bet · GP01FIU19 · 2002-05-30 00:00:00 — Underde har förbättringarna varit störstvad gäller barn och ungdomar.Det skrivs ut en större mängd läkemedel till kvinnor,men kostnaden per förskrivet läkemedel är högre för mänän för kvinnor. uppgick kostnaderna förläkemedelsförmånen till , enökning med jämfört med 2000.I motion Fi45 av m.fl. (m) begärs etttillkännagivande om tillgängligheten till sjukvård ochbehovet av en nationell vårdgaranti (yrkande 6).Motionärerna anför att den bristande tillgängligheten iförsta hand inte är en resursfråga utan enorganisationsfråga och en fråga om mångfald, konkurrensoch prestation, dvs. riktiga incitament för att bedrivagod och effektiv sjukvård. Det är en fundamentalrättighet att få vård av god kvalitet när man behöverden. Att patienterna kan ta med sig resurserna till enannan vårdgivare gör att vårdgarantin kan ses som ettförsta steg mot en obligatorisk hälsoförsäkring. Vidarebegärs i motionen ett tillkännagivande om tandvården(yrkande 7). Motionärerna anför att det finns ett stortbehov av ett förbättrat högkostnadsskydd i tandvården.Det högkostnadsskydd för äldre somregeringen inför är åldersdiskriminerande, urholkarkostnadsmedvetandet och är vilseledande. Motionärernaanför vidare att ett generöst högkostnadsskydd för allabör införas . Skyddet skall omfatta alla medett omfattande behov av kostsam tandvård och vara bådeenkelt och lättförståeligt. En självrisk för enkla ochvanliga tandvårdsarbeten gör vidare att de disponiblamedlen kan användas effektivt till dem med stora behov.I motion Fi48 av m.fl. (fp) begärs etttillkännagivande om statistik beträffande sjukvårdensproduktivitetsutveckling (yrkande 7). Motionärernapekar på att det är inte tillfredsställande att en förpatienter och offentliga finanser så betydelsefullfråga som sjukvårdens produktivitet lämnas utanförarbetet med statistik och utvärdering. De metodproblemsom vållas av förändringar i både sjukdomsmönster ochmedicinsk teknik bör man försöka övervinna, i ställetför att ta dem till förevändning för att låta riksdagoch andra ansvariga nöja sig med ett bristfälligtunderlag för de politiska bedömningarna. Motionärernaanser att regeringen tillsammans med Landstingsför-bundet bör verka för att produktivitetsutvecklingen ivården blir bättre belyst.Bakgrund och pågående arbeteFrån har inhämtats att anledningentill att några mätningar av hälso- och sjukvårdensproduktivitet inte har redovisats är att detstatistiska underlaget brister. Prestationsutvecklingeninom sluten vård kan beskrivas på ett ganskarättvisande sätt genom att uppgifter om diagnos, ålder,operation m.m. registreras, så att det blir möjligt attta hänsyn till variationen i vårdtyngd/resursåtgång.Det statistiska underlaget för beskrivning av öppenvård och hemsjukvård har däremot stora brister. Besök idagsjukvård, exempelvis dagkirurgiska operationer ochhemsjukvårdsbesök, registreras som vanligamottagningsbesök, trots betydande skillnader i re-sursåtgång. Besök hos andra personalkategorier änläkare registreras vidare ofullständigt i mångalandsting. Att alltfler behandlingar sker inom öppenvård och inom hemsjukvård har fått till följd attmätningarna av produktivitet har blivit alltmermissvisande. Vidare har inhämtats attLandstingsförbundet landstingen, föratt bl.a. möjliggöra bättre produktivitetsmätningar,har genomfört ett omfattandeutvecklingsarbete för att få fram bättre hälso- ochsjukvårdsstatistik. Från och med statistikinsamlingenfrån landstingen höjs ambitionsnivån ilandstingsstatistiken och prestationer och kostnaderför bl.a. öppen vård och hemsjukvård kommer attredovisas mer fullständigt. räknarmed att kunna göraproduktivitetsmätningar med acceptabel kvalitet.Socialutskottets ställningstagandeMotionsyrkanden om tillgänglighet och vårdgaranti harnyligen behandlats och avstyrkts i betänkande2001/02:SoU13 (s. 16-28 och s. 40-41), vilketdebatterades i kammare i går, . Ibetänkande 2001/02:SoU14 behandlades och avstyrktesbl.a. motioner rörande utformningen av etthögkostnadsskydd inom tandvården (s. 8-11, rskr.2001/02:206). har inte ändratuppfattning i dessa frågor och föreslår därför attfinansutskottet avstyrker bifall till motion Fi45 (m)yrkandena 6 och 7.Socialutskottet delar motionärernas uppfattning imotion Fi48 (fp) yrkande 7 att statistik beträffandeproduktivitetsutvecklingen inom sjukvården är väsent-lig. Enligt uppgift har, av bl.a. strukturella ochorganisatoriska skäl, mätningarna av produktivitetblivit alltmer missvisande. För att möjliggöra bättreproduktivitetsmätningar har därför Landstingsförbundettillsammans med landstingen genomfört ett omfattandeutvecklingsarbete för att få fram bättre hälso- ochsjukvårdsstatistik. räknar med attinom kunna göra produktivitetsmätningar medacceptabel kvalitet. anser inte attnågot initiativ från sida behövs ochföreslår därför att finansutskottet avstyrker bifalltill motionsyrkandet.ÄldreomsorgI regeringens skrivelse konstateras i de sammanfattandeslutsatserna avseende avsnitt 4.1 Äldreomsorg följande.Andelen äldre som får äldreomsorg, i ordinärteller särskilt boende, har varit i stort settoförändrad . De utökade resursernasom tillkommit verksamheter inom vård och omsorg harunder senare år främst gått till äldre med omfattandevårdbehov. "volym", dvs. antal timmar vårdoch omsorg, har ökat. Resurstillskottet syns därförinte i ett ökande antal eller en ökande andel äldrepersoner med vård och omsorg.I många av landets kommuner råder platsbrist inomsärskilda boendeformer. Detta leder till långaväntetider för många äldre som fått beslut om plats isärskilt boende.Det pågår ett omfattande utvecklingsarbete inom denkommunala äldreomsorgen. Bland annat arbetar mångakommuner med att utveckla system för kvalitetssäkringoch kvalitetsutveckling och att förbättra stödet tillanhöriga.Personalen inom äldreomsorgen har under senare årökat, men det finns ett fortsatt stortrekryteringsbehov. Flertalet av landets kommuner harstora rekryteringsproblem.Äldreomsorg där driften överlåtits till privataentreprenörer fortsätter att öka. erhöll 9,4 %av äldreomsorgstagarna hjälp från privata vårdgivare.År 2000 uppgick kommunernas kostnader för äldreomsorgtill drygt 67 miljarder kronor.I motion Fi45 av m.fl. (m) begärs etttillkännagivande om äldreomsorgens kvalitet och behovetav valfrihet och av en nationell äldrepeng (yrkande 8).Motionärerna anför att det på äldreomsorgens områdefinns ett stort behov av en förstärkt statlig tillsyn.En fristående statlig myndighet skall ansvara förgodkännande och kvalitet inom all vård och omsorg.Vidare anför motionärerna att den störstakvalitetsfaktorn och garantin för god vård är att mansjälv som äldre har rätt och möjlighet att välja denvårdgivare som man är nöjd med och att man samtidigtskall kunna välja bort den vård man inte är nöjd med.Med en äldrepeng kan man flytta vart man vill i landetutan ny biståndsansökan, och vårdgivaren kommer attersättas med den kostnad som omsorgen om den äldrekostar. Därvid garanteras såväl valfrihet och mångfaldsom kvalitet.I motion Fi48 av m.fl. (fp) begärs etttillkännagivande om statens och kommunernas uppgiftervad gäller äldrevårdens utveckling (yrkande 1).Motionärerna anför att även om äldreomsorgen är ett ihuvudsak kommunalt ansvarsområde bör staten ochkommunerna samverka för att utveckla och kvalitetssäkraäldreomsorgen för framtiden. börstaten med stimulansbidrag och utvecklingspengar främjautvecklingsarbetet. Motionärerna anför vidare att destatliga stimulansbidragen bör medverka till attomsorgsgaranti, individuell valfrihet mellan olikautförare (s.k. äldrepeng) samt kommunala äldreombudsmäninförs på bred front i äldrevården.Socialutskottets ställningstagandeMotionsyrkanden gällande den framtida utformningen ochfinansieringen av äldreomsorgen har behandlatsoch avstyrkts i betänkande 2001/02: SoU12 (s. 7-21,prot. nr 2001/02:97). Utskottet har inte ändratinställning i dessa frågor. anser attfinansutskottet bör avstyrka bifall till motionernaFi45 (m) yrkande 8 och Fi48 (fp) yrkande 1.HandikappomsorgI regeringens skrivelse konstateras i de sammanfattandeslutsatserna avseende avsnitt 4.2 Handikappomsorgföljande.Hälften av kommunerna saknar fortfarande etthandikappolitiskt program. Enligt den nationellahandlingsplanen för handikappolitiken bör arbetet medatt skapa ett tillgängligt samhälle prioriteras. Liksomtidigare brister det dock fortfarande i detta avseende,särskilt för barn med funktionshinder.Antalet klagomål inom området omsorg om personer medfunktionshinder har ökat mer än inom andra socialatillsynsområden. Resultatet av länsstyrelsernas tillsynvisar att verksamheten för personer med funktionshinderbehöver förbättras för att tillgodose den enskildesrättssäkerhet och verksamhetens laglighet. Antalet ickeverkställda domar och icke verkställda kommunala beslutligger på samma nivå som året innan. Svårigheterna attrekrytera personal består. Det är fortsatt brist påbostäder med särskild service och utbyggnaden sker intei den takt som behövs. Kommunernas intresse att startaverksamheter med personliga ombud blev större änförväntat.Antalet personer som var beviljadehemtjänst är i stort sett oförändrat, men antalethjälptimmar har ökat med . Antalet personer medfunktionshinder som bodde permanent ibostad med särskild service är i stort sett oförändratjämfört med tidigare år.Det totala antalet personer med LSS-insatser har ökatmed . Den insats som ökat mest är ledsagarservice,medan insatsen råd och stöd har minskat. Andelenpersoner med psykiska funktionshinder som hade insatserenligt LSS av kommunen har ökat med . Nästan entredjedel av alla insatser gällde barn och ungdomar.Kommunernas kostnader för insatser tillfunktionshindrade har ökat . Den mestkostnadskrävande insatsen är personlig assistans enligtlagen om stöd och service till vissa funktionshindrade(LSS) och lagen om assistansersättning ().I motion Fi45 av m.fl. (m) begärs etttillkännagivande om handikappomsorgen (yrkande 9).Motionärerna anför att stödet till funktionshindradeinte ger det utrymme för individuella lösningar somborde finnas. Stödet till funktionshindrade skall varaflexibelt och ge den enskilde stor valfrihet. Statenbör ta det grundläggande ansvaret för att allafunktionshindrade - oavsett i vilken kommun de bor -skall ha samma rätt till den frihet och det oberoendesom rätten till personlig assistans innebär.Motionärerna anför vidare att de olika formerna av stödtill funktionshindrade och arbetshandikappade intealltid är samordnade. En hjälpmedelsgaranti bör införasoch hjälpmedelsverksamheten avmonopoliseras. Detekonomiska ansvaret för assistansersättningen börenligt motionärerna återgå till staten. Schablonise-ringen av ersättningen bör slopas, och reglerna kringersättningen bör återgå till vad som gällde före den 1september 1997.I motion Fi48 av m.fl. (fp) begärs etttillkännagivande om statens och kommunens uppgifter vadgäller en tillgänglighetsreform för funktionshindrade(yrkande 2). Motionärerna pekar på att när det gällerfunktionshindrade finns det flera stora frågor somberör de ekonomiska relationerna mellan stat ochkommuner. De mest betydelsefulla reformbehoven är attåterupprätta 90-talets handikappreform och att denärmaste åren genomföra en genomgripandetillgänglighetsreform, där ansvaret för åtgärdernaskall ligga lokalt men där staten skall vara pådrivandemed stimulansbidrag och riktlinjer.Socialutskottets ställningstagandeMotionsyrkanden rörande mål och inriktning förhandikappolitiken samt hjälpmedel har senast behandlatsoch avstyrkts i betänkande 2001/02:SoU7 (s. 6-16, prot.nr 2001/02:73). Vidare behandlade och avstyrkteutskottet i betänkande 2001/02:SoU1 motionsyrkanden omassistansersättning (s. 56-60, 83-84 och 106-108). Isamma betänkande behandlades motionsyrkanden om entillgänglighetsreform (s. 61-62 och 86, rskr.2001/02:94 och 95). Utskottet har inte ändratinställning i dessa frågor. anser attfinansutskottet bör avstyrka bifall till motionernaFi45 (m) yrkande 9 och Fi48 (fp) yrkande 2.MissbrukarvårdI regeringens skrivelse konstateras i de sammanfattandeslutsatserna avseende avsnitt 4.3.5 Missbrukarvårdföljande.Missbrukarvården har genomgått stora förändringar sedanbörjan av . Tvångsvården har minskatkraftigt, som öppenvården har kommit attspela en allt större roll. av samtligavårdinsatser ägde rum iöppenvården. Andelen var densamma året innan.I motion Fi48 av m.fl. (fp) begärs etttillkännagivande om ansvarsfördelningen mellan stat ochkommun såvitt gäller missbrukarvården (yrkande 5).Motionärerna anför att det ekonomiska ansvaret förmissbrukarvården alltjämt bör ligga hos kommunerna. Dåstaten ansvarar för narkotikapolitiken med dess inslagav tvång, bör den också ta ett visst ekonomiskt ansvaroch då när det gäller tvångsvården. Kommunernas ochstatens ansvar för missbrukarvården bör regleras så attkommunerna tvingas redovisa de åtgärder som vidtagitsför var och en av de missbrukare som kan bli aktuellaför tvångsvård. Enligt motionärerna bör, efter enavstämning av att kommunen följt allasocialtjänstlagens bestämmelser, staten garantera dehuvudsakliga kostnaderna för tvångsvården.Socialutskottets ställningstagandeEtt motionsyrkande med innebörden att staten bör ta detekonomiska huvudansvaret för LVM-vården avnarkotikamissbrukare har behandlats ochavstyrkts i betänkande 2001/02:SoU15 (s. 34 och 37,rskr. 2001/02:193). Utskottet har inte ändratinställning i denna fråga. anser attfinansutskottet bör avstyrka bifall till motion Fi48(fp) yrkande 5.Stockholm den 16 maj 2002På socialutskottets vägnarIngrid BurmanFöljande ledamöter har deltagiti beslutet: (),(), SusanneEberstein (s), MargaretaIsraelsson (s), (),(), LeifCarlson (m), (), (), Elisebeht (),(), RolfOlsson (v), (), (), (),() och LottaN ().Avvikande meningar1. Tillgänglighet och vårdgarantiChris Heister (m), (), (), (), (), (), () och () anför:Den bristande tillgängligheten är inte i första hand enresursfråga utan en organisationsfråga och en fråga ommångfald, konkurrens och prestation, dvs. riktigaincitament för att bedriva god och effektiv sjukvård.Vi anser att det är en fundamental rättighet att fåvård av god kvalitet när man behöver den. Vi villdärför införa en nationell vårdgaranti sominnebär att ingen skall behöva vänta än tremånader på operation eller behandling. Klarar inte detegna av att ge vård inom , skallman kunna få vården utförd hos ett annat landstingeller hos en privat vårdgivare. Vårdgarantin kan enligtvår uppfattning bidra till att riva gränser mellanlandstingen och mellan olika sjukhus på ett sätt somförbättrar resursutnyttjandet. Med en vårdgarantisynliggör man för landstingen och för de enskildasjukhusen och klinikerna en del av de kostnader somköerna i vården för med sig. Genom att inte ta emotpatienter går sjukhusen och den aktuella kliniken misteom pengar och uppmuntras att förändra verksamheten såatt köer inte uppstår. Vi hänvisar vidare till vårreservation nr. 14 i betänkande 2001/02:SoU13 Hälso-och sjukvårdsfrågor m.m. bör med bifalltill motion Fi45 (m) yrkande 6 tillkännage förregeringen vad vi här har anfört.2. Högkostnadsskydd i tandvårdenChris Heister, , ,och (alla m) anför:Det finns ett stort behov av ett förbättrathögkostnadsskydd i tandvården. Vi anser att dethögkostnadsskydd för äldre som regeringeninför är åldersdiskriminerande, urholkar kostnadsmedve-tandet och är vilseledande. Ett generöst hög-kostnadsskydd för alla bör införas . Skyddetskall omfatta alla med ett omfattande behov av kostsamtandvård och vara både enkelt och lättförståeligt. Ensjälvrisk för enkla och vanliga tandvårdsarbeten göratt de disponibla medlen kan användas effektivt tilldem med stora behov. bör därför medbifall till motion Fi45 (m) yrkande 7 tillkännage förregeringen vad vi här har anfört.3. SjukvårdensproduktivitetsutvecklingKerstin () anför:Jag anser att det är otillfredsställande att en förpatienter och offentliga finanser så betydelsefullfråga som sjukvårdens produktivitet lämnas utanförarbetet med statistik och utvärdering. De metodproblemsom vållas av förändringar i både sjukdomsmönster ochmedicinsk teknik bör man försöka övervinna, i ställetför att ta dem till förevändning för att låta riksdagoch andra ansvariga nöja sig med ett bristfälligtunderlag för de politiska bedömningarna. Jag anser attregeringen tillsammans med börverka för att produktivitetsutvecklingen i vården från1998 och framåt blir bättre belyst. bördärför med bifall till motion Fi48 (fp) yrkande 7tillkännage för regeringen vad jag här har anfört.4. ÄldreomsorgChris Heister, , Hans Hjortzberg-Nordlundoch (alla m) anför:Äldre människors möjlighet att leva och bosjälvständigt liksom respekten för äldre personerssjälvbestämmande och integritet är fortsattbristfällig. Vi anser inte heller att rättssäkerheteninom äldreomsorgen är tillfredsställande. Det finns påäldreomsorgens område ett stort behov av en förstärktstatlig tillsyn. Den uppgift som faller påkommunerna - att övervaka sin egen verksamhet såväl somde privata entreprenörerna - fungerar uppenbarligeninte. I stället bör en fristående statlig myndighetträda in i kommunens ställe och ansvara för godkännandeoch kvalitet inom vård och omsorg.Även med en väl fungerande tillsyn är den störstakvalitetsfaktorn och garantin för god vård ändå den sominnebär att man själv som äldre har rätt och möjlighetatt välja vårdgivare och att också kunna välja bort denvård man inte är nöjd med. Med den nationella äldrepengvi förespråkar kommer äldre att kunna flytta vart devill i landet utan en ny biståndsansökan. Vidare kommervårdgivaren att ersättas med den kostnad som omsorgenom den äldre kostar. Därmed garanteras valfrihet,mångfald och kvalitet. bör därför medbifall till motion Fi45 (m) yrkande 8 tillkännage förregeringen vad vi här har anfört.5. ÄldreomsorgKerstin () anför:Jag anser, även om äldreomsorgen är ett i huvudsak kom-munalt ansvarsområde, att staten och kommunerna börsamverka för att utveckla och kvalitetssäkraäldreomsorgen för framtiden. börstaten med stimulansbidrag och utvecklingspengar främjautvecklingsarbetet. Jag anser vidare att de statligastimulansbidragen bör medverka till att omsorgsgaranti,individuell valfrihet mellan olika utförare (s.k.äldrepeng) samt kommunala äldreombudsmän införs på bredfront i äldrevården. Omsorgsgarantin bör vara ettsystem på nivå för kvalitetssäkring och stödför personalen i att upprätthålla god vård.Omsorgsgarantin skall vidare klart ange vad åtagandetär när det gäller rätt till bland annat värdigtomhändertagande, fungerande hemtjänst och färdtjänst,medicinsk kompetens i äldrevården, hjälpmedel i rätttid, fungerande trygghetslarm m.m.Enligt min uppfattning skall omsorgsgarantin ocksåinnehålla en rätt att bo i eget rum för alla som intevill dela rum i särskilt boende. bördärför med bifall till motion Fi48 (fp) yrkande 1tillkännage för regeringen vad jag här har anfört.6. HandikappomsorgChris Heister, , Hans Hjortzberg-Nordlundoch (alla m) anför:Enligt vår uppfattning präglas fortfarande synen påfunktionshindrades livssituation i alltför högutsträckning av ett synsätt där den enskildefunktionshindrade förväntas att anpassa sig efter denform av insatser som erbjuds. Vår utgångspunkt är denmotsatta: Stödet till funktionshindrade skall varaflexibelt och ge den enskilde stor valfrihet. Av detskälet har vi bl.a. föreslagit ett särskilt bostadsstödför att funktionshindrade skall kunna bo kvar i sinasärskilt anpassade bostäder. Vi har också föreslagitett särskilt stimulansbidrag till kommunerna förinsatser för psykiskt funktionshindrade. Vi vill attstödet till insatser i skolan skall avregleras ochgöras mer individanpassat. Vi har vidare motsatt ossnedläggningen av bl.a. specialskolor förmultihandikappade barn.En viktig utgångspunkt för handikappolitiken börenligt vår uppfattning vara att staten tar detgrundläggande ansvaret för att alla funktionshindrade,oavsett i vilken kommun de bor, skall ha samma rätttill den frihet och det oberoende som rätten tillpersonlig assistans innebär.Det delade ansvaret för stöd till funktionshindradeoch arbetshandikappade medför att satsningarna intealltid är samordnade. För många människor som är ibehov av stöd leder splittringen dessutom till att manmåste ha kontakt med många tjänstemän på många olikamyndigheter.Regeringen har tillsatt en kommitté som skall utredafrågan om en utjämning för kostnader avseendeLSS i ett längre tidsperspektiv. Vi har föreslagit attdet ekonomiska ansvaret för assistansersättningenåtergår till staten. Vi anser vidare attschabloniseringen av ersättningen skall slopas och attreglerna kring ersättningen i princip skall återgå tillvad som gällde före , samt atträtten till personlig assistans under skoltid och vidvistelse på dagcenter etc. skall återinföras. Dessutomanser vi att frågan om en mer flexibel utformning avrätten till personlig assistans skall utredas.Vi föreslår också att en hjälpmedelsgaranti införs.En hjälpmedelsgaranti skulle öka valfriheten för denenskilde och därutöver främja utbudet av olika formerav hjälpmedel. finns inte en marknad förhjälpmedel, eftersom ofta är den endaköparen. En avmonopolisering av hjälpmedelsverksamhetenoch införandet av en hjälpmedelsgaranti skullestimulera utvecklingen av fler, bättre och billigarehjälpmedel, som den skulle påskyndaintroduktionen av dessa på marknaden. Inledningsvis bören hjälpmedelsgaranti omfatta de resurser som finnsanvisade under bilstödet till handikappade ochtexttelefoner. bör därför med bifalltill motion Fi45 (m) yrkande 9 tillkännage förregeringen vad vi här har anfört.7. HandikappomsorgKerstin () anför:När det gäller funktionshindrade finns det flera storafrågor som berör de ekonomiska relationerna mellan statoch kommuner. De mest betydelsefulla reformbehoven äratt återupprätta 90-talets handikappreform och att denärmaste åren genomföra en genomgripandetillgänglighetsreform, där ansvaret för åtgärdernaskall ligga lokalt men där staten skall vara pådrivandemed stimulansbidrag och riktlinjer. Statensnettokostnad för att upphäva de inskränkningar somgjordes 1996 har beräknats till 300 miljoner per år.Jag anser att det är viktigt att detta behov beaktas ibudgetarbetet och åren därefter. Detsammagäller den genomgripande tillgänglighetsreformen, därjag liksom tidigare förordar en engångssatsning påsammanlagt , fördelad över denärmaste åren. Kostnadsbedömningen är densamma somBoverket gjort. Denna satsning bör komma i gång under2003. bör därför med bifall till motionFi48 (fp) yrkande 2 tillkännage för regeringen vad jaghär har anfört.8. MissbrukarvårdKerstin () anför:Jag anser att det ekonomiska ansvaret för denfrivilliga missbrukarvården alltjämt bör ligga hoskommunerna. Eftersom staten ansvarar förnarkotikapolitiken med dess inslag av tvång bör statenemellertid, enligt min mening, ta ett visst ekonomisktansvar för tvångsvården. Efter det att en kommunredovisat vilka åtgärder som vidtagits för enmissbrukare och visat att den följt bestämmelserna isocialtjänstlagen bör staten garantera de huvudsakligakostnaderna för tvångsvården. bördärför med bifall till motion Fi48 (fp) yrkande 5tillkännage för regeringen vad jag här har anfört.BILAGA 5Utbildningsutskottets yttrande2001/02:UbU3y-------------------------Utvecklingen inom denkommunala sektorn--------------------------------------------------Till finansutskottetFinansutskottet har den 18 april 2002beslutat att bereda bl.a.utbildningsutskottet tillfälle att avgeyttrande över regeringens skrivelse2001/02:102 Utvecklingen inom den kommunalasektorn jämte motioner i de delar som berörutbildningsutskottets beredningsområde.Utbildningsutskottet behandlar i detföljande, mot bakgrund av relevanta delar avregeringens skrivelse, motionerna2001/02:Fi45 (m) yrkandena10-12 och 2001/02:Fi48 (fp) yrkandena 3-4.Förskola och barnomsorgSkrivelsenRegeringen redogör i skrivelsen förförhållanden inom förskola och barnomsorgvarvid man bl.a. redovisar attbehovstäckningen inom förskolan i de flestafall är god, även om vissa kommuner uppgeratt de har svårigheter med den framtidaberedskapen.