bet · GP01KU20 · 2002-05-21 00:00:00 — Det är främst polisensom närmast i tiden har ett behov av att förnyadelar av sin radiokommunikation. För att intepolisens investering skall bli för kostnadskrävandekrävs en delning av kostnaderna mellan användarna avden gemensamma delen av investeringarna. Ipromemorian anförs att det finns förhoppningar attäven privata användare skall delta i projektet. Denkonkreta viljan och förmågan hos de tänktaanvändarna har enligt promemorian varit svår attbedöma, bl.a. eftersom kostnaderna för den enskildamyndigheten, kommunen eller är beroendeav hur stor del av investeringen som betraktas somgemensam och hur denna del skall finansieras. Vidareanförs i promemorian att det har varit svårt att fåen tydlig bild av hur mycket dagenskommunikationssystem kostar användarna. Användarnahar därför svårt att bedöma hur mycket de är bereddaatt betala för en ny lösning. De som finansierar ettsystem av detta slag skulle enligt promemoriandärför stå en stor risk. I promemorian anförssammanfattningsvis att ärendet är ovanligtkomplicerat, och varje moment i beredningen tardärför än i ett rutinärende.Som svar på utskottets fråga om vad som var skälettill den långa handläggningstiden för attfärdigställa remissammanställningen över betänkandetEtt tryggare (SOU 1998:143) anförs ipromemorian att betänkandet kom in tillKommunikationsdepartementet den 15 december 1998och överflyttades till den 1januari 1999 i och med den sammanslagning avdepartement som då skedde. Betänkandet skickades utpå remiss med tre månadersremisstid. Det kom in 62 svar och övriga yttranden,varav de sista . I promemorian framhållsatt arbetet med sammanställningen kunde påbörjasförst efter sommaruppehållet 1999. Dendittillsvarande handläggaren beviljadestjänstledighet, varvid ärendet fick föras över på enannan handläggare. Denne fick läsa in betänkandetoch sätta sig in i frågan, bl.a. genom att hållamöten med utredaren och tänkbara användare. Ipromemorian påpekas att betänkandet avsåg teknisktoch även i övrigt komplicerade frågor och attremissvaren var omfattande och detaljerade.Remissutfallet var också "spretigt". Enligtpromemorian gjorde dessa omständigheter sammantagetatt arbetet med remissammanställningen inte kundeavslutas förrän den 12 april 2000.När det gäller utskottets fråga om skälet till denlånga handläggningstiden med anledning avStatskontorets begäran om ytterligare besked rörandesitt regeringsuppdrag anförs i promemorian attStatskontoret överlämnade tvådelrapporter till regeringen. Dessa benämndesUpphandling av ett radiokommunikationssystem baseratpå TETRA standard - Omfattning, inriktning ochfinansiering samt Upphandling av ettradiokommunikationssystem baserat på TETRA standard- Radionätets drifts- och investeringskostnader. Denförstnämnda innehöll en begäran om vissaställningstaganden . Det rördefrämst finansieringsfrågor men också vissa juridiskaoch organisatoriska problem. I promemorian framhållsatt båda delrapporterna föranledde ytterligarefrågor och behov av kompletteringar frånStatskontoret. hade därförregelbunden kontakt med Statskontoret efter attrapporterna avlämnats och begärde in de beräkningaroch förtydliganden som behövdes för bl.a.beredningsarbetet. Enligt promemorian varberedningsarbetet omfattande, eftersom detinvolverade flera departement som hade att bedömarapporternas frågeställningar. Departementen behövdei sin tur samråda med respektive berörda myndigheteroch tänkbara användare.I promemorian påpekas vidare att Post- ochtelestyrelsen fick regeringensuppdrag att utreda hur kraven i telelagen (1993:597)och lagen (1993:599) om viss radiokommunikation påett allmänt inbjudningsförfarande vid vissfrekvenstilldelning förhåller sig till möjlighetenatt genomföra en upphandling avradiokommunikationssystem enligt lagen (1992:1528)om offentlig upphandling.Vidare redovisas i promemorian regeringensbedömning i beslut att det dåsaknades förutsättningar att finansiera ett fulltutbyggt gemensamt och landstäckanderadiokommunikationssystem baserat på TETRA-standardeller annat likvärdigt system. Regeringen ansågdärför att utbyggnaden av ett sådant system bordepåbörjas i begränsad skala och ske stegvis.Enligt promemorian var den tid inom vilkenStatskontoret önskade få besked omställningstaganden alldeles för kort med hänsyn tillfrämst ärendets komplicerade natur. I promemorianframhålls att Statskontoret emellertid genom delöpande kontakterna mellan ochmyndigheten hölls underrättat om arbetets fortgång idepartementet.Då det gäller svar på utskottets fråga om vilkaåtgärder som vidtagits med anledning av riksdagenstillkännagivanden och den 6 december 2001hänvisas i promemorian till redogörelsen förärendets behandling enligt ovan. Vidare påpekas attutredningsuppdraget till harredovisats till den 31 januari2002. Utredningen är utsänd på remiss till den 21maj 2002. Förhandlingsmannens uppdrag, somredovisades , bereds vidare inomRegeringskansliet.På fråga om vilket statsråd/departement som haftsamordningsansvar för ärendet anförs i promemorianatt till hadekommunikationsminister detta ansvaroch därefter statsrådet ställningstagandeGranskningen har utvisat att det harvarit känt att många myndigheter och organisationersom arbetar med det som benämns public safety är ibehov av ett nytt radiosystem för att kunnakommunicera internt och sinsemellan. harföljt frågan i flera sammanhang, bl.a. i samband medinterpellationsdebatter och genom fleratillkännagivanden till regeringen. hardärvid, såsom ett enhälligt försvarsutskottföreslagit, uttalat att det är av största vikt förmedborgarnas trygghet att samhället har välfungerande kommunikationer för hantering av olyckor,katastrofer, brottsbekämpning, samhällsstörningarm.m. Vidare uttalade i december 2001förståelse för att polisen på egen hand utvecklarett nytt radiokommunikationssystem i storstadslänen,eftersom kommunikationsfrågan måste vara löst föreutgången av 2003 och det pågående beredningsarbeteti inte kunde avvaktas. Utskottetframhöll dock att detta system skall byggas på ettsådant sätt och med så hög kvalitet att det finnsförutsättningar att utveckla detta till ettlandstäckande system. Som redovisats ovan harförsvarsutskottet ånyo föreslagitett tillkännagivande till regeringen rörande fråganom ett gemensamt radiokommunikationssystem.Utskottet har därvid ställt sig bakom regeringensförhandlingsmans förslag, som presenterades i enrapport . Som redovisats ovaninnebär detta förslag bl.a. att regeringentillsammans med görett uttalande om önskvärdheten av ett basnät medTETRA eller likvärdig standard. Regeringen bör ocksåuppdra åt att föreberedaupphandling för för ett rikstäckande, allmäntbasnät. Förslaget innebär vidare bl.a. attregeringen via budgeten eller lånefinansiering börbesluta om direktfinansiering av basnätet. Bidragtill säkerhetssystem i kommuner och landsting skallenligt förslaget fortsättningsvis gälla anslutningtill det nya nätet.Ärendet om ett gemensamt radiokommunikationssystemhar beretts i Regeringskansliet.Utskottet konstaterar att det inte har varitaktuellt i förevarande fråga att i föreskriftsformålägga berörda organ att medverka till att ettgemensamt radiokommunikationssystem kommer tillstånd. I stället har en utgångspunkt för regeringoch riksdag varit att frågan skall lösasi samverkan med tänkbara användare av ett sådantsystem. I sitt svar till utskottet harRegeringskansliet genom ansvarigt departementpåpekat att ett gemensamt radiokommunikationssystembaserat på TETRA-standard innebär en mycket ambitiösmen också kostnadskrävande kommunikationslösning.Sammanfattningsvis framhålls att ärendet är ovanligtkomplicerat och att varje moment i beredningendärför tar än i ett rutinärende.Utskottet finner inte anledning att ifrågasättadetta.Emellertid utvisar granskningen enligt utskottetsmening att den allt för långa beredningsprocessenockså har sin orsak i att erforderliga direktiv ochställningstaganden från regeringens sida harsaknats, såväl när det gäller initiativ ifinansieringsfrågan som när det gäller andraåtgärder för att få med berörda parter iförberedelserna av ett nationelltradiokommunikationssystem. Detta torde bl.a. ha sinorsak i att regeringen inte i ett tillräckligttidigt skede har tagit ett samordningsansvar förfrågan. Under granskningen har vidare framkommit attom den långa beredningsprocessen hade medfört attförberedelser för lokala lösningar hade inletts hadedetta inneburit än större svårigheter attförverkliga det nationella basnätet.Förhandlingsmannens förslag har dock en sådaninriktning att detta inte förefaller behöva ske.Utskottet kan konstatera att regeringens hanteringav ärendet om ett gemensamtradiokommunikationssystem, trots flera uttalandenfrån om behovet av ett sådant system, harmedfört att en mycket viktig samhällsfråga ännu intehar fått sin lösning. Emellertid konstaterarutskottet att det nu finns konkreta förslag frånregeringens förhandlingsman att utgå ifrån för attlösa frågan, och utskottet utgår från att regeringennu vidtar erforderliga åtgärder. Granskningenföranleder därmed inget ytterligare uttalande frånutskottets sida.1.5. Statsrådet av frågan omkommundelning avseende stadsdelenTorslandaAnmälanI en anmälan, bilaga A1.5.1, har begärts attutskottet granskar statsrådet av frågan om en delning av Göteborgskommun avseende stadsdelen . I anmälananförs att gav regeringen etttillkännagivande som innebar att regeringen skullekunna ompröva frågan om att dela kommunen utan attnågon ansökan lämnats in, men att regeringen inteprövade frågan på nytt. I anmälan anförs attutskottet bör granska statsrådets beredning avriksdagens beslut.BakgrundFrågan om att bilda kommun väcktes genomen ansökan till Kammarkollegiet 1997. fick i uppdrag av Kammarkollegietatt utreda frågan. Enligt utredningen skulle endelning medföra att såväl som Torslandaskulle vara bärkraftiga kommuner både ekonomiskt ochbefolkningsmässigt.I samband med valet genomfördes enfolkomröstning i frågan i hela . Viddenna röstade av de röstande i fören delning. I hela var motsvarandesiffra 17,5 %.Under 1999 remitterade Kammarkollegiet ärendettill i , som i sin turinhämtade yttrande från i avstyrkte en delning.Länsstyrelsen följde kommunfullmäktiges beslut ochuttalade att det inte fanns några bärande skäl fören delning. Kammarkollegiet avslog en delning medmotiveringen att då kommunfullmäktige sagt nej delning krävs det synnerliga skäl för att endelning skall komma till stånd. I fallet Torslandaär skälen för delningen inte så starka attsynnerliga skäl för en delning föreligger.Kammarkollegiets beslut överklagades tillregeringen, som avslog överklagandet medmotiveringen att regeringen delar Kammarkollegietsbedömning.I april 2001 beslutade om etttillkännagivande till regeringen om att regeringenborde ompröva möjlighet att bli en egenkommun.I september 2001 gav regeringenKommundemokratikommittén som tilläggsdirektiv att seöver förutsättningarna för och förfarandet vidändringar i landstings- och kommunindelningen samtlämna förslag på behövliga ändringar. Utredningenöverlämnade sitt betänkande till regeringen den 26april 2002.I december 2001 prövade regeringen på nytt fråganom bildandet av mot bakgrund av enförnyad ansökan. (Frågan om hade haft ettförlopp liknande frågan om .) Frågan ombildandet av kommun prövades inte på nyttvid detta tillfälle.Gällande bestämmelserIndelningslagen (1979:411) reglerarförutsättningarna för indelningsändringar. Där finnsockså bestämmelser om förfarandet, om ekonomiskreglering samt om ikraftträdande och beslutanderättm.m. Enligt 1 kap. 1 § får regeringen besluta omändring i rikets indelning i kommuner. För att enändring i kommunindelningen skall genomföras gälleratt den kan antas medföra bestående fördel för enkommun eller en del av en kommun eller andrafördelar från allmän synpunkt. Vid prövning avfrågan om indelningsändring skall särskild hänsyntas till önskemål och synpunkter från den eller dekommuner som närmast berörs av ändringen. Om ensådan kommun motsätter sig en indelningsändring, fårbeslut om ändring meddelas endast om det finnssynnerliga skäl. Särskilda hänsyn skall också tastill befolkningens önskemål och synpunkter.Enligt 1 kap. 4 § indelningslagen fårKammarkollegiet avslå en ansökan omindelningsändring om kollegiet finner att ändringeninte bör ske. Ett sådant beslut får överklagas tillregeringen.En fråga om ändring i den kommunala indelningenkan enligt 1 kap. 20 § väckas av en kommun ellermedlem av en kommun som skulle beröras av ändringen.Regeringen, Kammarkollegiet och kan taupp en fråga om indelningsändring på eget initiativ.Tidigare riksdagsbehandlingI biföll bostadsutskottetsbetänkande /01:BoU11. I betänkandet föreslogsett tillkännagivande till regeringen med anledningav motion 2000/01:Bo304. I motionen anfördesföljande förslag.Riksdagen tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att regeringenbör ompröva kommundels möjlighet attbilda egen kommun.I betänkandet var förslag tillriksdagsbeslut följande.Riksdagen tillkännager för regeringen som sinmening vad utskottet anför. Tillkännagivandetgörs med anledning av motion 2000/01:Bo304.Under utskottets övervägande i betänkandet anfördebostadsutskottet följande.De förutsättningar som indelningslagen ställerupp för att en kommundelning skall kunna kommatill stånd är nu föremål för översyn avKommundemokratikommittén. Ett uttalat syfte medöversynen är att på olika sätt underlättakommundelningar från bl.a. demokratiskautgångspunkter. Det kan därför förutsättas attdet lokala inflytandet vid kommundelningar iframtiden kommer att kraftigt stärkas. Med tankepå den mycket breda opinionen för en delning somfinns i kommundel framstår det enligtutskottets mening mot denna bakgrund somnaturligt att redan nu ompröva frågan om attbilda kommun. Indelningslagen ger ocksåregeringen möjlighet att på eget initiativ ta uppfrågan om att dela en kommun. Frågan kan därförprövas på nytt utan att en ny ansökan lämnas in.Vad utskottet nu med anledning av motion2001/02:Bo304 (c) anfört om bildande av Torslandakommun bör för regeringen tillkännagesom sin mening.I juni 2001 biföll bostadsutskottetsbetänkande /01:BOU13. I betänkande föreslogs attriksdagen skulle ge regeringen till känna att enutredning skall göras med syfte att öka medborgarnasinflytande över sådana förändringar i läns- ochlandstingsindelningen som gäller deras kommun.Enligt utskottets mening tillgodosåg intelagstiftningen rimliga krav på inflytande för denbefolkning som närmast skulle beröras av ett beslutom ändrad läns- och landstingstillhörighet.I KU:s betänkande 2001/02:KU10 granskade utskottetregeringens handläggning av ärenden enligtindelningslagen. Utskottet gick igenom de ca 40indelningsärenden som regeringen har fattat beslut isedan indelningslagens ikraftträdande varav ett varfrågan om bildandet av kommun. Utskottetansåg inte att akternas innehåll gav anledning tillnågon vidare granskning från formellautgångspunkter.Interpellationsdebatt i riksdagenI en interpellation fick statsrådet om vad hon avsåg att göra för att tillmötesgåTorslandabornas vilja att bilda en egen kommun ochriksdagens uppmaning till omprövning av ärendet.I sitt svar sade statsrådetBritta Lejon att regeringen har tillmötesgåttriksdagens formella begäran om en översyn avindelningslagen. Regeringen har gettKommundemokratikommittén ett tilläggsdirektiv därkommittén skall se över förutsättningarna för ochförfarandet vid ändringar i landstings- ochkommundelningslagen. Bl.a. skall det vägas in vilkentyngd befolkningens inställning i en indelningsfrågabör ha. Vidare sade statsrådet att vid bedömningenav om ändringar i kommunindelningen skall göraseller inte är det flera omständigheter somregeringen har att ta hänsyn till. Befolkningensinställning är en viktig omständighet, men kan intevara ensamt avgörande.Statsrådet sade att tilläggsdirektiven kommer sigav att en utredning måste titta på den här fråganför att kraven på en god kvalitet i den svenskalagstiftningen skall tillgodoses och att utredningenär nödvändig för att få fram ett bra beslutsunderlagom indelningslagstiftningen skall förändras iriktning enligt tillkännagivande. BrittaLejon framhöll att lagstiftningen är utformad så attom den berörda kommunen motsätter sig en ändradindelning så måste det föreligga synnerliga skäl föratt en delning skall komma till stånd. Detta harvarit anledningen till att såväl Kammarkollegiet somregeringen har avslagit ansökning.Vad det gäller regeringens möjlighet att själv tainitiativ i frågan hänvisade statsrådet till attregeringen under den här mandatperioden redan harfattat beslut rörande och att regeringeninte har gjort någon annan bedömning änKammarkollegiet. Om regeringen skall komma tillnågon annan bedömning och ha någon anledning tillatt ta initiativ i ärendet, som det pågåren utredning, menade statsrådet att det måsteföreligga någon ny information eller en nyomständighet som gör att regeringen kan komma tillnågon annan bedömning i sakfrågan.Justitiedepartementets promemoriaGenom en skrivelse till harutskottet begärt vissa redogörelser och kommentarer.Som svar har överlämnats en promemoria av den 21februari 2002 från , bilagaA1.5.2. Av promemorian framgår att regeringen genomtilläggsdirektiven till Kommundemokratiutredningenden anser sig ha tillgodosettriksdagens tillkännagivande beträffande bildande avTorslanda och kommuner (bet.2000/01:BoU11).I promemorian anförs vidare att det i december2001 inkom en begäran till regeringen om att omprövafrågan om kommundelning av Torslanda.Justitiedepartementet uppfattade begäran som enförnyad ansökan och regeringen beslutade att lämnaöver ansökan till Kammarkollegiet. I januari 2002återlämnade Kammarkollegiet ansökan jämte ett egetyttrande till regeringen. I yttrandet anfördekollegiet att det inte framkommit något nytt i saksedan den förra bedömningen hade gjorts och att detdärför saknades skäl för att ytterligare utredaärendet. Regeringen avslog ansökan den 21 februari2002 med samma motivering som Kammarkollegiet.Vad gäller regeringens möjlighet att på egetinitiativ ompröva frågan om att sedan regeringen fattadesitt beslut om avslag på ansökan fannsdet inte något ärende i departementet som utgjordeen framställning från en part om ny prövning förränbegäran inkom. Regeringen har inteheller tagit initiativ till att pröva frågan omTorslanda kommun på nytt då det inte har framkommitnågra nya omständigheter och det inte heller iövrigt funnits anledning till en ändrad bedömning. Ipromemorian framhålls att riksdagenstillkännagivande i sig inte är någon sådan nyomständighet som kan ge anledning till en ändradbedömning av det aktuella indelningsärendet.TillkännagivandenNär det gäller regeringens åtgärder med anledning avtillkännagivanden underströk utskottet i betänkande1994/95:KU30 att utgångspunkten måste vara att detönskemål som tillkännagivandet avser börtillgodoses. Om det visar sig föreliggaomständigheter som hindrar ett genomförande eller omregeringen gör en annan bedömning än måsteregeringen dock kunna underlåta att vidta deåtgärder tillkännagivandet avser. En förutsättningborde då enligt utskottet vara att regeringensbedömningar i detta avseende redovisas förriksdagen.I såväl utskottets granskning 1997/98 (bet.1997/98:KU10) och 1998/99 (bet. 1998/99:KU10) liksomi samband med behandlingen av regeringens skrivelse2000/01:75 Redogörelse för behandlingen avriksdagens skrivelser till regeringen (bet.2001/02:KU6) återkom utskottet till dettaställningstagande.Utskottets ställningstagandeSom utskottet har anfört i andra sammanhangfinns det inte någon reglering i fråga om s.k.tillkännagivanden. Utskottet förutsätter dock attregeringen hörsammar tillkännagivanden.Om regeringen anser sig kunna underlåta att vidta deåtgärder ett tillkännagivande avser, måsteregeringens bedömning vad gäller riksdagsbeslutredovisas för i samband med att regeringenlämnar sin redogörelse till för vilkaåtgärder regeringen vidtagit med anledning avriksdagens beslut.Utskottet vill framhålla att i frågan om bildandeav kommun som denna granskning avser, lågden specifika sakfrågan genom att det var ettförvaltningsärende, utanför möjlighettill påverkan.Granskningen föranleder i övrigt inte någotuttalande från utskottet.1.6. Handläggningen av frågan omHeby kommuns kommun- ochlandstingstillhörighetAnmälanI en anmälan, bilaga A1.6.1, har begärts attutskottet granskar statsrådet ochregeringens handläggning av frågan om kommunsläns- och landstingstillhörighet. I anmälan anförsatt statsrådet försvårat för den majoritet iriksdagen som eftersträvar en nyhandläggningsordning av indelningsfrågor att kommatill uttryck, så att ärendet om påverkas. Dettagenom att låta ärendet handläggas på ett, enligtanmälarna, oförsvarligt sätt med helt omotiveradetidsutdräkter i många moment.BakgrundHeby kommun, som tillhör , ansökteden hos regeringen om att kommunenskulle överföras till län. Ansökan skeddeefter en folkomröstning där röstade för ettbyte av länstillhörighet till län, medan39,röstade för att kommunen ävenfortsättningsvis skulle tillhöra län.Ärendet överlämnades av regeringen tillKammarkollegiet för utredning den 21 december 1998.Som ett första steg i sin beredning tillfrågadeKammarkollegiet länsstyrelserna och landstingen iVästmanlands respektive län om kollegietskulle utreda frågan om Hebys landstings- ochlänstillhörighet. som landsting iUppsala län tillstyrkte en sådan utredning. Däremotavstyrkte och iVästmanlands län att en utredning skulle göras.Yttrandena från var dock inte enhälliga.I juni 1999 uppdrog Kammarkollegiet åt att utreda förutsättningarna för ettbyte av landsting för . Kommunförbundetredovisade resultatet i en rapport (till läns landsting?Förutsättningar och konsekvenser) där det sades attstarka skäl talade för ett länsbyte, men det angavsockså att det fanns starka skäl som talade emot.Utredningens principiella ståndpunkt var dock attHeby kommuns uppfattning bör tillmätas stor vikt närdet gällde ärendets fortsatta prövning, eftersomsamtliga politiska partier stod bakom kommunensansökan om ett länsbyte.Rapporten remitterades av Kammarkollegiet tilllänsstyrelserna och landstingen i de båda berördalänen. och i Västmanlandslän avstyrkte i sina remissyttranden att förstill län. i län uttaladebl.a. att ett länsbyte varken ger avsevärda fördelareller nackdelar för läns landsting och atteventuella problem och svårigheter synes varatämligen lätta att överbrygga. iUppsala län uttalade i sitt remissyttrande att någothinder för en ändring inte förelåg och att detfaktum att samtliga politiska partier stod bakomansökan om ett länsbyte borde tillmätas storbetydelse.Efter remissförfarandet föreslog Kammarkollegietden i ett yttrande till regeringenatt länsindelningen skall ändraspå så sätt att överförs frånVästmanlands län till län.Regeringen avslog kommunsansökan då regeringen vid en sammantagen bedömningfann att de villkor som lagen ställer upp för attöverföra från tillUppsala län inte uppfylldes.I slutet av juni 2001 lämnade in en nyansökan till regeringen. Regeringskanslietöverlämnade ansökan till Kammarkollegiet i slutet avaugusti. Kammarkollegiet inkom till regeringen medyttrande i frågan . Vidregeringssammanträdet avslogregeringen ansökan.Gällande bestämmelserDet finns inte några författningsbestämmelser somdirekt reglerar länsindelningen. Det finns inteheller några regler om förfarandet vid ändringar idenna indelning. Regeringen anses ha rätt attbesluta om mindre ändringar, medan frågor om meraomfattande ändringar bör underställas (prop. 1978/79:157 s. 85, bet. 1978/79:KU40).När det gäller sambandet mellanlandstingsindelningen och länsindelningen finns detföreskrifter i 1 kap. 2 § kommunallagen (1991:900).Enligt huvudregeln i denna lag omfattar varjelandsting ett län.Ändring i indelningen i landsting regleras iindelningslagen (1979:411). Enligt 2 kap. 1 § fårregeringen besluta om ändring i rikets indelning ilandsting, om hinder inte möter mot en ändring ilänsindelningen. Om sambandet mellanlandstingsindelningen och länsindelningen gäller vadsom är föreskrivet i 1 kap. 2 § kommunallagen(1991:900).