handlar om är ju vad det ärsom stimulerar tillväxt, vad man kan göra- regelsystem, skatter osv.Jag vill inte hamna i en situation därman etablerar uppfattningen attarbetslösheten bara kan ligga på den härnivån - ingenting annat. Arbetslösheten isig är ett mått på resursutnyttjandet, mendet finns också andra mått påresursutnyttjandet. Det är det sombestämmer graden av expansivitet ellerkontraktivitet i penningpolitiken.Det kan vara så att arbetslösheten just nubara kan ligga på ; annars tenderarinflationen att accelerera. Och det kanvara så att den här nivån skiftar uppåttill , eller på grund av någotregelsystem som ändras eller något somhänder externt. Då får vi anpassa oss tilldet. Det kan också vara så att nivånskiftar ned till på grund av någonförmånlig faktor som träder in. Våruppgift är inte att säga: Hit men intelängre. I stället gäller det att helatiden pröva hypotesen var den här punktenfinns. Det är också vår uppgift attkommunicera att där vi nu är kan detfinnas problem. För varje åtgärd somförbättrar utbudet av arbetskraft ocharbetsmarknadens funktionssätt, destobättre är det för tillväxten. Det är ensak som jag tycker mig kunna säga, även omjag inte vill ge mig in på vilka specifikaåtgärder som man kan vidta.Lena Ek (c): Herr ordförande! Lägretillväxt ger större belastning påtrygghetssystemen. Vi har en diskussion ombehovet av strukturreformer, ocharbetsmarknadspolitiken har precisdiskuterats. Sjuksidan har vi ännu intediskuterat här , men vi känner allatill det enorma behovet av reella reformerpå det området för att hejda utvecklingenoch bringa ned sjuktalen och ge människoren högre livskvalitet. Den andra sidan avmyntet är ju att vara friskare. Vi harganska stora problem - på sjuksidanväldiga problem - i i dag.När det gäller tillväxtdiskussionen kandet sägas att har ett starktinternationellt beroende. Vi kan titta påden amerikanska situationen. I det härmaterialet tycker jag att det finns enväldigt allvarlig indikator, nämligeninköpschefsindex i som pekar nedåt.Den svenska sidan av detta är en förväntadlägre export, som också redovisas här ochsom vi ser. När det gällerlageruppbyggnaden och basindustrininternationellt sett har det ökat igenefter att ha gått ned litegrann. en viss förväntan om att det skullevara möjligt att höja massapriser. Så ärdet inte längre. Bara under den senastemånaden har det förändrats rätt mycket påden sidan.Inom euroområdet i ärbudgetsituationen ansträngd, för att intesäga rejält ansträngd, i ett antal länder.Vi har också ett allt tydligare krigshotglobalt sett i och med situationen i Irak.USA:s president har fått i stort sett friahänder att hantera den förväntadeinterventionen i Irak.Totalt sett ser det alltså väldigtbekymmersamt ut. liggerinflationsrisken enligt Riksbankensbedömning på nedkanten av målet. Jagundrar om det går att utveckla det litegrann. Ett extramöte är i och för siginlagt för att kunna hantera den samladebilden, men totalt sett undrar jag om manmöjligen skulle ha övervägt att inte liggastilla vad gäller räntan utan kansket.o.m. fundera på en sänkning i den härkonjunkturbilden.Urban : Jag har två bilder som ärrätt intressanta. När det gällerindustriproduktionen ser en återhämtningut att vara på väg i alla stora områden.Men vi ska komma ihåg att det ärhistoriska data - utfallet av vad somredan har hänt.Hur ser det då ut framåt? Ja, låt osstitta på ett mått på framåtblickandeindikatorer, det s.k. inköpschefsindexet.Där viker det ganska snabbt. Därför talarvi om en avstanning av den internationellakonjunkturen. Vad vi ser här ärgenomsnittet. Sedan finns det bådesektorer som går bra och sektorer som gårextremt dåligt.Frågan är om detta är en effekt av denbörsnedgång som redan har inträffat. Enbörsnedgång påverkar på lite olika sätt.Dels handlar det om det allmänna klimatet.Dels påverkas förmögenheter hos hushålloch företag, och därmed balansräkningar,vilket kan utlösa anpassningar.Är det här en effekt av den börsnedgångsom redan har hänt, eller är det fråga omen förväntan om någonting som ska händaframöver när det gäller börsen? Ska denfortsätta nedåt, eller vad är det frågaom? Där behöver vi lite mer tid för attkänna av. Det är väl i och för sig alltidså för en prognosmakare att man gärnaskulle vilja vänta lite till innan manslutligen sätter sig ned.En fråga är alltså om börsen kommer attfortsätta nedåt. Under de senaste dagarnahar börsen gått upp . Plötsligtgick börsen upp med 5-7 %.Det är rätt volatilt; det svänger alltsårätt mycket. Också där är det svårt att haen klar bedömning av vilket förlopp vi ärinne i. Därför sade vi i går när vidiskuterade: Låt oss lägga in ettextramöte och följa detta med skärptuppmärksamhet. Vi är naturligtvis bereddaatt vidta de åtgärder som krävs för attuppfylla inflationsmålet. Vi kommer attnoga följa effekterna av det som har häntoch den fortsatta börsutvecklingen och attförsöka tolka in det i termer av den härinflationsprognosen när vi sedan ses.Lena Ek (c): I ett så här instabilt läge,som man väl ändå får säga att det är - ettläge med lika stor "uppåt- som nedåtrisk"där, tror jag, "nedåtrisken", tyvärr, ärstörre beroende på de allra senast inkomnasvängningarna - är människorsförväntningar väldigt viktiga. Två sakerhar hållit uppe det hela i förväntningar ochhushållens benägenhet att handla ochspendera pengar. Också där ser vi nu ennågot annan tendens. Vi talar om börsenssvängningar. Alla blir glada när Ericssonhar gått upp , men realt sett rördet sig inte om så många ören för dem somen gång gick in på en nivå kanske ett parhundra kronor högre än den nivå somEricssonaktien ligger på.Det beror lite grann på hur man är sommänniska om glaset är halvfullt ellerhalvtomt. Här finns ändå psykologiskt enväldigt farlig situation, tycker jag. Detfinns sektorer som går bra - ja,genomsnittligt och sett till exportsidan.Men vad som hållit nivån uppe ärbasindustrin, och där visar signaler nuatt det t.ex. för massaindustrin tarstopp. Så har det varit . Där är det en väldigtkänslig situation.Utöver detta har vi situationen förlivbolagen som, som riksbankschefentidigare sagt, påverkas av börsen. Är detmöjligt att lite mer utveckla detta medsituationen i livbolagen och de riskernabåde för systemet och för marknaden? Jagtänker här också på psykologin. Det ärinte så kul och ökar ju inte människorsbenägenhet att spendera pengar när man höratt man får lägre pension, vilket ju allahar hört under de senaste veckorna.Urban : I en sådan här miljö ärdet naturligtvis lätt att staplaotrevligheter på varandra. Jag tror att vibefinner oss i ett läge där vi har tvåjämviktspunkter - om det kan uttryckas så.Den ena är att liksom titta på vårthuvudscenario och göra en normalriskbedömning. Där kommer vi också framtill att riskerna finns på nedåtsidan. Viligger ungefär i linje med inflationsmålet- låt vara något i underkant. Deninternationella konjunkturen ser ändå utatt fortsätta att gå ganska bra. Om detinträffar har man klarat världsekonomin,och hushållen och företagen har klaratanpassningen på ett bra sätt.Det finns dock också ett mindreförmånligt scenario. Där kan man staplaotrevligheter på varandra. Det scenariotär väldigt mycket knutet till definansiella riskerna. Där tycker jag inteatt det på basis av det som har inträffatgår att säga att det kommer att gåsärskilt dåligt. Tvärtom har det här omnågot gått bra. Det talar för att det ärden andra jämviktspunkten som vi strävarmot.I ett läge där börsen går ned med 60-70 %måste man vara öppen för det som ändåinträffar. Är det någonting som vi missateller som vi är osäkra på? Vi följer dettanoga. Kommer det här att fortsätta? Dåbefinner vi oss i ett annat läge. Det ärklart att det kommer att påverkapenningpolitiken också.I all denna dysterhet måste vi ocksåkomma ihåg att när vi står inför sådanahär konflikthot, säkerhetspolitiskarisker, är det inte bara så attvärldsekonomin vänder nedåt i sambandsådana situationer. sedanvar - när , omjag minns rätt, gick ini . Då utbröt just en oerhördosäkerhet kring oljepriset. Vad ska händanu? Vad händer med den säkerhetspolitiskasituationen i ? Förtroendetvek hos hushåll osv. Sedan började denmycket kraftiga uppladdningen. Den dagen krigetutbröt, då utbröt också en enorm eufori påmarknader, hos hushåll och hos företag.Det var en enorm lättnad. När krigetverkligen kom blev det en helt annanutveckling.Psykologin är väldigt mycket närvarande isådana här situationer. Det går alltsåinte att automatiskt säga - även om det ärsvårt att förutspå utvecklingen - att detbara går dåligt så fort man står införsådana här säkerhetspolitiska situationer.Låt mig ta ett annat exempel. Det var väli som börskurserna dramatisktföll. Jag minns inte exakt, men det var fall , eller något sådant. Allaskakades vi väl om. Den enakonjunkturprognosen efter den andra kom omhur illa det skulle gå i världsekonomin.Alla var vi lite till mans tagna av denutveckling som kom. Ja,världsekonomin återgick ganska snabbt tillsin normala tillväxtbana, och allting gickväldigt bra.Jag ville ta de här två exemplen för attillustrera att man, tycker jag, får varavaksam och uppmärksam och även ödmjukinför analysen när man tolkar sådana härhändelser och vad som faktiskt kommer atthända. Vi har lagt in en extraväxel föratt följa förloppet . Jag vill inte sägaatt vi är bekymrade, men när börskurserfaller måste man naturligtvisfölja hur anpassningen efter detta sker.Ordföranden: så mycket, UrbanBäckström. har vi gått en runda, så detkan vara läge för en paus.Ordföranden: återupptar utfrågningenoch går in på nästa runda med frågor.Carin (): Herr ordförande! Jagvill fortsätta diskussionen om psykologi.I tider av börsoro och IT-hysteri riktasalltmer uppmärksamhet mot ekonomiskpsykologi. När Pe-tal och substansvärdeninte räcker för att förklara börskursernasutveckling frågar man efter alternativametoder. Traditionellt har ekonomerbortsett från psykologiska faktorer ochansett att det har varit omöjligt att göraexperiment. Men de två som har fåttekonomipriset har gjort tvärtom. Man harju ansett att den "ekonomiska människan ären kalkylerande varelse som styrs avegenintresse och fungerar fullständigtrationellt". Men det synsättet har undersenare år utmanats av forskare medbakgrund i psykologisk forskning, medårets Nobelpristagare som två av defrämsta.Numera utgår många ekonomiska forskarefrån att människan är begränsat rationelloch oförmögen att analysera komplexabeslutssituationer där det råder storosäkerhet. Det kan faktiskt varanedslående för vän av ordning. De flestaav oss vill ju vara förnuftiga. Men, föratt fortsätta bildliknelserna, alla har vikanske kört en extra sväng föratt bensinpriset har varit lägrelängre bort. Därför har jag en fråga somrör prognoser.Det kan inte vara lätt att i de här osäkratiderna förutse hur mycketbruttonationalprodukten växer, hur höginflationen blir, när konjunkturen vänderosv. Jag har läst i tidningarna attRiksbanken har försökt göra en ranking avde träffsäkraste prognosmakarna och attRiksbanken där har satt sig själv påtredje plats. Därför är min fråga:Använder sig redan nu avkunskaper i ekonomisk psykologi eller ärdet en kompetens som avser attskaffa sig?Urban : Det är ett jättespännandeområde. Det har också kommit att bildas enny skola inom den finansiella vetenskapen.Man brukar tala om behaviour of financeför att försöka förklara börskurser ochsådana ting.Men det behöver inte vara så krångligt.Vi påverkas av detta allesammans i olikatyper av beslutssituationer. Ta baraexemplet att man ska gå ut på restaurangpå kvällen tillsammans med någon. Dåuppstår en valsituation. Det ligger tvåidentiskt lika restauranger bredvidvarandra. De har samma priser, de harsamma kvalitet på mat och allt sådant.Skillnaden är bara att utanför den enarestaurangen är det en lång kö. Man kanriktigt se hur immiga fönsterrutorna är påden restaurangen. Det är massvis medmänniskor som sitter där. Den andrarestaurangen är helt tom. uppstårfrågan: Vilken restaurang ska jag väljatillsammans med min partner när jag skaäta mat? Nog sjutton ställer man sig ikön. Man tänker att det nog är någon annansom har gjort en bra bedömning. Det måstebara vara bra. Alla de som är där kan inteha fel, och så hakar man på.Det här är inte så konstigt. Det är intebara någonting som handlar om finansiellamarknader utan det är ett mänskligtbeteende som vi alla känner igen. Det etableras konventionellavisdomar. Medierna spelar naturligtvis enroll i detta men inte den enda rollen. Viköper lätt det som står i de braskanderubrikerna också, därför köper vi allaTeliaaktier eller vad det är förnågonting, och så är vi med på tåget.Det blir alltmer viktigt att försökaförstå de krafter som verkar i samhället istort. Vi har ju konjunktursvängningar,och en hel del av detta kan säkertförklaras med mänsklig psykologi. Vi harsvängningar i alla olika typer avtillgångspriser. Det är klart att viprecis som andra prognosmakare måste läraoss mer och mer om den forskning som pågårpå det här området.Låt mig bara understryka frågans betydelseoch vikt, hur intressant det här nyaspännande området är.Carin (): Tack så mycket! Jagkanske kan få återkomma längre fram, mendå blir det tyvärr till en annanriksbankschef som jag ställer frågan. Jagtror att det här är sådant som vi måstelära oss mer och mer om. Jag kan fortsättamed en annan liknelse. Alla har vi välvarit på auktioner. Där kan det vara någonsom bjuder över och bjuder över. Plötsligthar man köpt något som blivit mycketdyrare på auktionen än man skulle hakunnat köpa det för i affären.Jag har en annan fråga som kanske ocksåkan sägas anknyta till psykologi ochmänniskors beteende. har hamnati EU:s skamvrå därför att man har vägratminska sitt planerade budgetunderskott förnästa år. har andraprioriteringar än stabilitetspakten under2003. "Det gäller bl.a. ökningen av våraförsvarsutgifter, budgetpolitiken ärfortfarande ett nationellt ansvarsområde",sade finansminister när hanfick den här hårda kritiken. Den grekiskafinansministern, vars efternamn jag intevågar mig på, påstod enligt att föreföll bundenav president som inte villebacka från de skattesänkningar som hanhade lovat i valrörelsen.På Financial Times ledarsida beskrivsFrankrikes agerande som ett hot mot .