bet · GP01MJU23 · 2002-05-16 00:00:00 — Trålen är det redskap somåstadkommer störst direkt påverkan på det övrigaekosystemet. Dessutom är trålen det fångstredskapsom det är svårast att införa selektiva åtgärderför. Man har nått ett stycke på väg, men det är ännulångt kvar. Det skulle främja ett varaktigt fiske omman minskade trålfisket och ökade fisket med deandra redskapen.Bo Hansson: Riksdagsledamoten ställde enfråga som tog upp. Svaret var väldigtkortfattat. Jag skulle vilja tillägga att en avorsakerna till de stora torskbestånden på 80-taletär att fångstkapaciteten inte alls var lika stor somi dag. Antalet båtar har minskat drastiskt. Menantalet fångade individer har inte minskat, såsomSture har framhållit. Det är effekten avfiskeriförvaltningen. När man hör ochHugo verkar det som om de är nöjda medresultatet av förvaltningen. Jag skulle vilja ha ettklargörande på den punkten: Är ni nöjda med denfiskeriförvaltning som har bedrivits ?Hugo : Jag vill göra ett tillrättaläggande.Bo Hansson må vara förlåten, men om man har fiskaträka och kräfta på kanske man inte harfullständig pejling på hur det såg ut i imitten . Du säger att fångstkapaciteteninte var så stor. Den var väldigt stor då. Vi hadevita zonen, ett oreglerat område öster om fiskade en stor del av länders flottor.Det var ett fiske som aldrig redovisades någonstans.Bedömningar har gjorts som visar att man var uppei fångster på under ett par år.Fångstkapaciteten var det inget fel på. Det äranledningen till den s.k. peaken på den kurva somSture så gärna visar, där kurvan mest visar80-talet. Det finns en förklaring. Anledningen tillatt bestånden var så starka är det som sadestidigare om saltvatteninbrottet. Den frågan skullevi behöva diskutera ytterligare . De yttremiljöbetingelserna och inte bara fisketrycketpåverkar fisket i Östersjön.Sverige har drivit frågan om envettig förvaltningspolitik när det gällertorskfisket i . Näringen och regeringen harvarit eniga i stort om vilka åtgärder som bör vidtasför att få till stånd en bättre politik. Det har vidrivit. Det har stött på patrull på många håll. Vifick ett litet genombrott 1994 när det gällde vissaåtgärder. Sedan har det stått och stampat till förraåret när vi fick ett nytt genombrott för en ökadselektivitet, ett förlängt sommarstopp och åtgärderav det slaget som är viktiga element i en vettigförvaltningspolitik. Det vi inte lyckades med varatt höja minimimåttet. Det nämnde förut. Menvi utgår från att den frågan löses i höstensförhandlingar inom ramen för IBSFC.Vi kommer aldrig att vara nöjda med förvaltningeneftersom den ständigt måste debatteras ochutvecklas, tekniskt och på annat sätt.Klas : Jag skulle vilja kommentera detta medmarina reservat och ställa en fråga. att säger nejtill reservat därför att argumenten är såtunna. I stället pekar han på lösningen iKosterfjorden. Det är möjligt att även fiskarnasjälva skulle vara lite mer försiktiga innan desäger nej till reservat. publiceradeundersökningar från indikerar att marinaskyddsområden kan ha stor betydelse förfiskreproduktionen. Om bestånden kan återhämta sigtämligen ostört kan det bidra till ökade fångsterockså utanför reservaten.Hugo kan kommentera det om han vill. Mendet kanske är intressantare att höra vadFiskeriverket säger, som sektorsmyndighet.Fiskeriverket har ansvar för fiskbestånden i denmeningen, som jag tolkar det. Då bordesektorsmyndigheten ha en kommentar till om man anseratt det är intressant och har tagit några initiativför att undersöka om det stämmer. Jag undrar ocksåom i den frågan samarbetar medNaturvårdsverket.Ingemar : Jag är yrkesfiskare frånvästkusten. Vår släkt har bedrivit fiske igenerationer. Om det är någon i den här församlingensom vill ha ett uthålligt fiske som man kan leva på,ett fiske för nästa generation, så är det vifiskare. har jag drivit enselekteringshantering i trålar. Vi skulle kunna ökafisket om vi hade bättre selektering.För att få balans i debatten skulle jag viljaredovisa vad vi gjorde 1995. Vi byggde om en trål.Ransonen var då . Vi dödade ungefär 6 200fiskar för att få i land den fångsten. Så mycket som23 % gick över bord. Vi hade alltså för dåligselektering. Då gjorde vi eget provfiske ochselekterade fisken. Då kunde vi fiska större antalfiskar och öka fisket med på samma individer.Vi föreslog det men fick naturligtvisnej eftersom förslaget kom från fiskarhåll. Jag haraldrig blivit så besviken som den gången över hur vibehandlades. I stället för kunde vi fiska 12ton av samma individer med ett selekterande systemsom vi fiskare själva hade kommit fram till.Nu har en utredning suttit och arbetat medfrågan hur vi ska kunna selektera. Den har kostat 17miljoner. är vi där, dit vi ville komma dengången.Gunnar : Jag representerar ett nätverk med 26miljöorganisationer runt . Vi har suttitmed i Baltic 21-processen, där man har utvecklatsustainable fisheries. Vi har varit observatörer påBaltic Seafisher Commissions möten . ISverige har vi bl.a. ochVärldsnaturfonden som medlemmar.Jag vill kommentera skälen till att vi har hamnati den situation som vi befinner oss i. Denfrågan har ställts tidigare från utskottet. Jag villhålla med om att vi har misslyckatsmed fiskeripolitiken. Det hänger mycket på att deintressenter som varit med och beslutat omfiskekvoter har kommit från näringen. Natur- ochmiljövårdsintressena har alldeles för lite att sägatill om. Den beslutsordningen måste ändras.Framgången för svensk och europeisk miljöpolitikhar berott på att det har funnits oberoendemiljömyndigheter som har satt gränser för andrasektorer. Det gäller industrisektorn, t.ex.skogsindustrin i . Det finns en miljöbalk somsätter gränsen för vad naturen tål och under vilkaförhållanden man får bedriva verksamhet. Vi måstekomma fram till det också när det gäller fisket. Detmåste vara någon utanför näringen som bestämmer vadnaturen tål.Vi har pratat om försiktighetsprincipen. Vi har sagtatt den behöver definieras. Det är viktigt att mangör det i svensk fiskeripolitik. Varför är det såviktigt att man inte överskrider ICES råd omfiskekvoter? Jo, ICES föreslår fiskekvoter som ärsatta för att undvika en kollaps när det gällerfiskebeståndet. Därför kan en sådan gräns inte varaförhandlingsbar. I stället har man inom under alla år konsekvent ökatmängden. Det leder förstås till en uppenbar risk fören framtida kollaps i fiskebeståndet.Lennart : Jag tänkte göra ett påpekande.Diskussionen här har kommit in i ett bakvatten. Mantalar mycket om hur bra eller hur dåligtförhandlingarna har lyckats. Det är etttillbakablickande. Räcker det inte att vikonstaterar att EU självt i sin grönbok harkonstaterat att fiskeripolitiken, som den harbedrivits fram till , är ett misslyckande. Vi skase framåt, i första hand , bådehär i och inom EU. Vi bör närmast fråga ossvad vi har lärt av misstagen och vad vi kan göraframöver. Det är ett bättre sätt att använda tiden.Lars-Erik Liljelund: Jag vill göra två kortakommentarer. Det har påpekats från flera och i någotfall sagts i klartext att skullehantera fiskekvoterna. Det är sektorsprincipen somgäller i flera av de myndigheter som utskottet haratt titta på. Det gäller ,osv. Det vore en underligkonstruktion om två myndigheter under samma regeringagerade olika.Naturvårdsverket jobbar med reservat. Vi haren förteckning . Det är väl bekant för eratt det inte är vi som fattar besluten utanlänsstyrelserna. De besluten fattas numera enligtmiljöbalken. De reservaten är inte baraavsedda att reglera fisket. Det ska till en mängdandra kvaliteter för att det ska bli ett marintreservat enligt . Det togs upp ettexempel från . Fiskelagen är såutformad att om man vill reglera enbart fisket,t.ex. införa fiskeförbud, behöver man inte användamiljöbalken.Eskil (): Herr ordförande! När vi skafatta beslut är det viktigt att våraställningstaganden görs på riktiga grunder och medkunskap. Vi har fått mycken kunskap på detta områdei dag. En del har vi med oss i bagaget sedantidigare. Det är ändå dåligt belyst om de naturligafluktuationerna i t.ex. vad beträffarsalthalt, inströmning av nytt friskt vatten,syrsättning osv. har någon betydelse eller inte. Såhär långt framstår det för mig som om de faktorernaär av underordnad betydelse och att det bara äruttaget av fisk som har betydelse förreproduktionen.Min andra frågeställning rör de debatter ommiljögifter som var stora under framför allt 60-talet. De hot som vi såg då, är de borta ellerförekommer fortsatt yttre påverkan i form avmiljögifter som gör att fiskebestånden utvecklast.ex. på ett negativt sätt?Jag vänder mig närmast till representanter förfiskarna men också till : får svara påfrågan om fiskebeståndens variation. De laboratoriersom utför de undersökningar som lämnas till ICESfinns inom den myndigheten.Kort om miljögifter: Det är ett problem. Denminskning av miljögifter i bl.a. fisk som vi harsett har upphört. Den mäts bl.a. avNaturvårdsverket. När det gäller fisk som konsumerasär det dock som står förmätningarna. Miljögifterna minskade kraftigt frånslutet . Sedan har utvecklingen planatut. Det kan finnas källor till det. Jag misstänkeren del källor på östra sidan om Östersjön.Hans Ackefors: Herr ordförande! Jag misslyckadestydligen med att klargöra miljöns betydelse i mittanförande. Miljön har en fantastisk betydelse förrekryteringen till fiskbestånden. Jag kanske intevar nog tydlig. Grunden för ett fiskbeståndstillväxt är en gynnsam miljö när fiskynglen växerupp. Den saken är utom all diskussion. Det kan ocksåvara andra faktorer som griper in. Men miljön bidrartill en rekrytering och ett ökat bestånd.Det finns ganska många undersökningar som hargjorts i , t.ex. om hur miljögifterkan påverka fisklarverna. Det är framför allt deunga fisklarverna som påverkas av miljögifter. Därser man missbildningar och sjukdomar som uppträderhos fisken. Men man har bedömt att reproduktionenändå är så riklig att detta i stort sett inte är enfaktor som påverkar beståndets storlek.När det gäller finns en annanproblemställning som vi har diskuterat i många år.Det gäller om fisken är hälsosam eller inte förindividerna. Det är egentligen Livsmedelsverketsbord. Eftersom jag var inkopplad på frågan omkvicksilver, PCB, DDT osv. kanjag säga att halterna har gått ned kraftigt. Menutvecklingen har stannat upp, som Lars-ErikLiljelund sade. Dessutom har vi den besvärligadioxinfrågan. Jag tror att vi ska lämna den ochkomma tillbaka till den idag.Fredrik : Visst finns det naturligafluktuationer. Det är basen, som harnämnt. Det kommer nya årsklasser. En nyårsklass kan vara bra eller dålig beroende på ettantal olika faktorer.. Det visas också iHavsforskningsrådets rapporter. Det kan vara olika faktorer sompåverkar olika år.En årsklass kommer in i fisket första året,när den har kläckts. dröjer det ett parår. Då vet man före hur mycket det finnsatt fiska på. Om man ser tillbaka i tiden fanns flerårsklasser att fiska på. har det bliviten eller ett par årsklasser. Då måste man hakontroll på vad som kommer in i fisket. I någraårsklasser kan det bli en topp, som har nämnts avHans Ackefors. De aspekterna måste man ha med ochinte bara titta på nuläget. Det gäller att ocksåtitta på de nästkommande åren. Den informationenfinns i tabellform och i texten i råden. Deninformation som kommer från harnämnts . krävs tid för att penetrera deninformationen.Hugo : Jag vill bara kort svara på frågan.När det gäller fluktuationerna har vi tidigare nämntatt saltvatteninbrotten är kopplade tilltorskfisket. Det är naturligtvis helt avgörande förom vi ska ha något torskfiske eller inte om vi fårde här ordentliga inbrotten. 1977 och 1978 var detstora inbrott som gav rekordfiske, osv.Det går lätt att följa förändringarna i detbeståndet om man tittar på saltvatteninbrotten. Detär naturligtvis svårt att påverka det, i varje falli positiv riktning. Vi är rädda för att man ger ennegativ påverkan om man bygger en mängd broar överde sund som ska föra in det här vattnet i Östersjön.Vi får se vad som kan hända med det.Den andra delfrågan är miljögifterna. Ackeforsnämnde dioxinet, men jag vill ändå ta upp det ochtycker att vi ska återkomma till det. Temat för denhär dagen är framtiden för det svenska fisket, ochdioxinfrågan kan bli det som i princip sänkerÖstersjöfisket, om allting går galet. Med degränsvärden som vi nu har fått på fisken och med densituation som är i fråga om dioxinhalterna påbakgrundsnivån i kommer vi att få problemden - det vet vi. Om situationen vadgäller dioxinnivåerna inte förbättras radikaltsnabbt kommer vi, när man ska revidera de här talen2004 och när den svenska dispensen går ut , attvara i en mycket besvärlig situation, dvs. omhalterna inte har reducerats . Som sade har det tyvärr planat ut när detgäller minskningstakten i tungmetaller, PCB ochdärmed dioxiner, och det är mycket oroande. Jag villvädja till utskottet, som har att jobba inte baramed fiskefrågor utan också med miljöfrågor, atthjälpa oss att se till att jobba så att vi får enbättre miljö i Östersjön.Ordföranden: jag fråga om hantänker tala om dioxinfrågan. Vi behöver nog ägnalite mer tid åt den, så vi kanske ska spara den tillefter pausen.Bertil Norbelie: Ja, jag var inne på det spåret. Jagtror att vi ska spara den frågan till efter pausen.Men jag skulle gärna vilja påpeka att om vi har denhär utplaningen när det gäller minskning avbelastningen av organiska livsmedel,bekämpningsmedel eller föroreningar gör vi påLivsmedelsverket också mätningar av hur det fallerut i bröstmjölk. Där kan vi läsa av att de svenskakostråden fungerar, för i bröstmjölken minskarhalterna. Vi bedömer att vi med våra kostråd harkontroll över den situationen.Bengt : Jag tillhör , som är en utbrytargrupp frånSFR, som inte alls har samma åsikt om svenskt fiskesom och de andra framför mig här.Visst finns det normala fluktuationer ifiskbestånden upp och ned, men situationen blir intebättre av att man fiskar upp torsken när huvuddelenav den torsk man fiskar väger under 4 hekto. Mycketav den går ut död vid sidan som är . Såfort det dåliga fisket kommer upp till diskussionfår vi alltid höra att det är normala fluktuationer,att det har varit bättre och sämre förut. Mensituationen blir inte bättre om man misshushållarmed bestånden som man har gjort de senaste tio åren.Ordföranden: Då ska vi ta en paus. Först villSinikka säga någonting.Sinikka (): Som bisittare har jag en vädjantill er . Det har varit fyra som har frågat, ochdet har tagit . Det finns tio på listan somvill fråga. Det innebär att ni som frågar ska haklara, riktade frågor och att ni som svarar ska hakorta svar, som också är inriktade . Vivet att vi har problem. Försök vända debatten litegrann, så att vi har någonting i väskan när vi gårhärifrån. *Ordföranden: åter. Under den timme som nuligger framför oss måste vi vara lite mer strikta äntidigare. Jag ska försöka hjälpa till med det. Detfår inte vara långa utlägg, vare sig i frågornaeller i svaren. Det ska vara så strikt som möjligt.Jag är fullt medveten om att alla som är inbjudnavill vara med och säga någonting, men vi ska ändåförsöka hålla oss till svaren och de koncisafrågorna.Maria Wetterstrand (mp): Jag förstår att kommentarenom att man inte ska ha för långa inlägg i frågornadelvis var riktad till mig. Jag ska försöka att inteha alltför mycket inlägg utan hålla mig till defrågor som jag har skrivit upp.För det första funderar jag över fokuseringen påmiljöpåverkan kontra överfiskets påverkan påbestånden. var inne en hel del på dethär med signaler som man får innan bestånden minskarpå grund av olika miljöfaktorer. Då undrar jag: Vetman i allmänhet att bestånden är på väg att gåned, så att man kan anpassa fiskekvoterna utifrån deändrade förutsättningar som miljöpåverkan innebär?Det måste ändå vara det viktigaste. Miljöpåverkankan vi till viss del göra någonting åt genompolitiska åtgärder och på andra sätt, men mycket avmiljöpåverkan kan vi inte göra någonting åt. Däremotkan vi förändra fiskekvoterna utifrån deförutsättningar som den förändrade miljöpåverkaninnebär.Vi har också pratat lite grann om länderna iBaltikum och deras påverkan. Det låter väldigtmycket som att det är i princip deras fel att viinte kan göra någonting åt fiskekvoterna iÖstersjön. Jag blir lite deprimerad när jag hörchefsförhandlaren säga att det inte spelar så storroll vad vi tycker för vi måste förhandla och dekommer ändå inte att gå med på det. Då skulle jagvilja ställa frågan till Coalition Clean Baltic hurdet är i de baltiska staterna: Finns det en stark,pådrivande rörelse även där för att man ska sänkafiskekvoterna och skapa ett hållbart fiske? Eller ärdet så att vi är väldigt mycket bättre än de och haren helt annan syn på det här?Hans Ackefors: Jag kan visa en overheadbild för attförklara. Bilden ska illustrera en sak i MariaWetterstrands fråga. Om jag först tar miljögifteröver huvud taget, var jag inne på att man tydligtoch klart kan avläsa detta i larvernas status, dåmånga blir missbildade vid höga föroreningshalter ivattnet. Det är den ena sidan av miljöfrågan. Mendet kanske inte har haft så stor betydelse, eftersomdet föds så otroligt mycket fisklarver.Den andra frågan som jag ska relatera till nu är:Vet man i förväg när ett bestånd går ned? Ja, manvet det med ett eller fördröjning. På bildenillustrerar kurvan fiskdödligheten, och vi ser hurbeståndet går ned. Man kan alltså väldigt fortavläsa fiskdödligheten i beståndet om man har årligaprovtagningar, och då ger forskarna en signal tillpolitikerna att fiskdödligheten är mycket högre änden har varit tidigare. Då kan man alltså i principagera.Gunnar : Först vill jag säga att när det gällerde olika länderna som agerar runt har juEU, dvs. , , och , denstörsta delen av kvoten. De andra länderna har ju enmindre del. Men vi vet ju också att ett minskatfiske betyder mycket mer för ekonomin i de härländerna, t.ex. , och ,eftersom man inte har samma stödmöjligheter om manfår utebliven fångst o.d. Vi vet också att Estlandt.ex. i förhandlingarna som var drev påmycket hårt att man skulle ha en ökad kvot förströmming och skarpsill. Det är mycket viktigt fördem.När det sedan gäller medvetenheten i denösteuropeiska delen av finns det inte enstarkt pådrivande miljörörelse på samma sätt där somvi har i och i , men det finns enökad medvetenhet om att det här börjar bli ettproblem, och man börjar diskutera frågan mer.Stefan de : Jag kan nästan bara bekräfta vad somsades från Coalition Clean Baltic: Orsaken ärnaturligtvis att i de baltiska länderna, där maninte har de här stödåtgärderna, slår nedskärningaroch restriktioner i fisket mycket hårdare än det göri väst där man har arbetslöshetsersättning,fartygsbidrag osv. Dessa skillnader förklarar ocksåvarför det är svårare att få igenom restriktioner ifisket just i de baltiska länderna och i Ryssland.Maria Wetterstrand (mp): Jag skulle vilja fråga HansLassen från ICES: När man gör sådana härrekommendationer från ICES, tar man då hänsyn tillindikationer på storleken på de uppväxandefiskbestånden, t.ex. tillgången på larver, yngeletc. ?Hans Lassen: Ett kort svar är: Ja, i hög grad! Manhar i de flesta länder rutiner för övervakning avfisk, ofta också larver och ägg, och det är encentral del i den rådgivning som ingår ibedömningarna.Kjell-Erik (): Om en verksamhet innebär enavsevärd försämring för miljön får den enligtmiljöbalken inte bedrivas. Gäller inte miljöbalkenför verksamheten i våra vatten? Att utrota arterhelt eller delvis inom stora områden måste väl ändåanses som en avsevärd försämring av miljön? Jagskulle vilja ställa den frågan till Fiskeriverketoch Naturvårdsverket.Karl : inverkan på fisket ärväl en rätt komplicerad fråga, tror jag. Här behövsju inte tillstånd av samma typ som fordras. Deprinciper som ligger bakom gäller ocksåför fiske. har ju, liksom många andraländer, ingått internationella avtal omförsiktighet, m.m., så i den meningen, närdet gäller politikens utförande, är det ingenskillnad mellan olika typer av verksamhet. En annanfråga är ju vilka exakta verksamheter som reglerasav och som behöver tillstånd, men detkanske är en fråga som kan diskuteras ytterligare.Det beror lite på vad frågeställaren syftar till.Naturvårdsverket kan ju komplettera!Lars-Erik Liljelund: Det är väl precis så attgrundtanken är att reglerna i andra kapitlet imiljöbalken, hänsynsreglerna, ska varaallmängiltiga, men det finns ett antal lagar varsverksamheter direkt prövas och ingår under balken.Sedan är det ett antal lagstiftningar som ärseparata, t.ex. på skogsområdet, där faktiskt balkenhar bäring, men den fortsatta regleringen avskogsbruket med utgångspunkt från det sker iskogsvårdslagen. Jag föreställer mig, utan att varaexpert på det här, att det är precis samma sak här.Det är fiskelagen som man sedan använder sig av föratt åtgärda.Ester (): Vi hörde här atttråleriet är den stora syndaren när det gällerhavsfisket. är de flesta här marinbiologer, mennu har man ju börjat tråla även i insjöfisket. Detgäller inte bara de fem , utan andrasjöar. Det är klart att man får stora fångster, ochdet har man haft glädje av i bygderna; näringen harökat och ungdomar kan få säsongsjobb, om man ser detpositivt. Men vad händer med ekosystemen då isjöarna? Finns det någon vetenskap om det här ?Jag har också en annan fråga. ökar manmaskstorleken för fisket i . Hur näraidealet är det, och hur långt har vi kvar tillidealet? Är det någon som kan uppskatta vad detspelar för roll för fiskeriet: Hur stor del blirutslagen med den här maskstorleken jämfört med denideala, om vi inte ska ha fiskestopp?Hugo : Om jag förstod frågan rätt påstodEster att det trålas i alla de storainsjöarna. Det är inte sant. Vi trålar i Vänernefter siklöja. Det är det enda trålfiske som sker iinsjö, och det har pågått . Det är ettmycket begränsat fiske, både och antal båtar,och det finns en kraftig reglering av de redskap somfår användas.Den andra delen gällde hur nära idealet man är närdet gäller maskstorlek i de olika redskap som vianvänder i . Om vi då håller oss tilltorsken, som är det som vi har jobbat mest med, såfinns det nu ett mycket gediget underlag, ettprojekt som heter , som har ägnat forskning itre åt att försöka reda ut rent tekniskteffekten av olika typer av selektionsutrustningarmen också hur effekten blir på bestånden. När mangör de här försöken får man fram kurvor, s.k. L50-kurvor, där man ser hur många procent av fiskarnasom slinker ut och hur många som blir kvar i trålenvid ett visst givet maskmått och en viss givenstorlek på fisken.Man måste först utifrån en biologisk utgångspunktbestämma sig för vid vilken storleksgräns vi tyckeratt man ska börja fånga fisken. Har man väl bestämtdet kan man med tekniska åtgärder sätta denmaskstorleken. Det vi nu har i selektion i trålarnaär 120 millimeters maska, vilket innebär att vi haren selektion vid ett mått på dentorsk som fångas. Det innebär att av 43 centimeterstorsk far hälften ut och den andra halvan stannarkvar i trålen. Där går brytpunkten på dem. Detta äralltså ytterst en fråga om vilket mått man bestämmersig för. Tekniken finns alltså.Det finns också en koppling till garn, och den ärockså väl utredd.Bengt : Jag vill ta upp samma fråga. Vadgäller garnfiskarna kommer de inte att beröras,eftersom selekteringen redan fungerar där. Manfångar större fisk än vad man gör i trålarna.Storleken på den trålfångade torsken kommer inte attöka, eftersom trålfiskarna redan har lärt sig attfuska med den här panelen. Man säger nu utbrett,t.o.m. bland medlemmar i styrelse, att det går alldeles utmärktatt fuska med den här trålen. För att kortsiktigtkunna överleva kommer man att göra det. Jag hoppasatt forskare och politiker håller ögonen på hur stormedelvikten kommer att vara bland tråltorsken nu dennärmaste tiden.Håkan : Jag skulle bara vilja visa upp denhär pappersfisken, när vi ändå pratar om minimått påfisk. Detta är alltså minimåttet på torsk påvästkusten. Ute i är minimåttet 5centimeter större. Förhoppningsvis har vi 35centimeter och inte påvästkusten, men även om vi skulle få 35 centimeterså är det under när hälften avtorskhonorna är könsmogna.