bet · GP01AU4 · 2002-03-14 00:00:00 — Det enda riktigtrationella ur företagsekonomisk synpunkt är attspara på personalkostnaden, för det är den storakostnaden i dessa företag. Det upphandlas förungefär av offentligsektor. Dessa pengar kan i värsta fall användas tillatt gynna företag med den sämsta arbetsmiljön - omdet bara är priset man går på. Det handlar mycket ompersonalförändringar, dvs. att ha så lösaanställningar som möjligt med så kort upplärningstidsom möjligt så att man snabbt kan ta in ny personal.Man kan använda det här så att alltfler jobbar påobekväma arbetstider i de här verksamheterna.Det finns alltså olika managementstrategier. Detär data från som jag visar här. Jagska säga något kort om bilden. Riktningen går fråndet översta till det nedersta. Det översta harsamband med god arbetsmiljö, ökat inflytande, ökadeutvecklingsmöjligheter och hyfsade krav. Manutvecklar alltså verksamheten när det gäller IT ochteknik, kompetenskrav, långa arbetscykler och långakundkontakter. Man satsar på att dra in personalen ien kvalificerad verksamhetsutveckling. Vi har settatt detta har samband med goda arbetsvillkor. Enökad centralstyrning, dvs. mer av fjärrkontroll ochresultatmätning, har däremot samband med sämre ochsämre arbetsvillkor, kortare och kortarearbetsvillkor och mindre och mindre inflytande. Påsamma sätt är det när det gäller numerärflexibilitet, dvs. lösa anställningar där man tar inoch ut folk på olika sätt och laborerar mycket medarbetstiderna. Däremellan finns funktionellflexibilitet, som också på många sätt har sambandmed bra arbetsvillkor, dvs. mer och merarbetsutbildning, mer och mer kvalificerat arbeteoch mer och mer platta organisationer. Däremot vetvi att den funktionella flexibiliteten, med störreansvar för individen som kombineras med merresultatmätning ger ogynnsamma effekter.72 företag deltog i . Det finns trestora sektorer; servicesektorn, välfärdssektorn ochden högteknologiskt kunskapsbaserade sektorn. Bildenvisar perioden , 1996 och 1997. Vi ser en skalasom är svår att förklara, men innebörden är: juhögre stapel, desto mer av den godamanagementstrategin, dvs. att utveckla verksamheten,och desto mindre av centralstyrning. Det sker här. Iservicesektorn ser vi att det går åt motsatt håll.Det leder till sämre arbetsvillkor. Ivälfärdssektorn finns en kombination av ökat ansvarpå golvet och ökad centralstyrning.Jag ska runda av det hela, och gå till den sistabilden. Det finns mycket mer att säga om detta, ochdet är svårt att förklara det . Men detsom jag egentligen vill komma fram till är att detbehövs väldigt olika strategier. Vi kan inte hindrautvecklingen på arbetsmarknaden, medföretagsekonomiska principer, globalisering ochteknikutveckling etc. Men vi behöver ha mycketbättre på fötterna och mycket mer kunskap om vilkastrategier man ska använda för att gynna den godaarbetsmiljön. I välfärdssektorn handlar det mycketom att spara på omorganisationer. De stör desociala, komplicerade systemen väldigt mycket. Detgäller att åter bemyndiga chefer. Det är mer ellermindre en omöjlig utmaning att vara lokal operativchef i välfärdssektorn . Man får budskapet:Spara pengar, men gör mer! Och gör kunderna, ellerpatienterna, mer nöjda! Här måste man bemyndigachefer att också ha befogenheter att påverkaresurser och resursfördelning och inte bara vara dengoda chefen som stöttar sin personal.I den personalintensiva servicesektorn tror jagatt det är oerhört väsentligt att det finnsspelregler vid upphandling. Det är nämligen där somarbetsmiljön egentligen bestäms. Skattemedel skainte användas på fel sätt, dvs. man ska inte fattapolitiska beslut som gynnar företag med den sämstaarbetsmiljön. Det är på väg att ske . Detta äroerhört viktigt. Det har alltid varit statens ochpolitikens roll att se till att det finns schystaspelregler. Många seriösa företag i de härbranscherna är mycket bekymrade. De måste nämligenförsämra arbetsmiljön för att behålla ett kontrakt.Man kan fundera på detta, och också dra enparallell till miljöfrågan. Hur uppmärksamma är vikunder och konsumenter på hur våra arbetsplatserstädas eller på hur telefonitjänsterna sköts osv?Hur ska vi som konsumenter få en större kunskap omhur dessa arbeten utförs? I den högteknologiska ochkunskapsintensiva produktionen tror jag inte att manska ge sig in med en massa regelstyrning och annat.Detta är mycket en kulturfråga för branschen. Härfinns många incitament för att behålla personal,rekrytera kompetent personal och utvecklaverksamheten . Men vi behöver motsvarandestrategier för den goda arbetsmiljön i de härsektorerna.Ordföranden: för det inlägget! Jag vill ocksårikta ett tack till alla som har hållit sinainledningsanföranden. Då är vi klara med den förstadelen av hearingen. ska vi i anda haen kafferast då det finns möjlighet till samtal. Viförsöker samlas igen om 15 minuter.Ordföranden: Då ska vi starta igen. Innan vi släpperloss frågorna ska jag bara säga en sak som jag harlovat förste vice ordföranden . Hanskulle ha varit med här , men sitter upptagenmed arbetet med finansplanen. Han ville bara hadetta framfört till samtliga, så att ni vet att haninte är borta utan anledning. Därmed har jag sagtdet som jag lovade Hans.Då släpper jag loss frågorna.Sonja (): Ordförande! Detta har varit enmycket intressant hearing. En hel del saker kännervi naturligtvis igen. Vi har ju träffat olikaorganisationer tidigare och hört mycket om detta.Det intressanta är att väga de olika delarna motvarandra.Det sista inlägget, av , tycktejag var extra spännande. Du tog upp frågan om attdet finns olika områden. Du talade omvälfärdssektorn, om servicesektorn och även omhightech, och att det finns olika behov på olikaområden. Det skulle jag vilja veta lite mer om.Du sade att det bl.a. inom välfärdssektornbehövdes färre arbetsomorganisationer och färreförändringar. säger och att vi behöver förändraarbetsorganisationerna. Jag skulle vilja att du, ochkanske de andra också, utvecklar detta lite grann.Annika : Att arbeta i en välfärdssektor,vare sig det är sjukhus, skola, socialtjänst, polis,åklagarväsende eller något annat, innebär att maningår i mycket komplexa sociala system. Det finnsinget jämförbart i näringslivet.Hur många ska man ha med att göra runt en patient,en elev eller vad det kan vara? Det har gjorts mångaförsök att planera det hela - det har ju rått enplaneringshysteri och en kvalitetssäkrings- ochutvärderingshysteri . Men hur väl manän försöker planera detta så har vi som har varitute och forskat på området sett att man i ställethar slagit sönder mycket av fungerandeinformationssystem och nätverk. Det tar åtminstoneett par för en organisationsförändring attsätta sig. Som läkare, lärare eller socialarbetaremåste man veta vem man ska vända sig till i en vissfråga, vem som ansvarar för den, vem som ska takostnaderna för den etc. Hur ska jag bära mig åt föratt hitta en sängplats den här gången? Vilket labbska jag använda?Vi har varit ute på 72 arbetsplatser ochstuderat och följt detta. Då har vi sett hur myckettid som går åt till att leta information. Samtidigthar dessa personer aldrig fyllt iså mycket blanketter.Rör man om i grytan, slår ihop enheter, lägger nedsjukhus osv. - det tar så oerhört mycket kraft ochtid för baspersonalen att det blivit en väldigt storinte bara arbetsmiljöförlust utan också ekonomiskförlust i välfärdssektorn med dessa storaomorganisationer. Det behövs merkonsekvensbeskrivningar före, att överväga beslut,skapa arbetsro i de här sektorerna, bygga upp tillitigen, se till att de informativa systemen fungerar,alltså logistiken - det finns sjukhus som har tredatasystem som inte är kompatibla. Det finns massoratt göra om man utgår från basverksamhetens behov.Omorganisationer förstör. Det är mitt korta budskap.Barbro Feltzing (mp): Jag vill först tacka er ipanelen för vad ni har sagt. Det har varit mycketintressant. Självfallet tycker jag att AnitaHärenstam kom med många bra inlägg.När det gäller det som sade ombefrielseinstrumentet håller jag fullständigt med;det har ökat, vi ska vara anträffbara jämt osv.Jag vill bara säga att jag bl.a. har tittat på vadSture har skickat ut. Man vill ha enförstärkning av föräldraledighetslagen. Det tog vi i utskottet, och vi kommer att bestämma det . Vi får igenom en skärpning avföräldraledighetslagen så att föräldralediga inteska känna den här osäkerheten i att kunna bliuppsagda.Jag vill också ta upp yttrandefriheten. Det har jublivit så tyst på våra arbetsplatser. Det är bl.a.ett väldigt stort problem inom offentlig sektor,tyvärr. Där har vi också haft en utredning . Jagtycker själv att det här är en mycket viktig fråga,och jag vill höra vad ni säger om yttrandefrihetenoch hur man ska gå vidare.Vad jag naturligtvis också vill ta fram frånMiljöpartiets sida är en arbetstidsförkortning. Jaghar pratat med bl.a. många i vården och känner atten daglig arbetstidsförkortning eller enveckoarbetstidsförkortning är någonting som behövs.Jag tror säkert att en arbetstidsförkortning hängerihop med hälsan, om vi tittar på alla de försök somhar gjorts i och utomlands. Detta med ettfriår mitt i livet har vi också tagit fram. Jagundrar om jag kunde få någon synpunkt på detta.Sture : Jag kan säga bara något kort till SonjaFransson om arbetsorganisationen. Jag hoppas att jaginte tolkades så att jag vill ha en massaomorganisationer i sig. Däremot spelararbetsorganisationen, precis som , en oerhörd roll, med tydlighet, medindividens möjlighet till inflytande, inte minstarbetsledningar och verksamhetschefer som inte barahar ansvar utan också har befogenheter. Det är på deområdena som det har skett så stora och negativaförändringar, inte minst i offentlig sektor, undersenare tid.På tio minuter hinner man bara kort beröra någrafrågor. Väldigt centralt för ett hälsosamt arbetslivär ett öppet klimat. Hälsosamt för en fungerandedemokrati är yttrandefrihet och meddelarfrihet förinsynen i den offentliga verksamheten.Arbetsplatserna har blivit tysta. Det kanske var detförsta ohälsotecknet som vi underskattade, när vibörjade se bilderna på människor med påsar föransiktet och kände att tystnaden bredde ut sig, somjust tecknet på den stora oron och osäkerheten omvad som är situationen för oss.Vårt förslag när det gäller meddelarfriheten ochyttrandefriheten i jobbet, som också ligger i ettutredningsförslag , är att meddelarfriheten skavidgas till att omfatta alla, hela arbetsmarknaden.Det behöver också regleras för den privata sektorn,med de undantag som affärshemligheter och annatställer krav på. Men det första viktiga steget äratt alla offentligt finansierade verksamheter skaleva under samma villkor. Det är det som finns iutredningsförslaget, och det är ett steg i rättriktning.Till frågan om arbetstiden: Vi är övertygade omatt den viktigaste aspekten av arbetstidsfrågan ärden enskildes inflytande över arbetstidens längd ochförläggning. Den enskildes makt måste öka. Det finnsinget område som är så traditionsbundet och - förlåtuttrycket, men jag hittar inget annat i hastigheten- konservativt hanterat som arbetstidsfrågorna. Detska vara ungefär som det har varit innan, fast folkska vara tillgängliga mer.Våra behov över livscykeln är väldigt olika. Attinföra ett system med den arbetstidsbank som vi harföreslagit gemensamt från LO, TCO och är ettbra och viktigt steg. Men skyddslagstiftningen ocharbetstidslagen bör också ha en bestämmelse sominnebär just det jag sade, att arbetsgivaren ska tahänsyn till den enskildes önskemål om längd ochförläggning. I en period när man vill jobba kortaretid ska man kunna göra det. När det är möjligt ochförenligt med verksamheten att förlägga arbetstidenpå något annat sätt ska man kunna göra det. En sådanreglering betyder ju inte att det finns ettovillkorligt krav, utan det betyder att man måste tahänsyn till att det är förenligt med verksamheten.Men det skapar en dialog, med möjlighet för facketatt stödja den enskildes önskemål. Vi skulle ökaförutsättningen att få livspusslet att gå ihop påett helt annat sätt med de andra ansvaren.Vår prioritering är: Gärna enarbetstidsförkortning - och vi behöver långsiktigtha en förkortning av arbetstiden. Men den mestcentrala frågan när det gäller arbetstiderna är attöka den enskildes makt över sin tid och sittinflytande i arbetet. Det har så tydliga samband medarbetshälsan.Ulla : Jag vill också kommentera frågan omarbetsorganisation. Man måste naturligtvis utgå frånde olika förutsättningar som finns påarbetsplatserna. Det har inom den offentliga sektornvarit mycket omorganisation, men det har inteinneburit att t.ex. de som jobbar somsjukvårdsbiträden eller tillhör LO-kollektivet harfått ett ökat inflytande över sitt arbete. Det ärdet man bör titta på mer konkret. Jag tror att detbehövs arbetsorganisationsförändringar även där.Det som tog upp när det gälleryttrandefriheten är en viktig del, liksom det StureNordh berörde om den här utredningen. En annanviktig del, när det gäller om det ska vara ett öppetklimat eller inte på arbetsplatsen, är också vilketanställningsförhållande man har. Det är mångasom är timanställda och visstidsanställda, och detskapar inte ett klimat för att våga ifrågasättaarbetsmiljön och ställa krav. Den bestämmelse sominfördes när det gällde LAS om att man kan göraavsteg för två stycken arbetstagare på småföretagskapar inte heller ett klimat där anställda kanställa krav. Jag tror att det är väldigt viktigt attockså se över den lagstiftningen. Vi måste ha enanställningstrygghet för att människor ska vågaifrågasätta och ställa krav på arbetsmiljön.När det gäller arbetstidsförkortningen tror jagjust, som jag sade tidigare, att frånarbetsmiljösynpunkt är det viktiga att man känneratt man har ett inflytande över arbetstiden. Därförtror jag också väldigt mycket på idén medarbetstidsbank.Maria (): Jag är fullständigt övertygad omdet som flera av talarna var inne på, att de problemmed stress och ohälsa som vi ser bara delviskan relateras till arbetslivet. Det handlar också omde andra faktorerna som ska göra att livet somhelhet går ihop. Inte minst i statistiken ser vi attäven barn visar uppenbara symtom på stress ochohälsa. De finns i och för sig i skolan somarbetsplats eller på dagis som arbetsplats, menproblemen går långt ned i åldrarna i dag.Man kan dela upp ansvaret på tre kategorier, delsatt man som individ har ett ansvar för sin egenhälsa, dels att arbetsgivaren har ett ansvar ochdels att vi som politiker har ett ansvar. Här liggerde tre olika ansvarsnivåerna, och man kan inte fritanågon del. Letandet efter syndabockar har blivitväldigt olyckligt.Annika nämnde ett ord som jag fastnadeför, och det är ett av mina favoritord, nämligentillit. Detta att skapa tilliten, att bygganätverken och att bygga de sociala strukturerna ärav stor betydelse för både klimatet på arbetsplatsenoch klimatet i livet i övrigt.När min faster, som är , var unghade hon ett jobb på ett kontor. Det jobbet slutadehon därför att hon tyckte att det var så tråkigt dåhon fick så få arbetsuppgifter. Hon satt där ochtittade och tyckte att det var förtrist. Hon utbildade sig och blev sedan lärare. Jagfunderar på hur många som är i samma situationsom hon var då. Jag tror inte att det finns någon.Ingen upplever att man sitter på jobbet och rullartummarna och får för lite arbetsuppgifter.Jag har några konkreta frågor till er, hur nibedömer att följande saker skulle påverka stress ochohälsa på arbetsplatsen.· Om man minskar kostnaden för arbetskraften, hardet konsekvenser för stress och ohälsa iarbetslivet?·· Om man inför en kvalitetsmärkning som ärspecificerad på folkhälsa och relaterad tillarbetslivet, får det konsekvenser?·· var inne på de diversifieradelösningarna, att en lösning inte passar för allabranscher eller alla individer. Vad får detenligt er bedömning för konsekvenser för oss somlagstiftare? Ska vi helt hålla tassarna borta?Eller ska vi skapa ramlagstiftning, som det finnsett stort mått av förhandlingsutrymme inom attöverlåta åt parterna? Hur ser vår roll ut med eraögon mätt?·Gun : När det gällerkvalitetsmärkning skulle jag vilja fokusera påsjukvården. När det gäller kvalitetssäkring av denvård vi bedriver och ger är det väldigt viktigt attvi kontinuerligt har en kvalitetssäkring och tittarpå vad vi gör och vad vi erbjuder. Jag tycker att viska ha ökade krav på det inom vården. Jag tycker attdet är en otroligt viktig fråga.Jarl-Erik Rollén: Jag ska ta samtliga tre frågor.När det gäller att minska lönekostnaderna är detklart att jag skulle säga ja tack till en minskningav arbetsgivaravgifterna. Men jag tror inte att jagskulle anställa mer folk. Det krävs en betydligt merlångsiktig planering och inställning frånlagstiftarnas, alltså politikernas, sida för attsådant här ska kunna fungera. Jag måste veta när jaganställer någon därför att det helt plötsligt harblivit lite billigare att det håller . Ävenom det inte verkar så när vi diskuterar här,betraktar de flesta arbetsgivare en anställning somnågot av en livstidsinvestering. Syftet med attanställa någon är att han ska stanna i företagetunder en avsevärd tid. Det är för mycket ryckighet ipolitiken för att man ska våga gå på den typen avåtgärder.När det gäller kvalitetsmärkningar av olika slagär jag väldigt skeptisk till sådana. Det finnsmiljöcertifiering, kvalitetscertifiering osv., ochen väldig massa intresseorganisationer kräver ska vara certifierad i olika avseenden. Vi ärkvalitetssäkrade 9001 på mitt företag. Vi har tittatpå miljöcertifiering och håller på med det. Detkrävs en oerhörd administration för att klara detdär. Däremot finns det inte särskilt mycket somtalar för att kvaliteten, om vi tarkvalitetssäkringen, verkligen blir bättre. Det endaman talar om med kvalitetssäkringen är att man görlikadant varje gång. Man kan alltså göra livbojar avbetong och kvalitetssäkra dem, men kvaliteten påsjälva livräddningen blir ju inte särskilt bra. Detsvåraste problemet med de här certifieringarna avolika slag är den administration som de kräver.Diversifierade lösningar för olika branscher trorjag är någonting som kommer att krävas ,därför att branscherna är väldigt olika. När detgäller att skilja mellan privat och offentligverksamhet är det väldigt olika förhållanden.Offentlig verksamhet har på ett helt annat sätträttssäkerhetskravet på sig, vilket inte behövs iprivat verksamhet. Olika typer av verksamhet, om detär högteknologiska eller andra, kräver också olikalösningar. Frågan är bara hur man klarar detta i enlagstiftning, men det är positivt om man kan få det.Ulla : Jag tror inte att minskade kostnaderför arbetskraften i sig innebär att man anställerfler. Däremot har det varitdiskussioner om differentierade arbetsgivaravgifterberoende på vilken arbetsmiljö man har. Bland andraArbetsmiljökommissionen hade ett sådant förslag. Detfinns både fördelar och nackdelar med det. Fördelenär naturligtvis om det skulle bli ett tryck att detverkligen blir förändringar på arbetsplatserna.Nackdelen är att man har så olika förutsättningar iolika branscher. Jag tror att det kan vara svårt attgenomföra ett sådant förslag.När det gäller kvalitetsmärkning vore detnaturligtvis önskvärt om man kunde ha ett sådantsystem, men jag tror att det är rätt svårt. Däremotbör man använda de system som finns, t.ex.Arbetsmiljöinspektionen, detta med internkontroll.Fungerar internkontrollen är det ofta så att manockså jobbar bra med arbetsmiljöfrågorna. Vi harockså vid olika tillfällen haft detta att det skafinnas uppgifter på arbetsförmedlingar osv. om hurarbetsmiljön är på olika arbetsplatser, så attarbetssökande ska ha möjlighet att bedöma det när desöker jobb. Men jag tror att det är svårt att göraett generellt system.När det gäller olika branscher och olikaförutsättningar i arbetsorganisation är det, som jagsade tidigare, från förutsättningarna påarbetsplatsen som man måste utgå när man görförändringar. Men jag tror inte att det behövs olikalagstiftning för det, utan det kan vara en tämligengenerell lagstiftning. Vi har varit inne pådiskussionerna om föreskrifter, att det kan finnastämligen generella föreskrifter på de områdena, mensedan gäller det att anpassa det utifrånarbetsplatsen.Kenth : Jag tror att man ska vara liteförsiktig med kvalitets- och certifieringssystem.Det finns en viss risk för att processen med att tafram intyget eller märket blir det viktigaste, intemålen för själva verksamheten. Jag säger därmed intenej till det generellt, men jag tror att man ska gåigenom det ganska noga.Med risk för att bli lite tjatig och låta liteenkelspårig tar jag nu upp denna föreskrift sombörjar gälla och som heterSystematiskt arbetsmiljöarbete. Den tar över denföreskrift som gäller och som heter Internkontroll av arbetsmiljön. Detta är ett sätt attbeskriva vilken process man ska ha i företaget föratt diskutera arbetsmiljöfrågorna. Det finns mångaskäl till att det är detta som är lösningen påväldigt många problem. Jag ska ta bara ett exempel.Det pratas mycket om arbetsorganisationenoch hur viktig den är för arbetsmiljön. Det är heltsant. Problemet är att det inte finns enarbetsorganisation, utan tusentals ellertiotusentals arbetsorganisationer, och de måsteanpassas till den enskilda arbetsplatsensförhållanden. Det går inte att säga generellt vilkenarbetsorganisation som är bäst. Man kan ställa uppmål för den, att den ska befrämja delaktighet ochsådant i arbetet och en massa andra viktiga krav påarbetsmiljön. Själva utformningen avarbetsorganisationen måste man ta fram påarbetsplatsen. Det är därför den här processen är såviktig.Den erbjuder också det som i sin sista punkt, de diversifieradelösningarna. Med all sannolikhet är det så, precissom beskriver, att lösningarna ärolika i olika branscher, att det är olika sortersproblem, och det är bara på arbetsplatsnivå manriktigt kan identifiera dem och hitta lösningarna.Det är därför vi ska jobba så hårt medimplementeringen av den här föreskriften. Det löserinte alla problem, men ska vi snabbt få en rejälförbättring av arbetsmiljön i landet, vilket jubehövs, är det detta som är vägen.Sture : Arbetsmiljöfrågorna i den meningen ärinte kopplade till lönekostnaderna. Om vi görtankeexperimentet att bland dem som har haft rabattnu när det gällerlönekostnadsutvecklingen är kommunsektorn den somhar haft den största rabatten - där harlönekostnadsökningarna varit lägst. Vi kan inte sedet minsta samband med att lönekostnadsrabatten förarbetsgivarna har lett till den här typen av frågor.Det skulle ske en förändring fast på en annan nivå.Det sambandet tror jag inte heller att någon harlyft fram i diskussionen.Jag är i mycket hög grad intresserad av detta medmärkning, certifiering och andra system. Det ärsäkert inte obekant att TCO har arbetat väldigtintensivt med de frågorna, där framför allt TCO-märkningen av bildskärmar har varit oerhörtframgångsrik och verkligen ett sätt att medkonsumentpåverkan som verktyg påverka arbetsmiljönför miljontals människor världen över. Hälften avalla bildskärmar som säljs världen över har TCO:skvalitetsstämpling ur ergonomisk synpunkt ocharbetsmiljösynpunkt på sig.Problemet när det gäller arbetsorganisation ochden sortens förhållanden eller arbetsplatser är attdet är rörliga mål . Vi har ettutvecklingsarbete kring att hitta märkningsvariablerockså för det, men det är väldigt svårt just därföratt den arbetsorganisation som vi har kanskeär förändrad , så att det består inte.Det måste vara mer processinriktat.Jag tycker dock att det som sker i ärspännande, som jag nämnde. Där inför man en särskildarbetsmiljöavgift för alla arbetsgivare. Är detnågon som kan visa att de har en god miljö, med entyp av arbetsmiljöcertifiering eller märkning,kommer de att slippa den avgiften. Det som ärpositivt med ett sådant system är ju att det ocksåtillåter att man successivt höjer kraven ochstandarderna ju mer vi lär oss. Jag tyckeratt det är ett spännande och viktigt område attfördjupa sig i.När det gäller olikheterna och lagstiftningen:Skälet till att vi väldigt gärna vill ha en översynav arbetsmiljölagen är inte att den är dålig iidentifierbara avseenden.