bet · GP01KU15 · 2002-03-21 00:00:00 — Utskottet förutsatte att myndigheternadärvid analyserar innebörden av begreppetvistelsekommun i socialtjänstlagen i förevarandesituationer och underströk vikten av att mottagandetav ensamkommande barn förbättras.Socialförsäkringsutskottet som avstyrkt de ibetänkande 2000/01: SfU8 behandlade motionerna anseratt något tillkännagivande till regeringen medanledning av motionerna 2001/02:K81 yrkande 3 och2001/02:K82 yrkande 5 inte är påkallat, varförmotionerna bör avslås.Utskottets ställningstagandeAv den nationella handlingsplanen för mänskliga fri-och rättigheter framgår att skallvara ett aktivt instrument och genomsyra alltbeslutsfattande i som rör barn,att barnkonsekvensanalyser skall göras vid statligabeslut som rör barn och att kommuner och landstingbör inrätta system för att kunna följa hur barnetsbästa förverkligas i det kommunala arbetet. mening saknas mot denna bakgrundanledning att göra ett tillkännagivande tillregeringen om att barnkonsekvensanalyser skall ingåsom en naturlig del av beslutsunderlag och attbarnbilagor skall ingå i kommunala budgetar. När detgäller barnbilaga till statsbudgeten vill utskottethänvisa till finansutskottets ställningstagandehösten 1999 då liknande motionsyrkanden avstyrktes.Utskottet avstyrker motion 2001/02: K82 yrkande 10(mp).När det gäller tillämpning villutskottet i likhet med socialutskottet hänvisa tillden antagna strategin för att genomförabarnkonventionen och till ansvarför att samordna detta arbete och bevaka barns ochungdomars intressen i olika sammanhang. villkonstitutionsutskottet hänvisa till attbarnkonventionens innehåll alltid bör stå iblickpunkten för myndigheternas agerande i olikasituationer, vilket får anses särskiltbetydelsefullt i asylprocessen. Mot bakgrund av detväl utvecklade arbete som pågår och som syftar tillatt sätta barn och deras särskilda behov i fokus iasylprocessen kan som socialförsäkringsutskottetframhåller förutsättas att regeringen noggrantföljer hur barnens rättigheter tas till vara avutlänningsmyndigheterna. Konstitutionsutskottetdelar socialförsäkringsutskottets mening att enutredning med uppgift att se över bestämmelserna ombarnets bästa och deras tillämpning inte ärnödvändig. Motion 2001/02:K81 yrkande 2 (fp)avstyrks.I fråga om de ensamkommande utländska barnen ochde gömda barnen gör inteheller någon annan bedömning änsocialförsäkringsutskottet. Motionerna 2001/02:K82yrkandena 46 (mp) samt 2001/02:K81 yrkande 3 (fp)avstyrks.När det gäller den i motion 2001/02:K284 yrkande18 (c) behandlade frågan om åldersgränser somnäringsidkare sätter upp vill utskottet hänvisa tillatt regeringen beslutat tillsätta en kommitté somskall utreda en samlad diskrimineringslagstiftningoch i vars uppdrag ingår att också se över frågan omåldersdiskriminering utanför arbetslivet. Resultatav utredningsarbetet bör avvaktas. Motionsyrkandetavstyrks.Äldres rättigheterUtskottets förslag i korthetMed hänvisning till Äldreberedningen och utredningen omen sammanhållen diskrimineringslagstiftningavstyrker utskottet ett par motionsyrkanden(mp resp. c) om de äldres situation.BakgrundI propositionen Ändringar i regeringsformen samarbetet i EU m.m. (prop. 2001/02:72) föreslås enändring i 1 kap. 2 § regeringsformen med innebördatt det allmänna skall motverka diskriminering avmänniskor bl.a. på grund av ålder. Iförfattningskommentaren anges att genom attbegreppet ålder tas upp i förteckningen markeras ettkrav på att det allmänna på olika sätt skall verkamot diskriminering av äldre.I kommittédirektiven En sammanhållendiskrimineringslagstiftning (dir. 2002:11) anges attkommittén skall överväga möjligheterna till engemensam lagstiftning mot diskriminering somomfattar alla eller flertalet diskrimineringsgrunderoch samhällsområden. Beträffandediskrimineringsgrunden ålder skall utredningenkartlägga i vilken utsträckning det finns behov avatt införa sådan lagstiftning på andra områden än desom täcks av direktivet 2000/78/EG om likabehandlingi arbetslivet.Äldres rättigheter är en av de prioriterade frågornai den nationella handlingsplanen för mänskliga fri-och rättigheter. Regeringens mål för äldrepolitikenär att äldre skall kunna leva ett aktivt liv och hainflytande i samhället och över sin vardag, kunnaåldras i trygghet och med bibehållet oberoende,bemötas med respekt samt ha tillgång till god vårdoch omsorg. I skrivelsen framhålls att det finns fåmänskliga rättigheter som avser enbart äldremänniskor. Av principen om de mänskligarättigheternas universalitet följer atträttigheterna gäller alla människor, och såledesskall äldre människor kunna ta till vara sina fri-och rättigheter på samma villkor som andramänniskor. godkände nationellamål för äldrepolitiken (prop. 1997/98:113, rskr.1997/98:307). Till grund för utformningen av målenlåg FN:s deklaration med principer för äldrepersoner. tillsattes den parlamentariskaÄldreberedningen med uppdrag att skapaförutsättningar för en långsiktig utveckling aväldrepolitiken (S 1998:8). Beredningen skallredovisa sitt arbete senast den 1 maj 2003.MotionernaPer m.fl. (mp) begär i motion 2001/02:K82yrkande 11 ett tillkännagivande till regeringen omde äldres speciella situation. Samhället bör genomatt tillskapa forum och instrument söka vägar föratt kunna ta del av den resurs de äldre utgör.I motion 2001/02:So239 yrkande 2 av KennethJohansson m.fl. (c) begärs ett tillkännagivande tillregeringen om behovet av att vidta åtgärder för attundanröja all form av åldersdiskriminering när detgäller äldre. En sammanhållen lagstiftning motdiskriminering som också gäller utanför arbetslivetskulle göra det möjligt att ställa krav på en störredel av samhällslivet även i fråga omåldersdiskriminering.Utskottets ställningstagandeÄldreberedningen arbetar med att skapaförutsättningar för en långsiktig utveckling aväldrepolitiken. Enligt utskottets mening saknas motdenna bakgrund anledning att göra ett sådanttillkännagivande till regeringen om de äldressituation som begärs i motion 2001/02:K82 yrkande 11(mp). Motionsyrkandet avstyrks.När det gäller det krav på åtgärder motåldersdiskriminering som tas upp i motion2001/02:So239 yrkande 2 (c) vill utskottet hänvisatill att en utredning om en sammanhållendiskrimineringslagstiftning beslutats av regeringenoch till att uppdraget också omfattar frågan omdiskriminering på grund av ålder även utanförarbetslivet. Motionsyrkandet får därigenom ansestillgodosett och avstyrks följaktligen.Nationella minoriteterUtskottets förslag i korthetMed hänvisning till vidtagna åtgärder och pågåendearbete avstyrks tre motionsyrkanden (c) om denationella minoriteternas delaktighet ochsjälvbestämmande i demokratin. Ettmotionsyrkande (c) om att de nationellaminoriteterna och ursprungsbefolkningen börnämnas i regeringsformen avstyrks medhänvisning till att det i 1 kap. 2 § och även2 kap. 20 § regeringsformen redan ges ettgrundlagsskydd. Ett par motionsyrkanden omminoritetsspråken (kd) avstyrks medhänvisning till vidtagna åtgärder respektivetidigare ställningstagande. Ettmotionsyrkande (c) om en översyn avteckenspråkets ställning avstyrks medhänvisning till att en sådan översynförbereds inom Regeringskansliet.BakgrundSverige ratificerade Europarådetsramkonvention om skydd för nationella minoriteteroch den europeiska stadgan om landsdels- ellerminoritetsspråk (jfr. 1998/99:143, bet.1999/2000:KU6). Konventionen om nationellaminoriteter är uppbyggd som en principdeklarationoch omfattar bestämmelser om skydd för språk samtskydd och stöd för minoritetskulturer, traditioner,kulturarv och religion. Artikel 15 anger attparterna skall skapa nödvändiga förutsättningar föratt den som tillhör nationella minoriteter effektivtskall kunna delta i det kulturella, sociala ochekonomiska livet samt i offentliga angelägenheter,särskilt sådana som berör dem.Den 1 april 2000 trädde lagarna (SFS 1999:1175 och1176) om rätt att använda samiska respektive finskaoch meänkieli hos förvaltningsmyndigheter ochdomstolar i kraft. Samtliga varieteter av detsamiska språket ges ett skydd som syftar till attspråken skall stärkas så att de kan hållas levandesom minoritetsspråk i . Rätten att användaminoritetsspråken avser de områden(förvaltningsområden) där språken används av hävdoch fortfarande används i tillräcklig omfattning.Enligt 8 § förvaltningslagen (1986:223) börmyndigheter vid behov anlita tolk i kontakter medpersoner som inte behärskar svenska. Bestämmelsergäller både skriftliga och muntliga kontakter.Statsrådet har återkommandesammanträffat med företrädare förminoritetsorganisationer i syfte att föra en dialogom minoritetspolitiken. I en promemoria av den 8februari 2002 som upprättats inför en sådansammankomst har vidtagna åtgärder redovisats. Ipromemorian redovisas att de nyasändningstillstånden för ,och innebäratt företagens insatser för de språkliga och etniskaminoriteterna skall öka. Vidare redovisas attStatens kulturråd avrapporterat ett uppdrag att göraen översyn av de nationella minoriteternas utrymme isvenskt kulturliv. Av rapporten framgår att detfinns stora och olika behov inom minoritetsgruppernanär det gäller språkvård och kulturverksamhet.Kulturrådet identifierade ett antal insatser somborde prioriteras vid fördelning av medel för denationella minoriteterna. avsätts 7miljoner kronor till i syfte attfrämja de nationella minoriteternas språk ochkultur.När det gäller utbildning redovisas i promemorianbl.a. att rapporterat om behovet avläromedel på berörda språk och om behovet avkompetensutveckling för lärare när det gällersamtliga minoritetsspråk. En fortbildningskurs försverigefinska modersmålslärare skall anordnas avLärarhögskolan i . kommer attstödja kompetensutveckling för personal inombarnomsorg med inriktning på samiska och meänkieli.Skolverket har också inlett ett arbete med syfte atterbjuda riktad utbildning för romer.Folkbildningsrådet har kartlagt i vilkenutsträckning de nationella minoriteterna deltar ifolkbildningsverksamhet samt vilka ytterligareinsatser som behövs för att bredda dessa gruppersdeltagande.När det gäller de nationella minoriteternasinflytande sägs i Regeringskanslipromemorian attorganisationer som företräder nationella minoriteterunder tilldelats 1,45 respektive1,för att stärka sina möjlighetertill inflytande i frågor som berör dem. Vidare harregeringen beslutat avsätta 200 000kr till för att de skallanordna ett internationellt arbetsseminarium iSverige. Syftet är att ge romska organisationer ochaktivister möjlighet att utbyta erfarenheter ochidéer om hur de kan agera för att förbättra romernassituation. Vidare har det tillsatts en finsk-svenskarbetsgrupp i syfte att föra en dialog och utbytaerfarenheter angående minoritetspolitiken i de bäggeländerna. En nationell utvärdering av folkbildningenhar påbörjats och man skall bl.a. undersökafolkbildningens roll för de nationellaminoriteterna.Språkvårdsfrågor när det gäller minoritetsspråkenkommer att tas upp i den kommitté som getts iuppdrag att lägga fram förslag till etthandlingsprogram för det svenska språket (dir.2000:66). En utredare som har fått uppdraget att seöver vissa arkivfrågor skall göra en översyn avlämpliga former för bevarande av dokument påminoritetsspråken (dir. 2000:104). Presstödsnämndenhar fått i uppdrag att kartlägga och analyserasituationen för medier som riktar sig främst tillinvandrare och nationella minoriteter i Sverige.Bland den nationella handlingsplanens för mänskligafri- och rättigheter prioriterade frågor ingårnationella minoriteter. Målet förminoritetspolitiken är att ge skydd för denationella minoriteterna och stärka derasmöjligheter till inflytande samt stödja dehistoriska minoritetsspråken så att de hållslevande. För att detta skall bli möjligt krävs enrad åtgärder såväl på riksplanet som på regionalnivå. Minoritetspolitiken bör enligt skrivelsenfortsatt utvecklas i enlighet med intentionerna iden minoritetspolitiska propositionen (prop.1998/99: 143). har för budgetåret 2002avsatt i regleringsbrevet förStatens kulturråd i syfte att främja de nationellaminoriteternas språk och kultur. Regeringen har gettLänsstyrelsen i i uppdrag att utredakonsekvenserna av en eventuell utvidgning av detgeografiska området enligt lagen (1999:1175) om rättatt använda samiska hos förvaltningsmyndigheter ochdomstolar. Ambitionen är att lagen skall tillämpas iäven några kommuner inom det sydsamiska området.Regeringen avser vidare att låta göra en översyn avminoritetsorganisationernas möjligheter till stöd.Frågan om på vilket sätt samarbetet med romsktorganisationsliv bäst bör utformas bereds förnärvarande inom Regeringskansliet.MotionernaÅsa () tar i motion 2001/02:K264 uppfrågan om minoriteters delaktighet, självbestämmandeoch skydd i demokratin. Människors självbestämmandehandlar enligt motionen också om rätten för grupperav människor att gemensamt besluta i egnaangelägenheter och att vinna tillträde tillinflytande och delaktighet trots olikhet. Människormåste garanteras att gemensamt utveckla sinidentitet och utifrån denna delta i samhällsbygget.På så sätt stärks den enskilda människan och gruppersom känner samhörighet, men framför allt stärks detdemokratiska samhället i dess helhet (yrkande 1). Enminoritetspolitik bör utvecklas ytterligare genomett slags kulturell autonomi, där de nationellaminoriteterna genom demokratiskt valda organ självaaxlar ansvaret för fördelning av t.ex. kulturmedeltill de egna institutionerna (yrkande 2). I motionenbegärs också ett tillkännagivande till regeringen omatt de nationella minoriteterna ochursprungsbefolkningen bör nämnas i regeringsformen(yrkande 3). Vidare begärs ett tillkännagivande tillregeringen om ett systematiskt arbete från politisktvalda institutioner för att tillvarata minoriteterssynpunkter, t.ex. genom ökad användning avsamrådsförfaranden inför lagstiftning eller beslut ikommuner och regioner som berör minoritetersmöjligheter (yrkande 4).Erling Wälivaara (kd) begär i motion 2001/02:K276ett tillkännagivande till regeringen om fortsättningav reformarbetet med att stärka minoritetsspråkensställning i hela landet. Det är enligt motionärenviktigt att fortsätta att stärka minoritetsspråkensställning även utanför de förvaltningsområden somhittills börjat arbeta i enlighet med riksdagensbeslut.Magda m.fl. (kd) begär i motion2001/02:Sf399 (yrkande 37) ett tillkännagivande tillregeringen om att minoriteter skall ha möjlighet attanvända sitt språk i kontakten med centralamyndigheter och att de vanligaste svenska lagarnabör översättas till samiska, finska och meänkieli.Birgitta och (båda c) begär imotion 2001/02:K353 ett tillkännagivande tillregeringen om lagstiftning som tillförsäkrar dövasamma rätt som de språkliga minoriteterna i Sverigeerhållit. Döva har ingen laglig rätt till tolkhjälpäven om landstingen har en skyldighet atttillhandahålla tolktjänst. Inte heller finns detlaglig rätt till teckenspråkig förskola elleräldreomsorg.Tidigare behandling m.mHösten 1997 avstyrkte utskottet ett motionsyrkandesom berörde frågan om samernas rättsliga ställningenligt regeringsformen (bet. 1997/98:KU11).Utskottet hänvisade till att vid fleratillfällen har behandlat motioner med yrkanden omatt samerna bör erkännas som urbefolkning i hade erinrat om attsamerna ges ett grundlagsskydd som etnisk minoritet.Riksdagen hade också hänvisat till sitt uttalande år1977 genom vilket samernas särställning i egenskapav ursprunglig befolkning har markerats. Mot dennabakgrund hade inte funnit anledning attytterligare markera samernas särskilda ställning.I samband med att utskottet behandladeregeringens proposition Nationella minoriteter iSverige (prop. 1998/99:143) avstyrkte utskottetnågra motionsyrkanden om grundlagsfäst skydd förminoritetsspråken med hänvisning bl.a. tillbestämmelsen i 1 kap. 2 § sista stycketregeringsformen som stadgar att etniska, språkligaoch religiösa minoriteters möjligheter att behållaoch utveckla ett eget kultur- och samfundsliv börfrämjas (bet. 1999/2000:KU6).Utskottet avstyrkte vidare med hänvisning tillpropositionens bedömningar ett motionsyrkande om attminoritetsspråken skulle kunna användas hos centralamyndigheter. Enligt propositionen ärminoritetsspråkskonventionen till stor del inriktadpå att ge stöd och skydd för landsdels- ellerminoritetsspråken i de geografiska områden därspråken använts av hävd och fortfarande används itillräcklig omfattning. Denna begränsning bygger påatt man ansett att det kan möta alltför storahinder, både praktiskt och kostnadsmässigt, atttillämpa konventionens olika bestämmelser i områdendär mycket få personer använder ett landsdels- ellerminoritetsspråk. Ett exempel på de praktiskasvårigheter som kan uppstå om man försöker tillämpakonventionen på språk som talas av mycket fåpersoner är att de bestämmelser i konventionen somförutsätter att det finns tolkar och tjänstemän sombehärskar språket inte kan tillämpas eftersomrekryteringsunderlaget till sådana tjänster då ärför litet. Det kan också visa sig orimligtkostnadskrävande att vidta omfattande åtgärder tillstöd för ett språk med mycket få användare. Sverigeär enligt propositionen sedan lång tid tillbakaenspråkigt i den offentliga förvaltningen.Rikstäckande bestämmelser om rätt att användasamiska, finska och meänkieli hos domstolar ochförvaltningsmyndigheter skulle kunna bli mycketresurskrävande, både ekonomiskt och när det gällertillgången till språkkunnig personal. Att i daggenomföra rikstäckande åtgärder skulle därför vara idet närmaste praktiskt ogenomförbart.I samma betänkande avstyrktes tre motionsyrkanden omöversättning av vissa författningar tillminoritetsspråk. Utskottet hänvisade till attregeringen uttalat att författningar som särskiltrör de nationella minoriteternas rättigheter bordeöversättas till samiska, finska och meänkieli. Detgäller författningar som är särskilt viktiga för deminoritetsgrupper som talar dessa språk och somsärskilt berör dem i deras egenskap avminoritetsgrupper. Av minoritetsspråkskonventionensartikel 9.3 framgår att staterna kan förbinda sigatt på landsdels- eller minoritetsspråktillhandahålla de viktigaste lagtexterna och detexter som särskilt hänför sig till personer somanvänder dessa språk, såvida de inte tillhandahållspå annat sätt. Som exempel på lagar som bordeöversättas angavs rennäringslagen (1971:434) ochsametingslagen (1992:1433). Även grundläggandelagstiftning som rör fri- och rättigheter, bl.a. iregeringsformen, är av stor betydelse för samtligaminoritetsgrupper och bör enligt vad som anförs ipropositionen därför översättas tillminoritetsspråken. Utskottet delade uppfattningenatt författningar av särskild vikt för de nationellaminoriteterna bör göras tillgängliga på deras språk.Inte minst viktigt var detta i fråga om dengrundläggande lagstiftning som rör fri- ochrättigheter. Utskottet utgick från att sådanaöversättningar kommer till stånd och fann att någottillkännagivande enligt motionärernas önskemål intevar nödvändigt.Våren 2001 behandlade utskottet en rad motioner ifrågor kring nationella minoriteter (bet.2000/01:KU14). Ett motionsyrkande (kd) liknandemotion 2001/02:K276 avstyrktes med hänvisning tillatt en rad åtgärder vidtagits inom skilda områdenför att stärka de nationella minoriteternasinflytande. Vidare hänvisades till att Länsstyrelseni fått i uppdrag att inrätta enregional arbetsgrupp för att följa upp och utvärderade nationella insatserna.Utskottet tillstyrkte i samma betänkandemotionsyrkanden (s) om teckenspråkets ställning.Enligt utskottet hade utvecklingen under senare år,bl.a. arbetet inom ramen för Europarådetsverksamhet, understrukit vikten av att teckenspråkethar en stark ställning. Utskottet ansåg att det varangeläget att dövas och hörselskadades rättigheternär det gäller teckenspråket ochteckenspråksinformation säkerställs. mening behövdes i detta syfte en översynav rätten och möjligheterna att användateckenspråket, liksom dövas och hörselskadadestillgång till samhällets utbud av kultur ochlitteratur. gav regeringen detta tillkänna som sin mening (rskr. 2000/01:147). Enligtuppgift från pågår arbete med attutforma utredningsdirektiv med anledning bl.a. avdetta tillkännagivande.Utskottets ställningstagandeI motion 2001/02:K264 yrkandena 1 och 2 (c) begärstillkännagivanden till regeringen om minoritetersdelaktighet och självbestämmande i demokratin. Frånregeringens sida har vidtagits en rad åtgärder isyfte att stärka dessa gruppers möjligheter tillinflytande i frågor som rör dem och ihandlingsplanen diskuteras ytterligare åtgärder.Enligt utskottets mening saknas anledning att göraett tillkännagivande till regeringen i dessaavseenden. Motionsyrkandena avstyrks.När det gäller frågan om omnämnande av denationella minoriteterna och ursprungsbefolkningen iregeringsformen vill utskottet i likhet med tidigareställningstaganden i fråga om samerna hänvisa tilldet grundlagsskydd som finns. Ett sådant skydd finnsdels i 1 kap. 2 § regeringsformen där det föreskrivsatt etniska, språkliga och religiösa minoritetersmöjligheter att behålla och utveckla ett egetkultur- och samfundsliv bör främjas, dels i 2 kap.20 § andra stycket som föreskriver att samernas rättatt bedriva renskötsel regleras i lag.Motionsyrkande 3 avstyrks.Utskottet anser inte att det behövs etttillkännagivande till regeringen om ett systematisktarbete från politiska institutioners sida för atttillvarata minoriteters synpunkter. På regeringsnivåpågår redan ett sådant arbete bl.a. genom deåterkommande sammanträffanden som förekommer mellanföreträdare för minoritetsorganisationer ochansvarigt statsråd. Behovet av insatser frånregeringens sida för att uppmärksamma kommunerna påintresset av samrådsförfarande kan naturligen kommaupp i dessa sammanhang. Det finns inte anledning attanta annat än att åtgärder i möjligaste mån kommeratt vidtas för att komma till rätta med de bristersom då uppmärksammas. Motionens yrkande 4 avstyrks.Som framgår av bakgrundsbeskrivningen har en radåtgärder vidtagits för att stärka minoritetsspråkensställning, bl.a. gäller det medel för att främjaspråk och kultur, utbildningsinsatser och insatser iradio och TV för de språkliga minoriteterna och enundersökning om konsekvenserna av att utvidga detgeografiska området för rätten att använda samiskahos förvaltningsmyndigheter och domstolar till äventill några kommuner inom det sydsamiska området.Enligt utskottets mening behövs inte etttillkännagivande till regeringen om fortsattainsatser. Motion 2001/02:K276 (kd) avstyrks.När det gäller de i motion 2001/02:Sf399 yrkande37 (kd) behandlade frågorna om minoritetersmöjligheter att använda sitt språk i kontakten medcentrala myndigheter och om översättning av lagarvidhåller utskottet sin tidigare bedömning.Motionsyrkandet avstyrks följaktligen.Riksdagen har som sin mening gett regeringen tillkänna att det behövs en översyn av rätten ochmöjligheterna att använda teckenspråket m.m. Ettarbete med att föranstalta om en sådan översyn pågåri . Enligt utskottets mening börresultatet av detta arbete avvaktas. Motion2001/02:K353 (c) avstyrks.SamernaUtskottets förslag i korthetMed hänvisning bl.a. till att tillsatts och tillberedningen av Rennäringspolitiska kommitténsförslag avstyrker utskottet tre motioner (fp,m resp. mp) som rör , riskenför rättighetsförskjutning respektivemarkfrågan.Jämför reservationerna 14 (fp, mp) och 15(mp).BakgrundI överlämnade Utredningen om nr 169 till regeringen sitt betänkandebenämnt Samerna ett ursprungsfolk i Sverige.Frågan om anslutning till konventionnr 169 (SOU 1999:25). Utredaren bedömde att Sverigekan ansluta sig till konvention nr 169, menatt detta inte bör ske förrän ett antal åtgärder somrör samernas rätt till mark blivit genomförda, enprocess som beräknades ta . För det förstamåste den mark som samerna har rättigheter tillenligt konventionen identifieras och borde tillsättas. För detandra måste omfattningen av samernas jakt- ochfiskerätt inom den mark som de traditionellt inneharklarläggas. När dessa frågor klarats ut kan andraåtgärder vidtas för att samernas rättigheter skallnå upp till den nivå som konventionen kräver.