bet · GP01KU20 · 2002-05-21 00:00:00 — I direktivet angesäven att medlemsstater med hänsyn tillrättssäkerheten offentligt bör tillkännage att en nynationell teknisk föreskrift antagits i enlighet meddet förfarande som anges i direktivet.Skrivelse från MiljödepartementetGenom en skrivelse till harutskottet begärt viss redogörelse och yttrande övervad som anförts i granskningsanmälningen. Som svarhar överlämnats en promemoria av den 7 mars 2002från . I promemorian konstaterarMiljödepartementet att EG-lagstiftningen inteinnebar att skulle ha anmälts innan denantogs. Vidare anförs att de delar som rörinformationssamhällets tjänster infördes i EG-reglerna efter det att antagits avriksdagen och därför inte är relevanta i dettaärendet.I promemorian redogör bl.a. förnär anmälningsskyldighet föreligger samt för hurfrågan har hanterats inom . Isamband med detta framförs följande.Propositionen omfattade inte någonanmälningspliktig föreskrift. Det föreslagnaregelverket innehöll nämligen ingen föreskriftvarigenom det på någon produkt ställdes någotnytt krav vare sig i form av en tekniskspecifikation eller i form av ett annat krav somväsentligt kunde påverka produktenssammansättning eller natur eller saluföringen avden. Regelverket innehöll inte heller någon nybestämmelse som förbjöd tillverkning, saluföringeller användning av en produkt.Det är denna syn på innehållet i den antagnamiljöbalken som förklarar varför det iRegeringskansliet inte togs initiativ till attinleda något anmälningsförfarande avmiljöbalksförslaget som helhet eller någon del avdet.Promemorian innehåller även en översikt avmiljöbalksförslagets betydelse föranmälningsplikten. Enligt den översikten innehållermiljöbalken inga tekniska föreskrifter alternativtinnehåller den endast bemyndiganden att meddelaföreskrifter eller beslut.I samband med beredningen av propositionen yttradesig bl.a. . Kommerskollegiumssynpunkter redovisas och kommenteras i promemorian.Vad gäller förslaget som helhet anfördeKommerskollegium att förslaget är utformat som enramlag som skall fyllas ut med regerings- ellermyndighetsföreskrifter och att detta medför att detär svårt att överblicka lagens konsekvenser för deninternationella handeln. Enligt kollegiet måstedärför lagstiftningsförslaget och de föreskriftersom följer anmälas i enlighet med procedurerna i EUoch WTO. Enligt innebar inte deav framförda omständigheterna attnågon anmälningsplikt förelåg då anmälningspliktenär avgränsad till de specifika regelförslag somkallas tekniska föreskrifter. Vidare anfördeKommerskollegium i samband med 2 kap.om allmänna hänsynsregler m.m. att reglernasotydlighet medför att det är svårt att bedöma dehandelspolitiska effekterna, att verksamhetsutövarnafår svårt att veta vilka regler som gäller och attkonkurrensneutraliteten äventyras. EnligtMiljödepartementet innebar detta inte attanmälningsskyldighet förelåg då det handlar omallmänt hållna hänsynsregler vilka inte är tekniskaföreskrifter. framförde i sambandmed balkens 13 kap. om genteknik, synpunkteravseende genetiskt modifierade organismer. Ipromemorian anför att det handlarom krav som flyttades från sin tidigare plats isvensk lagstiftning och därmed inte utgjorde någranya tekniska föreskrifter. Angående förslagets 14kap. om kemiska produkter och biotekniskaorganismer, anförde att krav påmärkning, etikettering eller informationsblad omvarors innehåll utgör tekniska föreskrifter och attsvenska krav på uppgiftslämnande, förhandsanmälanoch märkning kan hindra importen. Som motargumentframför att bestämmelserna inteutgör tekniska föreskrifter samt att det inte ärnågra nya bestämmelser.I promemorian framhåller Miljödepartementetsammanfattningsvis att Regeringskanslietsuppfattning är att den av antagnamiljöbalken inte innehöll någon bestämmelse somomfattades av anmälningsplikt enligt EU:s ellerWTO:s regelverk.Utskottets ställningstagandeGranskningen föranleder inte någotuttalande från utskottets sida.2.11. FN-sanktionerÄrendetBland andra tre svenska medborgare fördes i november2001 upp på en lista över individer och enheter somutpekas vara knutna till . Listan ärupprättad av FN:s säkerhetsråds sanktionskommitté.Genom att personerna fördes upp på listan kom de attautomatiskt omfattas av den skyldighet för FN:smedlemsstater att frysa tillgångar, som fastställtsav säkerhetsrådet. Personerna infördes därefter i enförteckning till en förordning från EU:sministerråd, där spärrning föreskrivs av allafinansiella medel som tillhör de personer som finnsi förteckningen.AnmälanTvå ledamöter (v) har begärt att konstitutions-utskottet skall granska regeringens roll och ansvari samband med att de tre svenska medborgarna fåttsina tillgångar frysta.Anmälarna anför att de tres tillgångar frysts utanatt de delgivits misstanke om brott, utan att detpresterats något som närmare anger grunden föranklagelsen mot dem och utan att saken prövats isvensk domstol. Det enda som anförts tycks enligtanmälan vara att de varit kunder i en somalisk banksom misstänks ha förbindelser med bin . Detta synes enligt anmälarnainnebära att svenska medborgare i uppenbartbehandlats i strid mot principerna i såväl densvenska regeringsformen som den europeiskakonvention om skydd för de mänskliga rättigheternaoch de grundläggande friheterna().I granskningen bör enligt anmälarna särskiltbeaktas följande frågeställningar:- Vilket ansvar har regeringen att inom landetvärna de rättsprinciper som regeringsformen ochkonventionen om de mänskliga rättigheterna ut-trycker?- Hur har regeringen agerat i berördainternationella forum för att i detta sammanhangvärna dessa rättigheter?- Har regeringen i det aktuella fallet i Sverigeagerat i enlighet med det ansvar förrättsprinciperna som tillkommer den?De bestämmelser i som anmälarnahänvisar till är artikel 6.1-3, vari sägs följande:Var och en skall, vid prövningen av hans civilarättigheter och skyldigheter eller av en anklagelsemot honom för brott, vara berättigad till en rättvisoch offentlig förhandling inom skälig tid och infören oavhängig och opartisk domstol, som upprättatsenligt lag. - - - (art. 6.1).Var och en som blivit anklagad för brott skallbetraktas som oskyldig till dess hans skuld lagligenfastställts (art. 6.2).Var och en som blivit anklagad för brott harföljande minimirättigheter: a) att utan dröjsmål, påett språk som han förstår och i detalj underrättasom innebörden av och grunden för anklagelsen mothonom, - - - (art. 6.3).Anmälarna hänvisar vidare till bestämmelsen i 2 kap.23 § regeringsformen. Enligt den bestämmelsen fårlag eller annan föreskrift inte meddelas i strid medSveriges åtaganden på grund av Europakonventionen.Anmälningen finns intagen som bilaga A 2.11.1.BakgrundKort om sanktionssystemetEnligt FN:s stadga kan under vissaförhållanden anta resolutioner om sanktioner av ickemilitär natur i syfte att upprätthålla elleråterställa internationell fred och säkerhet (jfrprop. Sådana resolutioner kan ges i formav bindande beslut eller rekommendationer. En statsom är medlem i FN är enligt FN:s stadga skyldig attgodta och verkställa säkerhetsrådets bindande beslutom sådana sanktioner. En rekommendation av rådet ärdäremot endast en uppmaning till medlemsstaternautan beslutets bindande kraft. För att en resolutionom sanktioner skall få rättsverkningar för enskildafysiska och juridiska personer krävs att dengenomförs i nationell lagstiftning.I fråga om sanktioner av icke militär natur angesi kapitel VII artikel 41 att åtgärdernakan innefatta fullständigt eller partielltavbrytande av ekonomiska förbindelser, järnvägs-,sjö-, luft-, post-, telegraf- och radioförbindelsersamt annan samfärdsel liksom också avbrytande avdiplomatiska förbindelser. Artikelns uppräkning avåtgärder som kan komma i fråga är inte uttömmandeutan en exemplifiering. Alla slags sanktioner sominte innefattar bruk av vapenmakt (enforcementactions) anses falla under artikeln.FN:s medlemsstaters förpliktelser enligt går före andra folkrättsliga förpliktelser.För att de resolutioner om sanktioner som harantagits av skall bli tillämpligai de stater som är medlemmar i krävs antingenåtgärder på gemenskapsnivå i form av en förordningeller att nationella åtgärder vidtas. Om gemenskapenhar kompetens på området genomförs sanktioner somhar antagits av i allmänhet genområdsförordningar. Sådana förordningar är bindandeoch direkt tillämpliga i varje medlemsstat, ochnågon nationell lagstiftningsåtgärd är inte tillåteni de frågor som regleras av förordningarna.Påföljderna för överträdelser avsanktionsbestämmelserna finns för svensk del i 8 §lagen (1996:95) om vissa internationella sanktioner.Åtal får väckas bara efter förordnande avregeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer. Riksåklagaren har fått sådantbemyndigande.I lagen finns även föreskrifter om hur nationellabestämmelser om sanktioner skall meddelas.Bestämmelserna innebär att regeringen får förordnaom sanktioner, men förordnandena skall överlämnastill för att godkännas. Sanktioner fårföreskrivas för att genomföra internationella sank-tioner som har beslutats av iöverensstämmelse med FN:s stadga eller som harbeslutats i överensstämmelse med bestämmelserna omen gemensam utrikes- och säkerhetspolitik i och som syftar till att upprätthålla elleråterställa internationell fred och säkerhet.Beslut inom ramen för Förenta NationernassäkerhetsrådResolutionerFN:s säkerhetsråd antog den 15 oktober 1999resolution nr 1267. Genom resolutionen infördesbestämmelser om, utom visst flygförbud, frysning avtillgångar för talibanerna eller talibanägda ellertalibankontrollerade företag. Vidare inrättades densanktionskommitté som består av säkerhetsrådetsmedlemmar. skulle peka ut dem somomfattas av talibananknytningen. Kommittén skulleockså kunna medge undantag i enskilda fall avhumanitära skäl.I resolutionen uppmanades alla stater att agerastrikt i överensstämmelse med föreskrifterna iresolutionen utan hinder av rättigheter ellerskyldigheter enligt tidigare internationellaöverenskommelser eller avtal eller tillstånd.Staterna uppmanades också att vidta rättsligaåtgärder mot dem som bröt motsanktionsbestämmelserna i resolutionen.Säkerhetsrådet antog den 19 december 2000resolution nr 1333, som föreskriver att alla staterskall vidta åtgärder utöver dem som redan beslutatsi resolution , bl.a. genom att dels frysatillgångar som direkt eller indirekt kontrolleras avUsama eller , dels se till attkapital eller andra ekonomiska tillgångar inte görstillgängliga för eller personerassocierade med honom. I fråga om de individer ochenheter, vars tillgångar skall frysas på grund avassociation till hänvisas tillsanktionskommittén, som har att peka ut dessaindivider. Kommittén anmodas upprätta ochupprätthålla en uppdaterad lista, som baseras påinformation från staterna och regionalaorganisationer över de individer och enheter somutpekas vara knutna till , inklusivedem som finns i 28 september 2001 antog säkerhetsrådetresolution nr 1373. Bakgrunden till denna resolutionvar terroristattackerna i , DCoch . Resolutioneninnehåller bl.a. ett krav på staterna att frysaekonomiska tillgångar som tillhör någon som begåreller försöker begå terroristhandlingar ellermedverkar till sådana handlingar och förbjuda attsådana personer tillhandahålls ekonomiska tillgångaroch finansiella tjänster. Andra åtgärder somstaterna skall vidta enligt resolutionen är attvägra för dem som finansierar, planerar,stöder eller begår terroristhandlingar eller gerfristad, att hindra dem som finansierar, planerar,underlättar eller begår terroristhandlingar från attanvända respektive territorier i dessa syften motandra stater eller deras medborgare samt att se tillatt alla som deltar i finansiering, planering,förberedelse eller förövande av terroristhandlingarställs inför rätta.Säkerhetsrådet antog den 16 januari 2002resolution nr 1390. Resolutionen ersätter bl.a.resolutionerna och 1333. I resolutionenanpassas sanktionerna till utvecklingen iAfghanistan genom att inte längre vara knutna tillnågot geografiskt område utan i stället tillindividerna och enheterna på namnlistan. Alla staterförpliktas att vidta åtgärder mot ,medlemmar av och talibanerna samt andra somär knutna till dem i enlighet med den enligt detidigare resolutionerna upprättade listan, som skalluppdateras regelbundet av sanktionskommittén. De åt-gärder som föreskrivs i resolutionen är bl.a.frysning av tillgångar. Frysningsreglerna i detidigare resolutionerna och 1333 skallfortsätta att gälla. Sanktionerna skall ses överinom . - anmodas attregelbundet uppdatera listan på grundval av relevantinformation från medlemsstaterna och regionalaorganisationer.Genom resolutionen har också införtsreserestriktioner samt förbud att tillhandahållapersonerna på listan vapen eller teknisk assistansoch träning avseende militär verksamhet.Reserestriktionerna innebär bl.a. att personernaskall hindras att resa in i eller genom staternasterritorier, dock inte hinder för egna medborgaresinresa eller tvång för deras utresa. Övrigasanktioner i resolution , som t.ex.flygembargot, har inte förts vidare till resolution1390 och har därmed upphört.De nämnda resolutionerna har antagits avsäkerhetsrådet med hänvisning till kapitel VII i . Enligt artikel 25 i har medlems-staterna samtyckt till att godta och verkställa allabeslut som fattas av säkerhetsrådet. Artikel 103 iFN-stadgan anger att om det uppstår en konfliktmellan de åtaganden som staterna har genom och åtaganden i andra internationellainstrument, så skall deras åtaganden enligt ha företräde.Sanktionskommitténs listaSanktionskommittén antog en förstalista över personer och organisationer somomfattades av resolution nr 1333. Listan hardärefter kompletterats . Genomen ändring kom bl.a. de tresvenska medborgarna att föras upp på listan. Tvånamn på enheter med adress i , vilka namninleds med Barakaat, fördes också upp på listan.Ändringen skedde efter det att överlämnat enomfattande lista till kommittén.Beslut i sanktionskommittén kräver enhällighet.Ändringar i listan kan, som framgår ovan, föreslåsav stater och regionala organisationer. Normaltcirkuleras förslag till ändringar mellan medlemmarnai kommittén, och, om några invändningar inte kommerinom föreskriven tid, exempelvis , ansesförslagen antagna (silent procedure).Beslut inom ramen för Europeiska unionenSäkerhetsrådets resolution genomfördes inom EUgenom dels en gemensam ståndpunkt den 15 november1999 (99/727/GUSP), dels rådets förordning (EG nr337/2000) av . Frysnings-bestämmelserna intogs i båda dokumenten. Förförordningen gällde samma namnlista somsanktionskommittén hade upprättat. Kommissionenbemyndigades vidare att ändra i förordningensnamnlista på grundval av beslut i säkerhetsrådeteller sanktionskommittén.Resolution medförde att EU modifierade sinabestämmelser. Resolutionen genomfördes genom dels enny gemensam ståndpunkt av (2001/154/GUSP), dels en ny rådsförordning (EG) nr467/2001 av . Förordningen hargrundats på artiklarna 60 och 301 i EG-fördraget.I förordningen föreskrivs spärrning av allatillgångar och finansiella medel för dem somangivits av sanktionskommittén och förtecknas ibilaga till förordningen. Kommissionen bemyndigadesäven i denna förordning att ändra och kompletteraförteckningen i bilagan på grundval av beslut somfattas av . För de medel somsanktionskommittén medgett undantag för skallfrysningen inte gälla. Undantag skall erhållas genombehöriga myndigheter i medlemsstaterna. För Sverigesdel är denna behöriga myndighet ,rättssekretariat för EU-frågor.Förteckningen har ändrats . förordning (EG) nr 2199/2001 den 12november 2001 fördes de tre svenska medborgarna,liksom al-Barakaat-enheterna, in i förteckningen.Ändringen trädde i kraft då den publicerades i EGT,vilket skedde följande dag.Den 27 december 2001 beslöt rådet mot bakgrund avFN-resolutionen om ett nytt paket av åtgärderför att gemensamt genomföra resolutionen. Paketetbestår av två gemensamma ståndpunkter (2001/930/GUSPoch 2001/931/GUSP) samt en förordning om frysning avterroristers tillgångar, rådets förordning (EG) nr2580/2001. Enligt förordningen skall rådet enhälligtupprätta, revidera och ändra förteckningen.Föreskrifter finns om möjligheterna att beviljaundantag från frysning. Behöriga svenska myndigheteri olika avseenden är ,och . I enav de gemensamma ståndpunkterna anges kriterier föratt personer eller enheter skall föras upp påförteckningen. Beslut skall ha fattats av en behörigmyndighet och vara en dom eller ett beslut ominledande av en förundersökning eller andrarättsliga åtgärder i fråga om terroristhandlingaroch grundas på bevis eller allvarliga och trovärdigaindicier. Namnen skall förses med tillräckligadetaljer för att de som finns på listan med säkerhetskall kunna identifieras, och förteckningen skallses över med jämna mellanrum minst var sjätte månad.De personer och grupper vilkas tillgångar frystsgenom förordningen 467 till följd av säkerhetsrådetsresolution omfattas inte av förordning 2580.Inom EU pågår arbete med att på nytt modifiera så att det stämmer överens medresolution . Arbetet utgår från ettkommissionsförslag, KOM(2002)117 slutlig.Svenska beslut om frysningUD har via fått rapporter fråntotalt sex finansiella institut som spärrattillgångar, försäkringar och vissa finansiellatjänster för tre fysiska personer och minst tvåenheter.DomstolsprocessDe tre aktuella personerna och en ideell föreninghar väckt talan mot rådet och kommissionen vid EU:sförstainstansrätt och yrkat att förordning 467/2001och förordning 2199/2001 skall ogiltigförklaras.Sökandena har också yrkat uppskov medverkställigheten av förordningarna avseendefrysningen av deras tillgångar till dess måletavgjorts i sak (interimistiskt yrkande). Detinterimistiska yrkandet handläggs som ett särskiltmål och har avslagits den 7 maj 2002.Någon talan som medför att sanktionerna prövas vidsvensk domstol har inte väckts.Internationella överenskommelserFN-stadganFN-stadgan trädde i kraft den 24 oktober 1945.Sverige anslöt sig till FN den 19 november 1946.I stadgans inledningskapitel anges FN:s mål ochprinciper.Målen är, utom att upprätthålla internationellfred och säkerhet, bl.a. att åstadkommainternationell samverkan i att lösa internationellaproblem av ekonomisk, social, kulturell ellerhumanitär art samt i att befordra och främjaaktningen för mänskliga rättigheter ochgrundläggande friheter för alla.Bland principerna nämns att alla medlemmar ärligt(in good faith) skall fullgöra de skyldigheter somde tagit på sig enligt stadgan. De skall också ge FNallt bistånd i varje åtgärd som organisationenföretar i överensstämmelse med stadgan. Ingenbestämmelse i stadgan skall berättiga FN att ingripai frågor som väsentligen faller inom vederbörandestats egen behörighet, men den principen skall intehindra tvångsåtgärder enligt kapitel VII.Kapitel VII innehåller bestämmelser om åtgärdervid hot mot freden, fredsbrott ochangreppshandlingar. Bestämmelserna avser åtgärder avsäkerhetsrådet, som är det organ som främst haransvaret för upprätthållande av fred och säkerhet.Generalförsamlingen är på dessa områden främst ettdiskussionsforum.Enligt artikel 25 har medlemsstaterna samtyckttill att godta och verkställa säkerhetsrådets besluti enlighet med stadgan. Artikel 103 anger att om detuppstår en konflikt mellan de åtaganden som staternahar genom och åtaganden i andrainternationella instrument, så skall deras åtagandenenligt ha företräde.FN:s allmänna förklaring om de mänskligarättigheternaFörklaringen antogs av FN:sgeneralförsamling. Den är inte rättsligtförpliktande och saknar bestämmelser ominternationell övervakning. Förklaringen antogs somen gemensam riktlinje för alla folk och allanationer för att befordra respekten för degrundläggande fri- och rättigheterna och säkerställaderas allmänna och verksamma erkännande ochtillämpning. I förklaringen framhålls bl.a.1. rätten till liv, frihet och personlig säkerhet,2.3. skydd mot tortyr och grym, omänsklig ellerförnedrande behandling eller bestraffning,4.5. rätten till verksam hjälp från sitt landsbehöriga domstolar mot handlingar som kränkergrundläggande rättigheter enligt lag ellerförfattning,6.7. rätten till rättvis och offentlig rannsakninginför oavhängig och opartisk domstol vidfastställandet av såväl sina rättigheter ochskyldigheter som varje anklagelse för brott,8.9. skydd mot godtyckliga ingripanden i fråga omprivatliv, familj, hem eller korrespondens,angrepp på heder och anseende,10.11. rätten att förflytta sig och lämna ett land ochatt återvända till sitt eget land,12.13. skydd mot att godtyckligt berövas sin egendom.14.FN:s konvention om medborgerliga och politiskarättigheterKonventionen antogs den 16 december 1966.I ingressen erinras om att konventionsstaternabeaktar att stadga åläggerstaterna att främja den allmänna respekten för ochiakttagandet av mänskliga rättigheter och friheter.Staterna förpliktar sig att i enlighet med sinakonstitutionella bestämmelser och med bestämmelsernai konventionen vidta erforderliga åtgärder för attgenom lagstiftning eller på annat sätt förverkligade i konventionen inskrivna rättigheter som interedan är tillförsäkrade (artikel 2). De förpliktarsig vidare att säkerställa att envar, vars ikonventionen inskrivna fri- och rättigheter kränkts,skall ha effektiv möjlighet att föra talan motkränkningen. Staten skall också säkerställa att densom väcker sådan talan skall få sina rättigheterprövade av behöriga judiciella, administrativa ellerlagstiftande myndigheter eller av annan enligtstatens rättsordning behörig myndighet samt attutveckla möjligheterna för att talan skall kunnaprövas på rättslig väg.Alla som lagligen befinner sig på en stats områdeskall ha rätt att röra sig där fritt och att frittvälja bosättningsort samt att lämna vilket land somhelst, däribland sitt eget (artikel 12). Dessarättigheter får inte underkastas andrainskränkningar än sådana som föreskrivs i lag och ärnödvändiga för att skydda den nationella säkerheten,den allmänna ordningen (ordre public), den allmännahälsovården eller sedligheten eller andra personersfri- och rättigheter samt är förenliga med övriga ikonventionen inskrivna rättigheter.När det gäller en anklagelse för brott ellerprövning av ens rättigheter och skyldigheter itvistemål, skall envar vara berättigad till opartiskoch offentlig rättegång inför en behörig, oavhängigoch opartisk domstol som inrättats enligt lag(artikel 14).Ingen får utsättas för godtyckliga eller olagligaingripanden i sitt privat- och familjeliv, sitt hemeller sin korrespondens, inte heller olagligaangrepp på sin heder och sitt anseende (artikel 17).Alla skall ha rätt till lagens skydd mot sådanaingripanden eller angrepp.EuropakonventionenEuropeiska konventionen om skydd för de mänskligarättigheterna och de grundläggande friheternaupprättades i . Den trädde ikraft . Ändringar och tillägghar gjorts genom senare protokoll. Konventionengäller som svensk lag.Rätten till domstolsprövning finns föreskriven iartikel 6. Var och en skall vid prövningen av hanscivila rättigheter och skyldigheter eller av enanklagelse mot honom för brott vara berättigad rättvis och offentlig förhandling inom skälig tidoch inför en oavhängig och opartisk domstol, somupprättats enligt lag.Artikel 8 innehåller bestämmelserna om rätten tillrespekt för privat- och familjeliv, hem ochkorrespondens.Artikel 13 innehåller bestämmelsen om rätten tilleffektivt rättsmedel. Var och en, vars ikonventionen angivna fri- och rättigheter kränkts,skall ha tillgång till ett effektivt rättsmedelinför en nationell myndighet och detta även omkränkningen förövats av någon under utövning avoffentlig myndighet.Skyddet för egendom finns intaget i 1952 årstilläggsprotokoll.I protokoll nr 4 finns föreskrifter om rätt förden som lagligen befinner sig inom en statsterritorium att fritt röra sig där och att frittvälja sin bosättningsort och om friheten att lämnavarje land, inbegripet sitt eget.