bet · GP01LU17 · 2002-03-05 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om en svensknationell position i fråga om patent på mjukvaraoch affärsmetoder.4. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om en omförhandlingav Europeiska patentkonventionen.5. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om så storrestriktivitet som möjligt i den nationellalagstiftningen rörande patent på enskilda gener,organismer samt affärsmetoder och mjukvara.2001/02:L281 av () vari föreslåsatt fattar följande beslut:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som i motionen anförs om att beakta denenskildes möjlighet till att bättre kunna hävda sinarättigheter i samband med patentintrång.2001/02:L286 av m.fl. (v) variföreslås att fattar följande beslut:1. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att regeringen iolika internationella forum skall motverka patentpå olika livsformer.2. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att FN:skonvention om biologisk mångfald skall överordnasWTO:s om patent på liv.2001/02:L294 av m.fl. (c, fp) variföreslås att fattar följande beslut:1. begär att regeringen lägger framförslag till ändring av upphovsrättslagen om attundantag kan medges för ideella organisationer.2. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om representanter iSTIM:s styrelse.2001/02:L297 av och () vari föreslås att fattar följandebeslut:1. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om den statligarepresentationen i styrelse.2. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att verka för enharmonisering inom EU vad gäller STIM-lagstiftning.2001/02:L328 av () vari föreslås attriksdagen fattar följande beslut:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som i motionen anförs om upphovsrätt som skyddför uppfinningar.2001/02:L352 av () vari föreslås attriksdagen fattar följande beslut:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad i motionen anförs om inrättande av en statligpatentförsäkring för att skydda svenskainnovationer.2001/02:U304 av m.fl. (c) variföreslås att fattar följande beslut:19. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att undanta såvälenskilda gener som organismer från kravet påpatenterbarhet i TRIPS art 27 (3)b.2001/02:Kr227 av m.fl. (m) variföreslås att fattar följande beslut:5. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om upphovsrätten.2001/02:Kr272 av m.fl. (kd, m, c,fp) vari föreslås att fattar följandebeslut:3. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om en utvärdering avfördelningen av den statligaupphovsrättsersättningen.2001/02:Kr339 av m.fl. (m) vari föreslåsatt fattar följande beslut:3. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om idrottens rätt attäga sina egna arrangemang.2001/02:Kr419 av m.fl. (fp) variföreslås att fattar följande beslut:29. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om droit de suite.2001/02:Kr422 av m.fl. (mp) variföreslås att fattar följande beslut:17. begär att regeringen återkommer med enkorrigering av den statliga och kommunalakopieringsersättningen i enlighet med vad somanförs i motionen.41. begär att regeringen skall återkommamed en översyn av författarnas rättigheter tillelektroniskt publicerade verk.Bilaga 2Aktuell lagstiftningInledningImmaterialrätt är den sammanfattande beteckningenför ett antal olika regler som skyddarintellektuella prestationer och kännetecken motobehörigt utnyttjande. I huvudsak innebär de olikaimmaterialrättsliga reglerna både i och iandra länder att den som skapat en skyddad produkteller utfört en skyddad prestation har ensamrätt attdra ekonomisk nytta av produkten eller prestationen.Ensamrätten kan avse olika slags utnyttjanden, såsomtillverkning, försäljning eller uthyrning, ochrättighetshavaren kontrollerar i princip allanvändning av skyddsobjektet.Immaterialrätten brukar delas in i upphovsrätt ochindustriellt rättsskydd. Till det industriellarättsskyddet hör patenträtt, känneteckensrätt,mönsterrätt och växtförädlarrätt. Patenträtt gällerför nya uppfinningar som kan utnyttjas industriellt.Känneteckensrätt brukar användas som en övergripandebeteckning för varumärkesrätten, firmarätten ochandra rättsskydd för individualiseringsmedel.Mönsterskydd gäller utseendet (designen) på enprodukt, antingen det betingas av estetiska skäleller nyttoskäl. Växtförädlarrätt skyddar nyaväxtsorter som skapas genom förädling eller på annatsätt.Mellan upphovsrätten och det industriellarättsskyddet finns två grundläggande skillnader. Denena är att upphovsrätten skyddar det sätt på vilketen idé omsatts i verkligheten och inte själva idén.Patentskydd, skydd för varumärken, mönsterskydd ochväxtförädlarrätt skyddar däremot idén som sådan. Denandra skillnaden är att upphovsrätt uppkommer såfort den skyddade prestationen utförts, medanpatent-, mönster- och växtförädlarrätt i principförutsätter ett registreringsförfarande. Varumärkenintar en särställning genom att skydd kan uppkommabåde genom registrering och genom faktiskanvändning.Den ensamrätt som följer med detimmaterialrättsliga skyddet är tidsbegränsad. Enligtreglerna i gäller upphovsrätten under 70 årräknat från upphovsmannens död eller beträffandevissa prestationer under från det attprestationen utfördes. Patentskyddet räknas från dendag ansökan görs om registrering. I sträckersig skyddstiden . För läkemedelfinns möjlighet till tilläggsskydd. Mönsterskyddeträknas också från ansökningsdagen och gäller under 5år, men tiden kan förlängas upp till . När detgäller växtförädlarrätt är skyddstiden utomför potatis, vin och träd där skyddstiden är 30 år.Varumärken har en i princip obegränsad skyddstid sålänge de används. En registrering gäller dock baraunder men kan förnyas ett obegränsat antalgånger.Ensamrätten kan också vara inskränkt på olikasätt. Särskilt på det upphovsrättsliga området finnsdet åtskilliga regler som begränsar upphovsmannensensamrätt. Ett exempel på en sådan inskränkning äratt privatpersoner som huvudregel har rätt attkopiera skyddade verk för enskilt bruk.Den som utan rättighetshavarens samtycke vidtarnågon åtgärd som omfattas av ensamrätten begår ettimmaterialrättsligt intrång. Ett system av olikasanktioner av såväl straffrättslig som civilrättsligkaraktär skyddar ensamrätterna mot intrång. Vidarekan en domstol besluta om vissa skyddsåtgärder ochsäkerhetsåtgärder.De svenska bestämmelserna på detimmaterialrättsliga området finns i lagen (1960:729)om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk,lagen (1992:1685) om skydd för kretsmönster förhalvledarprodukter, patentlagen (1967:837),varumärkeslagen (1960:644), kollektivmärkeslagen(1960:645), firmalagen (1974:156),mönsterskyddslagen (1970:485) och växtförädlar-rättslagen (1997:306).UpphovsrättLagen om upphovsrätt till litterära och konstnärligaverk ger ett tidsbegränsat skydd åt den som skapatett sådant verk. Skyddet innebär att skaparen avverket, exempelvis en kompositör, har rätt attutnyttja detta ekonomiskt och att han eller hon harett visst ideellt betonat inflytande över hur och ivilka sammanhang det används. Har flera medverkatvid tillkomsten av det skyddade verket har var ochen av dem upphovsrätt. Begreppen litterära ochkonstnärliga verk i lagen är mycket vidsträckta.För att en produkt över huvud taget skall ansessom ett verk och därmed komma i åtnjutande av skyddenligt lagen måste den emellertid ha vad man brukarkalla verkshöjd. Kravet på verkshöjd kan uttryckasså, att en produkt är ett verk om den praktiskt settinte har kunnat framställas av två personeroberoende av varandra. Utanför skyddet faller idéeroch uppslag som flera kan tänkas komma på, vanliganyhetsmeddelanden, vardagliga samtal, enklarenyttoföremål och andra prestationer av rutinmässigeller alldaglig karaktär.Ett verk kan framträda i många olika former. Detkan vara fixerat på ett materiellt underlag, dvs. Exemplar av verket är inte bara en bokeller en målning som kan ge en omedelbar upplevelseav verket, utan också en grammofonskiva, enfilmremsa, en trycksats, en matris osv., som endastmedelbart kan ge en sådan upplevelse. Verket kanockså framträda i obeständig form, t.ex. iuppläsarens ord, i tonerna av ett musikstycke, ibilden på filmduken eller på TV-skärmen. Alla formervari verket framträder faller inom dess skyddssfär,även bearbetningar.Upphovsmannens rätt att ekonomiskt utnyttja sittverk innefattar en principiell ensamrätt attframställa exemplar av verket och att göra dettillgängligt för allmänheten, t.ex. genom attframföra det offentligt och sprida exemplar avverket.I upphovsrättslagen finns också bestämmelser omskydd för vissa prestationer som, även om de intekan betecknas som litterära eller konstnärliga verk,har ett visst samband med sådan verksamhet ochpåkallar skydd efter liknande principer som de somgäller för upphovsrätten. Sådana s.k. närståenderättigheter ger musiker, sångare, skådespelare ochandra utövande konstnärer ett rättsligt skydd då deframför litterära eller konstnärliga verk. Dessaframföranden får inte utan konstnärens samtyckespelas in på film, varmed jämställs videogram, påfonogram (grammofonskivor, kassettband, m.m.) ellerpå annan anordning genom vilken de kan återges. Defår inte heller utan rättighetshavarens samtyckesändas ut i bl.a. radio eller TV. Inspelningar avframföranden får mångfaldigas endast med konstnärensmedgivande. Vidare gäller att utövande konstnärerhar rätt till ersättning då ljudinspelningar användsvid radio- eller TV-sändningar eller utnyttjasoffentligt i förvärvssyfte.Till de närstående rättigheterna räknas också detskydd som framställare av ljudupptagningar (t.ex.skivproducenter), framställare av upptagningar avrörliga bilder (t.ex. filmproducenter), radio- ochTV-företag, framställare av kataloger samtfotografer har enligt upphovsrättslagen.Rättigheterna enligt upphovsrättslagen tillämpas iförsta hand endast på svenska verk och prestationer.Det upphovsrättsliga skyddssystemet är dockinternationellt, och de flesta länder är bundna aven lång rad internationella konventioner på området.Den viktigaste av konventionerna är Bernkonventionenfrån för skydd av litterära och konstnärligaverk. Denna har drygt 100 medlemsstater.Konventionen bygger på principen om nationellbehandling, vilken innebär att stater som är bundnaav konventionen är skyldiga att ge upphovsrättsligtskydd åt verk från alla andra konventionsländer påsamma sätt som man skyddar sina egna verk. Ettliknande internationellt skyddssystem gäller på denärstående rättigheternas område, framför allt genomRomkonventionen om skydd för utövandekonstnärer, fonogramframställare och radioföretag.Även innehåller internationellaåtaganden på det upphovsrättsliga området.Det internationella konventionsarbetet påupphovsrättsområdet bedrivs numera huvudsakligeninom för den intellektuellaäganderätten, . antogs tvåtilläggskonventioner till , vilkautgör de första stegen mot att på en global nivåanpassa upphovsrätten till den digitala miljön. Denena konventionen rör den egentliga upphovsrätten ochden andra producenternas och de utövandekonstnärernas rättigheter, nämligen WIPO-fördragetom upphovsrätt (WCT) respektive WIPO-fördraget omframföranden och fonogram (WPPT). Avsikten är attsamtliga EU:s medlemsstater skall ratificerakonventionerna . Även gemenskapen kommeratt ratificera för egen del, eftersom konventionernainnehåller sådant som faller inom dess kompetens.Utvecklingen av informationstekniken har skapatsituationer som inte kunde förutses när detupphovsrättsliga systemet utvecklades. Den digitalatekniken har medfört att text, ljud och bild kankopieras och spridas på ett helt annat sätt äntidigare. Skapandet av nya produkter och tjänsterbygger på betydande investeringar, vilka kräver etttillräckligt skydd i den digitala miljön förupphovsrätt och närstående rättigheter.Mot denna bakgrund antog rådet den 9 april 2001Europarlamentets och rådets direktiv omharmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt ochnärstående rättigheter i informationssamhället.Direktivet avser både upphovsrätt och närståenderättigheter och syftar till att skapa en säkerrättslig ram för handel med varor och tjänster somskyddas av upphovsrätt samt till att underlättautvecklingen av elektronisk handel med nya produkteroch multimedietjänster. Genom direktivetharmoniseras rätten till mångfaldigande,spridningsrätten, rätten till överföring tillallmänheten, rättsligt skydd av skyddsåtgärder motkopiering samt system för förvaltning avrättigheter.Direktivet, och dess genomförande som skall skesenast 18 månader efter det att det antagits, är enförutsättning för att gemenskapen och gemenskapensmedlemsstater skall kunna ansluta sig till WCT-fördraget och WPPT-fördraget.Inskränkningar i upphovsrättenAv hänsyn till allmänna eller enskilda intressen ärden ekonomiska rätten för upphovsmän och innehavareav närstående rättigheter i vissa avseendeninskränkt. Eftersom de upphovsrättsliga reglernabygger på att rättighetshavarna skall ha enensamrätt att bestämma över utnyttjandet av verkenoch prestationerna, skall bestämmelserna ominskränkningar i skyddet tolkas restriktivt.Inskränkningarna i den svenska upphovsrättslagenmåste också självfallet ligga inom ramen för vad somär tillåtet enligt de internationella konventionerpå området till vilka är bundet.Ett av de grundläggande inslagen i den svenskaupphovsrätten är att rätten inte skall gripa in iprivatlivet. Var och en får därför bl.a. framställaexemplar av offentliggjorda verk för enskilt brukoch i vissa fall offentligt framföra utgivna verkfritt.Ett framförande är offentligt när det sker på enplats dit allmänheten äger tillträde. Även musik somspelas inom föreningar och liknande inte helt slutnakretsar räknas som offentligt framförd, oavsett omtillställningarna anordnas regelbundet ellertillfälligt och om publiken betalar entré eller ej.Lika med offentligt framförande anses framförandesom i förvärvsverksamhet anordnas inför en störresluten krets, framför allt på större arbetsplatser,såsom t.ex. industrimusik. Syftet med att begränsaupphovsmannens rätt till offentligt framförande äratt från ensamrätten undanta framföranden som skerinom privatlivet.Regler om vissa situationer då offentligaframföranden får ske utan tillstånd och utan attersättning utgår för utnyttjandet av verken finnsintagna i 21 § upphovsrättslagen. Där anges attutgivna verk får framföras fritt om framförandetinte är det huvudsakliga, om tillträdet äravgiftsfritt och om anordnandet sker utanförvärvssyfte. Denna inskränkning i detupphovsrättsliga skyddet gäller t.ex. vidframförande av marschmusik vid militära parader, vidprocessioner eller vid olika andra evenemang såsomidrottsevenemang och officiella högtidligheter.Musiken kan i dessa sammanhang visserligen varaviktig men är emellertid inte det huvudsakliga vidhändelsen i fråga. Utanför bestämmelsenstillämpningsområde faller däremot tillställningardär framförandet av verket utgör själva ändamåletmed arrangemanget. Exempel på sådana tillställningarär avgiftsfria friluftsföreställningar ochparkkonserter.Andra inskränkningar i ensamrätten,då utgivna verk får framföras frittenligt 21 §, gäller vidundervisning, såsomstudiecirkelverksamhet som sker inomfolkbildningsorganisationernas ram,samt vid gudstjänster.Inskränkningarna i 21 § gäller intesceniska verk och filmverk och gerinte rätt att sända ut verken iradio eller TV.PatentReglerna i patentlagen (1967:837) innebär att densom gjort en ny uppfinning kan få ensamrätt attutnyttja uppfinningen yrkesmässigt genom patent.Patent kan meddelas på ett förfarande, t.ex. ettnytt produktionssätt, eller på en produkt som sådan,exempelvis ett nytt läkemedel. Som allmännaförutsättningar för patenterbarhet gäller attuppfinningen, förutom att den skall vara ny,väsentligen skall skilja sig från vad som tidigareär känt (uppfinningshöjd) samt att den skall kunnautnyttjas industriellt och vara reproducerbar,vilket innebär att uppfinningen skall ha sådankaraktär att den avsedda effekten med säkerhet kanuppnås vid ett upprepat utövande av uppfinningen.Den ensamrätt att utnyttja en uppfinning sompatentskyddet ger innehavaren är avsedd attstimulera forskning och utvecklingsarbete.Uppfinnare kan räkna med att utankonkurrens kunna marknadsföra uppfinningen eller påannat sätt exploatera den ekonomiskt. Häri liggerockså ett allmänt intresse. Mot de intressen somsålunda bär upp patentskyddet står samhälletsintresse av att det inte skapas ett alltförlångtgående monopol när det gäller att dra nytta aven uppfinning. Ensamrätten har därför begränsats itiden. Vidare finns möjlighet att under vissaförutsättningar genom tvångslicens ge tredje manrätt att, utan hinder av ett patent, mot ersättningtill patenthavaren utnyttja den patentskyddadeuppfinningen. Som exempel kan nämnas möjlighetentill tvångslicens vid underlåtet utövande av enpatenterad uppfinning.Patent söks i hos Patent- ochregistreringsverket (PRV), vilket granskar varjeansökan som kommer in till myndigheten. Vidgranskningsförfarandet skall utrönas huruvida detföreligger hinder mot bifall till ansökningen medhänsyn till patentlagens bestämmelser. En väsentligdel av granskningen avser frågan huruvidauppfinningen är ny och fyller kravet påuppfinningshöjd. Om förutsättningarna för patent äruppfyllda, dvs. om ansökningen är fullständig ochPRV gör bedömningen att det inte finns några hindermot patent, skall sökanden underrättas om att patentkan meddelas. Sedan sökanden betalat en särskildavgift, meddelandeavgift, skall patentmyndighetenbifalla ansökningen och kungöra beslutet. Närbeslutet har kungjorts är patent meddelat. Däreftervidtar det s.k. invändningsförfarandet då envar harmöjlighet att göra invändningar mot ett meddelatpatent. Framförda invändningar kan under vissanärmare angivna förutsättningar leda till att ettmeddelat patent upphävs. Förfarandet vid PRV ärtämligen tidskrävande, och det tar i genomsnittomkring från det att en patentansökan ges intill dess att patent meddelas.Oftast företräds sökanden i patentärenden avombud, om det inte är fråga om ett större företagmed egen patentavdelning. Ett patentombud biståruppfinnaren bl.a. med att formulera ansökan och göraförberedande nyhetsundersökningar. När patent harmeddelats kan patentombudet bistå med att hållapatentet vid liv genom att betala in årsavgifter ochatt hjälpa till med upprättandet av licensavtal m.m.Ett patent som meddelas av nationellpatentmyndighet blir gällande endast i den staten.Något världspatent existerar inte. En uppfinnare somönskar få patentskydd i flera länder måste alltså iprincip söka patent i varje land. I konventionen ompatentsamarbete (, PCT)finns emellertid bestämmelser om s.k. internationellansökan som gör det lättare att ansöka om patent iflera länder . Förfarandet med en sådanansökan innefattar en centraliserad, internationellnyhetsgranskning och en möjlighet till eninternationell förberedande patenterbarhetsprövning.För att patent skall meddelas måste dock eninternationell ansökan alltid fullföljas vid dennationella patentmyndigheten, vilken självständigtgör den slutliga prövningen enligt nationell rätt.Sverige ratificerade PCT i samband medikraftträdandet år 1978.Genom den europeiska patentkonventionen (EPC) harvidare skapats en ordning som medger att enpatentansökan kan erhålla patentskydd iflera länder, s.k. europeiskt patent. Sådant patentmeddelas av det europeiska patentverket (EPO),vilket har sitt säte i . Patentkonventionen,som innehåller en fullständig reglering avansökningsförfarandet och förutsättningarna för attfå europeiskt patent samt handläggningsordningen viddet europeiska patentverket, trädde 1977och har tillträtts av och ett flertal andraeuropeiska stater. I den svenska patentlagen har desärskilda regler som föranletts av tillträdet tagitsin. En viss anpassning av de svenska patentreglernatill konventionens bestämmelser har också skett.Ett patent som meddelas av EPO är giltigt i deländer som designerats i ansökningen. Patentet ärdock giltigt enligt respektive lands nationellapatent-rätt. Det är alltså inte fråga om etteuropeiskt patent utan om ett knippe av nationellapatent. Grunderna för att ett patent kan förklarasogiltigt bestäms visserligen i konventionen, men EPCinnefattar inte någon gemensam jurisdiktion förogiltighets- och intrångsfrågor. Det finns alltsåinte några garantier för att meddelade patent bedömslikformigt, och prövningen i domstol kan falla utolika i olika stater.Fördelarna med Europapatentet har ansetts varaflera. Endast en ansökan behöver ges in, ansökangörs på ett enda språk engelska, tyska ellerfranska och kostnaden är lägre än för en ansökansom avser tre separata länder. Systemet har dockenligt mångas mening vissa nackdelar beroende pådess komplexitet och på att kostnaderna trots alltanses för höga. En annan nackdel som framhållits äravsaknaden av en domstol på Europanivå som avgörtvister om patent.Kommissionen lade fram en grönbok ompatentsystemet i med undertiteln genom patent, KOM (97) 314. I grönbokentas frågor upp om hur det nuvarandeEuropapatentsystemet fungerar och redovisas ettarbete inom EPO för att sänka kostnaderna förEuropapatentet. Kommissionen har därvid konstateratatt det finns ett uttalat behov av ett nytt,enhetligt patentsystem som täcker hela gemenskapen.Ett sådant gemenskapspatent måste enligtkommissionen vara billigt, både jämfört med ettamerikanskt patent och i förhållande till etteuropeiskt patent som täcker ett mindre antalstater.Ett förslag till förordning om gemenskapspatenthar härefter antagits av kommissionen ,KOM (2000) 412. Avsikten är att möjliggöra för densom gjort en uppfinning att genom en enda ansökan fåett patent som gäller i hela gemenskapen. Genomförordningen vill man därmed göra det billigare förföretag och enskilda uppfinnare att erhållapatentskydd i gemenskapen. Förslaget innebär bl.a.att EPO kommer att pröva ansökningar omgemenskapspatent enligt de regler som gäller förövriga europeiska patent. Huvuddelen avpatentskriften kommer endast att finnas på det avEPO:s handläggningsspråk (engelska, franska ellertyska) som sökanden har valt. Det beviljadegemenskapspatentet behöver inte översättas för attbli giltigt. Mål om intrång i och ogiltighet avgemenskapspatent skall endast få prövas av en nyspecialdomstol för immaterialrätt på EG-nivå. Enändring av EG-fördraget har möjliggjortinrättandet av en sådan domstol.De stora tvistefrågorna i förslaget omgemenskapspatent är frågan om de nationellapatentverkens roll och frågan om översättning avpatentskrifter.I syfte att möta det behov som finns av ettenklare skydd för vissa uppfinningar harkommissionen lagt fram ett förslag till direktiv omtillnärmning av de rättsliga ordningarna förbruksmodellskydd för uppfinningar, KOM (97) 691 ochKOM (99) 309. , och Storbritanniensaknar en motsvarighet till denna skyddsform,medan övriga medlemsländer har regler på området,vilka dock skiljer sig åt.I direktivförslaget anges att de särskildakännetecknen för den föreslagna skyddsformen skallvara en snabb och enkel registrering, lägreskyddsvillkor, lägre kostnader och möjlighet tillett preliminärt skydd i avvaktan på att patentmeddelas. Den genomsnittliga tiden för meddelande avbruksmodellskydd i de länder som redan har sådantskydd i någon form är , vilket kanjämföras med vad som gäller för patent, dvs. Den snabba registreringen kanförstärka den konkurrensmässiga ställningen, främstför de små och medelstora företagen, och denmöjliggör ett snabbt ekonomiskt utnyttjande avuppfinningen, såväl genom meddelande av licenser somgenom en direkt användning av uppfinningen inomföretaget. Villkoren för att erhålla ettbruksmodellskydd är mindre strikta och lättare attuppfylla än de som gäller för patent, vilket gör detmöjligt att skydda även uppfinningar som innebärendast smärre tekniska framsteg. Eftersombruksmodellskydd skall meddelas utan förprövning avnyhet och uppfinningshöjd, blir skyddet billigareatt erhålla.