bet · GP01TU10 · 2002-04-09 00:00:00 — Enligt sina direktiv(dir. 2001:79) skall delegationen se över och arbeta med frågor omsäkerhet och förebyggande av skador i barns och ungdomars miljö.Delegationen skall bl.a. kartlägga vilka skador och olycksfall somdrabbar barn och ungdomar, lämna förslag till förbättringar närdet gäller statistik och annan kunskapsinhämtning inom området. Vidareskall delegationen överväga om det behövs några förändringar avlagstiftningen för att stärka barns och ungdomars skydd ochsäkerhet samt utreda vilken myndighet som bör ha detövergripande ansvaret för barnsäkerhetsfrågorna och frågorna om barnslek- och utemiljö. Enligt vad utskottet inhämtat kommer en stor delav arbetet att beröra trafikfrågorna. I delegationen ingårföreträdare för . På grundval avbetänkandet från (bet. 2000/02:TU13) gjorde ,som nämnts, ett tillkännagivande till regeringen om ökadsäkerhet för barn i trafiken. Som framgår av betänkandet innefattadedetta tillkännagivande även behovet av en samlad redovisning förriksdagen av de åtgärder som bör vidtas för att öka säkerhetenför barn i trafiken. Regeringen har ännu inte lämnat den av riksdagenbegärda redovisningen. Utgångspunkten för en sådan redovisning, somutskottet förutsätter kommer att presenteras av regeringen,bör vara nollvisionen, inklusive delmålet för , och FN:skonvention om barnets rättigheter. Viktiga frågor i en sådanredovisning är bl.a. hur trafiksäkerheten kan tryggas vidskolskjutsverksamhet samt behovet av ytterligare åtgärder för attöka säkerheten vid cykling, bl.a. en ökad användning av cykelhjälm.Med vad utskottet nu har uttalat torde syftet med de nu behandlademotionerna bli tillgodosett. Något initiativ från sida ärinte erforderligt. Motionsyrkandena avstyrks därför.4.2 Äldre och körkortUtskottets förslag i korthet Utskottet anser att det ärangeläget att både de äldres behov av rörlighet och riskerna medäldre bilförare beaktas i trafiksäkerhetsarbetet. Med hänvisning tillVägverkets ansvar avstyrks motionsförslag om särskilda åtgärderavseende äldre bilförare.BakgrundForskning m.m.Befolkningsstatistiken visar att av dem som lever i Sverigei dag är pensionärer, och att andelen äldre kommer fortsätta attöka. Resultatet visar bland annat klart att andelen äldre bilförarekommer att öka när 1940- talets stora barnkullar pensioneras. Allramest kommer andelen kvinnliga äldre bilförare att öka. Antaletkörkortsinnehavare som är uppgår till ochandelen ökar. utgör denna grupp av alla dödadebilförare. Forskning om hur transportsystemet kan anpassas tillden ökande andelen äldre bedrivs både i och i internationellasammanhang. Det gäller bl.a. forskning om hur kollektivtrafiken kanutvecklas men även om hur fordon, trafikmiljö samt utbildning ochinformation kan anpassas till äldre bilförare. Inom Statens väg-och transportforskningsinstitut (VTI) pågår ett sexårigt temaprogramom äldre trafikanter under benämningen Äldre trafikanter - en gruppmed många ansikten. Äldre är en heterogen grupp med olika behov avmobilitet. Ett projekt inom temaprogrammet är en studie av vilkaerfarenheter dagens 55- åringar har av sina föräldrarstransportsituation och hur de ser på sin egen framtid som åldrande.Genom annan forskning inom VTI har man inte kunnat fastställa attrisken för äldre att bli inblandade i olyckor skiljer sig från riskenför andra bilförare; de äldre i trafiken är alltså inte merolycksbenägna än andra förare. Äldre förare följer bl.a. bättreolika trafikregler, vilket minskar sannolikheten för olyckor. Däremothar visats att äldre har en högre risk än andra trafikanter - när enolycka väl har skett oavsett vållande - att skadas eller dödas itrafiken. Bland annat är det mer sannolikt att en äldre person råkarilla ut i en olycka där en yngre person kanske skulle ha klarat sigoskadd. Äldres skador är både mer frekventa och allvarligare än deyngres till följd av att de är mer skadekänsliga. Inom harnyligen en studie redovisats som bekräftar de slutsatser som densvenska forskningen har kommit fram till: Äldre bilförare är intemer olycksbenägna än andra grupper; de är överrepresenterade iolycksstatistiken på grund av sin större risk att skadas och dödassamt vissa metodiska svårigheter i riskuppskattningar hari samarbete med läkare tagit fram en handbok i Trafikmedicin.Den handlar om sjukdomar och om läkemedel som kan innebära risker itrafiken samt om den juridiska processen i frågor omkörkortsinnehav. Bestämmelser om körkort m.m.Bestämmelser om körkort finns i körkortslagen (1998:488).Körkort får utfärdas för den som uppfyllt vissa villkor, däriblandhar körkortstillstånd. Ett körkortstillstånd får enligt 2 § meddelasendast för den som med hänsyn till sina personliga och medicinskaförhållanden kan anses lämplig som förare av ett körkortspliktigtfordon. Lämplighet med hänsyn till de personliga förhållandenaavser bl.a. att sökanden inte är opålitlig i nykterhetshänseende ochi övrigt kan antas komma att respektera trafikreglerna och visahänsyn, omdöme och ansvar i trafiken. Lämplighet med hänsyn tillde medicinska förhållandena förutsätter att sökanden hartillfredsställande syn för att köra fordon av det slag ansökningenavser och att sökanden i övrigt uppfyller de medicinska krav som ärnödvändiga med hänsyn till trafiksäkerheten. Den som söker eller harkörkortstillstånd eller körkort är också skyldig att genomgåläkarundersökning, blodprovstagning eller annan liknande undersökningsom behövs. Ett körkorts giltighetstid räknas från och med den dagdå det utfärdas. Körkortsinnehavet för tyngre fordon är däremottidsbestämt. För behörigheten C, CE, D eller DE gäller körkortettills det att körkortshavaren fyller och därefter för perioderom högst , om körkortshavaren har visat att de medicinskakraven för att ha sådan behörighet är uppfyllda. Förnyelse av körkortskall göras efter det att det har utfärdats eller senastförnyats. Ett körkort skall återkallas i vissa, angivna fall,bl.a. om körkortsinnehavarens förutsättningar för rätt att köra ettkörkortspliktigt fordon är så väsentligt begränsade genom sjukdom,skada eller liknande att personen från trafiksäkerhetssynpunkt intelängre bör ha körkort. Vidare gäller enligt körkortslagen att om enläkare finner att en patient på grund av sjukdom är olämplig sombilförare skall detta anmälas till om inte läkarenkan försäkra sig om att körkortsinnehavaren kommer att avstå frånatt köra körkortspliktigt fordon. Även bestämmelser om s.k.begränsade körkort finns i körkortslagen. Ett körkortsinnehav fårförses med de särskilda villkor som är nödvändiga fråntrafiksäkerhetssynpunkt, även efter det att körkortet har utfärdats.Enligt vad utskottet inhämtat är möjligheten att föreskriva villkorbegränsad till de fall då det är möjligt att med en korrigeringuppfylla föreskrifter. Det kan t.ex. gälla ensynnedsättning som kan korrigeras med särskilda glasögon eller ennedsättning av rörelseförmågan som kan kompenseras medautomatväxel. Möjligheten att söka begränsade körkort är relativtny och har endast ett fåtal körkort av denna typutfärdats.MotionsförslagÅtgärder behövs för att minska antalet fordonsolyckor där äldrebilförare är inblandade, framhålls det i motion T227 av dePourbaix- (). Information särskilt riktad till dennaåldersgrupp om olycksfallsriskerna vid förnyelse av körkort vore ensådan åtgärd, en annan vore stimulans för fordonstillverkare attanpassa bilarna till äldres speciella behov, t.ex. att utformakontrollfunktioner på ett tydligt sätt så att de inte distraherar.I motionen begärs vidare lagändringar som gör det möjligt för äldrefordonsförare att erhålla körkort med en begränsad behörighet, såsomkörning endast i dagsljus.Hälsokontroller för äldre som innehar körkort är ett förslag somförs fram i motion T296 av () och en utredning omdetta begärs. Kontrollen bör införas för personer som uppnått vissålder, t.ex. , och därefter återkomma regelbundet.Ökad information om olycksfallsrisker i samband medkörkortsförnyelse till personer är ett annat förslag; detpresenteras i motion T293 av (). Motionen innehållerockså förslag om att begränsad behörighet för körkort skallinföras.I motion T464 av och (båda fp)betonas att forskning behövs om de sociala konsekvenser ochmobilitetskonsekvenser som blir följden när äldre mister körkort. Attinskränkt mobilitet i allmänhet leder till ökad sjukdomsförekomst ärkänt, men man vet mindre om en inskränkt möjlighet att köra sin bil.Vidare hänvisas till forskning vid Trafikmedicinskt centrum vidKarolinska Institutet som visar att en mycket hög andel av trafikdödadeäldre bilförare också är skyldig part i olyckan. Motionärernaföreslår därför att körkortsmedicin bör ingå som obligatoriskt momenti polisaspirantutbildningen; upptäckt av sviktande hjärn- ellersynfunktion hos äldre bilförare kan göras av polisen. Lättillgängliginformation speciellt till äldre körkortsinnehavare behövs också;många av dem är dåligt informerade om vad som kan hända medkörförmåga, uppmärksamhet m.m. när man åldras. Körkort med olikaformer av villkor, t.ex. att det endast gäller inom en viss radie frånbostaden, bör också övervägas, sägs det.Utskottets ställningstagandeFrågan om äldre personers bilkörning får allt större betydelsei det transportpolitiska arbetet. Mot den enskildes nytta av att kunnaförflytta sig måste det allmännas intresse av trafiksäkerhet vägas.Som framgått i det föregående bedrivs en omfattande forskning påområdet och som leder till en värdefull kunskapsuppbyggnad. Enökande andel äldre bilförare i samhället ställer krav på ett aktivttrafiksäkerhetsarbete för att det skall vara möjligt att nå detlångsiktiga målet om att ingen skall dödas eller skadas allvarligttill följd av trafikolyckor i vägtransportsystemet. Enligt utskottetsmening är det nödvändigt att detta arbete beaktar riskerna med deäldre bilförarna liksom de äldres behov av rörlighet. När fråganom äldre och körkort senast behandlades av - (bet.2000/01:TU12) - borde det enligt utskottets uppfattning i första handankomma på att överväga de frågor som togs upp imotionerna och utarbeta eventuella förslag till förändringar igällande bestämmelser. Utskottet förutsatte vidare att regeringenskulle förelägga en redovisning av vilka åtgärder som kanvara erforderliga för att trygga de äldre bilförarnas säkerhetoch behov av rörlighet. Utskottet finner att frågan fortfarandehar hög aktualitet och emotser en sådan redovisning somefterlystes . Något uttalande av är emellertidinte påkallat; följaktligen avstyrks motionsförslagen. 4.3 Åtgärderför funktionshindrade i trafikenUtskottets förslag i korthetI flera motioner läggs fram förslag som går ut på att underlättaför funktionshindrade i trafiken. Utskottet avstyrker motionsförslagen,bl.a. med hänvisning till pågående beredning av frågan omhandikappolitiken inom transportområdet.BakgrundTrafikförordningen Enligt trafikförordningen (1998:1265) anges atten trafikant för att undvika trafikolyckor skall visa särskildhänsyn mot bl.a. personer som det framgår har någon form avfunktionshinder. Vidare gäller väjningsplikt mot gående som gått ut påeller som just skall gå ut på ett obevakat övergångsställe.Vägverkets ansvarMålet om ett tillgängligt transportsystem har konkretiserats i ettantal verksamhetsgrensmål för . gäller attandelen funktionshindrade som kan utnyttja vägtransportsystemet,inklusive kollektivtrafik, fortlöpande skall öka. Senast år 2010bör kollektivtrafiken kunna användas av de flesta funktionshindrade.Vägverket har till regeringen överlämnat rapportenUtvärdering av handikappolitiken inom transportområdet (Publikation2001:125). Fråga i riksdagenSom svar på fråga 2001/02:108 om den vita käppens status somtrafiksignal har näringsminister påtalat en radkomplikationer av såväl praktisk som lagteknisk natur.Näringsministern sade sig vilja avvakta den då föreståendeutvärderingen av handikappolitiken inom transportområdet innan någraförslag till åtgärder presenterades. Skulle utvärderingen visa påpåtagliga brister var regeringen självfallet beredd att vidtaåtgärder i syfte att förbättra funktionshindrades situation itrafiken.MotionsförslagEmellanåt drabbas bilförare med handikapptillstånd av felaktigtutfärdad parkeringsavgift, anförs i motion T307 av MargaretaCederfelt (m); skälet är att parkeringsvakten ej uppmärksammathandikapptillståndet, trots att det varit riktigt placerat. De personersom överklagat - men inte betalat avgiften - får se ärendetöverflyttat till kronofogden, eftersom såväl polismyndigheten somVägverket kräver att boten skall vara erlagd före handläggning avett överklagande. Detta är inte rimligt, anser motionären och begärdärför en översyn av påföljder vid överklagande i dessa fall.Synskadades situation i trafiken tas upp i motion T385 avBirgitta och (båda c). En synskadad, som måstekorsa en gata eller väg där övergångsställe med ljudsignal saknas, kanaldrig veta om korsande motortrafik tänker bromsa in och geföreträde. Motionärerna anser därför att den vita käppen skall gesstatus av trafiksignal att jämställa med polismans tecken. Vidaresägs att synskadades säkerhet i trafiken minskar till följd av attövergångsställen ersätts med s.k. gångpassager, som bedöms farligaför synskadade. Regeländringar förespråkas för att övergångsställenaskall bli säkra för de synskadade, både när det gäller placeringenoch utformningen.För funktionshindrade som nyttjar färdtjänsten är säkerheten oftabristfällig; vanligen saknas möjligheter att spänna fastrullstolsburna med trepunktsbälte framhålls det i motion T418 avSylvia och (båda s). Det är interimligt att lägre krav uppställs för fordon för funktionshindrade änför övriga trafikanter, särskilt som färdtjänsten erbjuds personer sominte har alternativa möjligheter att resa.Utskottets ställningstagandeUtskottet instämmer med motionärerna om det angelägna i atttrafikmiljön utformas så att den möjliggör för människor medfunktionshinder, t.ex. synskadade, att förflytta sig i trafiken påett trafiksäkert sätt. Som har nämnts i det föregående har Vägverketnu förelagt regeringen sin utvärdering av handikappolitiken inomhela transportområdet. Regeringen har uttalat sin avsikt att efteravslutad beredning lämna en redovisning till . Utskottetutgår från att regeringen därvid överväger de förslag som förs frami motionerna om den vita käppens status, säkra övergångsställen försynskadade och säkerhetsutrustning för fordon för funktionshindrade.Med hänvisning härtill avstyrker utskottet de motionsförslag som rörde nu behandlade frågorna.Beträffande motionen om felaktigt påförd parkeringsavgift förhandikappfordon har utskottet förståelse för de problem som kanuppstå. Skyldighet att betala avgiften även om man har bestriditanmärkningen gäller för övrigt alla som har fått en sådananmärkning. Utskottet förutsätter att regeringen överväger dennafråga. Mot den bakgrunden anser utskottet att något uttalande frånriksdagens sida inte är erforderligt, och motionen härom bör därföravslås.4.4 MotorcyklisterUtskottets förslag i korthet Motorcyklister är en utsatttrafikantgrupp. Motioner som går ut på att skyddet skall ökas gällerdels vägens utformning, dels fordonens belysning. Utskottet avstyrkermotionerna med hänvisning till de åtgärder som förutsättsvidta för ökad säkerhet för motorcyklister.MotionsförslagAtt synas i trafiken är A och O - det gäller inte minstmotorcyklar, påpekas det i motion 2001/02:T222 av dePourbaix- (). Det borde vara tillåtet för motorcykelekipageatt använda dubbla ljus, inte bara - vilket ärtillåtet - utan dygnet runt. Risken för bländning, somär orsaken till denna inskränkning, kan minskas genom en föreskriftom att man skall "blända av" vid t.ex. möte.Intresset för att åka motorcykel ökar stadigt, anförs i motionT313 av (). Själva fordonet utvecklas ständigt,t.ex. med bättre köregenskaper och effektivare bromsar. När detdäremot gäller vägens utformning finns problem genom de vajerräckensom sätts upp allt mer. De skyddar bilisterna men kan för motorcyklisterinnebära en dödsfälla. bör därför ges i uppdrag attutveckla körbaneavskiljare som är säkrare för motorcyklisterna.Vägverket bör också inom ramen för sitt trafiksäkerhetsuppdrag verkaför ökad trafiksäkerhet för motorcyklisterna.Även i motion T423 av Skånberg m.fl. (kd) efterlyses en bättretrafikmiljö för motorcyklister.Utskottets ställningstagandeUtbyggnad av s.k. vajerräcken har visat sig vara effektivt för atthindra allvarliga olyckor. Utskottet är medvetet om de olägenheterför somliga trafikantgrupper som är förknippade med sådana räcken.Såvitt utskottet har inhämtat är man inom öppen för attpröva nya tekniska lösningar, som kan tillgodose bl.a.motorcykelförarnas behov. Utskottet utgår från, när det gällerfrågan om motorcykelbelysning inte bara , att regeringenöverväger i vilken utsträckning en sådan regeländring är enändamålsenlig åtgärd i trafiksäkerhetshänseende.Med hänvisning till vad nu har anförts finner utskottet att någonåtgärd från sida inte är erforderlig; motionerna avstyrksdärför.4.5 CyklisterUtskottets förslag i korthet Motionsförslag om bl.a. en lag medkrav på användning av cykelhjälm, information till cyklister omtrafikregler m.m. samt byggande av cykelvägar i anslutning tillnybyggen av riksvägar avstyrks med hänvisning till ansvarinom området samt till planerade projekt om cykelvägar.BakgrundAntalet dödade respektive svårt skadade cyklister (enligtpolisrapporter) ligger på ungefär samma nivå som åretdessförinnan. Under 1990- talet ökade cykelhjälmsanvändningenkraftigt, medan en minskning noterades . Hjälmanvändningenlåg på ungefär samma nivå - i genomsnitt - under åren 2001och 2000. Stora skillnader finns mellan olika åldersgrupper menockså mellan kön och mellan orter av olika storlek. Vägverkethar genomfört investeringar för cyklisters säkerhet. Avinvesteringarna har gång- och cykelväg byggts. Vidare harVägverket - i samarbete med kommuner och frivilligorganisationer -genomfört lokala projekt om säker cykling, bl.a. med syfte att ökacykelhjälmsanvändningen. MotionsförslagEn lag med krav på att använda cykelhjälm efterfrågas i motionT363 av (). av antalet lätttrafikskadade cyklister skulle ha sluppit huvudskador om de hadehaft hjälm. Eftersom flertalet cykelolyckor är singelolyckor äranvändande av hjälm en mer säkerhetshöjande åtgärd än byggande avcykelbanor, hävdar motionären.Körkort för cykel är inte realistiskt, men det finns ett behov avkunskap hos cyklisterna om gällande regler påpekar man i motion T266av (). bör ges i uppdrag att informeracyklisterna om trafikvett. Enligt motionärens mening önskar mångamänniskor cykla i större utsträckning än de gör, men de vågar intepå grund av att risken att bli påkörd är alltför stor. Vid nybyggenav riksvägar bör därför en cykelväg byggas i omedelbar närhet.Ytterligare ett förslag för stimulans av cyklandet är attarbetsgivare ges rätt att göra avdrag för del av kostnaden föranställds inköp av cykel, motsvarande kostnaden att gå på ett s.k.gym.Frågan om cyklisternas regelefterlevnad tas upp även i motion T381av och (båda s). De anser att detfinns behov av tydligare bestämmelser särskilt för cyklister itrafiken, exempelvis vid rattfylleri och fortkörning på cykel.Utskottets ställningstagandeUtskottet ansluter sig till den uppfattning om fördelarna medcykling som kommer till uttryck i motionerna. Att cykla kan innebäraen rad positiva effekter, såsom ett ökat välbefinnande och minskadereskostnader för individen samt en bättre miljö genom minskadekoldioxidutsläpp. Mot den bakgrunden är det angeläget att cykeln somfärdmedel främjas, inte minst genom åtgärder för att höja säkerhetenför cyklister. Viktigt är användning av cykelhjälm, lägre hastighetervid blandtrafik inom tättbebyggt område samt separering av biltrafikoch gång- och cykeltrafik. Även tydligare bestämmelser för cyklisteri trafiken är ett viktigt medel. Frågan om cykeltrafiken,däribland utbyggnad av cykelvägar, behandlades i det av riksdagengodkända betänkandet med anledning avinfrastrukturpropositionen (prop. 2001/02:20, bet. 2001/02:TU2).Utskottet ansåg det angeläget att åtgärder vidtas för att uppnå enökad och säker cykeltrafik. Enligt vad utskottet har erfarit harVägverket numera börjat anlägga cykelvägar i anslutning tillvägbyggen. Utskottet betonade i samband med sin behandling avpropositionen om nollvisionen (prop. 1996/97:137, bet. 1997/98:TU4)vikten av att cyklister använder hjälm. En ökad hjälmanvändningborde åstadkommas genom information och genom myndigheters ochnäringslivets kvalitetssäkring av transporter. Enligt utskottetsmening borde en tvingande bestämmelse inte införas förrän tillräckligtmånga accepterar lagstiftning på detta område. Utskottet framhölldock vikten av att noga följde utvecklingen. Utskottetvar inte heller berett att förorda några tvingandebestämmelser om cykelhjälm utan förutsatte att regeringen och berördaaktörer, bl.a. , kommunerna och NTF, vidtar åtgärder föratt öka säkerheten för cyklister och gångtrafikanter (bet.2000/01:TU13). Regeringen förutsattes hålla underrättad omutvecklingen på området. Utskottet vidhåller sin uppfattning ochanser sålunda att det är viktigt att öka säkerheten för cyklisteroch gångtrafikanter. Regeringen bör delge sin uppfattningom tvingande bestämmelser om cykelhjälmsanvändning vid sin kommanderedovisning av trafiksäkerhetsarbetet. Utskottet är sålunda inte nuberett att förorda sådana bestämmelser. Någon åtgärd från riksdagensida med anledning av motionerna är inte erforderlig. Motionernaavstyrks därför.4.6 GångtrafikanterUtskottets förslag i korthet Med hänvisning till förutsattuppföljningsarbete i fråga om väjningsplikt vid övergångsställenavstyrker utskottet en motion.BakgrundEnligt trafikförordningen (1998:1276) har en förare väjningspliktmot gående som gått ut på eller just skall gå ut på övergångsstället.Bestämmelsen trädde i kraft . Ett syfte var attförbättra framkomligheten för gående. Med anledning av den nyabestämmelsen anpassas alla övergångsställen till de nyaförutsättningarna; på de statliga vägarna är anpassningengenomförd för ca hälften av övergångsställena. Böter för den sominte iakttar väjningsplikten är för förare av bil, motorcykel ochmoped klass I och för förare av moped klass II ochcyklister . Enligt årsredovisning för år 2001visar uppföljningen att väntetiden för gående minskade med tvåtredjedelar. Framkomligheten förbättrades främst för barn och äldre.Den minskade väntetiden för gående resulterade i motsvarande ökningav väntetiden för bilarna. Andelen bilar som stannade för gåendeökade från till . Enligt olycksfallsstatistiken har antaletsvårt skadade vid obevakade övergångsställen ökat. bedömeremellertid att det är alltför tidigt att dra några slutsatser omhuruvida säkerheten har försämrats. Region harsedan år 1994 genomfört årliga mätningar i regionen av fordonsföraresbenägenhet att lämna gående företräde vid obevakade övergångsställen.Enligt dessa var benägenheten 2000 - det årdå lagen infördes - öka till . lämnade 64 %av förarna företräde. MotionsförslagEn följd av de nya reglerna om väjningsplikt vid obevakadeövergångsställen har blivit "trafikinfarkter" på platser med ett stortantal gångtrafikanter, hävdas i motion T216 av (). Eftersom konsekvensen har blivit miljöförstöring och en i mångafall otrevlig och hetsig stämning i trafiken bör lagen ses över,anser motionären.Utskottets ställningstagandeUtskottet behandlade en motion med motsvarande innehåll och syfteförra året (bet. 2000/01:TU13). hänvisadeutskottet till att hade för avsikt att utvärderaeffekterna av denna lag. har genomfört viss uppföljningav de nya bestämmelserna. Enligt utskottets mening är kunskapslägetännu oklart i stora delar. Utskottet utgår därför från att verketäven i fortsättning följer effekterna av lagen och föreslår deåtgärder som kan vara befogade. Något uttalande i saken är mot denbakgrunden inte påkallat anser utskottet och avstyrker därförmotionen.5 Förarutbildning5.1 Väntetider m.m.Utskottets förslag i korthet Utskottet instämmer i denmotionsledes framförda uppfattningen att de långa väntetiderna föravläggande av körkortsprov inte är acceptabla.