bet · GQ01FIU1 · 2002-11-21 00:00:00 — Därför undrar jag omriksbankschefen delar den uppfattningen.Jag undrar också: Hur påverkarofinansierade skattesänkningarinflationsförväntningarna enligtriksbankschefens uppfattning? Är detkanske så att man måste ha ännu merkunskaper i psykologisk ekonomi för att fåfortsatt trovärdighet för euron?Urban : Det är klart att manfortlöpande kan föra en diskussion om hurstabilitetspakten är uppbyggd ur ettanalytiskt perspektiv. Men det som harhänt nu är att det är de regeringar ochländer som inte har varit tillräckligtambitiösa i högkonjunkturen och sett översina offentliga finanser som har råkathamna nära de här gränstalen, och det ärde som reser frågan. Här reses frågan avstora länder i Europa.Det är utomordentligt bekymmersamt attnär och en hel del andra länderverkligen har varit väldigt ambitiösa medatt följa regelverket så händer detta i destora länderna, och det kommer allamöjliga konstiga kommentarer frånkommissionen. Jag tror att det är mycketcentralt att man håller i det här nu ochkritiserar stora länder om de avser attbryta stabilitetspakten.Det är klart att den monetära unioneninte står och faller med en eller tvåtiondelar i budgetunderskott i ett ochannat land. Så är det ju inte. Men det ärockså viktigt att man håller fast vid deprinciper som man har lagt fast. Annarskan det få spridningseffekter till andraprinciper som kanske är väldigt viktiga iolika sammanhang och trovärdigheten i attregeringar och länder står för sinaåtaganden börjar tappas. Har man enmonetär union måste länderna föra enriktig och stabil ekonomisk politik irespektive medlemsland. I längden går detinte annars.Ett annat drastiskt exempel är vad somhände i det s.k. Bretton Woods-systemetsom var det förhärskande systemet underefterkrigstiden när dollarn var knutentill guldet och alla andra valutor varknutna till dollarn. Då fanns det ingenstabilitetspakt. Därför kunde , somäven då var den stora dominerandeekonomin, missköta sin ekonomiska politik.Man finansierade ju medbudgetunderskott och lånade upp pengar.Det ledde till att valutasamarbetetsprack. Det kommer det naturligtvis inteatt göra i på grund av det som nuinträffar med några tiondelar. Men det ärsynsättet, att hålla fast vid det som manhar bestämt sig för, som är så oerhörtcentralt. Det är därför vi ibland påRiksbanken kan uppfattas som tjatiga närvi ständigt pekar på hur viktigt det äratt hålla fast vid utgiftstak, saldomåloch inflationsmål som de viktiga pelarna iden stabiliseringspolitiska regimen iSverige, de som har gynnat oss så väldigtmycket och kommeratt gynna oss . Det är sammaresonemang som man kan tillämpa på Europanär det gäller stabilitetspakten.Gunnar (): Vi har inte bara ägnatoss åt bilkörande i det här utskottet utanäven åt en del pusselläggande på senaretid. Då har det handlat om Riksbankensarbete med att utröna på vilken nivå vihar vår långsiktigt hållbara tillväxttakti landet. Jag vill minnas attriksbankschefen gjorde bedömningenatt den låg någonstans mellan 2 och 2 ½ %.Det vore intressant att höra omriksbankschefen har kommit vidare ipusselläggandet och om bilden har klarnat.Gör riksbankschefen någon annan bedömningi dag jämfört med för ?När vi diskuterade den här frågan i vårasvar det bl.a. mot bakgrund av det faktumatt vi har ett så pass högtresursutnyttjande trots en relativt svagtillväxt. Det vore också intressant omriksbankschefen kunde ge en bild av vaddet är för skillnader mellan den svenskalångsiktiga tillväxtnivån i kombinationmed det höga resursutnyttjandet ochförhållandet i andra länder där inte sammaproblematiska situation föreligger utanman har en högre långsiktigt hållbartillväxtnivå än vi har i Sverige.Urban : Vi har haft som hypotesganska länge att den svenska potentiellatillväxttakten ligger någonstans mellan 2och 2 ½ %. Det är högre än på 80-talet.Skillnaden beror på att vi tycks ha fåttett skifte i produktivitetstillväxtenunder 90-talet. Vi har inte fått den typenav accelererande produktivitetstillväxtsom man har sett i , men vi har fåttett skifte i produktivitetstillväxten.Möjligen kan det hänga samman med denstabiliseringspolitiska regimen, att viliksom har fått en mer stabil utveckling isvensk ekonomi jämfört med 80-talet. Mendet kan förklaras av flera andra faktorerockså.Det här är ungefär den potentiellatillväxt som man kan spåra genomsnittligti , skulle jag tro. Den förefallerligga högre i . Men riktigt var denligger i tycker jag att det är svårtatt bedöma. När de mest euforiskaperioderna upplevdes i slutet av 90-talettrodde man väl att den låg uppemot3 ½-4 %, men har man revideratned tankarna kring den potentiellatillväxttakten.En del av skillnaden mellan ochEuropa ligger i arbetskraftsutbudet. USAhar ju en stor arbetskraftsinvandring,inte minst från , både legal ochillegal. Det gör att man får ett störrearbetskraftsutbud och därmed en högretillväxt. Men man har också fått en ökningnär det gäller produktivitetstillväxten.Men, återigen, det här är inga siffror somär huggna i sten på något sätt utan det ärsiffror som kan påverkas både uppåt ochnedåt av ekonomisk politik, av åtgärdersom riksdag och regering vidtar. Man kankanske åstadkomma en potentielltillväxttakt på om man vidtar deåtgärder som behövs för det. Men man kanockså genom att införa olika typer avregelsystem som upplevs som krångliga fåned den potentiella tillväxttakten. Det ärju någonting som i allra högsta gradligger i utskottets, ochregeringens händer. Vår uppgift är attbidra till att efterfrågeutvecklingenanpassas till det den nu är på denpotentiella tillväxtsidan.Gunnar (): En av de faktorer vipratade om som påverkade det högaresursutnyttjandet var ju de extremt högasjukskrivningstal vi har. Jag vill minnasatt vi då pratade om att skulletitta närmare på vad det skulle ha förinverkan på den potentiella tillväxttaktenom man kom till rätta med de högasjukskrivningsnivåer vi har . Fråganär om ni har tittat närmare på detta ochvilken bedömning ni gör av hur det skulleinverka på den framtida tillväxttakteneller den framtida resurskapaciteten.Urban : Det är många som hartittat på orsakerna tillsjukskrivningarna. När det gäller självaeffekterna minns jag inte den exaktasiffran. Jag sneglar på min medarbetareför att se om det kan komma någon siffrapå hur stora sjukskrivningarna är iförhållande till arbetskraften. Men det ärviktigt att skilja på nivåer ochförändringar.När sjukskrivningarna ökar från en nivåtill en ny, högre nivå är det inte denpotentiella tillväxten som påverkas utandet blir ett skifte i möjligproduktionsnivå till en lägre nivå. Det ärklart att skiftar man tillbaka uppåt tillden högre nivån registreras det under enperiod som en ökning av tillväxttakten,men inte den långsiktiga tillväxttakten.Jag minns inte den exakta siffran för hurstora sjukskrivningarna är i förhållandetill arbetskraften, men säg att det är 3 %av arbetskraften som är sjukskriven ochatt man skulle kunna bringa ned denandelen till , bara för att ta ensiffra. Det innebär att det finns ett BNP-utrymme för att lyfta nivån med 2procentenheter. kan man såatt säga växa i den kostymen. Då upplevsdet som en högre tillväxttakt.Men det påverkar inte tillväxttakten ilängden utan då är det det varaktigaarbetskraftsutbudet vi pratar om. Det ärfråga om hur många barn det föds ellerproduktiviteten. Hur mycket kan viförbättra produktionsförmågan år ?Det är här som teknikgenombrott spelarroll. Det är här som olika typer avmikroåtgärder, regleringar, skattekilareller vad det kan vara, kan påverka.Storleksordningen på dem är det hemsktsvårt att ha någon uppfattning om.Karin (): Det här är inte baraden första penningpolitiska utfrågningenefter valet utan såvitt vi nu kan bedömaockså den sista som sittande riksbankschefkommer att bli föremål för tillsammans medoss. Jag tänker passa på att ställa någrafrågor i det perspektivet.Vi har ju sedan den storaförändringen av ställningkunnat se att den penningpolitiskadebatten i samhället har förändrats. Detgäller också agerande och hurman har gått ut med sina handlingsregleroch fått en större säkerhet i systemet ochi samhället runtomkring. Vi har här mångagånger pratat om protokollen, öppenheten,hastigheten, tydligheten osv. Det brukardå pratas väldigt mycket om bilkörning menväldigt lite om att åka buss eller om hurman tar sig över gatan med en barnvagn -men det är en annan sak.Jag brukar i det här sammanhanget oftatänka på att det är lättare att varaefterklok än att i förväg säga hur det skagå. Det finns dock vissa trafikregler. Dethandlar inte bara om ifall man har lustatt sakta in inför en korsning utan detfinns regler för hur man ska bete sig. Detfinns ljussignaler i trafiken, och man fårinte köra mot rött, även om en del gördet. Vi kan ibland i debatten uppfatta uppmanar att köra mot rött,för att man i efterskott ska kunna säga:Det kom ju ingen bil, så det gjordeingenting att körde mot rött.Jag skulle vilja fråga om du tycker attdu har kunnat få framtydliga signaler och klara regler om hurRiksbanken ska kunna jobba vidare meddetta. Hur ska man få den penningpolitiskasamhällsdebatten att bli ännu mera öppen?Jag tänker inte bara på egetagerande utan också på att få denpenningpolitiska debatten att bli meraöppen och levande. När nusjälvständigt ska få fatta sinareporäntebeslut är det ju viktigt attdiskussionen kring alla de här frågornaförs med alla tänkbara dörrar öppna ochatt olika aktörer deltar i den.Inför avslutningen av den här periodentycker jag att det skulle vara trevligtatt få höra lite resonemang om detta, bådesom ett litet bokslut och som tankar förframtiden.Urban : Jag ska gärna resonera omdetta, även om det kommer oförberett. Bådemin företrädare och jag själv har ståttinför en situation där vi villekommunicera i frågan om det är riktigt ochmöjligt att komma fram till inflation.Det var ju väldigt få som trodde på dettanär kronan började flyta och när måletlades fast av de fullmäktige som satttillsammans med min företrädare. Därförhar det varit viktigt dels att etableramålet att kunna kommunicera varför en låginflation är bra, dels att öppet kunnabeskriva den process som leder fram tillatt vi tar sådana beslut som leder tillatt räntan går upp eller går ned. Vi har idet sammanhanget haft en unikt brasituation. Det räcker att titta här iutskottet för att se vilken enorm hjälpsom vi haft av medierna när det gällt attkommunicera bedömningar inför våraräntebeslut.Sedan hör det naturligtvis tilldramaturgin att om man har en som sägeratt räntan ska gå upp, måste man också haen som säger: Så dumt att räntan ska gåupp! Ofta har de varit samma personer, sådet har ibland blivit lite komiska inslag.Jag förstår dock den där logiken mycketbra, och det positiva är helt övervägande.Vi har haft en fantastisk möjlighet attkommunicera med svenska folket.Nu har det viktiga mera blivit vad detblev av politiken. Håller sig inflationenkring ? Där tycker jag att det ärjätteintressant att se vilken diskussiondet blir om inflationen inte är utan3 %. Det är fantastiskt - det upplevs somoerhört dåligt om inflationen stiger till3 %. uppfattades höginflation som någonting bra, som någotpositivt för sysselsättning, produktionosv. är det någonting negativt.Samma sak är det med kronan. För tjugo årsedan uppfattades en svag krona somnågonting bra. Folk hejade liksom på: Jusvagare desto bättre! Då blir det mer farti ekonomin. är det ett himla liv närkronan försvagas. Svenska folket uppfattarju det som någonting väldigt negativt. Dethar skett ett stämningsomslag hosopinionen i synen på betydelsen av låginflation och en stabil växelkurs.Jag tror att det i grund och bottenhandlar om att vi sedanhade en väldigt bred politisk uppslutningkring att det nog är den här vägen vi skagå. Under resans gång har det sedan byggtsinstitutioner som har gjort det möjligtför att konsekvent föra den härpolitiken. Det har också gjorts en delavsteg från det, än av vissa partier, änav andra partier, ibland har utskottettyckt att det varit lite tokigt osv. Menpå det stora hela tycker jag att det härett bra exempel på hur det blir när detpolitiska systemet bestämmer sig för attnågot ska göras på ett annat sätt. Detregimskiftet kom eller , och jagtycker att det var oerhört bra.När det sedan gäller själva utövandet avpolitiken tycker jag att det har blivitmer och mer acceptans av den valsituationsom en centralbank står inför. Vi göraldrig riktiga prognoser. De prognoser somvi gör kommer aldrig att slå in därborta. Vi måste veta att prognosmakarnainte är så duktiga. Alternativet tilldetta skulle dock vara att bedriva politikefter den dagsaktuella utvecklingen. Detblir en mycket ryckigare penningpolitik.Vi skulle få någonting sämre med säkrarestyrning än våra prognoser, som är liteosäkrare men ger en jämnare och mer stabilpenningpolitik.Jag tycker att det blir mer och mer avförståelse för den här valsituationen. Dåhamnar man i det som säger:I våras höjde ni ju reporäntan. I ljusetav vad som har hänt ser ni annorlundapå det. Var det inte fel att höja då? -Det kommer också framöver att vara så attbedömningar inte kommer att slå in. Mendet viktiga är att man tar intryck av detsom händer och säger: Det där var interiktigt. tittar vi åt det där hållet.Då handlar frågan ytterst om hur benägencentralbanken ska vara att ändrareporäntan. Ska man ändra den direkt närman ser en rörelse uppåt med 50 punktereller nedåt med 75 punkter, eller ska manha en viss fördröjning för att se om denhär utvecklingen verkligen håller i sig?Man kan möjligen säga att det som vi nugör, nämligen lägger in ett extra möte, ärett utslag av en inställning att dra litepå det här - vi kan återkomma till frågani november.Jag ska inte bli för mångordig, även omdet här är ett väldigt intressant ämne. Igrund och botten är det inte det somRiksbanken har gjort som ärdet viktiga, utan det är vad det politiskasystemet kollektivt - ni och andrapartiföreträdare - bestämde er för för tioeller : Vi ska inte längreha den höga inflationen. ska vi göranågonting annat och bättre. Jag tycker attvi alla ser resultaten av detta. Vihar en av de mildastekonjunkturnedgångarna på . Vad somhänder framöver får vi se.Karin (): Jag tackar för detsvaret. Flertalet av oss var inteinblandade i det politiska beslutet ifråga, men det är lätt att instämma ivikten av att man ibland klarar att ta sigsamman och fatta beslut som kortsiktigtkanske inte är de allra mest populära mensom långsiktigt faktiskt är riktigt bra.Jag tycker ändå att det är viktigt attpoängtera att inte alla gångerhar varit mest framstående när det gälltatt kommunicera förståelse av och kunskapom detta till allmänheten. Jag tyckerfaktiskt att och alla dessföreträdare har gjort ett mycket braarbete.Jag skulle vilja passa på att så härformellt tacka för ett mycket gottsamarbete under de här åren.Urban : Herr ordförande! Jagskulle vilja komma tillbaka till frågan omsjuktalen: av arbetskraften ärsjukskriven . En nedgångfrån till skulle möjliggöra ganskastora produktionshöjningar.Olle (): Jag vill återknytanågot till diskussionen om psykologi. Medrisk för att gå någon emot vill jag hävdaatt ekonomi inte är någon absolutvetenskap. Det är därför bra att depsykologiska mekanismerna här harexponerats på ett trevligt sätt. Jagskulle tycka att det vore spännande att fåhöra några spekulationer kring den rentpsykologiska betydelsen på finansmarknadenav den proponeradearbetstidsförkortningen. Hur kan dennamöjligen psykologiskt påverka förloppetoch snedfördelningen av ohälsotalen mellanoffentlig och enskild sektor? Kan det hanågon psykologisk implikation som påverkarfinanspolitiken? Det må väl vara tillåtetatt en riksbankschef spekulerar på dettaområde så här i slutet av sin gärning.Urban : Jag höll på att säga attdet väl får vara någon hejd påspekulationen. Jag förstår inte riktigtkopplingen. Jag nämnde tidigare på enfråga att KNAS-förslaget leder till attarbetsutbudet dämpas. Allt annat lika blirresursutnyttjandet högre och följaktligeninflationstendenserna starkare, varifrånde än startar. Allt annat lika blir räntanav det skälet då högre, oavsett varifrånman startar. Jag vet inte hur jag kanspekulera mer, men det är en bedömning. Vihar ju skrivit ett rätt kritiskt remissvarpå utredningen.Ordföranden: någonfortsättningsfråga?Olle (): Den skulle i så fallgälla snedfördelningen mellan ohälsotalen.Skulle det bli någon påverkan påeffektiviteten eller i synen på hursamhället ska organiseras och var man skainvestera sina medel med tanke på att detskiljer så mycket mellan sektorerna?Urban : Det är väl i så fall enhjälp för den som vill komma åt problemetmed en snedfördelning. Det finns olikasnedfördelningar här. Det där är ensnedfördelning, mellan offentligt ochprivat, men vi har också lärtoss att det finns en geografisksnedfördelning. Folk är i vissa län merbenägna att vara sjukskrivna än vad de äri andra län. Det finns många aspekter påsjukskrivningarna, och det har kommit frammånga intressanta synpunkter under desenaste åren.För oss är det där inte det viktiga. Vifår ta den siffra och den utveckling somsamhället erbjuder som grund för vårpenningpolitik. Det där är väl viktigareför utskottet och för ochregeringen, om de vill göra någonting åtdet här. Vad är det för verksamma åtgärdersom man då kan tänka sig här?Jörgen (): Ordförande! Vi harju en väv av utlandskontakter genom vårexport osv. När du talar omEuropamarknaden gäller det Europamarknadeni dess helhet. Den inrikespolitiskasituationen i är rätt ansträngd,med hårda besparingar, och är enav våra stora exportmarknader. Min frågaär: Hur bedömer du situationen i Tysklandi det här avseendet?Urban : De stora länder somligger nära oss är viktiga handelspartnerför . Det går trögt i vissa delarav , och är ettexempel på detta. Det är nog enkomplicerad materia, som delvis handlar omåterföreningsproblematiken och denväxtvärk som den ledde till, men det rörsig också om rätt djupgående strukturellaproblem. För att en ekonomi ska kunna växaär det ofta inte fråga om att detbestående ska bli större utan om attgammalt ska läggas ned och nytt kommatill. För att det ska ske måste man kunnaavveckla och utveckla, och det krävs attdet finns system, drivfjädrar ochmekanismer som gör det här möjligt. Harman en situation där man inte kan lägganed företag eller dra ned på kostnader,kan ekonomin inte växa på det sätt somkrävs. Det finns en rad olika mekanismer iKontinentaleuropa som gör detutomordentligt svårt att lägga ned gammaltför att därmed utveckla nytt.Det har i visat sig att det,trots de stora stötar som vår ekonomi gickpå inte men ocksåunder loppet av 90-talet, har utvecklatsett såvitt jag förstår väldigt brasamarbete mellan fack och arbetsgivare,som har gjort det möjligt att dra ned föratt kunna utveckla. Det ska docknaturligtvis föras en ordentligargumentation och ges ordentligaförklaringar, men i harman oftast valt lagstiftningsvägen, ochden bara stänger möjligheterna att göraförändringar.Det visar sig att det är utomordentligtsvårt att komma åt det här iKontinentaleuropa, och det är svåra frågoratt påverka också i vårt land, om man villgå i endera riktningen. Men den poäng somjag vill komma fram till är att det imångt och mycket är strukturella problemsom påverkar den europeiska kontinenten.Så länge det går trögt där påverkasnaturligtvis efterfrågan för oss, men vihar sett att svenska exportörer är väldigtskickliga på att göra inbrytningar iSydostasien och på den amerikanskamarknaden, där de har varit väldigtframgångsrika. Det är väl så man fårarbeta. Om det är svårt på en marknad fårman väl pröva att söka sig åt andra håll,och det har i många fall gått bra.Jörgen (): Jag har också enmera konkret fråga. Av en familjs utgifterbestår av boendekostnader, menkostnaderna för bostadsrätter i Stockholmhar sänkts. I jämförelse med våraskandinaviska grannar kan vi konstateraatt vi har ett tämligen eftersattunderhåll på våra bostäder i vi i komma upp till dennivå som man har i , skulle det blienorma vinster för den privata ekonomin.Hur ser du på den här typen avbedömningar?Urban : När det gäller de allrahögst betalda villorna kanfastighetsskatten naturligtvis ha påverkaten del. Det är egentligen inte så konstigtatt det sedan den extrema boomen försvanndr svårt att betala för enlägenhet på i . Detär svårt att få kalkylen för detta att gåihop. Det är klart att det mattas där, ochdet är väl samma sak med en del av deallra dyraste villaobjekten.Den grundläggande fråga som vi harförsökt ställa i en av rutorna är om detfinns något problem på småhusmarknaden iSverige. Finns det någon risk för att heladen svenska småhusmarknaden vänder nedåt?Det är en viktig fråga eftersom en stordel av hushållens förmögenhet är bunden ismåhus. Också en stor del av belåningen ibanksystemet är knuten till värdet påsmåhusen. Det finns utförliga resonemang iden rutan. Jag vill bara illustrera fråganmed en mycket enkel modelluppskattning,som man får ta för vad den är. Jag harförsökt hitta någon sorts fundamentaltpris för villamarknaden i kopplattill den faktiska prisutvecklingen, litegrann som jag tidigare gjorde medaktiekurserna och vinstutvecklingen.Jag tycker att man ganska klart ser denbubbla som vi hade i slutet av 80-taletoch . Det fanns behovav en anpassning. Ta inte den blå linjenför det sanna värdet på bostadsmarknaden,men det var en ganska stor skillnad pånivåerna. Vi fick en anpassning i börjanav 90-talet. Det läget ser inte ut attvara för handen . Det finns ytterligareresonemang som belyser det här. Vi serinte att det skulle föreligga en bubbla påsmåhusmarknaden på det sättet. Menåterigen: De allra dyraste objekten, närdet gäller både småhus och lägenheter,påverkas naturligtvis av att det lillasegment av mycket kapitalstarka personersom i huvudsak hämtade sina pengar från IT-branschen osv. inte längre finns. Det ärklart att det blir en påverkan där.Christer (): Jag skulle viljafå lite mer kommentarer till växelkursen.Den har diskuterats en hel del de senasteveckorna, framför allt efter hurbudgetpropositionen har kommit attutvecklas. Hur växelkursen ser ut, framförallt mot euron och dollarn, är på längresikt ganska avgörande förinflationstakten. Jag kan läsa mig tillatt ni från räknar med enförstärkning gentemot euron och dollarn.Samtidigt reviderar ni ned prognosennågot jämfört med tidigare. Jag skullegärna vilja få en kommentar till den härnedvärderingen.Urban : Vi räknar med en någotsvagare bana än förra gången, och det görvi därför att den tidigare terms of trade-utvecklingen var lite svagare men ocksådärför att tillväxten i svensk ekonomi ärnågot svagare. Vi har därför reviderat nedbanan något.Låt mig passa på att expandera fråganlite eftersom jag har sett spekulationerom att blir någotslags inlägg i en debatt om ERM-kurs ellernågot sådant. Det är det inte fråga om.Jag är här väldigt noga med att säga attvår policy är att bedriva penningpolitikefter den här regimen så länge vi hardenna regim. Vi gör inga inlägg i någondebatt om någon ERM-kurs i vårainflationsprognoser. Däremot har vi ikvartalstidskriften ochvalutapolitik tidigare publicerat olikafördjupande artiklar om hur man kan se påden svenska jämviktsväxelkursen. Den hardock inte något att göra med den direktainflationsbedömningen.När och om en folkomröstning är genomfördkommer väl ett nytt läge, där Riksbankenoch någonstans byterpenningpolitisk regim, men det är inte våruppgift att på något vis föregripa detta.Det ingick inte i frågan, men jag tog ändåchansen att säga det här därför att jagtycker att det är så viktigt. Tolka alltsåinte vår bana som ett inlägg rörande vaden eventuell ERM-anslutning - om vi kommerdithän vet vi inte - skulle leda till. Detfår vi ta upp sedan.Ordföranden: Jag vill också själv ställaen liten fråga. Först vill jag dock,eftersom det är sista gången som UrbanBäckström är här, å utskottets vägnarframföra ett stort tack till UrbanBäckström för den tid som han har varitriksbankschef. Han har, som vi tidigarehar hört, besökt utskottet vid 14tillfällen. och jag bytte några ordinledningsvis och kom fram till att hansom riksbankschef genomlevt fyrafinansministrar och är inne på sin tredjeutskottsordförande. (: Då är det attavgå.