bet · GP01MJU23 · 2002-05-16 00:00:00 — Jo, man pratade om treav viktigaste arter, tre av de viktigastearterna i ekosystem. Vilka var det då sompratade? Från myndigheter, näringsmyndighet,fiskeriministerium eller fiskeriverk, jordbruksverkoch jordbruksdepartement osv. kom 13 deltagare. Jaghar gått efter titlarna, för jag känner igen långtifrån alla människor - och jag har gått på derasadresser. Det var tre personer som kom frånenvironmental departments - huvudsakligen frånbaltstaterna. Fyra personer var forskare. FrånNGO:er, alltså icke-statliga organisationer, komelva yrkesfiskare, ingen från turistnäringen, ingenfritidsfiskare och ingen från någonmiljöorganisation. Jag tror inte att det behövs merkommentarer till det.Okej, det här är det internationella forumet. Detär internationella förhandlingar och svårigheter.Låt oss titta på någonting som är helt nationelltoch mycket recent.Fiskeriverket kom med en rapport omsmåskaligt kustfiske och insjöfiske. Jag hadeförmånen att få läsa den rapporten väldigt noga, förjag remissbehandlade den för universitetsmarina forskningscentrums räkning. Vad som varslående var synen på fisk: Den är till för attfångas. Den är inte någonting som är specielltviktigt i ett ekosystem, utan den är till för attfångas.Det fanns nästintill inga ekologiska analyser avfiskens miljöeffekter. Man gick t.o.m. så långt föreslog en del nya fisken, som är synnerligenmiljödestruktiva. Man föreslog att man skulle sättai gång med att gräva efter sandmask, hjärtmussla ochsandmussla. Det innebär alltså att man kanske gräverupp de två översta decimetrarna på grunda sand- ochlerbottnar och sållar igenom materialet. Och dettamåste ske i väldigt stor omfattning för att det skabli lite ekonomi i det hela. Det är alltså storaingrepp som det handlar om. Man gör detta t.ex. iHolland. Jag har sett bilder därifrån; det är rättså fruktansvärt. Och att över huvud taget komma medde förslagen utan att ha någon som helstmiljökonsekvensbeskrivning är skrämmande. Det rimmarväldigt dåligt med att svensk fiskeripolitik skabaseras på försiktighetsprincipen ochekosystemförvaltning.En bättre ekologiskt grundad fiskeriförvaltning ären förutsättning för att det svenska fisket ska haen framtid och få acceptans bland oss nio miljonersvenskar. Förutsättningen för att vi ska få det ärjust att vi fightas för en ekologiskt baseradfiskerinäring. Förutsättningen för det är att viinser och erkänner att fiskeriförvaltningen, som vihar den , har varit förhållandevis misslyckad.Legitima intressenter är inte bara yrkesfiskare utanockså näringen, husbehovsfiskare, sportfiskare ochmiljöorganisationer. Fisken är central i ekosy-stemet, och fisket är en aktivitet som har haft denstörsta effekten på det systemet, och dettaär någonting som jag för er ledamöter vill betona.Fisket är den mänskliga aktivitet som har denstörsta effekten på den miljön. Då är detrimligt att ansvaret för fiskkvoter och fisketeknikinte ligger på departement och verk som också äransvariga för fiskerinäringen. Den aktivitet som största effekten på miljön kan inte förvaltas avolika näringsdepartement medan ni påNaturvårdsverket, , får hålla er till demiljöproblem som kommer i andra och tredje hand. Deprimära miljöproblemen måste handhas avNaturvårdsverket. Därmed vill jag sluta. Tack såmycket!Ordföranden: Då säger vi tack till ,och vi tackar för alla de inlägg som vi har fått somen inledning.Vi ska gå över till frågorna, som varar ungefär entimme innan det blir kaffepaus. är det alltsåutskottets ledamöter som får ordet. Som nummer ettär det . Jag får väl också säga att vinaturligtvis får rikta vår fråga till vem vi vill avdem som är inblandade i det här. kan det varasvårt att rikta den till någon. Då kanske fler villta ordet, men det är kanske en fördel om vi kanrikta frågan. Vi börjar med en fråga och så får vise om vi måste slå ihop frågor framöver, men det kanju vara lite rörigt att slå ihop frågor om det ärolika områden som man vill gå in på. Vi börjar numed , så får vi höra vad han har attsäga. Varsågod!Kaj (): Herr ordförande! Efter StureHanssons redovisning kan man lätt dra den slutsatsenatt det bästa för fisket borde vara att det upphörnågra år, så att bestånden kan växa till.När det gäller kritiken och den framställning somSture gjorde här tycker jag att detskulle ha varit bra om han hade gjort den i torsdagsnär det var en hearing på departementet, så att dendå närvarande ministern, som är ansvarig för fisket,också hade fått höra den här kritiken. Men då varSture ovanligt tyst.Efter den här redovisningen är det, som vi säger,lätt att dra slutsatsen att man skulle upphöra medfisket, speciellt på torsken, två till , mendet är kanske inte så enkelt. Detta är ocksåberoende av förhandlingar som förs med andra länder.Därför tycker jag, herr ordförande, att det skullevara på sin plats att få en redovisning av hurförhandlingarna går till, position i de härförhandlingarna och vad problemen består av.Sedan har jag bara en liten fråga som gäller BengtSjöstrand, som redovisade det här med skrotning ochnybyggnation. Jag tror att det skulle ha varit braom också hade förklarat vilka bidragsom utgår till skrotning respektive nybyggnation,för jag har för mig att man inte kan både skrotasitt fartyg och få bidrag och sedan bygga ett nyttoch få ett nytt bidrag.Ordföranden: Den här frågan kan man ju prata längeom, men jag vill ha ett kort svar. Var det BengtSjöstrand du vände dig till?Kaj (): Herr ordförande! Jag skulle viljaatt de som är chefsförhandlareredovisar förhandlingspositionen.Ordföranden: Då börjar vi där. Varsågod!Stefan de : Herr ordförande! Det är kanske litesvårt att hålla sig väldigt kort, för jag måsteförklara den situation som vi lever i, denverklighet som vi som departement och ocksåmyndigheterna lever i när det gäller att komma framtill beslut i de här frågorna. Jag kan säga att jagockså är ordförande för förÖstersjöns förvaltnings- och regleringskommittésedan ett år tillbaka. Så jag har kanske ett ansvari det fallet också.Men när det gäller de förhandlingar som vibedriver kan jag säga att inte bestämmeröver någon TAC eller fiskeregel för utsjöbeståndenoch utsjöfisket. Alla de besluten fattas genom deneuropeiska gemenskapen. Det nämndes också av HansLassen hur roll ser ut i det sammanhanget.I de områden där svenska fiskare fiskar, alltsåÖstersjön, , och ,fastställer EU autonomt bara tre bestånd. Det ärhavskräftor i och . Det är torski , och det är rödspätta i . Ialla övriga fall genomdriver man multilaterala ellerbilaterala förhandlingar, där EU är en part. Det ärmultilaterala förhandlingar inom regionalafiskeriorganisationer - en är Fiskerikommissionenför , en annan är , , för . När det gäller är i stort settalla bestånd gemensamma mellan och , så därförhandlar man med och fastställer då TAC:eroch fiskeregler gemensamt med Norge.Eftersom EU har s.k. exklusiv kompetens påfiskeområdet är det EU som förhandlar om alla de häröverenskommelserna, och det är gemenskapen som ärmedlem i de här regionala fiskerikommissionerna. FörSverige som medlemsland är det mångaförhandlingssteg som måste tas innan man når enuppgörelse, t.ex. om TAC:erna i . Först skaman fastställa en nationell position. Därefter skaman nå en överenskommelse inom Europeiska unionen omdet förhandlingsmandat som kommissionen ska ha.Normalt brukar man nå en sådan här överenskommelsepå arbetsgruppsnivå - arbetsgrupperna är då enpolitisk institution inom EU, även om de besätts avtjänstemän. Men ibland har man fått gå upp ända tillministerrådet, det högsta beslutande organet, föratt nå ett förhandlingsmandat för kommissionen.Efter den här processen börjar man enförhandlingsprocess, antingen bilateralt ellermultilateralt, ofta inom en . Utgångspunkten, som sadestidigare här, för alla de här förhandlingarna är deråd och rekommendationer som vi får frånInternationella havsforskningsrådet. spelar alltså en utomordentligtviktig roll i de här förhandlingarna.Jag vill också säga något om de beslutsmekanismersom finns i de regionala fiskerikommissionerna. Jagkan ta för som ettexempel. Likartade röstningsregler ochbeslutsmekanismer finns i de andra regionalakommissionerna. Det som skiljer för är väl egentligenatt man inte reglerar något fiske på internationelltvatten. för har sexmedlemmar. EU är en. Övriga är de baltiska ländernaoch och . Alla har en röst. Det ärsamma vikt i det här politiska spelet. Dessutom tarman beslut som rekommendationer. av90 dagar kan man protestera och blir då inte bundenav något beslut. Om det gäller en TAC innebär detatt om tre parter eller fler har protesterat mot enrekommendation blir beslutet inte giltigt längre,utan det kan då bli ett s.k. fritt fiske i det härområdet. Varje part bestämmer själv hur mycket manska fiska. Vissa regionala fiskeriorganisationer harförvandlats till rena diskussionsklubbar. Manprotesterar alltid mot besluten, och man får ingenregleringskompetens längre.När det gäller för Östersjönoch torskregleringen kan jag också nämna att maninte kunde komma överens om någon reglering avtorsken på grund av den vitazonen i mellan och Sovjetunionen.Det var först därefter som man kunde komma fram reglering, och det skedde egentligen först på 90-talet.Som jag sade tidigare är det väldigt mångafaktorer och många parters åsikter som man måste tahänsyn till i en sådan här förhandlingsprocess föratt man ska kunna uppnå ett bindande beslut, förstinom EU och sedan inom förÖstersjön. I varje steg i en sådan härförhandlingsprocess måste man naturligtvis ge ochta. Ofta vill man nå en uppgörelse genompaketlösningar. Jag kan då nämna just torsken närdet gäller . målsättning har varitatt få till stånd en långsiktig förvaltningsplan förtorsken. Vi vill ha en ökad selektivitet i fisket.Vi vill ha ett fiske baserat på torsk som uppnåttlekmognad. Det ska alltså vara rätt minimistorlek.Vi har kommit en bra bit på väg mot detta mål, menett sådant beslut hade inte kunnat fattas i förraårets möte med om EU hade ståttfast vid sin linje om att man skulle ha en norm-TAC,t.ex. för östra beståndet eller skära ned det östrabeståndet väldigt kraftigt, utan man fick ta enpaketlösning för att komma fram till en sådan härförvaltningsplan för torsken.Jag bör också nämna att det harblivit allt svårare att få en kompromiss för . Man börjar nuprotestera mot vissa TAC:er. Detta är fallet ävenför sillen , som visades här påoverheadbilderna. Man fattade ett beslut somegentligen låg för långt ifrån det biologiskabeslutet, men det ansågs även vara för långtgåendeför de baltiska länderna, så nu har tre länderprotesterat och jag tror att även har gjortdet. Det är alltså fritt fiske när det gäller silleni Östersjön.Tack, herr ordförande. Jag var långrandig, men jagtror att det krävdes för att förklara situationen.Ordföranden: för det! Det är bra om vi kan fåkorta svar, men jag förstår att det kan vara svårtibland. Det är ju omfattande frågor. Vi ska höra omnågon på vill bemöta det gäller det som har med skrotningen att göra- det var väl den andra delen av frågan. Varsågodnågon från !Gunilla Greig: Jag arbetar på Fiskeriverketsmarknads- och strukturavdelning. Jag ska bara heltkort kommentera det som sade när det gällerreglerna för skrotning och nybyggnation.När någon får ett bidrag för att skrota sitt fartygkan man säga att staten tar hand om den kapaciteten.Det handlar om de krav som vi har på nedskärning avden svenska flottan när det gäller både bruttotonoch kilowatt. Om man då får ett bidrag för att görasig av med sitt fartyg får de tonnen och kilowatteninte föras in i flottan igen. Om man får ett bidragför att bygga nytt är det naturligtvis en mycketlägre procentsats. Man får max i stöd. När detär skrotning är det bidrag. Man måste ocksåsjälv se till att man för ut samma kapacitet i tonoch kilowatt som man för in, dvs. att ska du byggaett nytt fartyg på får du själv gå ut ochköpa motsvarande fartyg och skrota på egenbekostnad. Det var det korta svaret, om det räckerså länge.Harald (): Jag vill knyta an till vadSture sade i slutet av sitt anförande. Omjag uppfattade det rätt var huvudförklaringen,enligt , till de problem som vi nudiskuterar att vi har att beakta både miljön ochnäringen. Sedan sade : Men miljön harkommit i andra hand.Min slutsats blir att vi visserligen har detta attbeakta men att man enbart beaktar näringen. Det varju vad sade.Då blir min fråga: Behöver vi mera kunskap för attvi ska kunna dra de riktiga slutsatserna? Vilkenkunskap är det i så fall vi saknar? Om vi egentligenhar den kunskap som vi behöver undrar jag varför viinte är beredda att följa försiktighetsprincipen,att vidta de åtgärder som gäller för begränsning avkvoter och att begränsa fångstmetoder. Hur är detmed övervakningen? Varför är vi inte beredda attklara den bättre? Subventionerna till fisket är enannan del. reservat är ytterligare en sak.Jag skulle vilja ha kommentarer kring detta. Saknarvi kunskap, i så fall vilken, och varför är vi sådåliga på att vidta de åtgärder som vi känner tillmåste vidtas?Jag riktar min fråga i första hand till StureHansson.Sture : Om vi saknar kunskap och ska följaförsiktighetsprincipen finns det absolut ingenanledning att göra avsteg från rekommendationernafrån . Kunskapsbristen är invägdi de rekommendationer som ges därifrån har jagförstått. Jag tittar på dig - det är väl så?Visst kan man säga att det alltid finns enkunskapsbrist, men det är ingenting som vi kanförklara bort våra misslyckanden med i det härläget. Jag är helt övertygad om att situationen bådeför miljön och för yrkesfisket hade varit mycketbättre om rekommendationerna från ICES hadeföljts. Jag vill tillägga att jag själv inte harhaft något finger med i spelet när det gäller de härrekommendationerna från ICES. Jag har inte jobbatmed dem, så jag pratar inte i egen sak i detsammanhanget.Du var inne lite grann på det här med marinareservat. Jag gör bedömningen att det är väldigtviktigt att vi får till reservat. Det kommerkanske inte att hjälpa strömmingen, skarpsillen ochtorsken så värst mycket. Men det hjälper allakustbestånd, i synnerhet på , där ocksåtorsken är en kustart, att vi får de här marinareservaten. Människor har i många fiskatoch fiskat effektivt inne i skärgårdar ochkustområden. Det gör att vi saknar kunskap omhur ofiskade fiskbestånd egentligen ser ut. Där harvi en typisk kunskapsbrist. Eftersom vi saknar dengrundläggande kunskapen kan vi inte heller se vaddet är för potentiella havets frukter som vi hargått miste om genom att vi successivt har ökatexploateringen av de här fiskresurserna och de härområdena. Det är alltså väldigt viktigt att vi fårtill reservat, och med reservat menarjag områden där man också förbjuder allt fiske,självklart både yrkes- och sportfiske.Karl : Herr ordförande! Jag tycker kanskeatt det kunde vara på sin plats att beröra frågan omsamspelet mellan miljö och fiskerifrågor. Då villjag säga att statsmakterna inte har varit overksammapå detta område. För knappt två månader sedanfattades det ju i ett ganska omfattandebeslut om svenska miljömål. Där talas det, som är avintresse i det här sammanhanget, om hav i balans,levande kust och skärgård och levande sjöar ochvattendrag. Här berörs då flera av de frågor som haraktualiserats . Jag vill bara nämna den senastefrågan om reservat.Jag vill också påpeka att samarbetet mellanNaturvårdsverket och såvitt jag kanbedöma är bra. Naturligtvis kan allting bli bättre -jag föreställer mig att man på alla områden isamhället strävar efter att det ska bli bättre.Dessutom vill jag säga, beträffande det härsamarbetet, att har huvudansvaretför de delmål som rör de två områden som jag nyssnämnde. har ansvar för delmål som viska rapportera till . I de yttrandenoch de underlag som vi presenterar i olikasammanhang, inte minst för ,ingår ju de bedömningar som fordras för att man skakunna göra en riktig biologisk bedömning. En annanfråga är ju sedan: Vilket förhandlingsresultat kanman nå?Hugo : Herr ordförande! Det finns mycketsom man skulle vilja kommentera efter de härinledande inläggen, men jag ska försöka fatta migkort och hålla mig till de frågor som har ställts avledamöterna.Det här är en komplicerad materia. Det har vi fåtthöra i tidigare svar här. Det är viktigt att ha deti baktanke när man, som gör,fullständigt skåpar ut hela ochpåstår att de inte klarar sin uppgift. Deras uppgiftär inte att läsa den enda rad i ICESrekommendationer där det står att det ska vara stoppi östra beståndet av torsk. De har ett betydligtvidare uppdrag när det gäller att förvalta fisket iÖstersjön. Om man bemödar sig att läsa helaunderlaget, som borde ha gjort, kanman se att det är fråga om att avväga hur lång tidvi behöver ta på oss för att nå målsättningen medden lekbiomassa som vi ska ha när det gäller torsk iÖstersjön.Ska vi göra det så snabbt som möjligt ska vinaturligtvis sluta att fiska, men det får förödandekonsekvenser för fiskerinäringen. IBSFC har valt ennågot långsammare takt i återuppbyggnaden avbestånden för att rädda näringen och bygga uppbestånden . Det är inte svårare än så, ochdet kan man sluta sig till om man följer deresonemang som har förts både före och i samband medbesluten i IBSFC. Jag tycker att det är viktigt attframhålla det, så att inte den här gruppenbeslutsfattare framstår som några stora bovar sominget förstår. Så är det inte alls. De förstårväldigt mycket, och de förstår också konsekvensernaav olika beslut.Marina reservat kom upp i en fråga. Vi säger frånfiskets sida nej till reservat. Demotiveringar som finns för att införa dem tycker viär väldigt tunna. Vi vill gå en annan väg för attsäkra olika havsområden som av olika skäl behöverett extra skydd. Vi har ett bra exempel på hur vihar hanterat en sådan fråga i Koster-Väderö-området.Där har näringen och myndigheterna i enighet kommitfram till en förvaltning som är bra. Låt oss gå denvägen framåt i stället för att skapa konflikt!Håkan : Herr ordförande! Efter att halyssnat på inledningsanförandena och den fråga somkom upp om fredade områden eller reservat kanman konstatera att EU:s gemensamma fiskeripolitik ärmisslyckad. Den har misslyckats. Vad kan vi troinför framtiden? Ja, det blir ingen snabbförbättring.Vad som är viktigt är att utnyttjar denmöjlighet man har att begränsa fisket inom svenskkustzon. Ett sätt är att inrätta fredade områden.Marina reservat upplevs som väldigt negativt från endel sidor. Vårt förslag är att man jobbar medfredade områden i zoner. Det enda stället vidSveriges kust där det finns torsk är egentligenÖresundsområdet. Anledningen till det ärtrålfiskeförbudet i området. Det finns andralekområden där man skulle kunna ha zoner av fredadeområden för fisket utan att behöva invänta beslutinom EU.Rune : Jag tänkte kommenterabeståndsutvecklingen i framför allt . Jagkänner bäst till eftersom jag ärkustfiskare där. Jag vill på intet vis förringa attöverfiskningen har en negativ inverkan. Men vi fårinte glömma bort att det är stora naturligasvängningar i bestånden. Det kommer fram. Såhar det alltid varit.Man pekar ofta på att det var ett enormt torskfiskei . Men då hade viett onormalt stort bestånd att fiska av. Om vi gårtillbaka i tiden fanns enorma mängder medtorsk i . Det fiskades mycket. Sedanförsvann torsken helt plötsligt. Jo, då ökade beståndet. Vi hade ett enormtfiske . Vad har hänt nu? är viåterigen nere i botten. Det kan hända att beståndetökar igen , om vi bara får vettigaförhållanden så att leken kan komma i gång.Stefan de : Herr ordförande! Jag vill baraförtydliga det jag sade tidigare om att inta enextremposition. Att följa ICES råd är naturligtvisinte att inta en extremposition. Det har aldrigsagts. Vi ligger ofta nära ICES råd i vår nationellaposition. Men hela processen påverkas av vad andraparter säger och vilken kompromisslinje somkommissionen kommer fram till. Jag vill göra detklart.Sture : sade tidigare attfluktuationerna i torskbestånden har varit stora ochatt vi inte ska använda 80-talet som enreferenspunkt. Det senare håller jag med om. Det varonaturligt mycket torsk på den tiden.I dag har vi en intensitet på fisket som vi intehar haft . Det kan vi aldrig kommaifrån. Vi dödar hälften av all vuxen torsk varje år.Då kan man inte förklara det faktum att torsken intekommer tillbaka enbart med att det är dåligaförhållanden. Det blev lite bättre . Torsken började öka. Men bestånden fiskadesned igen, innan de hann komma upp till vettiganivåer.Hugo talade om utskåpning av IBSFC. Jagär den förste att inse att vi behöver IBSFC somförhandlingsforum. I sista numret av året skrev att det var ettkatastrofalt överfiske på torsk islutet , på grund av att man inte kundenå någon överenskommelse inom IBSFC.Faktiska data visar att det var ett högtfisketryck då. Men faktum är att trycket varit högreunder slutet av 90-talet. Alltså var det minst likakatastrofalt under IBSFC:s ledning sombeståndet var mycket mindre. Det var dubbeltkatastrofalt IBSFC var aktivt, för attanvända egen vokabulär.Vi ska erkänna att vi behöver IBSFC men hållaorganisationen under luppen. säger man att manhar vidtagit stora åtgärder för att torskbeståndetska återhämta sig. Det kan vi ha synpunkter på. Denfiskdödlighet man har beslutat om för östrabeståndet är av samma storlek som om beståndet vorehälsosamt, alltså över 240 000 ton.Sinikka (): För att vi inte ska få sammatalarlista som berättade om från Visbyvill jag ställa en fråga till Världsnaturfondensrepresentant. Har vi råd att inte vidtamiljöåtgärder? Har vi råd att inte förvalta?Lennart : Jag anser att vi inte har råd meddet. Vi har inte råd att inte vidta åtgärder. Det ärockså bakgrunden till vår kampanj, som har lyftsfram på ett positivt sätt.Ministrarna säger positiva saker och talar om atthålla sig till ekosystemförvaltning ochförsiktighetsprincipen eller försiktighetsansatsen.Men de definierar inte orden. Vad menar regeringenoch de ansvariga ministrarna med att man följerförsiktighetsprincipen? Vad menar man medekosystemförvaltning? Det är där vi kan fordra svari första hand. Sedan får de ansvariga myndigheternaunder försöka anpassa sin verklighet till det.Per-Samuel Nisser (m): tog upp en delav det jag tänkte fråga kring. Min fråga går bådetill och . Vi har sett endel diagram över bestånden, bl.a. övertorskbestånden som debatteras mycket. Om jag minnsrätt dalade kurvan kraftigt och 1987 efter attha legat på en relativt hög nivå . I mittenpå 70-talet och tidigare låg beståndet på samma låganivå som . Jag vill borra lite mer i denfrågan. Varför ökade torskbeståndet såkraftigt? Gjordes regleringar eller fanns det andraorsaker? Hur såg det ut , detsom inte syntes på diagrammet?Hans Ackefors: Herr ordförande! Det var ett stortsaltvattensinbrott . Det bidrogtill att torsken fick gynnsamma lekbetingelser iÖstersjön. Vi fick in syrsatt, salt vatten frånvästerhavet som spolade rent i Bornholmsbassängen.Salthalten och syrehalten steg. Därför fick vi underflera år väldigt goda lekbetingelser.Jan-Erik : Herr ordförande! Jag skulle viljafråga ett par saker. Jag blev mycketförvånad över att en biolog på taladeom strukturfrågor. Jag kommer att ställa en fråga omstrukturen.Det står i anteckningar om ett ökatfusk. Är det ett fusk hos svenska torskfiskare ellerär det några andra som fuskar? Du pratar om att manska reducera trålfisket och prioritera garn-, krok-och burfiske i . Eftersom du pratar omstrukturen borde du veta att det för varje trålaresom har försvunnit har blivit tvågarnbåtar. Det är inte så många trålbåtar kvar. Jagvill gärna att du svarar på min fråga, BengtSjöstrand.Bengt : När jag pratade gällde det förvissointe bara och torsk.Om vi ska använda eufemismen försämrad kvalitet ifångstrapporteringen är det huvudsakligen denpelagiska sektorn som är drabbad. Där förekommerstora missrapporteringar om vilket område man harfiskat i och en stor förbistring när det gällervilka arter man fiskat. Det är en allmän tendens rapporterar fångsten efter de kvoter landet haroch inte efter artsammansättningen i fångsterna. Föratt göra det behövs stickprov. De har ibland varitväldigt sparsamma.Jag tror att reducering av trålfisket är enmiljövänlig åtgärd.