bet · GP01NU17 · 2002-05-28 00:00:00 — I direktivet nämns att regeringenbedömer att det saknas tillräckligtunderlag för att bedöma hur möjligheternatill en storskalig utbyggnad avvindkraftanläggningar till havs och ifjällområdena påverkas av de krav somolika slags militära övervaknings- ochkommunikationssystem ställer.Utskottets ställningstagandeI propositionen framläggs förslag dels omatt införa ett stöd för teknikutvecklingoch marknadsintroduktion, dels om ettnationellt planeringsmål för vindkraften.Regeringen gör även bedömningen att detbehövs ett kompletterande övergångsstödtill vindkraften då ett certifikatsysteminförs.Utskottet vill redan inledningsvisuttala sitt stöd för de av regeringenframlagda förslagen. Det innebär attutskottet inte delar de synpunkter somframförs i motionerna 2001/02:N53 (m) och2001/02:N54 (m). Utskottet menar attSverige skall vara ett föregångsland iomställningen till hållbar utveckling.Ett kvantitativt planeringsmål förvindkraften ger större möjligheter attsynliggöra vindkraften i den fysiskaplaneringen och vid prövningen avtillstånd. När det gäller nivån för detnationella målet har i enmotion framhävt att det bör vara en årligproduktionskapacitet på . Utskottetanser dock att planeringsmålet om enårlig produktionskapacitet på år2015 är väl avvägt, varför motion2001/02:N58 (mp) inte bör vinnariksdagens godkännande i denna del.Vidare anser utskottet - i likhet medregeringen - att det, för att på siktminska kostnaderna för nyetablering avvindkraft i havs- och fjällområdena, ärbefogat med särskilda insatser förteknikutveckling och marknadsintroduktionför att påskynda kommersialiseringen idessa områden.Enligt utskottets mening kan motionerna2001/02:N283 (s) och 2001/02:N318 (c)därmed anses tillgodosedda. Utskottetanser även att motion 2001/02:N268 (kd) ien inte ringa grad kan ansestillgodosedd.Utskottet delar också regeringensbedömning att det är rimligt med ettövergångsstöd för vindkraften då ettsystem för handel med elcertifikatinförs. När det gäller utformningen avövergångsstödet för vindkraften finnerutskottet ingen grund för attgöra någon annan bedömning än den somregeringen redovisat. Med anledning däravavstyrker utskottet motion 2001/02:N57(fp) i denna del.I flera motioner har inrättande av ettinformationscentrum för vindkraftenförespråkats. Utskottet ser flerafördelar med att ett sådantinformationscentrum grundas och delarmånga av de i motionerna framfördasynpunkterna. Utan att ta ställning ifrågan anser utskottet att är enav de platser som bör övervägas närlokaliseringen av ett eventuelltinformationscentrum diskuteras. Genom attknyta ett informationscentrum till enhögskola kan befintlig kompetenstillvaratas på ett effektivt sätt. VidGotlands högskola finns kompetens påområdet som skulle vara värdefull i dettasammanhang. Då frågan om inrättande avett vindkraftscentrum för närvarandebereds inom menaremellertid utskottet att ettriksdagsuttalande kan undvaras.Med det sagda tillstyrker utskottetregeringsförslaget och avstyrker samtligai detta avsnitt behandlade motioner iberörda delar.Nedsättning av nätavgift för småskaligelproduktionUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motioner som rörfrågan om nedsättning av nätavgift försmåskalig elproduktion. Utskottet menaratt regeringens aviserade granskning iärendet bör avvaktas. Jämförreservation 22 (kd, fp).PropositionenI ellagen (1997:857) finns en bestämmelse(4 kap. 10 §) enligt vilken småskaligaelproduktionsanläggningar (dvs.anläggningar som har en installeradkapacitet på 1500 kW eller mindre) endastskall betala för den del av nätavgiftensom motsvarar den årliga kostnaden förmätning, beräkning och rapportering pånätkoncessionshavarens nät. Elproducentenbehöver således inte betala för drift ochunderhåll av nätet. Bestämmelsen harresulterat i att de nätföretag som inomsitt koncessionsområde har särskiltgynnsamma förhållanden för småskaligelproduktion har fått betydandekostnadsökningar, som i sin tur harfördelats på de övriga kunderna iområdet.Regeringen menar att bestämmelsen fåreffekter som inte är önskvärda ochpåpekar att den instämmer i debedömningar som bl.a. Elnätsutredningenoch gjort.Det är emellertid regeringensuppfattning att det intefinns tillräckligt underlag för att tabort denna bestämmelse. Regeringen menardärför att en närmare utredning avkonsekvenserna och framtagande av förslagtill ersättningsnivåer bör genomförasinnan ett förslag till ändring ellerborttagande av bestämmelsen föreläggsriksdagen.MotionernaI motion 2001/02:N52 (s) framhålls attdet är angeläget med ett snabbt beslut ifrågan om nedsättning av nätavgiften försmåskalig elproduktion. Motionären menaratt det inte är rimligt med enbestämmelse som innebär att kunder i ettvisst område får stå för subventionentill förnybar elproduktion. Det sägsdärför i motionen att det är angelägetatt en analys av konsekvenserna skerskyndsamt så att ett ändringsförslag medinriktningen att kunder i ett visstområde inte skall stå för subventionentill förnybar elproduktion snarastframläggs.Även i motion 2001/02:N53 (m) begärsett riksdagsuttalande med innebörden attregeringen bör återkomma med ettförslag som medför att de extra kostnadersom en etablering av en småskaligelproduktionsanläggning innebär inteskall drabba nätföretagen och iförlängningen nätföretagens kunder. Imotionen påpekas att de subventioner somi dag finns för vindkraften särskiltdrabbar de människor som är bosatta ivindkraftverkens närområden, bl.a.eftersom de närboende via nätavgiften fårbetala för de merkostnader vindkraftenger för det lokala nätföretaget.Vissa kompletterande uppgifterDen aktuella regleringen i ellagen (somalltså innebär att anläggningar försmåskalig kraftproduktion endast skallbetala en årlig avgift för mätning,beräkning och rapportering) infördes iellagstiftningen (prop.1994/95:222, bet. 1995/96:NU1). Begreppetberäkning infördes dock i samband medschablonberäkningsreformen (prop.1998/99:137, bet. 1999/2000: NU4).Bestämmelsen innebär att dessaanläggningar inte betalar någon årligavgift för själva överföringen av el.Elnätsutredningen pekade i sittdelbetänkande om elnätsföretagen (SOU2000:90) på att bestämmelsen borde sesöver. Bland annat sades att nuvarandereglering medför höga och växandenättariffer för kunder i vissa nätområdenoch att den kommer att verkahindrande för utvecklingen avmiljövänliga elproduktionsanläggningar.Elcertifikatutredningen föreslog i sittslutbetänkande (SOU 2001:77) attbestämmelsen skall upphöra att gälla isamband med att ett elcertifikatsysteminförs . Ett borttagande avdenna bestämmelse innebär att densmåskaliga kraftproduktionen kommer attlikställas med övrigaproduktionsanläggningar anslutna tilllokalnäten.Utskottet har tidigare (bet. 2001/02:NU9), i samband medriksdagens behandling av en propositionom energimarknader i omvandling (prop.2001/02:56), avstyrkt två motioner variefterlystes en översyn av den nuvarandelagstiftningen om avgiftsbefrielse försmåskalig vindkraftsproduktion medinriktning att skapa rättvisa regler förfördelningen av nätkostnaderna mellanproducenter och konsumenter. Isammanhanget hänvisade utskottet till attregeringen i den energipolitiskapropositionen skulleåterkomma beträffande de framtidaverksamhetsförutsättningarna förvindkraften, varför utskottet inte fannnågon anledning att då ta ställning. Äveni en reservation (m, kd, fp) avstyrkesdessa motioner. Reservanterna gav docksamtidigt sitt stöd till motionärernassynpunkter, dvs. att det inte är rimligtatt de elkonsumenter som råkar bo iområden där det finns eller planerasmånga vindkraftverk skall drabbas avhögre nätkostnader än de skulle ha gjortom vindkraften inte hade funnits i deberörda områdena.Utskottets ställningstagandeDen berörda bestämmelsen i ellagen har,som redovisas i propositionen, medförtvissa ej önskvärda effekter. Som påtalatskan regleringen medföra högre nättarifferför elkunder i vissa områden samt utgöraett hinder för den fortsatta utvecklingenav miljövänligaelproduktionsanläggningar.Utskottet menar att det inte ärtillfredsställande att en bestämmelse somfrån början var avsedd att främjasmåskalig elproduktion kan få denmotsatta effekten. Av denna anledningvälkomnar utskottet den av regeringenaviserade utredningen av konsekvensernaav ett borttagande alternativt en ändringav den aktuella bestämmelsen. uppfattning ligger detta väl ilinje med vad som anförs i motionerna2001/02:N52 (s) och 2001/02:N53 (m),vilka därmed i en inte ringa grad kananses tillgodosedda.Med hänvisning till vad som anförtsavstyrker utskottet här behandlademotionsyrkanden.Stöd till solvärmeUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör bifalla regeringensförslag om fortsatt stöd till solvärme.Jämför reservation 23 (m, fp).PropositionenEnligt regeringen har det nuvarandeinvesteringsstödet till solvärme sominfördes bidragit till att ökaintresset för denna uppvärmningsform.Bland annat har kostnaderna försolvärmeanläggningar sjunkit, sägs det ipropositionen. Det nuvarandeinvesteringsstödet har dock varit i kraftunder , varför inga säkraslutsatser kan göras beträffande stödetsinverkan på kostnadsutvecklingen.Samtidigt är marknadsvolymernafortfarande små. Regeringen föreslårdärför att det statliga stödet tillinvesteringar i solvärmeteknik börfortsätta under medbörjan . Enligtregeringen kan ett förlängtinvesteringsstöd bidra till ett fortsattintresse och en gynnsam prisutvecklinggenom en ökande efterfrågan. Beträffandeanslagsfrågan avser regeringen attåterkomma i budgetpropositionen för år2003.MotionenRiksdagen bör avslå vad regeringenförordar om stöd till solvärme, anförsdet i Moderata samlingspartiets motion2001/02:N53. Motionärerna menar attstaten visserligen har ett ansvar när detgäller grundläggande forskning och stödtill utveckling av ny miljövänlig teknik.Det är däremot inte statens uppgift attge stöd till redan etablerad teknik. Atterkänd teknik är olönsam och inte kanbära sina egna kostnader är inte ettargument för att ge statliga stöd utansnarare ett ytterligare argument för attstaten inte skall ge sådana stöd, sägsdet.Vissa kompletterande uppgifterDet nuvarande statliga stödet förinvesteringar i solvärme togs beslut omhösten 1999 (prop. 1999/2000:1utg.omr. 21, bet. 1999/2000:NU3) ochregleras genom förordningen (2000:287) omstatligt bidrag till investeringar isolvärme, vilken trädde i kraft den 1juni 2000. Stödet syftar dels till attfrämja användningen av solvärmeteknik föruppvärmning av bostäder, dels till attfrämja utvecklingen av merakostnadseffektiv solvärmeteknik.Bidragets storlek bestäms på grundval avsolfångarens beräknade årligaenergiproduktion och uppgår till ettbelopp som motsvarar per kWh.Stödet administreras av ochlänsstyrelserna.Utskottets ställningstagandeTrots att solfångare funnits en längretid på marknaden är kostnaderna försolfångare med kringutrustning ochinstallation fortfarande relativt höga,inte minst för mindre anläggningar.Staten lämnar för närvarandeengångsbidrag till installation avsolvärmeanläggningar i småhus,flerbostadshus och vissa lokaler.Utskottet ser det som positivt attinvesteringsstödet bidragit till att ökaintresset för denna uppvärmningsform. Dåstödet endast funnits under en begränsadtid, dvs. för projekt som påbörjatsfr.o.m. , anser utskottet attdetta investeringsstöd ävenfortsättningsvis bör kunna ges. Därigenomkan intresset för denna uppvärmningsformytterligare stimuleras och bidra till engynnsam prisutveckling. Utskottet delarsåledes regeringens bedömning i dettaavseende.Med hänvisning till vad som anförtsanser utskottet att börgodkänna regeringens förslag om stöd tillsolvärme och avslå emot detta ståendemotionsyrkande.Forskningsprogram för syntesgasUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsyrkanden omett FoU-program för syntesgas. bör regeringens övervägandeni denna fråga med anledning avmyndighetsförslag avvaktas. Jämförreservation 24 (mp).MotionernaI motion 2001/02:N252 (m) begärs ettriksdagsuttalande om att ett nationelltFoU-program för produktion av syntesgasur biomassa och olika typer avrestprodukter bör initieras. Motionärenhävdar att produktion av syntesgas är ennyckelteknik som visar tecken på en storframtidspotential.Sverige har goda förutsättningar i formav stora arealer, gott om biomassa samten industri inom skog och massa medmycket restprodukter, sägs det imotionen. I det sammanhanget är detintressant med en basteknik för atteffektivt omvandla dessa råvaror tillsyntesgas, som i sin tur kan användas förvidareförädling till drivmedel ochkemiska produkter. Dessa ersätter fossilaprodukter, vilket reducerarnettoutsläppen av koldioxid.Teknik för syntesgasproduktion finns,men den är inte färdigutvecklad förbiomassa och andra förnybara råvaror.Motionären menar därför att en nationellsatsning på forskning och utvecklingkring denna basteknik skulle öppna nyadörrar för en omställning till etthållbarare samhälle. Dels behövertekniken utvecklas och anpassas, delsbehöver kompetens byggas upp hos bådehögskolorna och industrin.Även i motion 2001/02:N339 (mp, v, c,fp) begärs ett tillkännagivande om attett nationellt FoU-program för produktionav syntesgas ur biomassa och olika typerav restprodukter bör genomföras.Argumenten är liknande dem som framförs itidigare nämnda motion.Vissa kompletterande uppgifterSyntesgas är en brännbar gasblandning somframställs i en teknisk process urvattenånga och något kolrikt material.Biprodukter och föroreningar avskiljs såatt syntesgasen endast innehåller vätgasoch kolmonoxid.Det finns i ingakommersiella anläggningar förframställning av syntesgas från biomassa.Statens energimyndighet, ochVerket för innovationssystem ()lämnade en gemensamstrategirapport (Introduktion avbiodrivmedel på marknaden -Myndighetsgruppens rekommendationer) tillNäringsdepartementet med rekommendationerom insatser på drivmedelsområdet. Blandde förslag som framlagts finnsrekommendationer om en satsning pådrivmedelsproduktion via syntesgas.Enligt vad som sägs i rapporten behövernuvarande forskningsinsatser påalternativa drivmedel kompletteras bl.a.med en syntesgassatsning. Satsningen böromfatta teknikutveckling, demonstrationoch fullskaleanläggningar för förgasningav biomassa. I rapporten sägs bl.a. attframställningen av syntesgas, genomförgasning av biomassa, eller enkoldioxidneutral råvara samt naturgas,har fördelen att flera olika bränslen kanframställas ur gasen - syntetdiesel,metanol och DME (dimetyleter).Inom 1997 års energipolitiska programryms forsknings- och utvecklingsinsatserbl.a. för produktion, distribution ochanvändning av alternativa drivmedel. Iprogrammet ingår även forsknings- ochutvecklingsinsatser kring sådanadrivmedel som baseras på förgasadbiomassa.Utskottets ställningstagandeUtskottet delar motionärernas uppfattningatt syntesgas kan ha en storframtidspotential och att det finns behovav att utveckla och kommersialisera dennateknik. Tekniken finns menden är ännu inte färdigutvecklad förbiomassa och andra förnybara råvaror.Syntesgas har bl.a. fördelen att fleraolika bränslen kan framställas ur gasen,vilket kan bidra till att reduceranettoutsläppen av koldioxid. Samtidigthar goda förutsättningar i formav god tillgång på biomassa ochrestprodukter från skogs- ochmassaindustrin. Som tidigare nämnts harnyligen framlagts ett förslag frånEnergimyndigheten, och Vinnovatill regeringen vari bl.a. en satsning påsyntesgas lyfts fram. Utskottet vill inteföregripa regeringens behandling av dettaärende utan anser att resultatet avregeringens överväganden skall avvaktas.Med hänvisning till vad som anförtsavstyrks motionerna 2001/02:N252 (m) och2001/02:N339 (mp, v, c, fp).Åtgärder för en effektivareenergianvändningInledningI detta avsnitt behandlas förslag omeffektivare energianvändning i olikaavseenden. I propositionen framläggs ettantal förslag med denna inriktning.Sammantaget anser regeringen att bör avsättas förinsatserna av fem år.Information, utbildning, provning m.m.Utskottets förslag i korthetRiksdagen bör bifalla regeringensförslag om information, utbildning,provning m.m. för en effektivareenergianvändning. Enligt utskottetsmening är sammanställning och spridningav kunskap och information omenergisystemet och energiteknik enangelägen uppgift. Jämförreservationerna 25 (kd) och 26 (mp).PropositionenEnligt regeringen är informationsbrist enav orsakerna till att aktörer påmarknaden inte alltid genomförenergieffektiva investeringar. Statligainsatser på området kan enligt regeringenmotiveras med att information ofta harkaraktären av kollektiv nyttighet. Ominformationens tillgänglighet ökasminskar aktörernas sökkostnader för olikaåtgärder, sägs det i propositionen.Regeringen föreslår därför olika insatserför informationsspridning genom bl.a.kunskapssammanställningar och utvecklingoch spridning av verktyg och metoder samtinsatser för provning, märkning ochcertifiering av energikrävande utrustningoch för utbildning. Avsikten med deåtgärder som föreslås sägs ipropositionen vara att påverka aktörersom hushåll, företag och offentlig sektoratt välja energieffektiv teknik vidinvesteringar samt att underlätta för dematt identifiera kostnadseffektivalösningar. Regeringen föreslår därtillatt ges i uppgift attäven fortsättningsvis arbeta medenergideklaration och miljömärkning av el-och energikrävande utrustning.Resursbehovet för insatserna beräknastill under enfemårsperiod. Verksamheten skall påbörjasår , och regeringen avser attåterkomma till anslagsfrågan ibudgetpropositionen för år 2003.Vidare redovisas i propositionen olikaåtgärder för en effektivareenergianvändning i bebyggelse. Regeringenerinrar i detta sammanhang om det avriksdagen (prop. 2000/01:130, bet.2001/02:MJU3) angivna målet attmiljöbelastningen från energianvändningeni bostäder och lokaler skall minska ochvara lägre än . Ipropositionen framhållsbygglagstiftningen i detta sammanhang somett möjligt styrmedel. Enligt regeringenfinns det också skäl att främja eneffektivare drift av flerbostadshus ochlokaler genom information och utbildning.I propositionen redovisas olika uppdragsom givits till bl.a. ochStatens energimyndighet. Regeringen haräven givit i uppdrag attanalysera konsekvenserna av ett förbudmot uppvärmning med direktel i nyabyggnader . Detta uppdragskall redovisas . Vidare avserregeringen ge berörda myndigheter iuppdrag att uppdatera och kompletterakunskapsunderlaget avseende bebyggelsersenergianvändning samt se överförutsättningarna för en databas fördenna information.För närvarande pågår arbetet med ettdirektiv om byggnaders energianvändninginom EU. Förslaget innefattar bl.a.energicertifiering för byggnader och enintegrerad metod för beräkning avenerginormer. Regeringen har därför somavsikt att ge berörda myndigheter iuppdrag att analysera konsekvenserna avdirektivet och hur det kan genomföras iSverige. Därtill beslutade EU i november2001 om ett gemenskapsprogram förenergieffektivitetsmärkning avkontorsutrustning, det s.k. Energy Star-programmet. Med anledning av detta avserregeringen att återkomma 2003 i frågan om vilka myndighetersom skall ansvara för de uppgifter somförordningen ålägger medlemsstaterna,sägs det i propositionen.MotionernaStaten bör, i väntan på EU:s direktiv ombyggnaders energianvändning, gå föregenom att göra ochRegeringskansliets byggnader samt andramyndighetsbyggnader till goda exempel påenergisnåla byggnader, anförs det iKristdemokraternas motion 2001/02:N55.Motionärerna framhåller att det ofta ärde små insatserna som tillsammans gereffekt i form av minskadenergiförbrukning.Att satsningar på information och andraåtgärder för att spara energi inom ramenför energihushållningsprogrammen ärvällovliga även om de ännu inte fåttnågon större omfattning påpekas i motion2001/02:N371 (kd). För att få effektmåste kontraproduktiva lagar ochbestämmelser elimineras, sägs det imotionen. Motionärerna framhåller bl.a.att tilläggsisoleringens betydelse intehar fått tillräcklig uppmärksamhet iprogrammet och menar attstimulansåtgärder för tilläggsisoleringbör inkluderas i programmet påmotsvarande sätt som gäller förkonvertering från elvärme till annanuppvärmning. Vidare framhävs fördelarnamed värmepumpar. I t.ex. en villa medvattenburen elvärme är en värmepump ettmycket effektivt sätt att minskaelförbrukningen, sägs det. Enligtmotionärerna bör därför regeringenomfördela resurser inomenergiomställningsprogrammet så attvärmepumpar kan inkluderas.Miljöpartiet påpekar i motion2001/02:N58 att åtgärder bör vidtas -utöver vad regeringen föreslårbeträffande information, utbildning,provning m.m. - mot att apparater ihushåll, kontor m.m. i onödankontinuerligt drar ström när de inteanvänds. Vidare anförs att krav på lågenergianvändning bör övervägas inombygglagstiftningen. Därtill bör stöd tillalternativa uppvärmningsformer utredassom kan bidra till bostadsuppvärmningenpå ett effektivare sätt än vad el ellerfossila bränslen gör. I motionen nämnssom exempel konvertering tilllågtemperaturuppvärmning genom golvvärmefrån sol- och biobränslevärme,installation av fjärrvärme där endastreturvatten kan utnyttjas, utrustning förutnyttjande av solfångare föruppvärmning, installation avbiobränsleeldad kamin, installation avbiogaspanna samt inköp och installationav biobränslebaserad s.k.mikrokraftvärme.Vissa kompletterande uppgifterSom tidigare nämnts omfattar 1997 årsenergipolitiska program två delar, delsett kortsiktigt program med fokus på ökadtillförsel av förnybar elproduktion ochminskad elanvändning i ett kortareperspektiv, dels ett program av merforskningsinriktad och långsiktigkaraktär. Förutom olika former avinvesteringsstöd för minskad elanvändningoch stöd för utbyggnad avproduktionsanläggningar för förnybarenergi innefattar det kortsiktigaprogrammet även åtgärder för attstimulera till hushållning med energi,som information, rådgivning, utbildning,teknikupphandling, provning och märkningav energikrävande utrustning samtkommunal energirådgivning.För att stimulera till godenergihushållning och tilleffektivisering av energianvändningengenom information och utbildning m.m.avsattes för perioden1998-2002. Därtill avsattes 40 miljonerkronor för attfrämja hushållningen med energi genomprovning och testning av varor,utrustning och system.För åtgärder med syfte att minskaanvändningen av el för uppvärmning avbostäder och lokaler genominvesteringsstöd för konvertering frånelvärme till annan uppvärmningsformanvisades under femår enligt energipolitiskaöverenskommelse. Stödet för konverteringfrån elvärme till individuellbränsleeldning som stoppades i april 1999återinfördes i reviderad form i juni2001. Enligt förordningen (1997:635) omstatliga bidrag till vissa investeringarför att minska elanvändningen i bostäderoch vissa lokaler medges konverteringfrån elvärme till värmepump. Regeringenanger dock i den nu aktuellapropositionen att åtgärderna för minskadenergianvändning inte lett till avsettresultat. Skälet därtill är framför alltatt kostnaden för konvertering avdirektverkande el varit för höga trotsbidraget, sägs det. I propositionenföreslås heller ingen fortsättning meddenna typ av generella konverteringsstöd,med undantag av stöd till solvärmetekniksom föreslås fortgå i ytterligare två år.I maj 2001 framlade ettförslag till ochrådets direktiv om byggnadersenergiprestanda (KOM/2001/226). Syftetmed direktivet är att gynnakostnadseffektiva förbättringar avenergiprestanda i byggnader inom EU ochatt se till att endast, så långt det ärmöjligt, sådana åtgärder vidtas som är demest kostnadseffektiva. Förslagetinnefattar fyra huvuddelar:- Utarbetande av gemensamma metoder somskall ligga till grund för enberäkningsmetod för integreradeenergiprestanda i byggnader.- Tillämpning av minimistandarder förenergiprestanda för nya byggnader ochvissa befintliga byggnader vidrenovering.- Ett certifieringssystem för nya ochbefintliga byggnader.- Särskilda kontroller och bedömningarav värmepannor och värme-/kylanläggningar.Beträffande myndighetsbyggnader ochallmänna institutioner sägs det idirektivet att i byggnader skall energicertifikatplaceras på en för besökare väl synligplats. Direktivet är för närvarandeföremål för slutförhandling.