bet · GP01FIU23 · 2002-04-18 00:00:00 — Iblandkanske de inte går så bra.Vi hade ett penningpolitiskt problem.Dagens situation illustrerar ganska välatt vi har en något högreinflationsbenägenhet i svensk ekonomi änvad vi kanske föreställt oss under desenaste åren. Om inte de allvarligahändelserna hadeinträffat kanske penningpolitiken underhösten skulle ha sett annorlunda ut. Nukan vi konstatera att den 11 septemberinte gav svåra återverkningar påvärldsekonomin. Då måste Riksbankenförhålla sig till det högreinflationstryck vi ser i priserna.Gunnar (): Herr ordförande!Inflationsrapporten är på många sättalarmerande, inte på grund avräntehöjningen som sådan, i botten av enlågkonjunktur, och att skiljer utsig från andra länder genom att vårcentralbank är den första som i rådandeläge höjer räntan eller på grund av dennivå vi kommer att hamna på jämfört medandra länder. I stället är anledningen denbakgrundsbild som tecknas när det gällerresursutnyttjandet.Under en längre tid har och många andrakonsekvent undervärderatinflationstrycket. Sedan har vi sett ettväxande inflationstryck i en vikandekonjunktur. Frågan är vad det beror på.Riksbanken tar upp frågan omresursutnyttjandet är högre än vad visjälva har tänkt oss och vad man tidigarehar trott. Mycket talar för det.Riksbanken pekar på en förklaring till detväxande inflationstrycket, nämligen denvikande produktivitetsutvecklingen. Mendet är inget konjunkturellt förlopp. Detborde vara det omvända som gäller. Det harvi sett i . Där harproduktivitetsutvecklingen varit starkareunder . Snarare ger dettavid handen att problemet är merlångsiktigt växande.Riksbanken nämnerproduktivitetsutvecklingen. Det finns ensak som inte nämns alls, som borde hörahemma här. Vi nås av alarmerande bilderfrån en del av arbetsmarknaden, nämligenden växande sjukfrånvaron. hartillväxten i sjukfrånvaron motsvarat upptill , beroende på hur man räknar. Detleder till ett hårdare resursutnyttjandeutan att vi för den delen får ut merarbete. Man kan lägga samman den bildenmed ett antal andra bilder utflyttningenav investeringar och andra förlopp sompräglar ekonomin. Om det är Riksbankensbedömning att vi har nått en nivå därresursutnyttjandet är mycket ansträngt,vad säger det då om hur vår potentiellatillväxt utvecklats? Jag skulle vilja attriksbankschefen utvecklade det.Om vi med den aktuella utvecklingen ikonjunkturen och tillväxtnivån har dettaansträngda läge, vad säger det då omkraven på penningpolitiken i ett läge meddubbelt så stor tillväxt? Eller omvänt,vilka möjligheter innebär det att nå enhögre tillväxt, med de krav vi har påinflationsmålet?Urban : Det är ett pussel. Det ärsvårt att veta exakt vad den potentiellatillväxten och resursutnyttjandet är. Detär pusselbitar som träder fram gradvis.Det är alldeles riktigt att det är enspeciell situation om man befinner sig iden här fasen av konjunkturcykeln ochtvingas konstatera att resursutnyttjandetär högt. Om den analysen är riktig jagvill vara preliminär på den punkten mennaturligtvis säga att den ligger tillgrund för vår analys kan inte svenskekonomi växa så snabbt. Då är det denlångsiktiga potentialen som står i centrumför hur snabbt ekonomin kan växa. Det ärsvårt att uttala sig exakt om den. Vi harunder haft en hypotes omatt den ligger på . Om det är såframöver också vet vi inte. Vi får heltenkelt fortsätta att lägga pussel.Situationen på arbetsmarknaden ärbekymmersam, med tilltagande löneökningari just de sektorer där efterfrågan harvarit ganska hög underkonjunkturförloppet. Om man därtill läggerden demografiska utveckling som vi vetkommer kanspänningar uppstå. Som jag sade i mininledning reser det frågor av strukturellkaraktär om hur svensk ekonomi fungerar.Vår uppgift är inte att utveckla denanalysen. Vi får ta verkligheten som denär och anpassa politiken och bidra tillatt efterfrågeutvecklingen hamnar iharmoni med den långsiktiga tillväxten.Sedan är det upp till andra att utveckladen analysen och dra slutsatser om vad detinnebär för svensk ekonomis funktionssätt.Jag vill återigen betona något som framkomi inledande del av frågan.Överdramatisera inte det faktum att densvenska höjde styrräntan . har vi bedrivitpenningpolitik efter hur det ser ut iSverige, inte efter hur andracentralbanker agerar. Vi följer inte någottåg. Det är den svenska situationen somstår i förgrunden.Gunnar (): Vi har många gångeranvänt metaforerna bilkörande ochmotorvägar. Pusselläggandet på Riksbankenär en behaglig bild. Det ser trevligt utnär man ser det framför sig, hur bitarnaläggs på plats.Jag sade också i inledningen av minfråga att det dramatiska inte är höjningeni sig utan den bakgrundsbild somRiksbanken tecknar, både när det gällerproduktivitetsutveckling ocharbetsmarknadsläge. Jag pekade då på ensak som inte har behandlat iinflationsrapporten, nämligen vad detinnebär för arbetsmarknadsläget när enallt större del av arbetskraften ärsjukskriven. Vi får anställa fler och flerför att göra de jobb som andra redan äranställda för. Trots att vi har enförhållandevis hög arbetslöshet får vi ettansträngt läge på arbetsmarknaden. Dethade varit värt en analys. Jag vill gärnaatt riksbankschefen säger något om det.Sedan till frågan om det strukturellaläget. Det vore bra om hade enuppfattning om den möjliga tillväxten ochifall skälet till att så många, inte baraRiksbanken, har undervärderatinflationstrycket kan vara att vi är innei en process med lägre tillväxtkraft än iandra länder. Är det innebörden av denbild som tecknar avproduktivitetsutvecklingen, som inte berorpå konjunkturen? Det gäller ocksåutvecklingen av sjukfrånvaron, som inteberor på konjunkturen såvitt vi kanbedöma, och utvecklingen avnyföretagandet, som inte heller synes varaen konjunkturfråga.Ser vi en process där är på väg ini en svagare tillväxtkraft? Då har vi enstörre utmaning, inte bara förpenningpolitiken utan för politiken i sig.Urban : Det är svårt att utrönahuruvida den snabba uppgången isjukfrånvaron är konjunkturellt ellerstrukturellt betingad. Man kan se bakåt itiden att sjukfrånvaron fluktuerar medkonjunkturläget. Uppgången under slutet av1990-talet hänger kanske samman med ensnabb uppgång av konjunkturen.Sedan kan man naturligtvis fråga hur detkommer sig att sjukfrånvaron, bortsettfrån konjunktursvängningarna, ligger på enså hög nivå. Det är en fråga som vi intekan besvara men som vi måste väga in. Dendrar bort människor från arbetsmarknadenoch påverkar resursutnyttjandet.Jag och mina kolleger i villinte överdramatisera. Det är därför jaganvänder bilden med pusslet. Pusselbitarkommer in och läggs till. Bilden växerfram successivt. Pusslet är intefärdiglagt. Men om analysen är riktigreser det en hel del allvarliga frågor omhur svensk ekonomi fungerar: Hur fungerarlönebildningen? Hur fungerar konkurrensen?Det är vida, strukturella aspekter påsvensk ekonomi. Löner och priser harglidit i väg i botten på en lågkonjunktur,när efterfrågan i tjänstesektorerna harökat. Det är ett problem som vi delvisdelar med övriga , som jag visade.Löneökningstakten är dock högre i vårtland. Det är ett bekymmer.Pusselbiten med löneökningstakten kom påden här sidan av , närlönestatistiken för kom in. Detär i sig bekymmersamt att statistikensläpar efter, men det är den värld vilever i. Jag vet att Statistiskacentralbyrån och andra myndigheter påmånga olika områden gör sitt bästa för attsnabbare få fram statistik. Om bilden ärriktig reser det en rad allvarliga frågor.Gunnar (): Ordförande! Om detmönster som träder fram i pusslet visaratt taket för resursutnyttjandet och denpotentiella tillväxten är lägre än mantidigare trott, vilka konsekvenser har dåRiksbankens räntepolitik? Jag utgår frånatt den tillväxt ni har redovisat byggerpå den ränta som ni arbetar med . Omräntan måste höjas mer än vad ni förutsetti dag, på grund av att pusslet visartydliga mönster med ett lägre tak förresursutnyttjandet, hur påverkar det dentillväxt ni själva redovisar i er prognos?Urban : Tänk på att det finns tvåmöjliga förklaringar till situationen. Detkan också vara en kombination av dem. Detär dock svårt att separera dem. Den enaförklaringen är resursutnyttjandet. Omresursutnyttjandet är högt kan detgenerera inflationsimpulser. Fortfarandekan dock den potentiella tillväxttaktenvara ganska hög. Det kan också vara så attden potentiella tillväxttakten är lägre änvi räknat med och därför ärresursutnyttjandet nu högt. Det kan ledatill slutsatser för framtiden. Svenskekonomi kan växa långsammare än vad vi ochandra har trott. Den delen av pusslet harvi inte . Förklaringen kan vara enkombination av de två faktorerna.Vi har att förhålla oss till att priseroch löner har tenderat att piggna tillmycket mer än vi hade förväntat oss. Jagtror också att det gäller för andrabedömare. Det måste vi förhålla oss till.Det skapar ett bekymmer i den kommandekonjunkturuppgången och kan leda till enför hög inflation. Därför har vi höjtreporäntan . Vi har också sagt att vikommer att behöva höja den ytterligare, ompusslet stämmer och utvecklingenfortsätter.Det handlar fortfarande om att lätta pågasen.Johan (): Det verkar som omriksbankschefen och jag delaruppskattningen av . Jagbeundrar honom mest för att han vågadesäga olika sanningar som var högstkontroversiella . Hanifrågasatte den obefläckade avlelsen ochsatt i fängelse för det. Han ifrågasatte äktenskapet.Han ifrågasatte faktiskt kapitalismen.Inspirerad av ska jag nusäga något som jag hoppas att vare sigriksbankschefen, någon av ledamöternaeller någon annan upplever som enoförskämdhet. Jag ska ärligt erkänna attjag alltid känner mig på gränsen tillförnedrad av att sitta på dennautfrågning. Det känns som om man sitter ien skolklass. Vi får reda på resultatet avdiskussioner som har förts i direktionen.Av hänsyn till makthavare utanför rummetfår vi inte ta del av rapporten kvälleninnan. Statsministern har pratat omflinande finansvalpar. Jag tänker inteanvända sådana nedsättande värderingar. Vihar begärt att få ta del av rapportenkvällen innan men fått nej därför attrisken är för stor att de här makthavarnaska få reda på något innan beslutetannonseras.Den 8 april ska vi i Riksbankensoändliga nåd få ta del av direktionensprotokoll. Mer eller mindre hårdföramonetarister för där en mycket intressantdebatt med mer eller mindre mjukakeynesianer. Det har blivit alltmertydligt attdirektionen är precis lika politiserad somdetta utskott, i samband medräntehöjningen och interventionenpå valutamarknaden som varinne på.Om vi i utskottet fick ta beslutet omreporäntan finns en hygglig chans att vihade behållit räntan oförändrad.Värderingarna i utskottet ser ut så. Detvisar i blixtbelysning att det nuvarandesystemet är ett omyndigförklarande avväljarna och demokratin. Det är interiksbankschefens eller vårt fel. Sådant ärsystemet.Jag ska bara ställa en fråga, som är denenda som egentligen intresserar miggenuint just nu: Var ni eniga i beslutet?Urban : Det är en fråga som jag inte svararpå, eftersom mina kolleger tillsammans medmig har sagt att vi offentliggörprotokollet , tror jag.Jag upplevde inte att någon fråga utan mer tog upp endiskussion som jag antar förs här iutskottet och som vi inte ska delta i. Menlåt mig ändå säga två saker.Vem som är hök och vem som är duva iRiksbankens direktion kanske inte alltidföljer det mönster som till.Min andra synpunkt är att jag tycker,frånsett en del personliga egenskaper hosKnut , att det är värt att medviss stolthet lyfta fram honom, eftersommånga av världens centralbanker harKnut som förebild när de bedriverpenningpolitik med ett inflationsmål. Ochom vi kan lyfta fram en sådan här sak omen person som levde i vårt land för hundraår sedan tycker jag att vi kan göra det påett stolt sätt. Sedan kanske det fannsaspekter på hans leverne som vi alla intedelar. Men låt oss lämna det därhän.Johan (): I och för sig visstejag svaret på frågan. Så den var juretorisk.Det är klart att jag förstår att detinte är så enkelt som att dela inmänniskor i hökar och duvor. Jag användeinte dessa begrepp. Jag tycker att de ärlite konstiga. Jag använder begreppenmonetarister eller normpolitiker ochkeynesianer. Det handlar i botten ompolitiska värderingar. Det är därför somjag inte gillar begreppen hök och duva.Det är politiska värderingar som alldelestydligt handlar om vad man värdesätter,hur man väger sysselsättning mot inflationoch annat sådant i botten.Det är likadant i detta utskott. Detfinns ett mönster, men detta mönster kanibland brytas. röstar och jagmed vännerna på andra sidan, motSocialdemokraterna. Och ibland kanSocialdemokraterna rentav vara litedelade, och vi också för den delen. Såenkelt är det alltså inte.Jag ska säga ytterligare ett par ord omKnut . Han levde före demokratinsgenombrott. Han dog efter genombrottet,men han verkade framför allt under en tiddå man ansåg att de politiska beslutenskulle tas av en överhet som inte behövdefråga folket om vad folket ville. Och detär i grunden det som vi har fått tillbaka,inte i samma brutala form, men detta nyasystem är en fråga om att manomyndigförklarar väljarna. Vi kan intedirekt ta de penningpolitiska ochfinanspolitiska beslut som denna riksdagoch detta utskott borde ha det ytterstaansvaret för. Det är det sorgliga. Och jagär säker på att om hade levti dag skulle han ha tyckt att det var ettförfärligt system.Urban : Jag tror jag avstår.Mats (): Det är alltid spännandeatt göra utflykter till forna tider ochliv och leverne hos olika gestalter ihistorien. kan väl varaintressant. Men icke desto mindre tyckerjag, för att avsluta denna debatt, att detfinns anledning att påminna om att sedanvi fick detta strikta inflationsmål ochsedan vi fick en självständig riksbank ärdet första gången som de svenskalöntagarna, , har fåttrejäla reallöneförbättringar. Jag tror attdet också gäller att studera var intressetfinns för att verkligen se till att detblir bättre för de grupper som man ansersig företräda.Herr ordförande! Det kan tyckas att dethar flutit sedan vi varsamlade i finansutskottet jag har förmig att var med då också och analyserade huruvida det fanns en nyekonomi. Hade vi plötsligt en mycketstarkare produktivitetsutveckling och enmycket större tillväxtpotential än vad vidittills hade trott? Och var vältongångarna ganska positiva. Det svenskaIT-undret och hela den tekniskautvecklingen och annat tydde på att viskulle kunna ha en större och snabbaretillväxt. var bredare än vad vihade trott.Om jag ska tolka det som har sagt är denna väg av allt att dömabetydligt smalare och stenigare och mertjälskadad än vi har trott. Vifår nu börja lätta på gasen betydligttidigare och ha betydligt lägre fart. Ochför att anknyta till fråga så ser det, om vi tittarframåt runt hörnet, om möjligt ännu sämreut när detta pussel är färdiglagt.Jag, som vice ordförande i detta utskottoch som framför allt ägnar mig åtfinanspolitiken, tycker att man har ettstörre ansvar än i detta husoch framför allt i för attåtgärda och förbättra denna väg så att vikan hålla en högre tillväxttakt. Om vitittar i backspegeln har mellan år1970 och haft engenomsnittlig tillväxt på ,medan har legat på 2,95 %.Så det är klart att det harvarit löneinflationen som har varitakilleshälen för svensk ekonomisutveckling.Det som slår en när man läserinflationsrapporten är justresursutnyttjandet ochtillväxtpotentialen. Då är den slutsatssom riksbankschefen gav på en fråga frånGunnar , att svensk ekonomiantagligen bara kan växa i takt med attproduktionskapaciteten byggs ut. Det finnsen slutsats i rapporten som är intressant,nämligen att vinstutvecklingen har minskatganska kraftfullt och att det i sin turskulle vara ytterligare en faktor som göratt investeringarna inte skulle kunna gedenna utveckling, vilken i så fall är denenda möjligheten till en ökad tillväxt.Det skulle vara intressant att höra omriksbankschefen ser någon koppling tillden svagare vinstutvecklingen. Av allt attdöma krävs det investeringar i ochtillskott av olika produktionsfaktorer föratt tillväxten ska kunna ta fart igen.Urban : Som jag sade är detta ettpussel. Och de sista bitarna finns ännuinte på bordet. Men när det gällervinstandelen kan man säga att den harkommit ned betydligt under de senasteåren. En förklaring till det, men inte denenda, är att lönerna har ökat litesnabbare än de borde. Vi minns allalönerörelsen sominte fungerade särskilt bra. Detta harkunna absorberas i vinstandelen, ivinstmarginalerna. Men har man kommitned lågt, och man har kommit ned lägre ängenomsnittet , alltså30 års genomsnitt. De är alltså låga.Utrymmet att fortsätta så finns inte där.Jag tycker att det är väldigt svårt attha några precisa uppfattningar om denpotentiella tillväxttakten framöver. Jagtror att min högt värderade kollega myntade begreppet: Vi äravvaktande till den nya ekonomin men inteavvisande. Det är väl ungefär detförhållningssätt som vi alltid måste ha,att vi är öppna för nya intryck vad ärdet som händer men att vi är väldigtnoga med att inte låta oss bäras i väg pådet sätt som skedde på många marknader ochi många delar av ekonomin både här menframför allt kanske i . Det blev enenorm eufori kring detta som gick alldelesför långt.Men om det är på det sättet att det somden amerikanska ekonomin går igenom är ettverkligt skift i produktivitetstillväxtensom kommer av den nya tekniken så handlarländerna med varandra, och den nyatekniken kommer också till andra länder.Sedan kan de strukturella förhållandenavara olika så att det tar olika lång tidatt implementera den nya tekniken, och detkan naturligtvis påverka.Men jag vill vara försiktig när det gällerbestämda uppfattningar om den framtidapotentiella tillväxttakten. Däremot reserdenna analys frågor kring detta som göratt man kanske borde diskutera det litelivligt. Vad beror detta på? Vad är detför bekymmer som vi kan ha? MedanRiksbanken är den del avstatsförvaltningen som måste agera och taverkligheten såsom den är kan andra delardiskutera vilka problem som vi ser och vadvi kan göra åt det, osv.Mats (): Det finns ju en delpusselbitar som kanske är mer brutala änvad är i denna rapport. Jagtänker t.ex. på Medlingsinstitutetsårsberättelse . Jag tänker påKonjunkturinstitutets beräkningar omvilken löneökningstakt som skulle ge denbästa inte bara sysselsättningsökningenutan också tillskotten till den offentligasektorns resurser. Då talar man ju om33,5 %.Om vi ser att produktivitetstillväxten ärlägre i än i vår omvärld och attlöneökningarna är snabbare än i våromvärld måste det vara en mycket svåruppgift för att på egen handatt klara av detta. Om man tittar påarbetskraftskostnaderna inomnäringslivet lågSverige i snitt på . Det är ettantal försvårande faktorer, och det skatill väldigt mycket av teknisk utvecklingsom är mycket bättre i än i restenav världen för att vi ska kunna uppvägaallt detta.Urban : Jag delar uppfattningenatt så länge produktivitetstillväxten isvensk ekonomi är vad den har varit ärlöneutrymmet totalt sett i ekonomin33,. Och det är uppenbarligen också såatt lönebildningen under de senaste årenhar fungerat ungefär så, framför alltefter förhandlingarna 1997.Detta diagram diagram 2 visar attlöneökningstakten ligger på ändafram till slutet av och under2001. Sedan tar det fart. Och var tar detfart? Jo, det tar fart itjänstenäringarna. Där övervältrar mandessa kostnadsökningar på konsumenterna iform av höjda priser. Och detta går inunder dessa utbudsstörningar. Det ärdärför som frågan reses om hur svenskekonomi fungerar, hur arbetsmarknadenfungerar, hur lönebildningen fungerar ochandra strukturella aspekter. Detta ärnågonting som vi bara kan konstatera ochpeka på och ta till intäkt för hur visedan ska bedriva politiken. Omutvecklingen skulle få en annan riktning,om strukturerna skulle bete sig på ettannat sätt, om löneökningstakten skullefalla därför att man gjorderegelförändringar eller något annat så ärdet klart att det naturligtvis skullepåverka politik. Men det är inte vår roll attdriva kampanj kring strukturellaförändringar, utan vi tar dem så som viser dem och lägger dem till grund förpenningpolitiken.Mats (): Jag tror att vi äröverens om detta. De förändringar sombehövs är framför allt sådant som vi ägeri detta hus eller snarare i Rosenbad.Tommy Waidelich (s): I Riksbankensårsredovisning, som är en av orsakernatill att vi sitter här , kan vi läsaatt nu är i full färd med attrenodla sin verksamhet. Avtal har tecknatsmed ett amerikanskt företag om försäljningav sedeltryckeri. Dessutom hardet tecknats avtal med finska statensmyntverk om ett övertagande av Myntverket.Nästa år tar SCB över Riksbankensproduktion av finansmarknadsstatistik. Ochdärutöver har för avsikt attsälja det helägda bolaget i SverigeAB som sysslar med distribution,lagerhållning och äkthetskontroll avsedlar och mynt. Alla dessa åtgärder ansesvara ett led i inriktning motkoncentration på kärnuppgifterna.Samtidigt som denna renodling avverksamheter görs och man ska ägna sig åtkärnuppgifterna har direktionen den 8november beslutat att förvärvafastigheten för att i egen regibedriva något som kan liknas vidkursgårdsverksamhet.Min första fråga är helt enkelt omriksbankschefen anser att detta förvärv avBaggensnäs är i överensstämmelse medRiksbankens ambition att renodlaverksamheten.Frågan om Baggensnäs kanske inte kanbetecknas som en av de större, men som jagser det kan den få symbolisk betydelse idiskussionen om ekonomiskaställning och kostnadsmedvetenhet. Om mantill detta lägger direktionens förslag omatt delar av det egna kapitalet skaavsättas i fonder vilkas avkastning skafinansiera bankens normala driftsutgifterundrar jag om det inte finns en risk föratt kursgårdsverksamhet på Baggensnäs ochdirektionens förslag om fonderingtillsammans ger en bild som visserligenbekräftar att ekonomiskaställning är väldigt god men som samtidigtsäger att kostnadsmedvetenhet ochkostnadsjakt inte är högprioriterat.Urban : Jag ska haka på en saksom jag glömde säga till . Vihar fått många rapporter om varsel iindustrisektorn. Så är det. Där varslasdet, och där har det gått trögt. Det harockså gått trögt i telekombranschen. Vivet att baksmällan efter IT-bubblan harvarit utomordentligt besvärlig för mångaföretag och för ett av våra allra störstaföretag. Men under detta har det funnitsen ganska kraftig expansion itjänstesektorn. Vi som rör oss här iStockholm vet att prislappar ändras här ibutiker och i olika förrättningar. Vi harupplevt det . Härhar det varit ett ganska högtresursutnyttjande. Det är precis i dessasektorer som lönerna och priserna harstigit snabbare, och det är här som manhar kunnat övervältra det påkonsumenterna. Det har gjort oss oroade,inte för att det har hänt utan för vad detkan leda till för det som ska komma närockså andra sektorer i svensk ekonomipiggnar till.Låt mig kasta mig från penningpolitikentill Baggensnäs. Vi kommer till dennafråga om Baggensnäs från två håll. Det enahållet är att detta är en fastighet somRiksbanken harfinansierat via sin s.k. semesterförening.Det kan finnas ledamöter i utskottet somhar suttit i fullmäktige och som vet merom detta än jag.När firade 300-årsjubileumgjorde man två saker, om jag har förståttdet rätt. Det ena var att man instiftadeekonomipriset. Det andra var att man gaven gåva till personalen. Men det varegentligen inte en gåva. Vad man gjordevar att man lät personalen få ett lån frånRiksbanken för att i semesterföreningenkunna äga fastigheten fråga var uppe i utskottet förnågra år sedan. Då konstaterade utskottetatt det inte var ett modernt sätt atthantera personalförmåner att ha denna typav semesterföreningar, vilket kanske varvanligt förr, vad vet jag. Detta skulledärför avvecklas. Det fanns även flerfastigheter runtom i somRiksbanken har ägt . Detta haravvecklats i enlighet med utskottetsönskan. Och det näst sista steget här varatt säga upp avtalet medsemesterföreningen och därmed ta överBaggensnäs i regi. Nästa stegär sedan inte klart.Låt mig säga att detta har upprört mångakänslor hos äldre medarbetare i Riksbankensom var med . De upplevde attdetta var en gåva .