bet · GP01AU5 · 2002-03-21 00:00:00 — Enligt vår uppfattning ger detfelaktiga signaler om man inte får tillträde tillarbetslöshetsförsäkringen därför man har förlagt sinarbetstid mer fritt än vad regelsystemen tillåter.För många blir det ekonomiskt ofördelaktigt attbryta en arbetslöshetsperiod med kortare arbete. Vianser därför att dagens kvalifikationskrav börersättas av en annan och enklare beräkningsgrund.För att få rätt till grundbelopp skall man haarbetat en visst antal timmar under en ramtid av ettår. Man bör också överväga lämpligheten av att haolika kvalifikationsvillkor för grundbeloppet ochför den inkomstrelaterade ersättningen. Eftersom viförordar att man inför en obligatoriskarbetslöshetsförsäkring bör man även ta bortmedlemsvillkoret.Vad som anförts ovan bör ges regeringen tillkänna. Vi tillstyrker därför motion A251 yrkande 3(kd) och avstyrker motionerna A314 yrkande 6 (v) ochA317 yrkande 2 (v) i den mån de inte kan ansestillgodosedda genom vad som anförts.42.Studerandes ersättningsrätt (punkt 49) (kd,c)av (), ()och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 49 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som framförs under Ställningstagande ireservation 42. bifaller därmed motionerna2001/02:A251 yrkande 4 och 2001/02:Ub552 yrkande 2samt avslår motionerna 2001/02:A363 och2001/02:A364.StällningstagandeDen förändring som genomfördes i samband med att dennuvarande lagen om arbetslöshetsförsäkring infördesoch som innebar att studerande inte kan fåarbetslöshetsersättning under ferierna måste ändras.Förändringen har inneburit svåra påfrestningarframför allt för äldre studenter medförsörjningsansvar. Det har förekommit att studentertvingats avbryta sina studier för att åter få rätttill ersättning. Enligt vår mening bör 16 § ALFändras så att det åter blir möjligt för studerandeatt erhålla arbetslöshetsersättning under ferierna.Detta bör ges regeringen till känna. Det innebär attmotionerna A251 yrkande 4 (kd) och Ub552 yrkande 2(c) bör bifallas. Motionerna A363 (s) och A364 (s)bör avslås.43.Företagarnas ersättningsrätt (punkt 50) (m,kd, c, fp)av (), (),(), (), PatrikNorinder (m), (), () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 50borde ha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som framförs under Ställningstagande ireservation 43. bifaller därmed motionerna2001/02:A211 yrkande 22, 2001/02:A212 yrkande 11,2001/02:A251 yrkandena 6 och 7 samt 2001/02:N314yrkande 6.StällningstagandeEgenföretagande blir i allt större utsträckning ettkomplement till en anställning. Nuvarande regler iarbetslöshetsförsäkringen med krav på avregistreringav firma och varaktigt avbrytande av verksamhetengör det svårt för företagare att behålla en rörelsevid arbetslöshet. Det måste vara möjligt att låtaett företag vara vilande vid fler än ett tillfälle.Reglerna bör utformas så att de möjliggör en störrerörlighet mellan anställning och egenföretagande.Ett annat grundläggande problem med den nuvaranderegleringen vad gäller företagares ersättningsrättär att det saknas vägledande förarbetsuttalanden iväsentliga delar. Detta har fått till följd attarbetslösa företagare bedöms olika beroende påvilken arbetslöshetskassa som beslutat i ärendet.Den rättsosäkerhet som råder för företagare ärmycket allvarlig. Vi anser därför att reglerna måstegöras tydligare.Vi kan konstatera att det har tillsatts enanalysgrupp inom som bl.a. skallse över de regler som gäller för företagaresersättningsrätt. Enligt vår uppfattning är dettainte tillräckligt. Vi förordar i stället att detsnarast tillsätts en parlamentarisk utredning somser över företagares ersättningsrätt. Översynen börockså omfatta ersättningsrätten för jordbrukare,delägare i kooperativ och familjehemsföräldrar.Med hänsyn till det anförda anser vi att riksdagenmed anledning av motionerna A211 yrkande 22 (kd),A212 yrkande 11 (c), A251 yrkandena 6 och 7 (kd)samt N314 yrkande 6 (kd) bör tillkännage förregeringen som sin mening vad vi har anfört omföretagares ersättningsrätt.44.Samernas ersättningsrätt (punkt 51) (mp)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag under punkt 51borde ha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som framförs under Ställningstagande ireservation 44. Därmed bifaller motion2001/02:A213.StällningstagandeI finns ett fyrtiotal samebyar. I en samebybor och verkar de samer som är renskötare tillyrket. Varje same med familj utgör ett eget företag,men skattemässigt anses varje person ha ett egetföretag.Under vissa delar av året, speciellt i maj - junioch , ligger arbetet medrenskötseln nere. Det innebär att vissa av derenskötande samerna är arbetslösa. Enligtnuvarande regler kan dessa samer, trots att de kanstå till arbetsmarknadens förfogande, inte erhållaarbetslöshetsersättning. Detta beror på kravet attden arbetslöses verksamhet måste ha upphört helt föratt denne skall anses berättigad tillarbetslöshetsersättning.Denna ordning är otillfredsställande. Jag anserdärför att man bör utreda möjligheterna förrenskötande samer att kunna erhållaarbetslöshetsersättning. Detta bör ges regeringentill känna. Motion A213 (mp) bör därför bifallas.45.Bemanningsföretag (punkt 52) (m, kd)av (), (),(), (), MariaLarsson (kd) och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 52 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som framförs under Ställningstagande ireservation 45. bifaller därmed motionerna2001/02:A251 yrkande 5 och 2001/02:A368 yrkandena1-5 samt avslår motion 2001/02:A225.StällningstagandeDe snabbt växande bemanningsföretagen är en ny aktivpart när det gäller rekrytering och matchning avarbetskraft. sysselsätts ungefär 24000 personer i bemanningsföretag, vilket motsvararca av den totala arbetskraften. Under 1999uppgick den totala omsättningen i branschen till 5,7miljarder kronor, vilket var en ökning med ca 70 %jämfört med tidigare år.Det finns bland arbetsgivare ett uttalat behov avde tjänster som bemanningsföretagen har att erbjuda.De många sysselsatta, liksom den snabba ökningen avantalet sysselsatta, tyder dessutom på att det ävenbland arbetstagarna finns en utbredd vilja attarbeta inom bemanningsbranschen.För många personer är arbetet i ettbemanningsföretag vägen mot en fast anställning.Inte minst många invandrare har kommit in påarbetsmarknaden genom ett bemanningsföretag. Mångapersoner som har fått fast anställning hos en kundtill det bemanningsföretag som de arbetat hos sökersig tillbaka till bemanningsföretaget eftersom deuppskattar omväxlingen i arbetet.Bemanningsföretagen är inte bara till nytta förindividen utan även för samhället eftersom de bidrartill att öka flexibiliteten och lösa flaskhalsar iproduktionen.Bemanningsföretagen konkurrerar dock inte medandra aktörer på lika villkor. Olika offentligaaktörer sysslar med verksamhet som konkurrerar medbemanningsföretagens men under gynnsammare villkor.Som exempel kan nämnas arbetsförmedlingarnas"headhunting"-verksamhet och AMS poolverksamhet.Även reglerna om arbetslöshetsersättningdiskriminerar anställda hos bemanningsföretag. Debetraktas alltid som heltidsanställda och får intenågon arbetslöshetsersättning för de arbetslösaperioderna mellan olika uppdrag. Vidare får personersom är deltidsanställda hos ett bemanningsföretaginte någon arbetslöshetsersättning för den tid undervilken de är arbetslösa. Vi anser att reglerna skallvara lika för alla anställda, oavsett i vilket slagsföretag de arbetar.Vi vill också avskaffa den s.k. karensregeln ilagen om privat arbetsförmedling och uthyrning avarbetskraft, enligt vilken en arbetstagare som sagtupp sig från en anställning och tagit anställninghos ett bemanningsföretag inte får hyras ut till sinförre arbetsgivare tidigare än efter detatt anställningen hos denne upphörde. Regeln drabbarsärskilt kvinnor i den offentliga sektorn.Enligt vår mening är bemanningsföretagen en resurspå en stelbent och rigoröst reglerad arbetsmarknad.Riksdagen måste skyndsamt avskaffa sådana regler somsnedvrider konkurrensen och försvårarbemanningsföretagens verksamhet.Med hänsyn till det anförda anser vi att riksdagenmed anledning av motionerna A251 yrkande 5 (kd) ochA368 yrkandena 1-5 (m) bör tillkännage förregeringen som sin mening vad vi har anfört ombemanningsföretag. Motion A225 (s) bör avslås.Särskilda yttrandenUtskottets beredning av ärendet har föranlettföljande särskilda yttranden. I rubriken anges inomparentes vilken punkt i utskottets förslag tillriksdagsbeslut som behandlas i avsnittet.1. Lönebidrag (c)av ().Enligt uppfattning harlönebidragssystemet stor betydelse förarbetshandikappades möjligheter att komma ut påarbetsmarknaden men också för ideellaorganisationers tillgång till arbetskraft. Denhögsta bidragsgrundande lönekostnaden vidheltidsarbete, det s.k. lönebidragstaket, är 13 700kr . Beloppet har varit oförändrat underlång tid och motsvarar på intet sätt denlöneutveckling som ägt rum i samhället i övrigt.Detta medför svårigheter för arbetsgivare attbehålla eller anställa personer med arbetshandikapp.Vi anser därför att det är angeläget att höjalönebidragstaket till och attdet införs ett mer flexibelt lönebidragssystem.2. Arbetshandikappade (fp)av ().Enligt uppfattning krävs det särskildainsatser för arbetshandikappade för att underlättaderas situation på arbetsmarknaden. Arbetslinjenmåste gälla även för arbetshandikappade.Förtidspensioneringar måste undvikas i störstamöjliga utsträckning. För många i gruppen äranställning med lönebidrag eller skyddat arbete inomSamhall AB bra alternativ. Lönebidragstaket harvarit oförändrat . Detta har lett tillallt större svårigheter för funktionshindrade medkvalificerade utbildningar att få lämpligt arbete.Enligt vår uppfattning är det viktigt att takethöjs.3. Utformning av lönebidrag (mp)av ().Enligt nuvarande regler kan en person få bidrag föranställning hos olika arbetsgivare. Maximalt ärbidraget av lönenivån . Nivånavser heltid och har legat fast . Om enarbetsgivare vill betala högre lön får denne stå förden överskjutande delen.För närvarande har många lönebidragsanställningarinom handikapporganisationer. Det resulterar i attmånga arbetshandikappade får leva på en mycket låglönenivå. Till detta kommer att många av dem arbetardeltid. Detta är otillfredsställande eftersomlönebidragen i många fall är den enda möjlighetenarbetshandikappade har att få arbete. Lönebidragenbetyder också mycket för de funktionshindradesföreningars möjlighet att verka.Jag har noterat att det har kommit starka signalerom att dessa organisationer har svårt att klara sigeftersom lönebidragets storlek har varit oförändradsedan 1992. Detta leder till att mångafunktionshindrade riskerar att förlora sinlönebidragsanställning.Jag anser därför att det är viktigt att detsnarast utformas ett system där lönebidraget kopplastill lämplig nivå på prisbasbeloppet och därmedmöjliggör en kontinuerlig uppräkning av nivån.4. Diskriminering av äldre (kd)av () och ().Många äldre tvingas lämna arbetslivet tidigare än desjälva önskar. Det är därför viktigt att skapa godaförutsättningar för att fler skall kunna stanna kvarlängre i arbetslivet, först och främst därför att desjälva så önskar, men också därför att det avdemografiska skäl finns och kommer att finnas ettstort behov av deras kompetens och insatser.De äldre är inte en homogen grupp utan måstebetraktas som enskilda individer. Ålder är inte enavgörande faktor för människors kapacitet påarbetsplatsen. Äldres erfarenhet och förvärvadekompetens medför yrkesskicklighet. Lojaliteten ochengagemanget skapar stabilitet på arbetsplatsen.Den tendens till åldersdiskriminering som finns måste brytas. Därför är det angeläget attdiskrimineringslagstiftningen så snart som möjligtutökas till att omfatta förbud mot diskriminering aväldre. Denna fråga har behandlats avutskottet i betänkande 2001/02:AU3 varför vi i dettasammanhang inte reserverat oss.5. Aktivitetsgaranti (c)av ().Centerpartiet har redan tidigare påpekat attproblemet på många håll i när det gällerarbetsmarknaden är den obefintliga efterfrågan, dvs.att inga nya jobb skapas. För att komma till rättamed detta krävs att större insatser riktas motarbetsmarknadens efterfrågesida, dvs. hur man skallunderlätta för företag att växa och skapa nyaarbetstillfällen. Detta är i hög grad en uppgift fören förbättrad näringspolitik men även en välutformad arbetsmarknadspolitik kan bidra.Enligt vår uppfattning bör en politik för attstärka efterfrågan utgå från en friare regionalanvändning av arbetsmarknadsmedel för att stödjaanställningar och kontakt med den reguljäraarbetsmarknaden. Den regionala verksamheten bör utgåfrån ett partnerskap mellan arbetsmarknadspolitikensregionala institutioner och regionala arbetsgivare.Partnerskapet skall syfta till att skapa"övergångsarbetsmarknader", där fler arbetslösagenom kontakter med arbetsgivare skall kunna fåreguljära arbeten.6. Särskilda grupper m.m. (v)av () och ().Vänsterpartiet har deltagit iutformandet av sysselsättningspolitiken i sambandmed ställningstaganden till budgetpropositioner ochpropositioner om arbetsmarknadspolitik ocharbetslöshetsförsäkring. Även om stora framgångaruppnåtts återstår mycket att göra. I själva verketkrävs djupgående förändringar av arbetsmarknads- ocharbetslivspolitiken för att möta pågående ochframtida omställningskrav på arbetsmarknaden.Vi kan notera en kraftig förstärkning avsysselsättningen som den öppnaarbetslösheten har halverats. Trots det är arbetetmed att väsentligt höja arbetskraftsutbudet ochsysselsättningsgraden en prioriterad uppgift omregional balans, integration och en förbättradvälfärd skall kunna uppnås. Många personer utestängsi dag från arbetslivet på grund av diskriminering,fördomar, dålig arbetsmiljö, arbetsvillkor ocharbetstider som inte är anpassade till grundläggandemänskliga behov och lokala arbetsmarknader som inteförmår skapa efterfrågan.Uppnåendet av sysselsättningsmålet måsteåterspegla fler arbetade timmar och inte vara eneffekt av ökad frånvaro. Det är också viktigt attdet regionala arbetet blir framgångsrikt när detgäller att höja sysselsättningsgraden. har etthundratal kommuner redan nått målet medan mångaandra släpar långt efter. Regionalasysselsättningsmål skulle kunna styra resurserna såatt de regionala klyftorna minskar.På en arbetsmarknad som styrs av "just-in-time"-filosofin och där arbetsorganisationen bantasmaximalt lastas kostnaderna och ansvaret föromställningsprocessen över på individen, samhälletsinstanser och försäkringssystemet. När arbetsgivarnaabdikerar från långsiktigt ansvar försättsmyndigheterna i en omöjlig situation.Arbetsmarknadspolitiken blir lätt överlastad och kaninte fullgöra sin uppgift på ett effektivt sätt.Denna situation ställer krav på en förändradsamhällspolitik och större lagstadgat finansielltansvar för arbetsgivarna.Så länge den regionalt obalanserade utvecklingenkvarstår kommer vi att få se bestående brist- ocharbetslöshetssituationer i olika delar avlandet. Så länge som det är billigt att säga uppanställda kommer omstruktureringsprocessen att skeoavsett samhällskonsekvenser. Så länge som denekonomiska makten uttrycker aktieägarnas ochföretagets kortsiktiga intressen blirlöntagarintresset och det långsiktigasamhällsintresset förbisett. Sårbaranäringsstrukturer i olika regioner kommer attdrabbas av nya arbetsmarknadschocker. I många fallär regionalt uthållig kompetens- och tillväxtpolitikoch förstorade arbetsmarknadsregioner inom ramen fören stark ekonomi det effektiva svaret pådjupgående sysselsättningsproblem - inte kortsiktigaarbetsmarknadsåtgärder.Därför menar vi att lag- och avtalsregleradeomställningsförsäkringar och omstruktureringsfonderskulle bidra till en bättrearbetsmarknadsutveckling. Kompetensutvecklingssystem- såväl arbetsplatsbundna som individuella -,arbetstidsförkortning, systematisktarbetsmiljöarbete och ohälsobekämpning, anpassadearbetsplatser för äldre och funktionshindrade,obligatoriska praktikplatser och en effektivtillämpning antidiskrimineringslagstiftning ärexempel på viktiga åtgärder som kan höjaarbetskraftsutbudet genom att ge människor möjlighetatt delta i arbetslivet. Det finns meningsfullaarbetsuppgifter för dem som ärlångtidsinskrivna vid arbetsförmedlingarna. Den s.k.arbetslivspolitiken måste integreras och ges enstörre roll inom ramen för arbetsmarknadspolitiken.Arbetsmarknadspolitiken har svårt att i efterhandkompensera för misstag och strukturfel inom andrapolitikområden. Den könssegregerade arbetsmarknadensom delvis bygger på traditionella utbildningsval ärett exempel på detta. Omotiverade könsrelateradelöneskillnader mellan olika sektorer påarbetsmarknaden ett annat.Den arbetsmarknadspolitiska uppgiften måste axlasav många parter. Det är orimligt att unga kvinnoroch invandrare får bära kostnaden förstrukturförändringar i form av låga löner och osäkraanställningsförhållanden och försäkringsmässigmarginalisering - som skett under senare år.Arbete åt alla kräver en samordnad politik sominkluderar såväl en regionalt fördeladkunskapsinriktad näringslivstillväxt som en utbyggdoffentlig sektor. Skall vi klara rekryteringsbehovetinom olika yrkesområden som vi inte skallacceptera att människor ställs vid sidan avutvecklingen krävs krafttag. Det lokala ochregionala initiativet måste få stort spelrum utanatt sektorsgränser eller revirkonflikter mellanolika huvudmän förhindrar utvecklingen. Det statligaansvaret för en rättvist fördeladsysselsättningstillväxt är dock grundläggande inomramen för en sund ekonomisk politik.I finns många olika geografiska ochyrkesmässiga arbetsmarknader vars efterfråganskiftar snabbt. Det är nödvändigt att finna nyainstitutionella förutsättningar för att klara avservice till medborgarna och omställningskraven påett rättvist, rättssäkert och effektivt sätt. Enförutsättning är en demokratisering av denekonomiska makten. Det är viktigt att dennaförändring också sätter individen i centrum. Detställer stora krav på arbetsgivarna,försäkringssystemen och sysselsättningspolitiken istort. Om nyföretagandet i en region släpar efterhjälper ingen arbetsmarknadspolitik i världen. Omden kommunala ekonomin visar underskott blir detinga välbehövliga nyrekryteringar inom vård ochomsorg oavsett hur stora behoven är.Det är inte olika grupper - hur de nu ändefinieras - som är problemet. Det är den offentligasektorns resursbrister och arbetslivets dåligaanpassningsförmåga och framförhållning som är detgrundläggande problemet. som vi villförsvara arbetsmarknadspolitikens roll och uppgiftmot de marknadsfundamentalismens krafter som villminska det statliga och fackliga inflytandet överregleringarna på arbetsmarknaden anser vi attarbetslivets nya villkor måste mötas med nya och merdynamiska metoder än vad dagensarbetsmarknadspolitik och dess institutionererbjuder. Vi menar att en ny politik måste föregåsav en djupgående analys av den pågåendeförändringsprocessen som lämpligen får ske inomramen för en parlamentarisk utredning.7. Bemanningsföretag (fp)av ().Folkpartiet anser att den nuvarandearbetsmarknadspolitiken är alldeles för stelbent ochbyråkratisk. Enligt vår uppfattning måste den därförreformeras från grunden. Reformeringen skall syftatill att ge den enskilde individen ochplatsförmedlaren en större frihet att finna olikavägar till ett arbete. Som en viktig del i dennareformering anser vi att man i högre grad böranvända sig av privata aktörer inomarbetsförmedlingen. I detta sammanhang harbemanningsföretagen en viktig roll att fylla.Flera försök har visat att bemanningsföretag imånga fall kan förmedla arbeten där den offentligaarbetsförmedlingen har misslyckats. i de fall när de arbetslösa har utländskbakgrund. Vi anser därför att man bör underlätta fördessa företag att verka. Det är därför angeläget attundanröja de hinder som finns i olika lagstiftningarnär det gäller bemanningsföretagens verksamhet.BilagaFörteckning över behandlade förslagFörslag från revisorer2000/01:RR12Riksdagens revisorer föreslår:2. tar initiativ till att se över prioriteringen avutomnordiska medborgare inomarbetsmarknadspolitiken i enlighet med vad somanförts i avsnitt 2.63. tar initiativ till en förändring vad avserarbetsmarknadspolitiska program ochspråkutbildning i enlighet med vad som anförts iavsnitt 2.7Motioner väckta med anledning avRiksdagens revisorers förslag2000/01:RR122000/01:Ub38 av m.fl. (fp):5. tillkännager för regeringen som sinmening vad som i motionen anförts om en totalrevidering av arbetet med AMS statistik.6. tillkännager för regeringen som sinmening vad som i motionen anförts om nyastatistiska grundläggande kategorier i studien avhögt utbildade invandrare som saknar jobb inomsina arbetsområden.7. tillkännager för regeringen som sinmening vad som i motionen anförts omaktivitetscentra drivna på entreprenad avinvandrargrupper.2000/01:Ub39 av m.fl. (kd):4. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att kombineraspråkundervisning med arbete eller arbetspraktik.5. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om rätten att ståtill arbetsmarknadens förfogande.6. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om yrkesspecifikspråkundervisning.2000/01:Ub40 av m.fl. (m):2. begär att regeringen lägger framförslag till en förändrad prioritering avutomnordiska medborgare i enlighet med vad somanförs i motionen.3. begär att regeringen lägger framförslag till förändrade arbetsmarknadspolitiskaprogram och språkutbildning i enlighet med vad somanförs i motionen.Motioner från allmänna motionstiden20012001/02:K284 av m.fl. (c):7. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att regeringen böråterkomma med förslag som förbättrar möjlighetenatt komma tillbaka till arbetslivet för personersom blivit förtidspensionerade.2001/02:Sf255 av m.fl. (c):10. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om snabbarevalidering av flyktingars kunskaper.2001/02:Sf333 av Per m.fl. (m):4. tillkännager för regeringen som sinmening vad som i motionen anförs om att snabbtmöjliggöra för invandrare med utländsk utbildningatt få relevant komplettering och komma ut påarbetsmarknaden.2001/02:Sf334 av m.fl. (m):3. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att regeringenprövar möjligheterna att stärka det lokalaansvaret för de arbetslösas situation.2001/02:Sf395 av m.fl. (fp):11. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om privataarbetsförmedlingar och bemanningsföretag.13. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om jobbgaranti.2001/02:Sf399 av m.fl. (kd):32. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att kombineraspråkundervisning med arbete och arbetspraktiksamt om rätten att stå till arbetsmarknadensförfogande.34. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om invandrarkvinnorsställning på arbetsmarknaden.36. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att en utvärderingbör göras av DO:s och Arbetsmarknadsverketssamarbete.2001/02:Sf400 av m.fl. (fp):5. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om invandrare ochföretagande.2001/02:So630 av m.fl. (fp):1. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om äldres rätt attjobba och en nationell handlingsplan motdiskriminering av äldre i arbetslivet.2001/02:Kr227 av m.fl. (m):1. tillkännager för regeringen som sinmening vad som i motionen anförs omarbetsmarknaden.13. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om konstnärerna ocharbetsmarknadsstödet.2001/02:Kr419 av m.fl. (fp):30. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om kultur ocharbetsmarknadspolitiska åtgärder.2001/02:Kr425 av m.fl. (m):4. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om en reformeradarbetslöshetsförsäkring.5.