bet · GP01KU23 · 2002-03-21 00:00:00 — Enligt motionärerna måsteopinionsbildning avseende ett visstbeteende eller en företeelse kunna ha ettnormerande inslag utan att därmed fallainom det straffbara området. Självfalletmåste en företeelse kunna ifrågasättassom sådan utan att för den skullkränkande uttalanden om gruppen somutövar en sådan företeelse görs.Lagförändringen tar sikte på det vidabegreppet sexuell läggning, sominnefattar såväl homosexualitet, sombisexualitet och heterosexualitet. Vissasamfund eller grupper inom samfund harcelibat som villkor i vissa sammanhang.Kan en predikan som till exempel uppmanartill celibat för en viss grupp - utan attifrågasätta de grupper som inte leverefter det - innebära ett sätt attuttrycka missaktning för dem som inteutövar celibatet? Motionärernas bedömningär att sådana normativa uttalanden intekan eller bör falla inom det straffbaraområdet. Mot bakgrund av det starkastödet för religionsfriheten enligt RF2:1 är det motionärernas uppfattning attdet av lagens förarbeten måste framgå attnormativa uttalanden i t.ex. enpredikosituation kring företeelser inomsexuallivet inte faller inom detstraffbara området.I motion 2001/02:K27 av HelenaBargholtz m.fl. (fp) föreslås attriksdagen tillkännager för regeringen somsin mening vad i motionen anförs om atttransvestiter, transsexuella ochtranspersoner bör omfattas av lagen omhets mot folkgrupp (yrkande 3). Enligtpropositionen kommer bestämmelsen attutökas till att även omfatta anspelningpå sexuell läggning, vilket Folkpartietliberalerna välkomnar. anseremellertid att också transvestiter,transsexuella och transpersoner böromfattas. Denna fråga bör enligtmotionärerna utredas.Motioner som väckts under de allmännamotionstiderna 2000 och 2001I motion 2000/01:K374 av . (s) föreslås att riksdagentillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs omgrundlagsskydd för bi- och homosexuellasamt transpersoner. bedrivs fulltlagligt, systematisk hatpropaganda mot bi-och homosexuella samt transpersoner.Genom att förbjuda hets mot bi- ochhomosexuella samt transpersoner kommer,enligt motionärerna, våldet mot dennagrupp troligen inte att upphöra. Det äremellertid en viktig markering frånsamhällets sida och en hjälp för debrottsförhindrande myndigheterna i deraskamp mot de grupperingar som bedriverhatpropaganda.I motion 2000/01:Ju724 av TassoStafilidis m.fl. (v, s, c, fp, mp)föreslås att tillkännager förregeringen som sin mening vad i motionenanförs om ändring avtryckfrihetsförordningens, brottsbalkensoch regeringsformens bestämmelser omkränkning av och hets mot person grundadpå tillhörighet till folkgrupp (yrkande1). Samma mörkerkrafter som angriperinvandrare angriper ofta homosexuella,transsexuella och transvestiter. Konkretaåtgärder som enligt motionärerna behövervidtas i är bl.a. attbrottsbalkens bestämmelse om kränkning avperson grundat på tillhörighet tillfolkgrupp m.m. kompletteras så attbestämmelsen om hets mot folkgrupputvidgas till att omfatta homo- ochbisexuella och transpersoner.I motion 2001/02:K284 av . (c) föreslås att riksdagentillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om attregeringen bör ta initiativ till attlägga fram ett lagförslag som förbjuderhets mot transvestiter, bi-, trans- ochhomosexuella (yrkande 9). Trots attalltfler inte anser homosexualitet varanågot onormalt har andelen som utsättsför hot och våld beroende på sin sexuellaläggning ökat. Regeringen bör tainitiativ till att lägga fram lagförslagsom förbjuder hets mot homo-, trans- ochbisexuella samt transvestiter.I motion 2001/02:K361 av TommyWaidelich m.fl. (s) föreslås attriksdagen tillkännager för regeringen somsin mening vad i motionen anförs om attförändra brottet hets mot folkgrupp - ibrottsbalken och tryckfrihetsförordningen- så att både sexuell läggning ochtranspersoner inkluderas. I denförestående ändringen gällande hets motfolkgrupp förutsätts att benämningensexuell läggning hellre än begreppethomosexuella tillförs. Detta skulleinnebära att det blir straffbart atthetsa mot homo-, bi- och heterosexuella.Däremot skulle inte transpersoner(transvestiter och transsexuella) skyddaseftersom det inte är fråga om en sexuellläggning. Det borde, enligt motionärerna,inte vara större problem att tillföraockså transpersoner till de grupper somomfattas av det skydd lagen om hets motfolkgrupp utgör. Den hets och det hot omvåld som transpersoner både som grupp ochsom individer utsätts för påminner,enligt motionärerna, starkt om den somhomo- och bisexuella utsätts för.I motion 2001/02:L367 av m.fl. (fp) föreslås att riksdagentillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs omtryckfrihetsförordningens bestämmelse omhets mot folkgrupp (yrkande 6).Motionärerna hälsar medtillfredsställelse att det nu finns bredpolitisk uppslutning kring ett förslag omkriminalisering av hets mot homosexuella,men det är bekymmersamt att denlagtekniska utformningen innebär attbisexuella och transpersoner utestängsfrån skydd mot politisk hets.I motion 2001/02:L371 av TassoStafilidis m.fl. (v, s, c, fp, mp)föreslås att tillkännager förregeringen som sin mening vad i motionenanförs om att sexuell läggning ochkönsidentitet skall omfattas av delstryckfrihetsförordningens bestämmelse 7kap. 4 § 11 om hets mot folkgrupp(yrkande 3), dels 16 kap. 8 §brottsbalken som rör hets mot folkgrupp(yrkande 8). Motionärerna vill attbestämmelsen i 7 kap. 4 §tryckfrihetsförordningen skall ta hänsyntill att HBT-personer kan bli föremål fördenna form av hets. Regeringen bör ges iuppdrag att återkomma med förslag meddenna innebörd. Motionärerna anser ävenatt bestämmelser om hetsmot folkgrupp skall utvidgas till attomfatta sexuell läggning ochkönsidentitet.I motion 2001/02:A388 av () föreslås att tillkännagerför regeringen som sin mening vad imotionen anförs om hets mot personer pågrund av sexuell identitet (yrkande 4).Det är enligt motionärerna viktigt attinse att det inte enbart är homosexuellasom utsätts för förföljelse, trakasserieroch andra hatbrott på grund av sinsexuella läggning. Även bisexuella ochpersoner vars könsidentitet elleralltid skiljer sig från samhällsnormenför deras vid födelsen fastställda kön,oavsett sexuell läggning, tillhör enutsatt grupp. Ett utvidgat skydd vadgäller hets mot folkgrupp bör, enligtmotionären, inte inskränka sig till attenbart gälla homosexuella utan böromfatta alla som på grund av sin sexuellaidentitet utgör en utsatt minoritet.Justitieutskottets yttrandeNär det gäller frågan om sexuell läggningoch sexuell identitet som lyfts fram imotionerna K27, K284, L367, L371 och A388vill justitieutskottet framhålla attutskottet naturligtvis inte ifrågasätteratt enskilda transpersoner ofta drabbasav hot, våld och andra kränkningar. Dettaär naturligtvis inte acceptabelt. Somregeringen anför i propositionen tarbestämmelsen om hets mot folkgrupp dockinte sikte på denna typ av övergrepp motenskilda. Sådana gärningar ärkriminaliserade enligt andrabestämmelser. villalltså understryka att de personer somingår i beteckningen transpersonernaturligtvis inte är mindre skyddsvärdaän andra. Men även om det skulleförekomma hetspropaganda mottranspersoner som grupp saknas det i vartfall belägg för att detta skulle ha skettpå ett sådant sätt att det nu skullekunna motivera någon ytterligarebegränsning av yttrandefriheten. Dennagrupp bör, enligt justitieutskottet,därför inte föras in ibestämmelsen om hets mot folkgrupp.I detta sammanhang bör det, enligtjustitieutskottet, nämnas att regeringenden beslutade atttillkalla en parlamentarisk kommitté meduppdrag att överväga en gemensamlagstiftning mot diskriminering somomfattar alla eller flertaletdiskrimineringsgrunder ochsamhällsområden (dir. 2002:11). Ikommitténs uppdrag ingår bl.a. attöverväga om ett skydd mot diskrimineringav alla s.k. transpersoner bör införas.Vad särskilt gäller denna del avuppdraget anges i direktiven attkommittén skall kartlägga och analyserabehovet av och formerna för en regleringav ett förbud mot diskriminering av allatranspersoner. Kommittén skall belysafördelar och problem med att införa ensådan reglering. Den skall vidare taställning till vilken personkrets somskall omfattas av ett eventuellt förbudoch hur ett sådant förbud lämpligen kanavgränsas och sanktioneras samt hur detskall förhålla sig till förbudet motkönsdiskriminering. Kommittén skallöverväga om någon myndighet skall ha tilluppgift att särskilt ta till varatranspersoners rättigheter och om eneventuell lagstiftning mot diskrimineringav transpersoner skall ingå i en gemensamdiskrimineringslagstiftning. Kommitténskall lämna de förslag tillförfattningsändringar och andra åtgärdersom uppdraget kan ge anledning till.Uppdraget skall redovisas till regeringensenast den 1 december 2004.Som justitieutskottet konstateradeinledningsvis utgör transpersoner, liksomhomosexuella, en utsatt grupp isamhället. Det förhållandet atttranspersoner som grupp inte föreslåskomma att omfattas av regleringen i 16kap.8 § får inte innebära attenskilda transpersoner åtnjuter ett sämreskydd mot hot och trakasserier änpersoner i andra utsatta grupper. Det ärdärför positivt, som utskottet närmareredovisar i betänkande 2001/02:JuU12, attdet pågår ett omfattande arbete inomrättsväsendet för att på ett effektivaresätt kunna bemöta brottslighet medhomofobiska inslag m.m. Situationen förtranspersoner är emellertid inte enbarten fråga som berör straffrätten utansträcker sig över en rad olika områden.Justitieutskottet välkomnar därför enöversyn av situationen för denna gruppsom den nämnda parlamentariskakommittén skall genomföra.Sammantaget innebär det anförda attjustitieutskottet tillstyrkerpropositionen och avstyrker bifall tillsamtliga i detta avsnitt behandladeyrkanden i motionerna K27, K284, L367,L371 och A388 i berörda delar.Justitiekanslerns yttrande 2002-03-06Konstitutionsutskottet har ombettJustitiekanslern att uttala sig om defrågor som väckts i motion 2001/02:K26med anledning av nu aktuell proposition.Justitiekanslern har i yttrande anfört bl.a. följande.Till att börja med vill jag framhållaatt jag givetvis inte nu kan "tolkagällande rätt" i det avseende som ärberört. Den nya lydelsen avbestämmelsen är ju inte antagen ,och det framtida rättsläget kommer attkunna påverkas av de uttalanden somutskottet eventuellt gör i sittbetänkande. Däremot kan jag göra enpreliminär bedömning av hurbestämmelsen i propositionens förslagkommer att läsas under denförutsättningen att inga ytterligaremotivuttalanden görs. En sådanbedömning torde också kunna läsas,åtminstone i vissa delar, som ensynpunkt om vad som enligt min meningbör gälla.Att min bedömning måste varapreliminär hänger bl.a. samman med minroll som åklagare på det tryck- ochyttrandefrihetsrättsliga området. Jagkan naturligtvis inte ge någrabindande förhandsbesked om hur jagavser att tolka lagen i minåklagarroll.Motionen tar särskilt upp frågan ombedömningen av uttalanden som är"normerande till sin karaktär" eller"normativa". Med anledning av vad somsägs i motionen vill jag framhålla attdet enligt min bedömning inte kankomma i fråga att generelltsärbehandla normativa uttalanden. Detkan alltså knappast bli aktuellt atttolka bestämmelsen så att lagstiftarenavsett att en gång för alla undantasådana uttalanden från det straffbaraområdet. Men inte heller kan det kommai fråga att normativa uttalandenriktade mot en viss grupp medanspelning på exempelvis sexuellläggning alltid skulle anses innefattahets mot folkgrupp. Det avgörandemåste i stället bli, som över huvudtaget vid tolkning av dennastraffbestämmelse, vilket uppsåtet meduttalandet är, i vilket sammanhang detgörs och vilken karaktär uttalandethar i det enskilda fallet. Man måstealltid ställa sig frågan om uttalandetinrymmer ett hot eller ett uttryck förmissaktning mot gruppen i fråga.Inte heller när det gäller densituation som nämns uttryckligen imotionen - en predikan som uppmanartill celibat för en viss grupp - lärman kunna ge ett svar en gång för allapå frågan om ett brott har begåtts.Den som från en predikostol sägerexempelvis "jag måste uppmana Er somär homosexuella att leva i celibat"kan inte anses göra sig skyldig tillhets mot folkgrupp, knappast heller omhomosexuella "varnas" föratt deras läggning är "skadlig". Densom däremot från samma predikstol görvittgående uttalanden, avsedda attvanhedra homosexuella, med innehållbl.a. att "ett homosexuellt leverne ärsyndigt och osedligt, varför allahomosexuella som inte kan avhålla sigfrån att utöva sin avvikande läggningmåste fördömas", ja den gör sigmöjligen skyldig till ett brott.Med hänsyn till hur frågan angåendeen uppmaning till celibat har ställtsi motionen vill jag slutligen påpekaatt det knappast kan komma i fråga attanse en grupp som inte lever efter ettcelibat utgöra en sådan grupp somavses i straffbestämmelsen om hets motfolkgrupp. Det krävs ju att alla i ettkollektiv utpekas. Man torde sålundainte kunna dömas för hets motfolkgrupp innefattande missaktningenbart mot - exempelvis - dehomosexuella som inte efterlever ettav någon påbjudet celibat.Utskottets ställningstagandeUtskottet delar regeringens bedömning atthets mot homosexuellalagstiftningstekniskt bör behandlas påsamma sätt som hets mot andra grupper somskyddas av den nu gällande bestämmelsen.När det gäller frågan om skyddet enligtden föreslagna utvidgadekriminaliseringen bör begränsas till attavse endast homosexuell läggning anserregeringen att även om det är just dehomosexuellas utsatta situation sommotiverar att tillämpningsområdet förbestämmelsen om hets mot folkgrupputvidgas bör den lagtekniska utformningenav denna utvidgning ske på ett sätt somstämmer överens med utformningen avbestämmelsen i övrigt. Regeringen anseratt brottsbeskrivningen generellt böravse straffbara anspelningar på sexuellläggning samt att begreppet sexuellläggning bör, när det förekommer ilagtext, avse homo-, bi- ochheterosexuell läggning. Utskottet delarregeringens bedömning när det gällerförslaget till 16 kap. 8 § första stycketbrottsbalken och 7 kap. 4 § 11tryckfrihetsförordningen.Till följd av redaktionell rättelse börförslaget till ändring i 7 kap. 4 §tryckfrihetsförordningen få den lydelsesom framgår av utskottets framlagdaförslag till lag om ändring itryckfrihetsförordningen. Förslaget tilländring i tryckfrihetsförordningen börenligt utskottet antas som vilande.Ändringen i tryckfrihetsförordningenföreslås i propositionen träda i kraftden . För att undvikadiskrepans föreslår regeringen att ävenändringarna i 16 kap. 8 § brottsbalkenskall träda i kraft den 1 januari 2003.Enligt utskottet bör därför ändring i 16kap. 8 § antas i samband medatt antar grundlagsändringen.Utskottet föreslår därför att riksdagenskjuter upp behandlingen av regeringensförslag till ändring i 16 kap. 8 §brottsbalken och motion K29 yrkande 1till 2002/(jfr s. 26 ).Regeringen framhåller i propositionenatt de personer som ingår i beteckningentranspersoner inte är mindre skyddsvärdaän andra. Även om det skulle förekommahetspropaganda mot transpersoner somgrupp saknas det, enligt regeringen, ivart fall belägg för att detta skulle haskett på ett sådant sätt att det nuskulle kunna motivera någon ytterligarebegränsning av yttrandefriheten. Dennagrupp bör därför inte föras in ibestämmelsen om hets mot folkgrupp.Utskottet delar denna uppfattning ochavstyrker därför motionerna2000/01:K374, 2000/01:Ju724 yrkande 1,2001/02:K27 yrkande 3, 2001/02:K284 yrkande 9, 2001/02:K361,2001/02:L367 yrkande 6, 2001/02:L371 yrk-andena 3 och 8 samt 2001/02:A388 yrkande4.I motion K26 föreslås att riksdagenskall godkänna vad i motionen anförs omatt normativa uttalanden i enpredikosituation kring företeelser inomsexuallivet inte faller inom detstraffbara området vad avser brottet hetsmot folkgrupp. För straff bör enligtregeringen krävas att det är fullt klartatt uttalandet överskridit gränsen för ensaklig och vederhäftig diskussion. Vidprövningen av om en gärning utgörstraffbar hets måste det aktuellauttalandet eller meddelandet bedömas isitt sammanhang. Motiven för gärningenmåste därvid beaktas. Meddelandet måste,vid en objektiv bedömning och med hänsyntagen till sammanhanget, framstå sominnefattande hot mot eller uttryck förmissaktning för en sådan grupp som avsesi bestämmelsen, och det måste stå klartatt gärningsmannens uppsåt varit attsprida ett sådant meddelande. Ett visstutrymme för straffria kritiska ellerliknande uttalanden måste, enligtpropositionen, självfallet finnas.Avgörande blir hur meddelandet framstårvid en objektiv bedömning. Vidare anförregeringen att det som föreslåskriminaliseras är hets mot kollektivtbestämda grupper med anspelning påsexuell läggning. Det rör sig enligtregeringen om sådana kränkande omdömenoch hotfulla uttalanden om främsthomosexuella som grupp som tar sinutgångspunkt i att gruppen har denläggning den har. Att endast citera ochdiskutera exempelvis religiösa urkunderfaller enligt regeringen inte inom detstraffbara området enligt förslaget. Detbör däremot inte - lika litet som det är tillåtet att utifrån religiösatexter hota eller uttrycka missaktningför muslimer eller kristna - varatillåtet att använda sådant material föratt hota eller uttrycka missaktning förhomosexuella som grupp. Utskottetinstämmer i vad regeringen uttalat.Med anledning av motionen villutskottet framhålla följande. Det ärenligt utskottet inte meningen attsärskilda regler skall gälla föruttalanden som görs i t.ex. enpredikosituation jämfört med om sammauttalande sprids i något annatsammanhang. Utskottet delarJustitiekanslerns bedömning att det intekan komma i fråga att generelltsärbehandla t.ex. vad som i motionenanges vara uttalanden som är normerandetill sin karaktär eller normativa. Närdet gäller predikosituationer torde det,enligt utskottets mening, normalt kommaatt ligga utanför det straffbara områdetatt citera religiösa urkunder och endastuppmana åhörarna till att följaurkundernas inriktning. Utskottetavstyrker motion K26.Lagen om förbud mot politiska uniformerUtskottets förslag i korthetUtskottet tillstyrker regeringensförslag att lagen (1947:164) skallupphävas. Utskottet avstyrker motion2001/02:Ju421.Gällande bestämmelserEnligt 1 § lagen (1947:164) om förbud motpolitiska uniformer (uniformslagen) ärdet förbjudet att bära uniform ellerliknande klädedräkt som tjänar till attutmärka bärarens politiskameningsriktning. Förbudet avser ocksåuniformsdel, armbindel eller annat därmedjämförligt i ögonen fallande kännetecken.Den som överträder förbudet kan, enligt 2'''''''''''''''''''''''''''''''', dömas till böter och det som olovligenhar burits kan förverkas.Uniformslagen trädde 1947och har inte ändrats i sak sedan dess.Den föregicks av en provisorisk regleringi form av en fullmaktslag från år 1933.Av förarbetena framgår attuniformsförbudet tillkommit för attmotverka hot mot allmän ordning ochsäkerhet. I motiven anförde detföredragande statsrådet bl.a. att bärandeav politiska uniformer hade visat sigverka utmanande, skärpa motsättningarnamellan anhängare av olika åskådningarsamt lätt kunna framkalla stridigheteroch våldshandlingar mellan oliktänkande.Den nu gällande lagen om förbud motpolitiska uniformer vilar på sammagrunder och är avsedd att klart markeraatt bärande av uniformer inte bör ingåsom ett inslag i det politiska livet iett demokratiskt samhälle.Även om förbudet torde ha föranlettsfrämst av vissa gruppers uniformer-inghar lagstiftningen utformats så att denträffar all politisk uniformering utanåtskillnad i fråga om meningsriktning.Det saknas således utrymme för att vid enprövning beakta vilken politiskinriktning som uniformen ellerkännetecknet representerar.Det är inte ovanligt att personer ochgrupper med rasistiska eller främlingsfientliga sympatier offentligen bärhakkors eller andra symboler medanknytning till nazism på sina kläder.Det har tidigare antagits att bärande avsådana symboler skulle kunna bestraffasenligt uniformslagen. hardet dock satts i fråga om lagen ärförenlig med regeringsformensbestämmelser om yttrandefrihet. Det finnssålunda två hovrättsavgöranden, enligtvilka personer som offentligen buritnazistiska symboler har frikänts frånansvar med motiveringen att uniformslagenär uppenbart stridande mot grundlagen ochdärför inte kan tillämpas. Högstadomstolen har aldrig prövat lagen. Denanses nu allmänt obsolet, dvs.överspelad.PropositionenRegeringen föreslår att lagen (1947:164)om förbud mot politiska uniformerupphävs. Starka skäl talar, enligtregeringen, för att ett sådant generelltförbud som uniformslagen ger uttryck förinnebär en icke godtagbar inskränkning iden grundlagsstadgade yttrandefriheten.Lagen framstår dessutom som otids-enligoch föråldrad.Regeringen anser att det inte finnsnågot behov av ett specifikt förbud, vidsidan av bestämmelserna om hets motfolkgrupp, mot att bära rasistiskasymboler och liknande. Enligt regeringensbedömning finns det inte heller någotbehov av straffrättsliga sanktioner motbärande av uniformering av annat slag.Motion från den allmänna motionstiden2001I motion 2001/02:Ju421 av ()föreslås att beslutar att lagenom förbud mot användandet avnazistsymboler utvidgas till att gällaäven kommunistiska och andravåldsorganisationers symboler. Vid sidanav nazistiska organisationer finns,enligt motionären, även andraorganisationer som inte drar sig för attanvända våld och som menar att det finnsbehov av att förändra samhället med våld.Motionären avser framför alltkommunistiska organisationer sombevisligen inte drar sig förvåldsanvändning.Justitieutskottets yttrandeJustitieutskottet delar i yttrandetregeringens bedömning att det inte finnsett behov av ett specifikt förbud, vidsidan av bestämmelserna om hets motfolkgrupp, mot bärande av rasistiskaeller andra liknande symboler.Justitieutskottet kan inte heller se attdet i övrigt skulle finnas något behov avstraffrättsliga sanktioner mot bärande avuniformering av annat slag. I detstraffrättsliga perspektivet bör motionJu421 enligt justitieutskottet avslås.Justitieutskottet har inga invändningarmot att uniformslagen upphävs.Utskottets ställningstagandeUtskottet delar, liksomjustitieutskottet, regeringens bedömningatt det inte finns ett behov av ettspecifikt förbud, vid sidan avbestämmelserna om hets mot folkgrupp, motbärande av rasistiska eller andrasymboler. Utskottet tillstyrkerregeringens förslag att lagen (1947:164)om förbud mot politiska uniformer skallupphävas och avstyrker motion Ju421.HotbrottUtskottets förslag i korthetUtskottet delar regeringens bedömningatt några ändringar beträffandehotbrotten inte börgöras.PropositionenI många av brottsbalkensbrottsbeskrivningar ingår hot som ettled. Kommittén har föreslagit att ibrottsbalkens bestämmelser om olagatvång, olaga hot, utpressning, hot mottjänsteman, förgripelse mot tjänstemanoch övergrepp i rättssak uttryckligenskall anges att såväl öppna som förtäcktahot är straffbara. Av det material somkommittén har samlat in från polis ochåklagare framgår att det är vanligt attmedlemmar i mc-gäng ägnar sig åtindrivning av verkliga eller konstrueradefordringar och att detta inte sällan skergenom användande av olika former av hot.Enligt kommittén är det också vanligt attmedlemmar i mc-gäng och i rasistiskasammanslutningar hotar poliser och andratjänstemän och att de genom hot försökerskrämma vittnen och andra som skall hörasinför domstol till tystnad. uppfattning har det visat sigatt det i rättstillämpningen råderosäkerhet om de metoder som används vidindrivningsförsöken alltid innefattarstraffbara gärningar samt att det ocksåråder oklarhet om huruvida vissa typer avbeteenden kan vara att uppfatta somstraffbara hot. Enligt kommitténsbedömning utgör den osäkerhet i frågan omvad som utgör straffbara respektive ickestraffbara gärningar ett reellt problemför polis och åklagare vilket tycksmedföra att beteenden som verkligen ärstraffvärda inte beivras.Regeringen har förståelse förkommitténs önskemål om en klar och tydligreglering som underlättar för polis ochåklagare i den praktiskarättstillämpningen. Någon möjlighet förlagstiftaren att kunna förutse allavariationer som verkligheten kan bjuda påfinns emellertid inte.