bet · GP01KU15 · 2002-03-21 00:00:00 — Det ärframför allt fråga om åtgärder för att ge samernaett stärkt skydd mot inskränkningar irenskötselrätten, åtgärder för att säkerställa attsamerna har tillräckligt med mark för att kunnafortsätta att bedriva rennäring, införande avmöjlighet till ersättning från staten förrättegångskostnader i principiellt viktiga målrörande samernas markrättigheter samt genomförandetav en nationell informationskampanj om samerna somursprungsfolk och om den samiska kulturen. behövdes också en nationellinformationskampanj som klargör vad en svenskanslutning skulle innebära för berörda parter.Utredaren rekommenderade att det borde tas underövervägande om inte åtgärderna kunde anses såangelägna att de borde genomföras oavsett om enratificering kommer till stånd eller inte.Regeringen har beslutat omdirektiv för en gränsdragningskommission.Sammanfattningsvis innebär uppdraget attkommissionen skall utreda omfattningen av den markdär renskötselrätten föreligger. I uppdraget ingåratt fastställa vilken omfattning som samerna, så somdet anges i ()konvention nr 169 om ursprungsfolk och stamfolk isjälvstyrande länder, traditionellt innehar markrespektive nyttjar mark tillsammans med skall redovisa sittarbete till regeringen senast den 31 december 2004.Rennäringspolitiska kommittén avgav i november 2001betänkandet En ny rennäringspolitik öppna samebyaroch samverkan med andra markanvändare (SOU2001:101). I betänkandet lämnas förslag som innebärbl.a. att innebörden och regleringen av den civilarättigheten, renskötselrätten, förtydligas. Vidareföreslås ett förtydligande av regleringen avförhållandet mellan renskötselrätten ochäganderätten och en möjlighet för alla samer att blimedlem i en sameby. När det gäller rätten till jaktoch fiske föreslås en utredning om omfattningen avvars och ens jakt- och fiskerätt såväl på privatägdmark som på statlig mark inom renskötselområde medsärskild uppmärksamhet kring den mark som avsattesför samernas bruk och som i gällande lagstiftningtolkas som kronomark ovan odlingsgränsen och pårenbetesfjällen.Samepolitiken tas i handlingsplanen upp bland deprioriterade frågorna. Målet för samepolitiken är enlevande samisk kultur byggd på en ekologiskt hållbarrennäring och andra samiska näringar samt ett ökatsamiskt självbestämmande.MotionernaHarald m.fl. (fp) begär i motion2001/02:K224 att 169 skallratificeras. Det måste enligt motionärerna vara enstatlig uppgift att garantera rättigheterna förindivider som ingår i minoritetsgrupper, om lokalamajoritetsbeslut riskerar att motverka minoritetensrättigheter. De renskötande samerna uppskattas i dagvara färre än 2 500 personer.Anders () begär i motion 2001/02:MJ525yrkande 5 ett tillkännagivande till regeringen omrättighetsförskjutning. En utvidgning av samebyarnatill en större personkrets får enligt motionäreninte medföra att de rättigheter som förknippas medrenskötsellagen skall omfatta denna nya personkrets.Jakt och fiske får inte med automatik tillförsäkrasnya medlemmar i samebyn. Det är också viktigt attdet inte sker rättighetsförskjutning till samernasfördel som innebär att jord-, skogs- ochgruvnäringens verksamhet ytterligare försvåras. Detvore enligt motionären olyckligt att innan dagenskonflikter löses, vilket det nu finns godamöjligheter till, göra rättighetsförskjutningar sombara gynnar en part. bör därförenligt motionen inte ratificeras.Per m.fl. (mp) begär i motion 2001/02:K82yrkande 12 ett tillkännagivande till regeringen omsamerna. Markfrågan måste enligt motionärerna få entillfredsställande lösning utifrån etträttighetsperspektiv och samerna måste gesekonomiska möjligheter att föra sin talan.Markfrågan får inte vara avhängig av möjligheten förberörda samebyar att finansiera rättsprocesser ochrisken för att processerna i slutändan leder tillsvåra ekonomiska avbräck.Tidigare behandlingI avstyrkte utskottet ettmotionsyrkande (fp) om att skallratificeras liknande den nu aktuella motion2001/02:K224 (bet. 2000/01:KU14). Utskottethänvisade till att Utredningen om 169bedömt att inte bör ansluta sig till förrän ett antal åtgärder som rörsamernas mark blivit genomförda. För det förstamåste den mark som samerna har rättigheter tillenligt konventionen identifieras genom försorg av . Enligt utskottets meningborde resultatet av kommissionens arbete avvaktas.Utskottet avstyrkte i sammanhanget också ettmotionsyrkande (mp) om rättegångskostnader i mål omsamernas markrättigheter. Utskottet redovisade bl.a.att Samefonden beviljat ränte- och amorteringsfrialån för att täcka rättegångskostnader i mål ommarkrättigheter. Utskottet ansåg att den arbete borde avvaktasockså när det gällde bl.a. denna fråga.Miljö- och jordbruksutskottet har avstyrktmotionsyrkanden om en medhänvisning till att regeringen den 24 januari 2002beslutat om tillsättandet av en sådan kommission(bet. 2001/02:MJU12).Utskottets ställningstagandeUtskottet vidhåller sitt tidigare ställningstagandenär det gäller ratificering av ILO-konventionen.Resultatet av arbetet i den gränsdragningskommissionsom tillsatts (Jo 2002:1) bör avvaktas.Motion 2001/02:K224 (fp) avstyrks. När det gällermotion 2001/02:MJ525 yrkande 5 (m) vill utskottetockså hänvisa till sin tidigare inställning när detgäller anslutning till och till attRennäringspolitiska kommitténs betänkande bereds iRegeringskansliet. Detta arbete bör enligtutskottets mening inte föregripas. Motionsyrkandetavstyrks.Samefonden har beviljat ränte- och amorteringsfrialån för sådana rättegångskostnader som berörs imotion 2001/02:K82 yrkande 12 (mp) och har tillsatts. Utskottetvidhåller sitt tidigare ställningstagande ochavstyrker motionsyrkandet.Rätten till domstolsprövning, m.m.Utskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker två motionsyrkanden (fp resp. mp) ombl.a. rätten till domstolsprövning motbakgrund av att tre svenska medborgare tagitsupp på FN:s sanktionslista. Utskottet somförutsätter att regeringen vidtar de åtgärdersom behövs för att säkerställa rätten tilldomstolsprövning, anser inte att det behövsett tillkännagivande till regeringen ifrågan.Jämför reservation 16 (v, fp, mp).BakgrundI skrivelsen redovisas att regeringen noga följerutvecklingen när det gäller de krav pådomstolsprövning som EG-rätten ochEuropakonventionen ställer. Regeringen arbetar ocksåmed att åstadkomma ett domstolsväsende som ännubättre än svarar upp mot bl.a.Europakonventionens krav på en rättegång inom rimligtid.I skrivelsen nämns kortfattat att beslut fattatsinom FN och EU för att frysa tillgångar medanknytning till terrorism. är folkrättsligtförpliktat att följa FN:s säkerhetsråds resolutionerom frysande av tillgångar. Dessa genomförs på EU-nivå främst genom antagande av gemensammaståndpunkter och EG-förordningar, vilka sistnämndaär direkt tillämpliga som svensk lag. Resolutionernaoch EG-förordningarna reglerar inte särskilt fråganom rätt till domstolsprövning för de personer somfått sina tillgångar frysta. Trots detta kan detenligt skrivelsen finnas möjligheter för dessapersoner att föra saken till domstol.Bland andra tre svenska medborgare fördes i november2001 upp på en lista över individer och enheter somutpekas vara knutna till . Listan ärupprättad av FN:s säkerhetsråds sanktionskommitté.Genom att personerna uppfördes på listan kom de attautomatiskt omfattas av den skyldighet för FN:smedlemsstater att frysa tillgångar, som fastställtsav säkerhetsrådet. Personerna infördes därefter i enförteckning till en förordning från EU:sministerråd, där spärrning föreskrivs av allafinansiella medel som tillhör de personer som finnsi förteckningen.Enligt artikel 25 i är en resolution avsäkerhetsrådet folkrättsligt bindande för FN:smedlemsstater genom att staterna enligt dennaartikel har samtyckt till att godta och verkställasäkerhetsrådets resolutioner i enlighet med . Enligt artikel 103 i har en FN-resolution företräde framför alla andrainternationella åtaganden som medlemsstaterna kan hagjort.FN:s säkerhetsråd antog den 15 oktober 1999resolution nr 1267 om sanktioner mot talibanregimeni . Genom resolutionen infördesbestämmelser om frysning av tillgångar förtalibanerna eller talibanägda eller -kontrollerade företag. Vidare inrättades densanktionskommitté som består av företrädare för de15 länderna som ingår i säkerhetsrådet.Sanktionskommittén skulle peka ut vilka tillgångarsom skulle spärras. Detta har man löst genom attupprätta namnlistor över personer och organisationervars tillgångar skall frysas. Kommittén skulle ocksåkunna medge undantag i enskilda fall av humanitäraskäl.Säkerhetsrådet antog den 19 december 2000resolution nr 1333, som i flera avseenden skärptesanktionerna mot talibanerna. Vidare infördes reglerom frysning av ytterligare tillgångar, nämligensådana som direkt eller indirekt ägs ellerkontrolleras av och individer ochenheter som har samröre med honom ellerorganisationen . Det blev också förbjudetatt ställa några tillgångar till dessa personers,organisationers och enheters förfogande.Resolution genomfördes inom EU genom dels engemensam ståndpunkt (99/727/GUSP), dels rådets förordning (EG) nr337/2000 av den 14 februari 2000.Frysningsbestämmelserna intogs i båda dokumenten.För förordningen gällde samma namnlista somsanktionskommittén upprättat. Kommissionenbemyndigades vidare att ändra i förordningensnamnlista på grundval av beslut i säkerhetsrådeteller sanktionskommittén. Resolution nr 1333genomfördes genom dels en ny gemensam ståndpunkt avden , dels en ny rådsförordning (EG)nr 467/2001 av . Namnlistan i bilagatill förordningen motsvaras av sanktionskommitténsnamnlista. har ändrat listanflera gånger. Genom kommissionens förordning (EG) nr2199/2001 av fördes de nuaktuella tre svenska medborgarna upp på namnlistantill rådets förordning.Säkerhetsrådet antog den 16 januari 2002resolution nr 1390. Resolutionen ersätter bl.a.resolutionerna och 1333, som återkallades. Iresolutionen förpliktas alla stater att vidtaåtgärder mot , medlemmar av Al-Qaidaoch talibanerna samt andra som är knutna till dem, ienlighet med den enligt de tidigare resolutionernaupprättade listan, som skall uppdateras regelbundetav sanktionskommittén. De åtgärder som föreskrivs iresolutionen är bl.a. frysning av tillgångar.Frysningsreglerna i de tidigare resolutionerna 1267och 1333 skall fortsätta att gälla. Vissa andrasanktioner i resolutionen har upphört attgälla.EG-förordningar är i alla delar bindande ochdirekt tillämpliga i varje medlemsstat enligtartikel 249 i EG-fördraget. Till följd av detta harde ovannämnda EG-förordningarna blivit direktgällande i när de trätt i kraft.De tre svenskarna och organisationen al-Barakaathar väckt talan vid förstainstansrättom att EG-förordningarna skall upphävas.Utskottet behandlar engranskningsanmälan om de nämnda tre svenskamedborgarna och vilket ansvar regeringen har för attinom landet värna de rättsprinciper somregeringsformen och konventionen om de mänskligarättigheterna uttrycker.I granskningsärendet har från Regeringskanslietssida framhållits att regeringen inte har kunnatingripa i de enskilda fallen med hänsyn tillSveriges folkrättsliga förpliktelser och tillbestämmelserna i 11 kap. 2 och 7 §§ regeringsformen,som förbjuder regeringen att ingripa irättstillämpning och förvaltning i enskilt fall.Regeringen har däremot verkat aktivt i FN och EU föratt kraven på rättssäkerhet för enskilda ianslutning till internationella sanktioner skalltillgodoses på ett sätt som är förenligt medEuropakonventionen och dess allmänna principer omenskildas fri- och rättigheter. Därtill kommeransträngningar att bistå de tre svenskarna och derasombud i deras egna strävanden att lägga fram sin sakinför och ansvarigaamerikanska myndigheter.MotionernaPer m.fl. (mp) begär i motion 2001/02:K82(yrkande 13) ett tillkännagivande till regeringen omrätten till domstolsprövning. Motionärerna anserinte att det räcker att regeringen endast följerutvecklingen vad avser krav på domstolsprövning somEG-rätten och ställer. I de falldå det kan konstateras att inte uppfyllerkrav på rättslig prövning som stadgas avinternationella konventioner eller följer av EG-rätten måste det vidtas åtgärder för attsäkerställa rätten till domstolsprövning. I FN:s ochEU:s beslut om att frysa tillgångar med anknytningtill terrorism regleras inte särskilt frågan om rätttill domstolsprövning för de personer som fått sinatillgångar frysta. Bara det faktum att regeringeninte med säkerhet kan uttala att det föreligger enrätt till domstolsprövning samt vad som hittillsförevarit i frågan visar att denna rätt inte kan tasför given. Den enskilde måste ges möjlighet att fåsin sak prövad i domstol samt ges information om hurdetta skall gå till. Motsatsen kan inte varaförenligt med våra rättsprinciper.I motion 2001/02:K81 yrkande 4 av . (fp) hänvisas till att tre svenska medborgarehamnat på FN:s sanktionslista, vilket innebär attsamtliga dess tillgångar spärrats och att deförhindras uppbära inkomster för uppehället. De trehar ingen legal möjlighet att få beslutet omsanktioner rättsligt prövat, vilket inte kan stå iöverensstämmelse med principerna om rättssäkerhetsom är grundläggande för en demokratisk rättsstat.De åtgärder som vidtas i jakten på terrorister måsteske under former som är internationellt vedertagnanär det gäller respekten för mänskliga rättigheter.I motionen begärs ett tillkännagivande om attregeringen kraftfullt bör driva frågan omrättssäkerhet så att våra grundlagar upprätthållsgentemot alla våra medborgare.Utskottets ställningstagandeI regeringens skrivelse anges att regeringen nogaföljer utvecklingen när det gäller de krav pådomstolsprövning som EG-rätten ochEuropakonventionen ställer. Det kan enligtutskottets mening förutsättas att regeringen vidtarde åtgärder som behövs i syfte att säkerställarätten till domstolsprövning enligt internationellakonventioner eller följer av EG-rätten. Utskottetförutsätter att regeringen i detta syfte verkar föratt lösa eventuella konflikter mellan olikainternationella överenskommelser. Utskottet anserinte att det behövs ett tillkännagivande tillregeringen i frågan. När det gäller frågan om de tresvenskarna som upptagits på FN:s sanktionslista villutskottet hänvisa till den granskning av frågan somutskottet genomför. Utskottet är inte nu berett attförorda ett tillkännagivande till regeringen ifrågan. Motionerna 2001/02:K81 yrkande 4 (fp) och2001/02:K82 yrkande 13 (mp) avstyrks.YttrandefrihetenUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker ett motionsyrkande (c) omen översyn av bestämmelserna i 2 kap. 13 §regeringsformen i syfte att begränsamöjligheterna att göra ingreppyttrandefriheten och om en lagstiftning föratt skydda enskildas yttrandefrihet i de friamedierna. Utskottet anser attregeringsformens skydd för yttrandefrihetenär väl avvägd och hänvisar när det gälleryttrandefriheten på Internet till attregeringen lagt fram ett förslag i frågan.Jämför reservation 17 (c).MotionenI motion 2001/02:K371 (yrkande 23) av . (c) begärs att regeringen skall tillsätta enutredning om bestämmelserna i 2 kap. 13 §regeringsformen som föreskriver på vilka grunderyttrandefriheten får begränsas. Vidare begärs enlagstiftning för att skydda enskildas yttrandefriheti fria medier. IT skapar enligt motionen nyamöjligheter för människor att kommunicera och görasina röster hörda, vilket är en positiv utvecklingsom ligger i yttrandefrihetens anda. För att uppnåen mer individualiserad yttrandefrihet bör 2 kap. 13§ regeringsformen utredas mot större restriktiviteti möjligheten att inskränka yttrandefriheten. Ävenen ordning där yttrandefrihetsgrundlagen itillämpliga delar kan skydda enskildasyttrandefrihet bör prövas.Gällande regler m.m.Enligt 2 kap. 13 § regeringsformen fåryttrandefriheten och informationsfriheten begränsasmed hänsyn till rikets säkerhet, folkförsörjningen,allmän ordning och säkerhet, enskilds anseende,privatlivets helgd och förebyggandet och beivrandetav brott. Vidare får friheten att yttra sig inäringsverksamheten begränsas. I övrigt fårbegränsningar av yttrandefriheten ochinformationsfriheten ske endast om särskilt viktigaskäl föranleder det.Vid bedömandet av vilka begränsningar som får skemed stöd av första stycket skall särskilt beaktasvikten av vidaste möjliga yttrandefrihet ochinformationsfrihet i politiska, religiösa, fackliga,vetenskapliga och kulturella angelägenheter.Som begränsning av yttrandefriheten ochinformationsfriheten anses inte meddelande avföreskrifter som utan avseende på yttrandes innehållnärmare reglerar visst sätt att sprida eller mottayttranden.Av 2 kap. 12 § regeringsformen framgår attyttrandefriheten och informationsfriheten fårbegränsas genom lag i den utsträckning 13 § medger.En sådan begränsning får göras endast för atttillgodose ändamål som är godtagbart i ettdemokratiskt samhälle. Begränsningen får aldrig gåutöver vad som är nödvändigt med hänsyn tilländamålet och inte heller sträcka sig så långt attden utgör ett hot mot den fria åsiktsbildningensåsom en av folkstyrelsens grundvalar. Begränsningfår inte göras enbart på grund av politisk,religiös, kulturell eller annan sådan åskådning.För att förslag till sådan begränsande lag skallantas genast krävs på yrkande av lägst tioledamöter att minst fem sjättedelar av de röstandeförenar sig om beslutet. I annat fall skallförslaget vila , om ett yrkandeom vilande framställts.Också yttrandefriheten tas i den nationellahandlingsplanen för fri- och rättigheter upp som enprioriterad fråga. Regeringen har låtit utredafrågan om hur yttrandefriheten och meddelarfrihetenpå arbetsplatser som inte är offentliga kan stärkas.Frågan övervägs inomJustitiedepartementet.Utskottets ställningstagandeEnligt utskottets mening ger bestämmelserna i 2kap.13 § regeringsformen tillsammans med detminoritetsskydd och de ytterligare krav somuppställs i 2 kap. 12 § ett väl avvägt skydd föryttrandefriheten. Utskottet är inte berett attförorda en ändrad lydelse av 2 kap. 13 §regeringsformen. När det gäller frågan om enlagstiftning för att skydda enskildas yttrandefriheti nya medier vill utskottet hänvisa tillpropositionen Yttrandefrihetsgrundlagen och Internet(prop. 2001/02:74), vari föreslås vissa ändringar ibl.a. yttrandefrihetsgrundlagen med hänsyn tillutvecklingen av Internet. Utskottet är inte berettatt nu tillstyrka motionen. Motion 2001/02:K371yrkande 23 avstyrks följaktligen i sin helhet.ReligionsfrihetenUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker tre motionsyrkanden om enöversyn av de religiösas situation, ominrättandet av en religionsfrihetsombudsmanrespektive om förstärkning avregeringsformens minoritetsskydd (kd).BakgrundReligionsfriheten tas i regeringens skrivelse uppsom en prioriterad fråga. Enligt artikel 18 i FN:sallmänna förklaring om de mänskliga rättigheternahar envar rätt till tankefrihet, samvetsfrihet ochreligionsfrihet. Denna rätt innefattar frihet attbyta religion eller tro och att ensam eller igemenskap med andra offentligt eller enskilt utövasin religion eller tro genom undervisning,andaktsutövningar, gudstjänst och iakttagande avreligiösa sedvänjor. Religionsfriheten skyddas ävengenom artikel 18 i FN:s konvention om medborgerligaoch politiska rättigheter samt genom artikel 9 iEuropakonventionen.Den omständigheten att grundlagsregleringen förreligionsfriheten är absolut hindrar dock inte attutövandet av religionsfriheten kan begränsas av deallmänna regler som gäller för människors handlandei samhället. Detta innebär enligt regeringensskrivelse t.ex. att en straffbar handling inteskyddas av att det ligger religiösa motiv bakom.Diskriminering är inte heller tillåten för att densker på religiös grund. Den vårdnadsplikt som finnsför föräldrar kan inte heller eftersättas pågrundval av religiösa motiv. Däremot innebär skyddetför religionsfriheten ett förbud mot bestämmelsersom uttryckligen riktar sig mot någon vissreligionsutövning eller som uppenbart syftar tillatt motverka en viss religiös riktning. Utövandet avreligionsfriheten kan ibland föra med sig att andramänniskors fri- och rättigheter träds för när. Ettexempel på detta är den diskussion som föregicklagen (2001:499) om omskärelse av pojkar. Idiskussionen gjordes från olika håll bl.a. gällandeatt omskärelse i vissa sammanhang stred mot barnetsrättigheter. Från annat håll framhölls att frågan omomskärelse rörde föräldrarnas religionsfrihet.Regeringen gjorde bedömningen att en reglering närdet gäller omskärelse av pojkar var en tillåteninskränkning av religionsfriheten enligtEuropakonventionen och i övrigt förenlig medreligionsfriheten enligt regeringsformen samt medandra grundläggande fri- och rättigheter. Ett annatexempel som kan anges är kvinnans rättigheter enligtkvinnokonventionen. Dessa rättigheter kan ocksåkomma att kollidera med utövandet avreligionsfriheten.Regeringen framhåller att det inte är ovanligt attolika fri- och rättigheter kan kollidera medvarandra. Tvärtom kan utövandet av dem ofta föra medsig att andras rättigheter eller intressen berörs. Iflera sammanhang regleras sådana intressekonflikterdirekt i den konventionsartikel som rör en vissrättighet genom det sätt på vilket det tillåts attingrepp görs. I andra sammanhang reglerasintressekonflikter genom nationell lag. Frågan omdjurskydd och religionsfrihet är omdebatterad. Fleraföreträdare för judendomen och islam anser att densvenska lagstiftningen som reglerar s.k. koscher-och halalslakt är otillfredsställande. År 1999lämnade debattskriften Attslakta ett får i om religionsfrihet ochdemokrati (SOU 1999:9). Skriften har gett underlagför reflektioner om religionsfrihet och svenskdemokrati. Den har också stimulerat den fortsattadebatten om den svenska folkstyrelsens utveckling.Innehållet i skriften har dock inte blivit föremålför någon särskild beredning inom Regeringskansliet.Gällande regler m.m.Enligt 2 kap. 1 § regeringsformen är varjemedborgare gentemot det allmänna tillförsäkradyttrandefrihet, informationsfrihet, mötesfrihet,demonstrationsfrihet, föreningsfrihet ochreligionsfrihet. Dessa friheter kan gemensamtbetecknas som de positiva opinionsfriheterna.Av dessa friheter är det endast religionsfrihetensom inte kan begränsas genom lag. Enligt 2 kap. 12 §regeringsformen får övriga positiva opinionsfriheterbegränsas i lag endast för att tillgodose ettändamål som är godtagbart i ett demokratisktsamhälle. Begränsningen får aldrig gå utöver vad somär nödvändigt med hänsyn till ändamålet och inteheller sträcka sig så långt att den utgör ett hotmot den fria åsiktsbildningen. Begränsningar får ejgöras enbart på grund av politisk, religiös,kulturell eller annan sådan åskådning.Som negativa opinionsfriheter betecknas det skyddsom ges i bestämmelserna i 2 kap. 2 §regeringsformen. Enligt denna paragraf är varjemedborgare gentemot det allmänna skyddad mot tvångatt ge till känna åskådning i politiskt, religiöst,kulturellt eller annat sådant hänseende. Han ärdärjämte gentemot det allmänna skyddad mot tvång attdelta i sammankomst för opinionsbildning eller idemonstration eller annan meningsyttring eller atttillhöra politisk sammanslutning, trossamfund ellerannan sammanslutning för åskådning som avses iförsta meningen. Bestämmelserna i 2 kap. 2 § ficksin nuvarande lydelse genom reform dågrundlagsskyddet blev absolut. I den utredning somlåg till grund för propositionen, Medborgerliga fri-och rättigheter (SOU 1975:75), framhölls att detinte torde behövas något stadgande som medgerinskränkning i religionsfriheten. I fråga omyttranden, mötesverksamhet och föreningsverksamhet ireligiöst hänseende avses reglerna om yttrande-,mötes- och föreningsfriheten gälla. I vad begreppetreligionsutövning går härutöver avsågsdefinitionsmässigt gälla att de regler som eljestfinns för mänskligt handlande eller mänskligunderlåtenhet också gäller för religiöst handlandeetc. Något ingrepp enbart mot det senare får däremotinte ske. Självfallet skulle det inte föreliggahinder mot att medlemmar av vissa trossamfundbefrias från värnplikt.MotionernaMagnus () begär i motion 2000/01:K279tillkännagivanden till regeringen om de religiösasrättigheter (yrkande 1) och om inrättandet av enreligionsombudsman (yrkande 2).