bet · GP01FIU13 · 2002-02-14 00:00:00 — Vissa finansmarknads-, försäkringsrörelse- ochkreditupplysningsfrågor SammanfattningI detta betänkande behandlar utskottet tre motionerfrån allmänna motionstiden och tio motionerfrån allmänna motionstiden . Motionernabehandlar dels vissa finansmarknads- ochförsäkringsrörelsefrågor, dels vissa frågor som rörkreditupplysning.Med delvis bifall till fyra motioner förordarutskottet att tillkännager för regeringensom sin mening vad utskottet anfört beträffandebank- och fastighetskrisen samt konsumenternasställning på finansmarknaden. Övriga motionsyrkandenavstyrks.I betänkandet finns fyra reservationer.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. Bank- och fastighetskrisen m.m.Riksdagen tillkännager för regeringen som sinmening vad utskottet anfört om bank- ochfastighetskrisen samt om konsumenternas ställningpå finansmarknaden. Därmed bifaller riksdagendelvis motionerna2000/01:Fi712 av m.fl. (v, c, kd),2001/02:Fi238 av (),2001/02:Fi257 av m.fl. (s) och2001/02:Fi275 av Per och (kd, fp)samt avslår motionerna2000/01:Fi709 av och (),2001/02:Fi229 av () och2001/02:N308 av ().2. Försvaret av kronan 1992Riksdagen avslår motionerna2000/01:Fi711 av () samt2001/02:Fi254 av ().3. Jäv vid nyemissioner ochbörsintroduktionerRiksdagen avslår motion2001/02:Fi233 av ().Reservation 1 (fp)4. AktiefonderRiksdagen avslår motion2001/02:Fi244 av m.fl. (v).Reservation 2 (v, mp)5. Kollektiva hemförsäkringarRiksdagen avslår motion2001/02:Fi243 av ().Reservation 3 (m, kd, fp)6. KreditupplysningRiksdagen avslår motion2001/02:Fi212 av m.fl. (v).Reservation 4 (v, mp)den 14 februari 2002På finansutskottets vägnarJan BergqvistFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: JanBergqvist (s), (), (),(), (), SoniaKarlsson (s), (), (), Per (), (), YvonneRuwaida (mp), (), Carl-AxelJohansson (m), (), (),() och ().2001/02FiU13Utskottets övervägandenBank- och fastighetskrisen m.m.Utskottets förslag i korthetI ett antal motioner behandlas bank- ochfastighetskrisen samt konsumenternasställning på finansmarknaden. Utskottetföreslår att tillkännager förregeringen vad utskottet anfört angåendedessa frågor. Förslaget innebär att riksdagendelvis bifaller fyra motioner. Övrigamotioner avstyrks.MotionerI motion 2000/01:Fi712 av (), RolfÅbjörnsson (kd) och () anförs att det nu ärett decennium sedan den svenska bank- ochfinanskrisen bröt ut. Krisen fick stora ekonomiskaoch politiska konsekvenser och det är först nu somföljderna av krisen börjat klinga av. Därför är detnu dags att tillsätta en kommission med uppgift attutreda bankkrisens följder och föreslå eventuellalagändringar. Kommissionen bör bestå av personer somsjälva inte varit inblandade i bankkrisen. Enmöjlighet är att tillkalla utländsk expertis. är viktig för att lärdomar skall kunnadras så att misstagen inte upprepas. bör analyseras är om företag och institutionersom och Finans/Bankinspektionen behandlatenskilda personer/företag på ett rimligt sätt ellerom vissa parter fick en mer privilegierad behandlingän andra. En annan fråga är om livskraftiga företagmed goda överlevnadsmöjligheter fick sina krediteruppsagda och därigenom tvingades i konkurs. Vidarebör de processer som drivits granskas ur ettjuridiskt perspektiv, inklusive en granskning av desekretessfrågor som diskuterats i anslutning tillrättegångarna.I motion 2001/02:Fi275 av Per () ochKent Skårvik (fp) anförs att många småföretagdrabbades av bankkrisen i början av 1990-talet.Osäkra värden på fastigheter och nyarekommendationer från omfastighetsvärdering var några av de faktorer somslog hårt mot många småföretagare. Antalet konkurserför juridiska personer fördubblades under de förstaåren . Till detta skall också läggas dekonkurser som drabbade enskilda firmor, som istatistiken finns redovisade som fysiska personer.För att undvika missgrepp är det enligtmotionärerna viktigt att reda ut vad som händesmåföretagen under bankkrisen. De drabbade har ocksåett berättigat intresse av att få förhållandenautredda och få svar på om de kan gå vidare ochbegära ersättning för det inträffade. En utredningav bankkrisen och dess effekter för småföretagen börgenomföras av en oberoende kommission (yrkande 1).Motionärerna anser vidare att det är viktigt attöverväga hur småföretagens ställning motkreditgivarna kan stärkas. Det bör övervägas omsmåföretagarnas ställning bör förbättras genom attdet t.ex. öppnas en möjlighet för Konsumentverketeller någon annan myndighet att ta till varasmåföretagarnas intressen (yrkande 2).I motion 2000/01:Fi709 av och () föreslås att en oberoende kommissiontillsätts med uppgift att utreda bankkrisen och dessföljder. Kommissionen är nödvändig för att bl.a.undvika en upprepning men också för att återställaett förtroendefullt förhållande mellan företag,banker, myndigheter och domstolar. Ett stort antalföretag gick i konkurs . av konkurserna berodde på den svaga efterfrågani ekonomin, men ett stort antal företag tvingades ikonkurs då bankerna sade upp krediter eller krävdenya säkerheter för lånen. Kommissionen bör, enligtmotionärerna, utreda omfattningen av dennatvångsnedläggning av livskraftiga företag och hurdetta var politiskt, ekonomiskt och juridisktmöjligt (yrkandena 1 och 3). Dessutom börkommissionen försöka värdesätta hur storaförmögenheter som omfördelades från låntagare tilllångivare samt vilka sociala konsekvenseromfördelningarna fick (yrkande 2). I motionen anförsatt de analyser och undersökningar som efterbankkrisen gjorts av konkurs- ochrekonstruktionslagstiftningen varit inriktade pålagens tillämpning under normala tider. Kommissionenbör därför också analysera om regelverket förfinansföretag och konkurslagstiftningen ärändamålsenlig även under svårare ekonomiskaförhållanden (yrkande 4). Vidare bör kommissionenbelysa regeringens och agerandeunder krisen (yrkande 5). Även domstolarnas agerandeoch deras ekonomiska kompetens i den här typen avtvistefrågor bör utvärderas (yrkande 6).I motion 2001/02:Fi229 av () ansermotionären att allmänhetens förtroende för bank- ochförsäkringssektorn och dess produkter måste bevaras.För att uppnå detta bör vidta deåtgärder som krävs för att finansiella tjänsterskall marknadsföras på ett ansvarsfullt sätt. Imotionen lämnas förslag på åtgärder, t.ex.ångervecka vid telefonförsäljning av finansiellatjänster och skriftlig dokumentation.I motion 2001/02:Fi238 av ()anför motionären att när pengar flyttas mellan olikabanker så tar det innan pengarna nårmottagaren. Pengarna "flyter" mellan avsändare ochmottagare, den s.k. floaten. Ränteintäkterna underöverföringstiden tillfaller bankerna. I Sverigefinns inte några regler för hur snabbt bankernaskall överföra pengar mellan avsändare ochmottagare. På området har det skett en omfattandeteknikutveckling. Det är möjligt att flyttapengar betydligt snabbare än vad som sker.Motionären anser att det bör införas en tidsgränsför när en överföring från avsändare till mottagareskall vara genomförd. Det bör också införas reglersom innebär att om tidsgränsen inte hålls så skallkunden erhålla räntekompensation.I motion 2001/02:Fi257 av m.fl. (s)anförs att utvecklingen på den svenska marknaden förfinansiella tjänster ställer allt större krav påkonsumenternas kunskaper, kompetens och vilja attägna tid och kraft åt att lära sig och anpassa sigtill en förändrad servicesituation. Bankkundernamåste numera ta ett mycket större eget ansvar, någotsom långt ifrån alla har möjlighet till. kanman se tendenser på att bankerna skiktar kundernaefter lönsamhet. Motionärerna är mycket kritiskatill denna utveckling. Det är viktigt att allagrupper har tillgång till god bankservice tillrimliga avgifter. Enligt motionärerna uppvisarbankerna nonchalans mot stora grupper av mindrebankkunder. Som exempel nämns de orimligt långaöverförings- tiderna vid betalning mellan vissabanker. Motionärerna tar även upp problemen viddistansförsäljning av finansiella tjänster. Det ärorimligt att konsumentskyddet är bättre vidtelefonförsäljning av dammsugare än vid motsvarandeförsäljning av finansiella tjänster. Motionärernaanser att bankmarknaden kännetecknas av storavinster, internationalisering och en snabbstrukturomvandling. Det är viktigt att det skapasbättre institutionella förutsättningar för fleraktörer, ökad konkurrens och större konsumentmakt.En positiv förändring skulle vara att avskaffa detinlåningsmonopol som enligt dagens lagstiftning ärförbehållet banker. Då skulle även andra än bankerkunna konkurrera med inlåning till gagn förkonsumenter. Ett annat bidrag till en bättre ordningkan vara att ge Allmänna reklamationsnämndenmöjlighet att på ett helt annat sätt än hittillsstärka konsumenternas ställning på de finansiellamarknaderna.I motion 2001/02:N308 av () anförmotionären att konkurrensen på den svenskakreditmarknaden, särskilt den svenska bankmarknaden,är alldeles för svag. Man kan tala om en marknad medkraftigt utvecklade oligopoltendenser. finnsdet knappt en handfull fullskaliga banker mednågorlunda heltäckande kontorsnät. De nyanischbankerna har svagt utvecklade kontorsnät och fåprodukter. Gemensamt för de nya kreditaktörerna äratt de undviker den mer riskabla företagsmarknaden.Denna utveckling har, enligt motionären, medfört attsvenska företag har fått ett försämratkreditprövningsklimat. För att råda bot på dettaanser motionären att vid prövningav om bankoktroj skall beviljas borde ställa krav påfullskaliga produktsortiment.BakgrundBank- och fastighetskrisenRegeringen tillkallade enkommitté (, Fi 1993:02). Ikommitténs uppdrag ingick att kartlägga och beskrivautvecklingen på kreditmarknaden samt att analyseraorsakerna till de problem som uppstått. Vidareingick en översyn av tillsynens innehåll ochinriktning i uppdraget. Översynen skulle göras motbakgrund av en analys av det regelverk som omgärdarbankernas verksamhet. Kommitténs arbete harresulterat i ett antal rapporter, författade avkommitténs ordförande och av personer knutna tillkommittén. Rapporterna har publicerats.Bankkriskommitténs arbete avslutades dock utan attnågot betänkande avlämnades.Regeringen beslutade att tillsätta enkommitté, , som fick i uppdragatt utreda behovet av ändringar i det regelverk somstyr framför allt bankers och andra kreditinstitutsverksamhet (dir. 1995:86). Kommittén skulle ävenutreda behovet av ändringar i tillsynens innehålloch inriktning på detta område. Om kommittén fanndet lämpligt skulle den föreslå ändringar avregelverket. Av direktiven framgår vidare attkommittén skulle· överväga behovet av ändrade regler för hanteringav ekonomiska risker och för intern kontroll ibanker, kreditmarknadsbolag ochvärdepappersbolag,·· överväga behovet av ändrade regler förbeslutsdelegation och besluts- fattande inominstituten, innefattande arbetet inom styrelseoch ledning,·· analysera de mål som bör styratillsynsverksamheten, värdera hur angelägna olikatillsynsuppgifter är samt bedöma hur riktlinjernaför verksamheten skall läggas fast,·1. överväga vissa frågor om revisorernas roll,2.· överväga behovet av ändrade regler förFinansinspektionens ingripanden och sanktioner,·· överväga behovet av särskilda regler försituationer då ett enskilt kreditinstitut harfinansiella svårigheter, samt·· analysera det nuvarande straffrättsliga systemetssätt att verka på området och överväga reformer.·Under fick Banklagskommitténtilläggsdirektiv som bl.a. innebar att kommitténsuppdrag begränsades på så sätt att det inte skulleomfatta utredning av behovet av ändringar i detregelverk som styr värdepappersbolags ochförsäkringsbolags verksamhet (dir. 1999:36).Banklagskommittén har avlämnat fyra betänkanden:(SOU 1995:106) Rapporteringsskyldighet för revisoreri finansiella företag, (SOU:1998:27) Nyaledningsregler för bankaktiebolag ochförsäkringsbolag, (SOU 1998:160) Reglering ochtillsyn av banker och kreditmarknadsföretag, samt(SOU: 2000:66) Offentlig administration av banker ikris. arbete är därigenomavslutat.Betänkandena SOU 1995:106 och SOU 1998:27 har letttill lagstiftning (prop. 1995/96:173 Förstärkttillsyn över finansiella företag, bet. 1995/96:NU23, rskr. 1995/96:285 samt prop. 1997/98:166 Nyassociationsrätt för bankaktiebilag, m.m., bet.1998/99:LU4, rskr. 1998/99:23).Huvudbetänkandet (SOU 1998:160) Reglering ochtillsyn av banker och kreditmarknadsföretag handlarom reglering av och tillsyn över betalningsväsendetoch kreditförsörjningssystemet. Av betänkandetframgår att till grund för förslagen ligger enförutsättningslös analys av betalningsförmedlingensoch kapitalförsörjningens roll i samhällsekonominoch de skyddsintressen som finns på dessa områden.Enligt kommittén bör den aktuella lagstiftningenfrämst inriktas på frågor rörande systemstabilitet.Kommittén föreslår bl.a. en ny definition avbankrörelse och nya rörelseregler för banker.Kommittén anser att risken för systemkriser bästmotverkas genom att enskilda banker är solida, dvs.motståndskraftiga mot olika former av störningar.Enligt kommittén bör ett mål för banklagstiftningenvara att säkerställa att banker är solida. För attnå det övergripande soliditetsmålet föreslårkommittén tre inledande bestämmelser som angerramarna för rörelsen. Dessa bestämmelser ställerkrav på soliditet, genomlysbarhet och riskhantering.Bankerna har en särställning i samhällsekonomin ochde flesta banker tillhandahåller ett brett utbud avfinansiella tjänster. För att bankerna skall kunnafylla sin funktion i samhällsekonomin är detbetydelsefullt att förtroendet för bankmarknadenupprätthålls. Kommittén föreslår i detta syfte enbestämmelse som ålägger en bank att hålla godbankstandard i sin rörelse. Enligt kommittén utgördenna bestämmelse också en viktig del avkonsumentskyddet på området. Kommitténs förslaginnebär bland annat att bankernas ensamrätt att taemot inlåning avskaffas. Vad gäller tillsyneninnebär kommitténs förslag att rörelsereglerna skallprägla inriktningen på och formerna för tillsynen.Rörelsereglerna är grundade på bedömningar av vilkakrav som måste ställas för att bankerna skallfungera på ett ändamålsenligt sätt. Därav följer atttillsynen skall inriktas på att övervaka deförhållanden som regleras i rörelsereglerna och attdet är de inledande bestämmelserna om soliditet,riskhantering och genomlysbarhet som framför alltbör prägla tillsynen.I slutbetänkandet (SOU: 2000:66) Offentligadministration av banker i kris föreslår kommitténen särskild ordning för rekonstruktion ochavveckling av bankaktiebolag med problem - kalladoffentlig administration. Kommittén föreslår att detskall inrättas en särskild myndighet,, med huvudansvar förinstitutet offentlig administration. Betänkandetinnehåller också en analys av rollfördelningenmellan ,, . Förslagen är tänkta attkomplettera det regel- och tillsynssystem somkommittén föreslagit i sitt huvudbetänkande.Dessa båda utredningsbetänkanden bereds förnärvarande inom . En propositionär planerad att avlämnas till under hösten2002. I budgetpropositionen (prop.2001/02:1, volym 1, avsnitt 1.5.2) redovisarregeringen att den anser att bankernas ensamrätt attta emot inlåning bör avskaffas eller begränsas.Beskrivningar av den finansiella krisens bakgrundoch orsaker samt ansvarsförhållanden har lämnats iflera olika sammanhang. I propositioner och isärskilda skrivelser har det redogjorts förkreditmarknadens utveckling, för hur olika bankerpåverkats av krisen och för de åtgärder somvidtagits för att stärka det finansiella systemet,(prop. 1992/93:135, skr. 1992/93:251, skr.1993/94:61, skr. 1993/94:238). I Banklagskommitténshuvudbetänkande lämnas en redogörelse förbankkrisen, dess bakgrund, förlopp och lärdomar.Statliga utredare samt fristående forskare ochskribenter har också publicerat rapporter omfinanskrisen, t.ex. Finansbolagskrisen Ds 1991:47,utredning om Nordbanksstyrelsensansvar, utredning om Nordbankenskreditgivning samt tre utredningar om Sparbankenskreditgivning. Stödet till bankerna summerades iAvveckling av bankstödet Ds 1995:67 och proposition1995/96:172 samt i Bankstödsnämndensverksamhetsberättelser och slutrapport. Vidare harbank- och finanskrisen behandlats i ett stort antalartiklar, skrifter, böcker och på olika konferenserunder temat den svenska finanskrisen. Till exempelägnade tidskriften etthelt nummer åt finanskrisen (1998:1) och iRiksbankens kvartalstidskrift ochvalutapolitik finns flera artiklar med sammainriktning. publicerade bokenFacit av finanskrisen. En mer personlig betraktelseav finanskrisen finns i bok - Närbubblan brast. var mitt under krisenstatsråd i med ansvar för bl.a.skatte- och finansmarknadsfrågor.Konsumenternas ställning på finansmarknadenRegeringen tillsatte enparlamentarisk kommitté som fick i uppdrag att lämnaförslag på hur den framtida konsumentpolitiken skallkunna ge människor förutsättningar att känna sigtrygga som konsumenter och ha ett starkt inflytandeöver sin vardagssituation (dir. 1999:1). Kommitténskulle identifiera konsumentpolitikens långsiktigainnehåll och prioriteringar. Kommittén skullesärskilt analysera målen och medlen förkonsumentaspekterna bl.a. inom området finansiellatjänster. I enlighet med uppdraget lämnades iseptember 1999 en delrapport om finansiellatjänster. Kommittén redovisade sitt arbete i april2000 i slutbetänkandet (SOU 2000:29) Starkakonsumenter i en gränslös värld. I betänkandetkonstaterar kommittén bl.a. att det grundläggandekonsumentskydd som finns på området för finansiellatjänster är gott. Kommittén lämnade ett antalförslag om ytterligare förstärkningar avkonsumentskyddet avseende finansiella tjänster.Beträffande finansiell rådgivning ansåg kommitténatt nuvarande bestämmelser inte ger konsumenternaett tillräckligt skydd vid vårdslös finansiellrådgivning och föreslog därför att konsumentskyddetpå området borde stärkas genom tvingandecivilrättslig lagstiftning. Viktiga inslag i ensådan lagstiftning borde, enligt kommittén, vara enlättnad i konsumentens bevisbörda, en skyldighet förrådgivare att dokumentera uppdraget och att medomsorg ta tillvara konsumentens intressen. frågan om vilka krav sombör ställas på rådgivare i fråga om praktisk ochteoretisk utbildning. Kommittén redovisade intenågot författningsförslag utan ansåg att fråganborde bli föremål för en djupare och mer noggrannanalys.I proposition 2000/01:135 Handlingsplan förkonsumentpolitiken 2001-2005 presenterar regeringensina förslag om den framtida svenskakonsumentpolitikens mål och inriktning. Ipropositionen konstaterar regeringen att mycketarbete pågår vad gäller finansiella tjänster, såvälnationellt som inom EU. Olika projekt bedrivs bådeinom myndigheterna och i företagen. Vidarekonstaterar regeringen att på flera områden pågårredan arbeten som har beröringspunkter med vad denKonsumentpolitiska kommittén har föreslagit.Vad gäller konsumentskyddet vid finansiellrådgivning så delar regeringen kommitténsbedömningen att frågan om ansvar för finansiellrådgivning bör bli föremål för en djupare och mernoggrann analys än den som kommittén haft möjlighetatt genomföra. Genom beslut den 10 maj 2001tillkallade regeringen en särskild utredare meduppgift att kartlägga och analysera frågor omkonsumentskyddet vid finansiell rådgivning (dir.2001:41). Enligt direktiven skall utredarenkartlägga dels de åtgärder som vidtas av definansiella företagen för att uppnå en hög kvalitetpå rådgivningen, dels berörda myndigheters arbete påområdet. Kartläggningen skall följas av en analys avfrågan om vilka åtgärder som kan vara lämpliga attvidta för att stärka konsumentskyddet i samband medfinansiell rådgivning. Utredaren skall i detsammanhanget undersöka om det finns behov avsärskilda bestämmelser av näringsrättslig ellercivilrättslig natur. Om utredaren finner att ettsådant behov finns, skall denne också lämna förslagtill reglering. Utredaren skall dessutom undersökabehovet av andra lämpliga åtgärder som kan vidtas isyfte att stärka konsumenternas ställning på områdetoch får lämna förslag även till sådana åtgärder.Uppdraget skall redovisas senast den 30 juni 2002.När det gäller frågor kring distansförsäljning avfinansiella tjänster erinrar regeringen ipropositionen om det pågående lagstiftningsarbetetinom EU på området. lade kommissionen framett förslag till direktiv om distansförsäljning avfinansiella tjänster. har ett antalreviderade förslag diskuterats inom EU:sinstitutioner, och nådderådet en politisk överenskommelse om en gemensamståndpunkt. I denna ingår regler om bl.a. ångerrättoch krav på information. Vidare finns bestämmelsersom reglerar under vilka förutsättningar enkonsument får kontaktas utan att denne dessförinnanbett om det. Den gemensamma ståndpunkten kommer attbli föremål för andra läsningunder första halvåret 2002.Tidigare riksdagsbehandlingDen konsumentpolitiska propositionen har underhösten 2001 beretts i lagutskottet. I detsammanhanget behandlade lagutskottet ett antalmotioner liknade de som finansutskottet nu behandlarangående konsumenternas ställning påfinansmarknaden. I motionerna ställdes bl.a. krav påett starkt konsumentskydd vid finansiell rådgivningoch vid distansförsäljning av finansiella tjänster.Lagutskottet hade inte någon annan uppfattning änmotionärerna när det gäller vikten av ett fullgottkonsumentskydd vid finansiell rådgivning ochdistansförsäljning av finansiella tjänster.Lagutskottet konstaterade att den civilrättsligalagstiftning som skisseras i den konsumentpolitiskakommitténs betänkande väcker en rad kompliceradefrågeställningar av rättslig natur som kommitténinte haft möjlighet att närmare överväga.Lagutskottet ansåg därför, liksom regeringen, attfrågan om rådgivaransvaret borde bli föremål för endjupare och noggrannare analys. ansåginte att det fanns skäl att förorda nya direktiv.Lagutskottet ansåg i stället att resultatet av dennyligen påbörjade utredningen borde avvaktas.Motionerna avstyrktes med hänvisning till detpågående arbetet inom och inom tillstyrkte propositionens förslag.Riksdagen beslutade i enlighet medlagutskottets förslag (bet. 2001/02:LU2, rskr. 51).ÖvrigtI presenterade rapportenAktiemarknad för alla - nya krav i ny miljö(2001:3). I rapporten säger att ispåren av de senaste årens börsutveckling finns påmånga håll ett tydligt missnöje när det gällerrådgivning och information. Både med tanke påenskilda konsumenter och med tanke på betydelsen avatt hävda förtroendet för aktiemarknaden i stortanser att det är viktigt att tafasta på kritiken. Brister kan också konstateras.Finansinspektionen anser att de finansiellaföretagen bör säkerställa kvaliteten i denrådgivning som de ger sina kunder. Det är önskvärtatt det sker en målmedveten och systematiskutveckling mot standardiserade metoder förkvalitetsmätning och säkring av kvaliteten irådgivningen till konsumenter. För att säkerställaatt personal inom finanssektorn har erforderligförmåga att hantera kunder krävs en vissgrundläggande kompetens och kunskapsnivå. För attstärka denna har tagit framett licensieringsprogram som innebär att anställda ivärdepappersinstitut skall genomgå utbildning ochkunskapstest. anser attlicensieringsprogrammet utgör ett viktigt inslag iförbättringen av rådgivarnas kompetens. I rapportensägs vidare att ett ökat behov av tvistlösningmellan finansföretag och deras kunder kan förutses.Finansinspektionen anser att en god dokumentation ärcentral för väl fungerande tvistlösning. Det finnshär anledning att höja kraven på finansföretagen.Finansinspektionen kommer att ta upp en dialog medde finansiella företagen och företrädare för olikakonsumentintressen i syfte att öka möjligheten attlösa tvister inom Allmänna reklamationsnämnden.Enligt uppgift från så pågårför närvarande en utvärdering av rapporten.Beträffande kraven på dokumentation så förberederFinansinspektionen att ge ut föreskrifter i ämnet.Finansinspektionen har från och med den 1september 2001 utfärdat nya allmänna råd som bl.a.innehåller regler angående överföringsuppdrag(FFFS 2001:8). I de allmänna rådens 12 § sägs bl.a.att "ett överföringsuppdrag bör genomföras på ettsnabbt och säkert sätt". Den 24 september 2001startade en granskning av vilkentid det tar för en betalningsöverföring mellanbanker både inom och till EES-området.Arbetet skall redovisas i en rapport senast .