bet · GP01FÖU3 · 2002-03-19 00:00:00 — Därefter inleds fråge- och diskussionspasset med enredovisning av arbetet med säkerhetsfrågor i avstatssekreterare ajournerades kl 11.30-11.45Ordföranden: Jag förklarar försvarsutskottets sammanträde återupptaget ochlämnar ordet till statssekreterare frånFörsvarsdepartementet.Yvonne , föreslår att de totalförsvarspliktiga i princip ska fåsamma skydd som anställda i utlandsstyrkan har . Det innebär att sammaersättningsregler ska gälla för dem som gör lång grundutbildning och fördem som gör kort grundutbildning, om de skadas under tjänstgöringen. Vidberäkning av livränteunderlag skall enligt utredningen underlaget inte inågot fall beräknas till ett lägre belopp än motsvarande 7,5 basbelopp.Utredningen föreslår vidare att Försvarsmakten skall ha sammarehabiliteringsansvar för dem som fullgör värnplikt ellerrepetitionsutbildning som för dem som tjänstgör i utlandsstyrkan. Detinnebär att man har ansvar för att utreda behov, planera insatser ochstödja och hjälpa den skadade så att han eller hon får lämpligarbetsträning eller utbildning. Detta rehabiliteringsansvar för den somskadats vid fullgörande av totalförsvarsplikt skall bestå under tre år.Vidare föreslås en riskgaranti för den som har skadats eller förolyckatsunder fullgörande av totalförsvarsplikt.Vi arbetar nu med de frågorna. Vi har fått in remissvaren. De är i huvudsakpositiva till förslag. Det finns dock en del frågeteckenoch tveksamheter. Bland annat anser ochFörsvarsmakten att förslaget om att beräkna livränteunderlaget till 7,5basbelopp skulle kunna leda till rehabiliteringshämmande effekter. Dessutompåpekar man att det kan medföra negativa konsekvenser för de anställdajämfört med de totalförsvarspliktiga.Arbetarskyddsstyrelsen anser att tidsbegränsningen förrehabiliteringsansvaret, , är för kort. Man pekar på att någotliknande inte finns enligt nuvarande regler i arbetsmiljölagen föranställda.En mer generell invändning kommer från , som anser attutredningens förslag inte bör genomföras över huvud taget utan ytterligaresärskild beredning.Försvarsmakten invänder mot kostnadsberäkningarna och menar att kostnadernaför förslagen är avsevärt högre än de har redovisat i sittbetänkande.Vi har fått in remissvaren och bereder nu ärendet. Vår uppfattning är attutredningen i stort innehåller förslag i rätt riktning. Vi kommer att nogaöverväga de olika förslagen och särskilt titta på de delar därremissinstanserna har uttryckt tveksamheter eller påtalat faktorer som börutredas ytterligare. Det gäller t.ex. frågan om rehabiliteringsansvaret ochbasbeloppen.Regeringen planerar att lägga fram sina förslag för i denförsvarspolitiska propositionen hösten 2001.Detta är ett viktigt område. Vi stöder på allt sätt den nollvision somFörsvarsmakten arbetar efter. Det är viktigt att vi också når målet i denvisionen. Utöver att vi arbetar med förslag håller vi påatt utarbeta ett regleringsbrev där vi tänker be Försvarsmakten redovisadet säkerhetsfrämjande arbetet och en handlingsplan för det kommandearbetet.Efter att ha lyssnat på de intressanta redovisningarna tror jag attvi skall lägga till ytterligare en sak, nämligen att vi måste säkerställaatt arbetet får genomslag ute på förbanden. Jag förstod av Värnpliktsrådetsredovisning att åtgärderna inte alltid når ut. Vi måste säkerställa det.Det är viktigt att Försvarsmakten får i uppdrag att redovisa hur mansäkerställer att säkerhets-arbetet får genomslag.Ordförande , riksdagsledamot (m):Vi går då över till nästa punkt på dagordningen, frågor och diskussion.Ordet är fritt, inte bara för korta frågor. Om någon här inne, framför alltbland alla de experter från olika organisationer och myndigheter som harkommit hit, särskilt vill påpeka någonting så går det alldeles utmärkt.Efter att ha lyssnat igenom dagens föredragningar, kanske framför allt defrån Försvarsmakten, Arbetarskyddsstyrelsen och vill jagsjälv ställa en fråga till Försvarsmaktens representanter. Den har att göramed befälsbristen och det faktum att en hel del av truppbefälet, dvs. desom bedriver aktivt utbildningsarbete allra närmast de värnpliktiga, harsin grund i ett utbildnings- och skolsystem som inte alltid premierarlångvarig kontinuitet och erfarenhet. har videssutom fått en tacknämlig befälsförstärkning i form av korttidsanställda,tidigare värnpliktiga. De är med all säkerhet en god hjälp iutbildningsarbetet men de har ändå inte den utbildning och erfarenhet somansvariga officerare.Finns det något i utbildningssystemet och befälsordningen som är ettproblem för säkerhetsarbetet? Hur hanterar man frågan med korttidsanställtbefäl i ansvarig ställning i övningssituationer? Jag kan tänka mig attdessa killar och tjejer i dessa den praktiska befälsbristens tidersannolikt blir utnyttjade som instruktörer och biträdande instruktörer påett sätt som påverkar säkerhetsarbetet.Bengt A , generallöjtnant, finns det ofullkomligheter i vårt befälssystem. Det är vi de förstaatt erkänna. En utredning om personalförsörjningssystemet i Försvarsmaktenarbetar . Vi hoppas att denna skall ge underlag för att kunna rätta del av problemen.Det renodlade enkarriärsystem som vi har är inte befordrande för enkontinuitet i trupputbildningen. Det bygger på att man avancerari systemet. Det blir korta tider på trupp mellan perioder på skolor avolika slag. Vi har framfört i utredningen att vi är intresserade av bättremöjligheter att verka längre i trupptjänstgöring. Utan tvekan är det enriktig iakttagelse att detta förhållande skapar svårigheter. Vi hoppas pånågon form av flerkarriärsystem, som gör det möjligt för oss att behållaofficerare i trupptjänst.Den andra frågan gällde korttidsanställda. Än så länge byggerkorttidsanställningar på det system vi har, i form av det s.k.befälsförstärkningsavtalet. Vi har bett att få genomföra försök för attkunna införa förbättringar. Det finns ett förslag om något som vi kallar"visstidsanställda". Men där är vi väldigt noggranna. I dagens läge fåringen lov att genomföra en övning som innehåller olika slags risker utanatt man är certifierad för att genomföra den övningen. Det är naturligtvisett problem att man då inte kan utnyttja korttidsanställda fullt ut. De harinte tillräckliga befogenheter och framför allt inte tillräckliga kunskaperför det. Så låt oss säga att det är en nackdel, att man inte kan utnyttjadem fullt ut, jämfört med att ha flera officerare i den här verksamheten.Ofta måste vi fylla på med en överordnad övningsledare och med handledareav olika slag.Ordförande , riksdagsledamot (m):Tack så mycket för svaret! Jag skulle vilja uttrycka det som att visstids-och korttidsanställda kan vara en tillgång i säkerhetsarbetet i denbemärkelsen att de löser de uppgifter som de är utbildade för, höjerkompetensen i förbanden, höjer beredskapen och också gör att förbandet somhelhet blir mer moget. Men när de används till uppgifter som de inte ärutbildade för hamnar man i en risksituation.Jag har också en kompletteringsfråga. Vi har här fått en redovisning sommycket tydligt pekar på att en hel del av arbetsskadorna mindre är ettresultat av verksamhetens natur och mer ett resultat avpersonalförsörjningens struktur. En genomsnittlig värnpliktig har sju ochen halv månads tjänst under vilken han i huvudsak i sin praktiskaverksamhet umgås med andra värnpliktiga som tjänstgör alltifrån sju och enhalv månad till . Men man uppfinner ändå i utbildningscykelnhjulet . Blinda leder blinda i visst avseende. Säkerhetsmedvetenhetär inledningsvis lågt, alla är nybörjare. Det här kräver egentligen en storinsats när det gäller handledning och utbildning. Är det en riktigbeskrivning av problemen?Bengt A , Försvarsmakten:Det är klart att jämförelsen är riktig om alternativet vore att man hadefolk som sysslade med det här dagligdags år ut och år in. Då skullenaturligtvis säkerheten kunna vara högre. Det är därför som jag ocksåtycker att exempelvis jämförelsen med , där man har yrkesanställdasoldater, faller på sin egen orimlighet. Där bortfaller faktorn att alla ärnya . De är bara nya ett tag. Vi har ju, och har alltid haft, ettsvårare problem ur säkerhetssynpunkt med ett värnpliktsförsvar. Därmed ärdet inte sagt att värnpliktsförsvaret bör avvecklas. Det är bara det attdet att nya människor i varje omgång innebär svårigheter frånsäkerhetssynpunkt.När vi pratar om vilka befattningar som det skulle innebära fördelar medatt ha personer tjänstgörande kan jag exempelvis nämnastridsvagnsförare och förare av andra tunga fordon. Vi borde kanske hasådana inne eftersom den nuvarande tiden inte räckertill för att man helt och hållet skall nå både den säkerhet och denskicklighet som erfordras. Om de kunde tjänstgöra längre skulle detsannolikt gå att minska antalet olyckor.Karin Wegestål, riksdagsledamot (s):Jag är ordförande i . Jagskulle vilja fråga hur man från Försvarsmakten ser påförtroendemannaorganisationen. Min uppfattning är att det är ganska olikahur man drar nytta av den här resursen ute på de olika enheterna. På vissaställen anser man att förtroendemännen är en stor tillgång om man villtillämpa ett modernt ledarskap. Man ser till att inflytandet för dem somman är satt att utbilda också fungerar på ett bra sätt. Men, som sagt, jaghar den uppfattningen att det är ganska ojämnt. På vissa ställen får man t.ex. inte alls den utbildning som man har rätt till, utan det finns allamöjliga ursäkter för att det inte går att driva denförtroendemannautbildningen som det är tänkt.Jag menar att det här är en mycket viktig demokratisk fråga. Vi som årefter år följer dem som finns i och de som är förtroendemänute på förbanden ser att dessa personer är en god resurs i samhället. Dehar bl.a. lärt sig hur en demokrati fungerar. De är valda, och deföreträder dem som har valt dem. De ska ta emot frågor, och de ska föra utkunskaper. Jag skulle vilja veta hur man från försvarsledningens sida serpå det här instrumentet.Bengt A , Försvarsmakten:Jag kan bara konstatera att det naturligtvis är precis som du säger. Frånförsvarsledningens sida uppskattar vi det här instrumentet. Vi tycker attdet är bra. Det är naturligtvis väldigt mycket en fråga om attityder hos demänniskor som tjänstgör längst ut, och vi strävar naturligtvis efter att påalla sätt rätt utnyttja de förtroendevalda av skilda slag.Jag besöker i princip alla förband en gång . Det betyder att jag påvarje ställe ser hur det är med de förtroendevalda. Jag träffar dem separatvid varje tillfälle. Jag är i regel där , men jag använderalltid till att diskutera igenom de här frågorna. På det visetförsöker vi också att lyfta upp de förtroendevaldas roll hos förbandschefen, så att han verkligen tar vara på dem. Vid alla våra inspektioner avskilda slag erbjuder vi vidare att vara med. Det erbjudsäven att vara med vid mina besök för att vi ska kunna föra de härdiskussionerna. Jag tror egentligen inte att det finns så många andrametoder. Genom sådana ständiga påminnelser om vikten av medinflytandeförsöker vi påverka attityderna i hela systemet.Vårt stora problem - och det försöker vi komma till rätta med på våraskolor - är att få det yngre befälet att inse värdet av medinflytande. Ärman plutonchef är det naturligtvis något irriterande att killen, som ärvald till förtroendeman, är borta av utbildningstiden. Det gälleratt få plutonchefen att verkligen inse att det är lika viktigt att detvalda ombudet genomför sitt arbete som förtroendeman som att han deltar påjust den här lektionen eller den här övningen. Det är en attitydfråga sominte är speciellt lätt att komma till rätta med, men vi gör vad vi kan.Andrus Toom, Försvarsmakten:Får jag bara komplettera med att nämna vilka verktyg som vi nu utnyttjarför att komma till rätta med de problem som nämnts. Jag instämmernaturligtvis i vad generalen tidigare gav uttryck för. Vi har konstateratatt underlaget när det gäller exempelvis skyddsassistentutbildning harvarit otillräckligt. har vi, som jag nämnde tidigare i min föredragning,tagit fram ett paket på ett 20-tal timmar som man sätter i händerna pålämplig person för att utbilda skyddsassistenterna. Det visar sig attaktuella värnpliktiga när de har utbildats har en god uppfattning om vad dehar att göra, vilka möjligheter de har att påverka och vilka lagar ochregler som gäller. De har då förutsättningar att i sin kommunikation medbefälet på ett bra sätt hantera säkerhetsfrågorna. Men vi ska komma ihågatt skyddsassistenten i och för sig inte har skyddsombudets rätt att bl.a.avbryta verksamhet som bedöms hota säkerheten.Sedan genomför vi också från central nivå uppföljningar. genomförs ensådan vid F 7 i och i övermorgon vid K 3 i . Dessauppföljningar är sålunda också ett av verktygen för att påverka attityder.Berndt , riksdagsledamot (s):Vi har fått en bra redovisning av olycksutvecklingen med all statistik ochalla kurvor. Men hur ser det ut med dem som får bestående men eftertjänstgöringen? Det är ju också en intressant fråga, tycker jag. Hur mångaav dem som har gjort sin värnplikt lider men av skador som de har fåttunder värnpliktstiden? Finns det någon statistik på det?Hans Thormar, Försvarsmakten:Det finns statistik på detta. Det är som reglerarskadorna, och det är därifrån statistiken kommer. Det finns bl.a. enredovisning i utredningen om utlandsstyrkan. Det här gäller pliktpersonal,anställda och utlandsstyrkan. Man kan då se att det var ungefär 260personskador som medförde medicinska invaliditeter. är denlägsta invaliditeten, och är den högsta.Ordförande , riksdagsledamot (m):Tack så mycket! Är du nöjd med svaret, , eller vill du haka på?Berndt , riksdagsledamot (s):Jag har en följdfråga: Utvecklingstrenden är intressant, inte bara antalet.Har det ökat eller minskat?Hans Thormar, Försvarsmakten:Det vet jag inte, men antalet värnpliktsskador totalt sett, om vi ser det iabsoluta tal , har legat . Det kan förekommasmå variationer.Margareta , riksdagledamot (kd):Det är väldigt mycket siffror och statistik som vi har fått lyssna till ochse på. Jag har en fråga som kanske lite grann tangerar den som harställts.Låt oss säga att en ung människa skall göra sin värnplikt och tyvärr blirskadad med men för hela livet. Han eller hon kan inte få ett vanligt arbetelängre, kan inte fortsätta att utbilda sig, har fått hela sitt livförändrat och sitter där och vet inte riktigt hur han eller hon ska kunnaförsörja sig. Om jag läser i de anteckningar som vi har fått ser jag atthan eller hon kanske kan få av . Skall den ersättningentäcka det förlorade livet och den förlorade livskarriären? Har man funderati de banorna? Jag tycker på något sätt att den frågan blir mer och merrelevant när man tänker på de unga lärarna, på den bristandekommunikationen och på det mindre antal värnpliktiga som vi kommer att få.Hans Thormar, Försvarsmakten:Under sjukskrivningstid är sjukpenningen av den sjukpenninggrundandeinkomsten. De fyra basbeloppen, som du pratar om, är alltså en garantinivåsom gäller för den som är . höjs den tillfyra och ett halvt basbelopp, och till fem basbelopp. Omnågon skulle få en så svår skada att han eller hon inte kan arbeta fårpersonen också en livränta som uppgår till av de här beloppen. Sedanfinns en ideell ersättning som ligger vid sidan om.Anna Lilliehöök, riksdagsledamot (m):Jag vill uppehålla mig vid den ideella ersättningen. De fall som åtminstonejag har kommit i kontakt med handlar just om dem som , nämligen de personer som har fått men för livet. Den förändradelivssituationen har påverkat både deras attityder och deras känsloliv.Vi har i olika sammanhang diskuterat frågan om de ideella skadestånden. Vihade ett fall där en ung man hade förlorat benen. Jag tror att detberäknades till invaliditet. Det betyder att han då fick ut 350 000,antar jag, som ett engångsbelopp. Men man kan se till de behov som finns.Det här är ju unga människor. Och just i det här fallet tänkte jag att hanantagligen behöver en invalidbil under resten av livet. I det perspektivetär ju detta inte någon särskilt generös ersättning. Den är ju i självaverket ganska låg.Vad jag förstår uppmanas fortfarande de som tjänstgör i utlandsstyrkan attteckna en egen kompletterande försäkring som de måste betala. De har i ochför sig en lön, men de värnpliktiga har ju inte samma möjligheter attskaffa sig en kompletterande försäkring. Kan du kommentera frågan omideella skadestånd och deras storlek? Kan du också jämföra medtrafikförsäkringsutfall? Får man samma ersättning om man råkar ut för ensvår trafikolycka som man får om man skadas i värnplikten?Hans Thormar, Försvarsmakten:Jag kan börja med den sista frågan. Det är identiskt sammaersättningsregler som gäller. Det är samma tabeller. förutsätter det häratt det är exakt samma skada, att skadeföljden är densamma. Om det är det,är det exakt samma ersättning.När det gäller den ideella delen kan man säga att det sedankom en utredning, SOU 1995:33, som handlade om den ideella ersättningen vidpersonskador. Man föreslog en höjning av ersättningsbeloppen. Jag tror attde håller på och bereder den i departementet. Det är inte riktigt klartännu, men man kan säga rent generellt om de här ersättningsnivåerna attSverige inte ligger i botten internationellt sett, men inte heller i topp.Sverige ligger någonstans mitt i. Om vi tittar på de kostnader som skadanmedför ser vi att det t.ex. handlar om anpassning av bilar och annat. Mankan få ersättning för sådant via respektive landstinget.Du har , och du har Kungafonden, så det är inte så attolika kostnader inte kan ersättas. Tvärtom finns det möjligheter att fåsådan ersättning vid sidan av den ideella ersättningen.Anna Lilliehöök, riksdagsledamot (m):Varför behövs det ytterligare försäkringsskyddet, som man faktisktrekommenderar utlandsstyrkans deltagare att ha?Hans Thormar, Försvarsmakten:Denna extraförsäkring gäller framför allt skador som inträffar när dessapersoner inte tjänstgör utan är på s.k. leave utanför tjänstgöringslandet.Då gäller nämligen inte samma skydd som när de är i tjänstgöringslandet.Därför rekommenderas de att teckna en extra försäkring.Ordförande , riksdagsledamot (m):Tack! Jag har inga fler frågor antecknade på talarlistan. Är det någonhär närvarande som önskar ordet för en kommentar? Varsågod!Anders , Arbetarskyddsstyrelsen:Jag är jurist på Arbetarskyddsstyrelsen. Jag vill med några ord ge enkomplettering.Det har från försvarets sida pratats om "ögat som vakar". Det finnsytterligare ögon som vakar. Jag tänker då på min organisation,Arbetarskyddsstyrelsen, och framför allt på har genomfört en s.k. systeminspektion riktad motförsvaret. Man började genom att besöka ett antal förband. Efter detgjorde man en sammanställning, och man hade sedan ett möte medförsvarsledningen och med den biträdande överbefälhavaren. Det var den 2december 1998. Därefter har man ställt krav på Försvarsmakten i ettinspektionsmeddelande, som vi kallar det. Det är den åtgärd som man vidtarefter en inspektion där man har sett att det finns brister. Det är alltsåinte tal om förbud och föreläggande.Den första punkten handlar om arbetsmiljökunskap, som vi har varit inne påhär förut. Det ställs alltså krav på att officerarna och de anställda skallfå större kunskaper när det gäller arbetsmiljöfrågor. Man tar just uppfrågan om unga officerare som ännu inte har hunnit få så mycketerfarenheter. Där behövs det insatser. Vi vet att man arbetar med det inomförsvaret.En annan punkt handlar om buller och hörselskador. Vi vet att det pågår enhel del insatser som vi har fått redovisade.Den militära trafiksäkerheten var också en punkt. Vi vet att man arbetarmed det. har redovisat det i dag.Tillbudsrapportering var också en fråga. Det ställdes krav på att denskulle bli bättre. Vi har hört från att man jobbar också medden frågan.Egen uppföljning enligt internkontrollföreskrifterna var också en punkt idet här inspektionsmeddelandet.Det här redovisas då för . Jag var dock inte med vidredovisningarna, eftersom Arbetarskyddsstyrelsen och de tidigareyrkesinspektionsdistrikten är skilda myndigheter. Men kommer vi ju att vara och en enda myndighet.Eftersom Arbetarskyddsstyrelsen är överklagningsinstans gentemotYrkesinspektionen kan vi tjänstemän på Arbetarskyddsstyrelsen inte alltidge oss ut och hjälpa . Vi kan ju hamna i en jävssituationom det skulle bli förbud och förelägganden och det senare blir överklagat.Men det blir alltså annorlunda, och det här kommer att förbättra samarbetetmellan Arbetarskyddsstyrelsen och yrkesinspektionsdistrikten framöver.Jag vill också säga att vi har ett gott samarbete medsäkerhetsinspektionen inom försvaret. Vi har regelbundna träffar ett pargånger per termin, och ska vi träffas igen. Vi har ställt ettantal frågor som vi kommer att få redovisade då. Så samarbetet är gott.Vår organisation kommer att bli effektivare genom den här sammanslagningen.Dessutom reser vi i medvind. Vi kommer att få 70 miljoner extra till vårbudget och framåt. Det innebär att vi kommer attkunna anställa fler yrkesinspektörer. Vi har ungefär 350 , men vi kanskekan anställa bortåt ett 60-tal till. Dessutom kan vi kanske förstärkahuvudkontoret, det som är Arbetarskyddsstyrelsen, så att vi kommer attfå fler ögon som kan riktas mot Försvarsmakten.Ordförande , riksdagsledamot (m):Tack så mycket för den kompletteringen! börjar vår utmätta tid att gåmot sitt slut. Jag frågar därför om någon ytterligare önskar ordet innanjag avslutar.Bengt A , Försvarsmakten:Jag skulle egentligen bara vilja tacka för att vi fick komma hit. För ossär detta ett oerhört angeläget arbete, och vi jobbar intensivt för attförbättra säkerheten. Vi tycker att det är alldeles utmärkt attförsvarsutskottet har tagit upp frågan. Vi räknar med att vi får stöd frånalla goda krafter för att uppnå vår nollvision. Tack så mycket!Ordförande , riksdagsledamot (m):Tack så mycket! Jag får återgälda detta tack med ett tack inte bara tillFörsvarsmakten utan också till alla andra representanter för myndigheteroch organisationer som har hörsammat vår kallelse att delta i dennaoffentliga utfrågning, som har varit både informativ och givande. Jagtycker att vi har fått svar på många frågor. Vi har också anledning attställa oss en del nya.Pliktpersonalen är en allt mindre del av den kull som är tillgänglig. Detgör naturligtvis att inte minst vi som folkvalda måste känna ett särskiltansvar för att tjänstgöringsförhållandena under värnplikt eller civilpliktär så säkra som möjligt.Man kan naturligtvis diskutera om en nollvision är en utopi. Jag tror attuttrycket nolltolerans när det gäller förhållningssättet till olyckor ochincidenter kanske är något mer fruktsamt av den enkla anledningen att detutopiska förhållandet i vilket ingen olycka kommer att inträffa aldrigkommer att uppstå. Det gör det särskilt inte i en verksamhet som kombinerar, som vi har fått redovisat, unga riskbenägna människor med mångahästkrafter, oavsett om de är på köl, hjul eller band, och med högljuddaoch dödliga vapen och explosiva ämnen. Sammantaget är detta en miljö somofta är tuff och utsätter människor för risker oavsett deraserfarenhetsgrad.Vi har också diskuterat personalfrågorna. Jag tycker att vi har fått en godredovisning av vilka brister som kan ligga i dagens system och av vad maneventuellt kan göra för att komma till rätta med detta för att få en ännustarkare ryggrad i försvarets utbildningsarbete med de värnpliktiga.En fråga som inte har kommit upp men som jag själv har funderat en hel delöver gäller materielen. Mycket av framför allt vår ålderstignaförsvarsmateriel är ju utformad efter funktionalitet i första hand. Ochinnan det fanns möjligheter till datorstödd utformning av olika typer avmateriel kom ju skyddsåtgärderna ofta till efteråt, efter det attfunktionaliteten var säkerställd. Det innebär att det inte är särskilt lättatt använda grejorna på ett säkert sätt. Det är ofta en ganska kompliceradfråga. Jag är övertygad om att det, om säkerhetsarbetet ska bli verkligtframgångsrikt, måste vara både lätt och naturligt att göra rätt och atthandla säkert. Och i takt med att en del av arvet av vår försvarsmaterielfaktiskt avvecklas kommer det som är kvar att bli bättre ergonomisktutformat.