bet · GP01UFÖU3 · 2002-06-04 00:00:00 — Regeringen utgår i sin planläggningfrån att den svenska insatsen efter den 31 augustiskall uppgå till 32 personer som skall varaverksamma inom civil-militär samverkan (CIMIC).Detta innefattar även officerare från väg- ochvattenbyggnadskåren samt i stabs- ochlogistikbefattningar.Utskottet kan konstatera att antalet personer somär engagerade i en svensk insats inom ramen för deninternationella säkerhetsstyrkan i Afghanistankommer att minska efter jämförtmed , då styrkan har uppgåtttill drygt 40 personer. Utskottet understrykervikten av att, som anges i propositionen, regeringenhåller fortlöpande informerad om hur ettfortsatt svenskt truppbidrag kan komma att utformas.Regeringen har i propositionen föreslagit attriksdagens bemyndigande för den fortsatta svenskatruppinsatsen skall gälla längst t.o.m. decembermånad 2002. har sedermera fattatbeslut om att förlänga mandatet för deninternationella säkerhetsstyrkans närvaro iAfghanistan t.o.m. . Utskottetvill därför framhålla att den bortre tidsgränsen förden svenska militära styrkans närvaro i Afghanistaninte kan inträffa senare i tiden än utgången av detmandat som givits av FN i resolution , dvs. den20 , utan att bemyndigar enfortsatt insats av svensk väpnad trupp i landet.Liksom vid tidigare beslut (grundat påbet. 2001/02:UFöU2) om en insats av svensk väpnadtrupp i är det utskottets sammantagnabedömning att ett svenskt truppbidrag till deninternationella säkerhetsstyrkan i är avstort värde samt att det ligger i linje med Sverigesredan mycket omfattande engagemang i landet och medSveriges övergripande internationella åtaganden närdet gäller att främja fred och säkerhet.Utskottet kan med tillfredsställelse konstateraratt det liksom vid det tidigare beslutet, råderenighet mellan riksdagspartierna om att bördelta i en väpnad internationell säkerhetsstyrka iAfghanistan. FN har i den tidigare nämndaresolutionen givit den internationella styrkan ettmandat som tillåter fredsframtvingande åtgärder. Attriksdagen ger regeringen bemyndigande att sändasvensk väpnad trupp på uppdrag i annat land på dennagrund är ett beslut som innebär ett betydandeansvar. Som tragiska erfarenheter har visat kanförluster i människoliv i samband med fredsfrämjandeuppdrag inte uteslutas. Vid ett ställningstagande avdetta slag är det således en styrka att samtligapartier ställer sig bakom beslut.Även vid tidigare tillfällen, bl.a. vid beslutenatt delta med trupp i IFOR/SFOR-operationen iBosnien-Hercegovina och i KFOR-operationen i Kosovoliksom när det första svenska bidraget till styrkani beslutades , har detfunnits en samsyn bland partier till stödför de svenska insatserna. Utskottet vill därför änen gång understryka att denna politiska enighet ären styrka för som internationell aktör ochstärker trovärdigheten i vår utrikes- ochsäkerhetspolitik.Regeringen framhåller i propositionen attkostnaderna för de fortsatta svenska insatserna avFörsvarsmakten beräknats till mellan 8 och 30miljoner kronor samt att de finansieras från sjätteutgiftsområdet anslag 6:1 Förbandsverksamhet,beredskap och fredsfrämjande truppinsatser m.m.Utskottet har från regeringens företrädare erfaritatt den insats som genomförs från den 1 septemberkommer att belasta det nämnda anslaget med 24miljoner kronor till slutet av december 2002.Utskottet noterar därvid att regeringens bedömningär att utgifterna för det svenska truppbidraget kanfinansieras inom Försvarsmaktens ordinarie anslag.Utskottet föreslår mot bakgrund av det anförda attriksdagen med anledning av proposition 2001/02:179ger regeringen bemyndigande att ställa en väpnadstyrka om högst 45 personer till förfogande som ettsvenskt bidrag till den internationellasäkerhetsstyrkan i , dock längst t.o.m.den 20 december 2002.Särskilt yttrandeUtskottets beredning av ärendet har föranlettföljande särskilda yttrande.Av och (båda v).Vänsterpartiet står bakom sammansatta utrikes- ochförsvarsutskottets förslag i betänkande UFöU3 attriksdagen bemyndigar regeringen att ställa en väpnadstyrka om högst 45 personer till förfogande som ettsvenskt bidrag till den internationellasäkerhetsstyrkan i . Vi anser det vara avstor vikt att FN genom den internationellasäkerhetsstyrkans närvaro i landet tar ansvar föratt skapa förutsättningar för en fredlig ochdemokratisk utveckling i landet. Av betydelse förvårt ställningstagande har också de garantier somgetts varit, vilket innebär att ISAF på intet sättär instruktions- eller befälsmässigt underställd detamerikanska centralkommandot och därmed inte skallsammanblandas med pågående krig i landet.USA:s krig har pågått . Enligtamerikanska uppgifter har kriget kostat ca.4 000 människor livet. Bombningarna har totaltslagit ut stora delar av infrastrukturen i ett avvärldens fattigaste länder.USA:s krig sades från början vara ett sätt attbekämpa terrorismen efter de avskyvärdaterrorattackerna i och Pentagon den 11september 2001. Vi menar att det i stället till stordel handlar om vedergällning i syfte att förstärkaUSA:s egen ställning i området. Hämnden har använtsför att etablera en världsordning i vilken gesrätten att bedriva krig efter eget gottfinnande utanbegränsning . Detta är inte ett krig motterrorismen. Den borde och skall besegras med andramedel.USA har rätt till självförsvar, så långt är fullkomligt entydig. De givna slutsatsernaav detta är att och dess allierade hade rätt attangripa terroristernas nätverk och gripa de skyldigaefter terrorattackerna . USAhar tolkat uppdraget och villkoren mer långtgående.FN-stadgan är mycket restriktiv när det gäller atttillåta staters militära våldsanvändning ocherbjuder endast två undantag: kanbesluta om väpnade sanktioner för att upprätthållainternationell fred och säkerhet, och stater kanenskilt eller kollektivt utöva självförsvarsrättenvid ett väpnat angrepp enligt artikel 51. Det senarefallet utgör enda gången då stater på eget initiativfår besluta om militärt våld. Självförsvarsrättenhar ställt krav på förekomsten av ettväpnat angrepp. Dessutom skall självförsvaret varanödvändigt för att avvärja ett pågående angrepp,vilket är svårt att hävda om bombningar avAfghanistan. Denna tolkning av artikel 51 harriksdagens partier tidigare varit överens om.För att kunna åberopa självförsvar har alltså ennytolkning av artikel 51 krävts.Konsekvenserna av en sådan nytolkning är att statersom utsatts för terrordåd ges rätt att med militäramedel gå in i andra stater där terroristeruppehåller sig. Då befinner sig många stater underett potentiellt hot om väpnad attack.Vänsterpartiets kritik mot det pågående krigetkvarstår därför.Bilaga 1Förteckning över behandlade förslagPropositionenI proposition 2001/02:179 Fortsatt svensktdeltagande i en internationell styrka i Afghanistanföreslår regeringen att bemyndigarregeringen att ställa en väpnad styrka om högst 45personer till förfogande som ett svenskt bidrag tillden internationella styrkan i underförutsättning att säkerhetsrådger fortsatt mandat för styrkan och längst till ochmed december månad 2002.Bilaga 2FN:s resolution 1413Elanders Gotab, 2002