bet · GQ01JUU1 · 2002-12-05 00:00:00 — Resultatet varr>41 %, vilket var en försämring jämfört medr>föregående år. Härutöver kan nämnas attr>medianåldern för avgjorda skattemål var 9,1 månader.r>Detta var i och för sig enr>förbättring jämfört med , men målet innebar attr>tiden skulle uppgå till högst sexr>månader.r>r>Vad gäller kammarrätterna var trenden nedåtgåender>såväl när det gäller inkommande somr>avgjorda och balanserade mål, se tabell.r>r>Kammarrätternas målutveckling 1999-2001r>----------------------------------------------------r>| År | Inkomna | Avgjorda |Balanserade |r>----------------------------------------------------r>|1999 | 26 497 | 27 423 | 22 166 |r>----------------------------------------------------r>|2000 | 24 411 | 26 577 | 19 827 |r>----------------------------------------------------r>|2001 | 22 014 | 24 308 | 17 568 |r>----------------------------------------------------r>Av antalet balanserade mål var äldre än . Avr>de nio verksamhetsmål som gällder>för kammarrätterna uppnåddes fem. I övrigt lågr>måluppfyllelsen nära målen med undantagr>för medianåldern för avgjorda skattemål. Där var målet 6r>månader, vilket skall jämförasr>med resultatet som var 19 månader.r>r>r>Arbetsläget i framgår av följander>tabell.r>r>Målutvecklingen i 1999-2001r>----------------------------------------------------r>| År | Inkomna | Avgjorda |Balanserade |r>----------------------------------------------------r>|1999 | 5 461 | 5 382 | 1 441 |r>----------------------------------------------------r>|2000 | 4 862 | 5 165 | 1 138 |r>----------------------------------------------------r>|2001 | 4 691 | 5 005 | 823 |r>----------------------------------------------------r>Antalet balanserade mål minskade med 27 %.r>Av antalet balanserade mål var 9r>% äldre än . Prövningstillstånd meddelades i 95r>mål.r>r>r>För gällde att domstolen själv hader>att ställa upp verksamhetsmål. Avr>de tolv mål som ställdes upp var det endast tre som inter>uppfylldes. Två av dessa rörder>de verksamhetsmål som tar sikte på de äldsta målen.r>r>Vad slutligen gäller Regeringsrätten framgår arbetslägetr>av följande tabell.r>r>Målutvecklingen i Regeringsrätten 1999-2001r>-----------------------------------------------------r>| År | Inkomna | Avgjorda |Balanserade |r>-----------------------------------------------------r>|1999 | 8 666 | 8 393 | 8 875 |r>-----------------------------------------------------r>|2000 | 8 504 | 9 002 | 8 173 |r>-----------------------------------------------------r>|2001 | 7 753 | 8 569 | 7 337 |r>-----------------------------------------------------r>Antalet balanserade mål minskade med 10 %.r>Av antalet balanserade mål varr>drygt 40 % äldre än . Prövningstillstånd meddeladesr>i 138 mål.r>r>r>Av de tio verksamhetsmål som uppställdes avr>Regeringsrätten uppfylldes sju. Av de trer>verksamhetsmål som inte uppfylldes avsåg två de äldstar>målen.r>r>Sammanfattningsvis pekar regeringen på att 15 av 37r>verksamhetsmål har uppnåtts och attr>resultatet för 18 av målen ligger förhållandevis närar>de uppsatta målen. Som enr>jämförelse nämner regeringen att endast 4 av 28r>verksamhetsmål uppnåddes under år 2000.r>Regeringens bedömning är att domstolarnas samlader>måluppfyllelse är god. Regeringen serr>verksamhetsmålen främst som ett uttryck förr>medborgarperspektivet i reformarbetet. Syftetr>är att söka nå mål som framstår som rimliga och som kanr>fungera som utgångspunkt för enr>uppföljning av reformarbetet. Regeringen avser att ir>det fortsatta budgetarbetetr>återkomma till verksamhetsmålen och överväga i vilkenr>omfattning dessa bör justeras ellerr>förändras.r>r>Utskottet vill för sin del framhålla att de uppsattar>verksamhetsmålen och redovisningenr>av måluppfyllelsen utgör ett värdefullt beslutsunderlagr>för . När det gällerr>själva måluppfyllelsen kan konstateras att den ökatr>sedan förra året. Detta gällerr>oavsett om man ser till antalet uppfylldar>verksamhetsmål eller hur resultaten förr>respektive mål förändrats.r>r>Såvitt gäller tingsrätter, hovrätter, länsrätter ochr>kammarrätter synes måluppfyllelsenr>koncentrerad till balanserna och då särskilt balanserna avr>äldre mål. har dessar>domstolar svårt med måluppfyllelsen när det gällerr>medianåldern på avgjorda mål. Denr>huvudsakliga bild som detta beskriver är enr>domstolsorganisation där de balanserade målenr>inte är oroväckande gamla som inkomna målr>behandlas tämligen snabbt. Attr>måluppfyllelsen inte synes så god vad gäller medianåldernr>för avgjorda mål framstår i der>flesta fall inte som oroväckande mot bakgrund av de högar>mål som ställts upp - enr>medianålder på avgjorda brottmål i tingsrätt om tvår>månader är ett högt ställt krav.r>r>Även om helhetsintrycket alltså är positivt kanr>utskottet konstatera att detr>också finns vissa problem. För vissa verksamhetsmål harr>resultatet försämrats. Särskiltr>gäller detta skattemålen i kammarrätt där redanr>utgångsläget med en medianålder på 16r>månader för avgjorda mål var klartr>otillfredsställande. Handläggningen ir>kammarrätt visar nu på ett sämre eller oförändratr>resultat. Försämringarna - som inte ärr>särskilt stora jämfört med resultatet för - ärr>dessutom i huvudsak koncentrerader>till just de verksamhetsmål som har med balanserna avr>äldre mål att göra. Utskottetr>konstaterar att medborgarperspektivet kräver att detr>vidtas åtgärder för att komma tillr>rätta med långa handläggningstider. I sammanhanget noterarr>utskottet att ir>sin utvärdering av reformen med prövningstillstånd ir>kammarrätt föreslagit att ett sådantr>krav skall gälla även i skattemålen (2002:4).r>Rapporten remissbehandlas förr>närvarande och remisstiden går ut den 27 januari 2003.r>r>När det sedan gäller de högsta instanserna ärr>deras uppgift i instansordningenr>huvudsakligen begränsad till att svara förr>rättsbildningen. Resultatet av verksamheten ir>dessa organ bör bedömas utifrån andrar>utgångspunkter än hur snabbt målen avgörs,r>även om tidsfaktorn inte kan frånkännas betydelse även ir>dessa fall.r>r>Sammanfattningsvis har ingenting framkommit somr>motsäger regeringens bedömning av attr>domstolarnas samlade måluppfyllelse är god.r>r>Rättshjälpsmyndigheten skall snabbt och korrekt hanterar>rättshjälpsfrågor. Omloppstidenr>för ärenden hos myndigheten minskade från åtta till sexr>dagar, vilket utskottet i likhetr>med regeringen anser vara ett mycket gott resultat.r>r>Antalet inkommande ärenden till hyres- ochr>arrendenämnderna ökade med . Samtidigtr>ökade antalet avgjorda ärenden. Även om balansernar>ökat med är resultatetr>enligt regeringen att bedöma som tillfredsställande.r>Utskottet har ingen erinran mot denr>bedömningen.r>r>r>r>Prioriteringar inför budgetåret 2003r>r>r>r>r>Regeringen anför i budgetpropositionen attr>domstolsväsendet skall fortsätta utvecklas förr>att motsvara högt ställda krav på verksamheten.r>Reformarbetet skall inriktas på renodlingr>av arbetsuppgifter och arbetsformer. Det processuellar>regelverket skall förbättras.r>Tingsrätternas organisation skall reformeras för attr>stärka domstolarna och därigenomr>bl.a. skapa förbättrade förutsättningar förr>kompetensutveckling och specialisering. Der>satsningar som genomförs skall noga följas upp ochr>utvärderas.r>r>r>Utskottet har inget att invända mot vad regeringenr>anfört.r>r>r>r>Anslagetr>r>r>r>r>I tabellen nedan finns en jämförelse av regeringens ochr>oppositionens förslag till anslagr>för domstolsväsendet år 2003.r>r>r>(Beloppen anges i tusental kronor)r>----------------------------------------------------------r>r>|Anslag |Prop. | m | fp | kd | cr>|r>|2002 | 2003 | | | | |r>|inkl. TB | | | | | |r>----------------------------------------------------------r>r>|3 634 |3 667 |+ 81 |+ 100 |+ 160 | -r>|r>| 792 | 435 |500 | 000 | 000 | |r>----------------------------------------------------------r>r>Från anslaget betalas kostnaderna för de allmännar>domstolarna, de allmänna förvaltningsdomstolarna,r>hyresnämnderna, arrendenämnderna och Domstolsverket.r>Härutöver betalas från anslaget kostnaderna förr>Rättshjälpsmyndigheten.r>r>r>För år 2002 uppgår domstolsväsendets anslag, inklusiver>medel som tillförts på tilläggsbudget, tillr>knappt 3 635 miljoner kronor. Vid ingången av åretr>fanns också ett anslagssparande om 140 miljonerr>kronor. Utgiftsprognosen för är beräknad tillr>knappt 3 696 miljoner kronor. Innevarande årr>kommer utgifterna att överstiga anvisade medel, ochr>anslagssparandet kommer enligt vad utskottetr>inhämtat uppskattningsvis att minska till ca 80 miljonerr>kronor.r>r>Regeringen föreslår ett ramanslag för på 3 667r>435 000 kr. I anslagsberäkningen har hänsynr>bl.a. tagits till beräknade utgiftsökningar förr>löner, lokaler och övriga förvaltningskostnader,r>vilket medfört en höjning av anslaget med ca 101r>miljoner kronor. Vidare har de schablonmässigtr>beräknade begränsningarna av statlig konsumtionr>inneburit en sänkning av anslaget med ca 26 miljonerr>kronor. Dessutom föreslås en ramhöjning med 21 miljonerr>kronor för att kompensera för de kostnaderr>som inrättandet av miljödomstolarna medfört. Regeringenr>föreslår härutöver en sänkning av ramen medr>4,med anledning av attr>Sjöfartsregistret numera förs hos ochr>inter>vid . Härutöver görs ett antalr>justeringar för tidigare engångsbelopp.r>r>I motion Ju370 (m) yrkas en höjning av anslaget medr>81,. En höjning av anslagetr>med begärs i motionerna Fi232 ochr>Ju364, båda (fp). I motion Ju346 (kd) yrkas enr>höjning med . Motionsyrkandenar>motiveras i huvudsak med att ökade resurser behövsr>för att möta belastningen på domstolarna.r>r>Utskottet har behandlat anslagsyrkandena ovan ir>avsnittet Utgiftsramen och anslagen. Som framgårr>där föreslår utskottet att antar regeringensr>förslag och avslår motionsyrkandena.r>r>r>r>Domstolsverkets ställningr>r>r>r>r>I motionerna K379 och Ju236, båda (m), begärs att det ir>stället för skall införas enr>självständig domstolsadministration. Motionärernar>anser att en domstolsstyrelse bör inrättas efterr>dansk modell. Även i motion Ju249 (c) begärs attr>Domstolsverket skall avskaffas, men här anserr>motionärerna att den verksamhet som ligger pår>verket skall decentraliseras.r>r>r>Regeringsformen upptar i 11 kap. bestämmelser tillr>skydd för domstolarnas självständighet. En ir>detta hänseende central bestämmelse är 11 kap. 2 §r>vari föreskrivs att ingen myndighet, ej hellerr>riksdagen, får bestämma hur domstol skall döma i detr>enskilda fallet eller hur domstol i övrigtr>skall tillämpa rättsregel i särskilt fall.r>r>Domstolsverket inrättades (prop. 4, JuU6, rskr. 128).r>r>Utskottet hade att ta ställning till detr>principiella förslaget om inrättande av enr>central förvaltningsmyndighet för domstolsväsendetr>(prop. 4, JuU8, rskr. Der>farhågor som i en då behandlad motion uttalats för attr>domstolarnas självständighet skulle kunnar>äventyras av beslutet att inrätta en sådan myndighetr>föranledde utskottet att, i överensstämmelser>med uttalanden i direktiven för Domstolsverksutredningenr>och i denna utrednings betänkande, mycketr>bestämt framhålla att tillskapandet av en centralr>förvaltningsmyndighet för domstolsväsendetr>självfallet inte fick innebära något som helst ingrepp ir>domstolarnas självständighet och integritetr>när det gällde den dömande verksamheten. Att så inter>blev fallet var en rättssäkerhetsfråga av storr>vikt som borde ägnas särskild uppmärksamhet i dettar>sammanhang. Framför allt borde enligt utskottetsr>mening övervägas den problematik som sammanhängder>med gränsdragningen mellan dömande ochr>administrativ verksamhet. Utskottet förutsatte attr>så skedde i det fortsatta arbetet medr>fastläggandet av verkets ställning, organisationr>och arbetsuppgifter. I sammanhanget kunder>framhållas att ett domstolsverk självfallet ir>vanlig ordning skulle bli underkastatr>justitieombudsmännens och justitiekanslerns tillsyn samtr>att vederbörande statsråd hade att se tillr>att verksamheten hölls inom den ram som Kungl. Maj:tr>och gemensamt dragit upp. Man kunder>också utgå från att domstolarna själva hader>förutsättningar att tillse att ifrågavarande gränserr>inte överskreds (JuU 1972:8 s. 4).r>r>I samband med behandlingen av propositionen medr>förslag till organisation av den nyar>centralmyndigheten för domstolsväsendet m.m. (prop.r>1974:149) återkom utskottet till de principiellar>frågorna kring myndighetens ställning (JuU 1975:1,r>rskr. Härvid anförde utskottet bl.a.r>följande.r>r>När det nu gällde att dra upp de närmare riktlinjernar>för den nya domstolsförvaltningen viller>utskottet framhålla att avsikten inte var - och inter>heller hade varit - att skuller>anförtros andra uppgifter än sådana som var av rentr>administrativ karaktär. Att den egentligar>verksamheten inom domstolsväsendet, den dömande ochr>rättstillämpande verksamheten, måste fallar>utanför kompetensområde följde redanr>av stadgandet i 11 kap. 2 § regeringsformen.r>För den dömande verksamheten hade också byggtsr>upp en särskild instansordning. Att enr>centralmyndighet på domstolsväsendets område sålundar>inte hade att handlägga ärenden rörande denr>egentliga verksamheten inom förvaltningsområdet gavr>myndigheten en särställning i förhållande tillr>andra centrala ämbetsverk och blev av avgörander>betydelse vid fastläggandet av dess uppgifter.r>r>Som utskottet hade uttalat var det enr>rättssäkerhetsfråga av stor betydelse att denr>grundläggande principen om domstolarnasr>självständighet i den dömande och rättstillämpander>verksamheten upprätthölls. Med beaktande härav ansågr>utskottet, i likhet med departementschefen, attr>det i centralmyndighetens instruktion skulle tas in enr>erinran om att myndigheten vid fullgörandetr>av sina åligganden hade att iaktta principen omr>domstolarnas grundlagsfästa självständighet vidr>fullgörandet av de dömande och rättstilllämpander>uppgifterna. I enlighet härmed borde det enligtr>utskottets mening av instruktionen också framgå attr>centralmyndighetens åligganden skulle gällar>enbart den administrativa verksamheten inomr>förvaltningsområdet. Av vad nu sagts följde att detr>genom inrättande huvudsakligenr>tillskapats möjligheter för domstolarna att får>kvalificerad service i frågor av den art somr>dittills hade ankommit på . Något subordinationsförhållander>av för svensk förvaltning sedvanlig modellr>skulle däremot inte komma till stånd (s. 13).r>r>Beaktandet av självständighetsprincipen föranledde,r>fortsatte utskottet, en begränsning i der>uppgifter som skulle ankomma på pår>grund av dess ansvar för att verksamheten inomr>förvaltningsområdet bedrevs effektivt och rationellt.r>Centralmyndigheten borde verka för attr>verksamheten bedrevs effektivt, men effektivitetskravetr>fick inte drivas så långt att det inkräktader>på det viktiga allmänna intresset av rättssäkerhetensr>upprätthållande. Vad det för verkets del varr>fråga om var att genom en rationellt avpassadr>organisation och genom ändamålsenliga administrativar>rutiner skapa förutsättningar för effektivt arbetander>och i sin verksamhet självständiga domstolarr>för vilka allmänheten hyste förtroende. Medr>effektivitet måste i detta sammanhang i första handr>avses säkerhet i dömandet (s. 14 f).r>r>År 1980 beslöt regeringen att tillkalla en särskildr>utredare med uppgift att följa upp 1975 årsr>reform av domstolsadministrationen. Enligt direktivenr>skulle utredaren bl.a. undersöka om principenr>om domstolarnas självständighet trätts för närr>genom verksamhet och omr>uppgiftsfördelningen i administrativt hänseende mellanr>domstolarna, verket och regeringen varr>ändamålsenlig. I promemorian ochr>domstolarna (Ds Ju 1982:3) anförde utredaren attr>Domstolsverkets verksamhet inte hade medfört någotr>intrång i domstolarnas självständighet samt attr>verket syntes ha ägnat sig åt angelägna uppgifter ochr>hade gjort en riktig prioritering av dessa.r>Utredningen framhöll att Domstolsverketsr>servicefunktion gentemot domstolarna var den allrar>viktigaste av verkets uppgifter och att andra, i ochr>för sig angelägna, uppgifter inte borde ges enr>sådan omfattning att serviceverksamheten till någon delr>eftersattes.r>r>Domstolsverkets verksamhet regleras numera ir>förordningen (1988:317) med instruktion förr>Domstolsverket. Av denna framgår att verket är centralr>förvaltningsmyndighet för bl.a. de allmännar>domstolarna och de allmänna förvaltningsdomstolarna (1r>§). Vidare gäller att verket, med iakttagander>av domstolarnas självständighet enligtr>regeringsformen vid fullgörande av deras dömander>ochr>rättstillämpande uppgifter, skall, utöver vad somr>följer av särskilda bestämmelser, inom sittr>verksamhetsområde i administrativt hänseende leda ochr>samordna verksamheten, meddela föreskrifterr>och allmänna råd samt se till att verksamheten bedrivsr>effektivt. Verket får inte föreskriva att enr>viss rotel eller ett visst mål eller ärende skallr>tilldelas en viss enskild domare eller på annatr>sätt bestämma hur dömande uppgifter skall fördelasr>mellan enskilda domare (2 §).r>r>I en år 1992 inom upprättadr>promemoria, Domstolsväsendet - Organisation ochr>administration (Ds 1992:38), föreslogs attr>Domstolsverket skulle avvecklas och dessr>uppgifter fördelas mellan , ettr>centralt stabsorgan och domstolarna. Efterr>remisskritik fullföljdes inte förslaget (prop.r>1992/93:100 bil. 3 s. 26).r>r>I ankommer, enligt vad utskottet antecknader>i sitt budgetbetänkande (bet.r>2000/01:JuU1 s. 64 f), frågor om domstolsväsendetsr>administration och budget på en särskildr>statsinstitution, benämnd Domstolsstyrelsen. Dennar>inrättades genom en särskild lag, lovenr>1998-04-26 nr 401 om Domstolsstyrelsen. Av förarbetenar>till lagen framgår att ett särskilt syfte medr>denna varit att markera domstolarnas självständiga ochr>oavhängiga ställning.r>r>Enligt lagen är Domstolsstyrelsen en självständigr>statsinstitution som leds av en styrelse och enr>direktör. Justitieministern har ingenr>instruktionsrätt gentemot Domstolsstyrelsen, ochr>dessr>avgöranden kan inte heller överklagas tillr>ministern. Det föreligger således ingetr>subordinationsförhållande mellan justitieministernr>och Domstolsstyrelsen, och justitieministernr>utövar inte heller någon tillsyn överr>Domstolsstyrelsens verksamhet. Justitieministernr>harr>emellertid rätt att begära upplysningar omr>verksamheten. Skulle de danska statsrevisorernar>framställa allvarliga anmärkningar mot Domstolsstyrelsenr>med anledning av företagen revision, kanr>vidare justitieministern ålägga Domstolsstyrelsenr>att vidta de åtgärder som statsrevisorerna ochr>justitieministern är ense om. Efterkommerr>Domstolsstyrelsen inte ett sådant åläggande, kanr>justitieministern avsätta dess styrelse.r>r>Styrelsen är det överordnade ledningsorganet förr>Domstolsstyrelsen och har det övergripander>ansvaret för dess verksamhet. Styrelsen skall sörjar>för en ansvarig och ändamålsenlig drift avr>domstolarna. Häri ligger en rätt att företa ändringar ir>domstolsadministrationen i syfte att säkrar>en rättssäker och effektiv drift avr>domstolarna.r>r>Styrelsen skall vidare fatta beslut i alla frågor somr>är av väsentlig betydelse. Hit hör attr>upprätta Domstolsstyrelsens förslag till budget förr>det kommande budgetåret och att besluta omr>fördelningen av beviljade medel på de olikar>myndigheterna.r>r>Styrelsen består av elva ledamöter, vilka utses avr>justitieministern. I styrelsen ingår en ledamotr>från (Höjesteret), två hovrättsdomare,r>två underrättsdomare, en företrädare förr>övrig juridisk personal vid domstolarna, tvår>företrädare för den administrativa personalen vidr>domstolarna, en advokat och två ledamöter som skall har>särskild erfarenhet av samhällsfrågor ochr>ledningsfrågor. Ledamöterna från ochr>överrätterna utses efter förslag av respektiver>domstol, advokatledamoten på förslag avr>advokatsamfundet. Övriga ledamöter föreslås i formerr>somr>justitieministern överenskommer med berördar>personalorganisationer.r>r>Ledamöter av eller kommunala församlingar kanr>inte ingå i styrelsen.r>r>Domstolsstyrelsen står inte under tillsyn av folketingetsr>ombudsman.r>r>Styrelsens ledamöter utses och kan få förnyatr>mandat.r>r>Den dagliga ledningen av Domstolsstyrelsen utövas av enr>direktör i enlighet med de anvisningar ochr>riktlinjer som styrelsen bestämmer.r>r>Om en ledamot av styrelsen gör sig skyldig till grovr>försummelse i tjänsten eller eljestr>uppträder på ett sätt som i betydande grad rubbarr>tilltron till att ledamoten kan utföra sittr>uppdrag på ett betryggande sätt, kan justitieministernr>vid domstol (Den Saerlige Klageret) förar>talan om att ledamoten skall avsättas.r>r>Domstolsstyrelsen inledde sin verksamhet den 1 julir>1999.r>r>Utskottet har behandlat motionsyrkanden motsvarander>de nu aktuella vid ett flertal tidigarer>tillfällen. Senast skedde det (bet.r>2001/02:JuU1 s. 69 f). Utskottet fann då inte skälr>att ändra sitt tidigare ställningstagande i frågan, somr>går ut på att den nuvarande organisationenr>fungerar väl.r>r>Utskottet anser inte att det framkommit något som nur>motiverar en annan bedömning av frågan omr>Domstolsverkets ställning gentemot domstolarna.r>Utskottet konstaterar i likhet med vad som sagtsr>tidigare att verksamhet inte ir>något hänseende får inkräkta på domstolarnasr>självständighet i deras rättstillämpande och dömander>verksamhet. uppgift är ir>stället att tillhandahålla kvalificerad service åtr>domstolarna i administrativa frågor. Visserligenr>bör eftersträva attr>domstolsorganisationen är effektiv, men utskottetr>villr>understryka att strävan efter effektivitet inte får går>ut över rättssäkerheten. Enligt utskottetsr>uppfattning kommer det nu redovisade synsättet också välr>till uttryck i instruktion.r>Att verket inom dessa ramar bidrar medr>beslutsunderlag till regeringens reformarbete medr>domstolsorganisationen ser utskottet som naturligt. Motr>denna bakgrund ser utskottet ingen anledningr>att förorda en utredning om ställningr>i förhållande till domstolarna. Motionernar>K379, Ju236 och Ju249 i nu behandlade delar bör avslåsr>av riksdagen.r>r>r>r>Domstolsorganisationenr>r>r>r>r>Bakgrundr>r>r>r>Regeringen överlämnade en skrivelse tillr>riksdagen, Reformeringen av domstolsväsendet -r>en handlingsplan (skr. 1999/2000:106). I handlingsplanenr>beskrev regeringen de allmänna principerr>som borde bilda utgångspunkt vid reformeringen avr>domstolsväsendet. ställde sig bakomr>dessa utgångspunkter liksom regeringens tankar ir>fråga om de organisatoriska lösningarna (bet.r>1999/2000:JuU22, rskr. 255).r>r>r>Våren 2001 informerade regeringen om hurr>reformarbetet i domstolarna utvecklatsr>(skr. 2000/01:112). I den skrivelsen redogjordes bl.a. förr>de organisatoriska förändringarr>av tingsrättsorganisationen som genomförts, beslutats ochr>planerats. Vidare redogjordesr>för flera av de utredningar i övrigt av organisationen somr>då pågick. ställder>sig bakom även den skrivelsen (bet. 2000/01:JuU29, rskr.r>283).r>r>Reformarbetets inriktningr>r>r>I enlighet med handlingsplanen ligger följande allmännar>principer till grund för reformeringen avr>domstolsväsendet.r>r>r>Domstolarna bör finnas på sådana platser i landet att der>allra flesta medborgarna har ett rimligtr>avstånd till en tingsrätt. För att även ir>framtiden klara en snabb och kompetent handläggningr>fordras en stärkt beredningsorganisation, som kanr>renodla domarens arbete till verksamhet som kräverr>domarens kompetens. För att åstadkomma detta behövs ettr>större målunderlag än vad de allra minstar>tingsrätterna numera har. Målunderlaget bör varar>tillräckligt stort för att möjliggörar>specialisering. För att säkerställa ett brettr>rekryteringsunderlag måste man se till att domstolarnar>är attraktiva arbetsplatser med god arbetsmiljö ochr>goda möjligheter till personlig utveckling förr>de anställda. Behovet av kompetensutveckling måster>kunna tillgodoses. Starka praktiska skäl talarr>för en bättre geografisk samordning medr>rättsväsendets övriga myndigheter, framför allt medr>åklagarorganisationen.r>r>Den organisatoriska lösningen bör vara att störrer>domkretsar skapas. Här arbetar regeringen medr>tre olika modeller. Den första går ut på att tingsrätterr>läggs samman.