bet · GP01MJU24 · 2002-05-21 00:00:00 — Motionen avstyrks.Områdesskydd, förvaltning avskyddade områden och statligtskogsägandeUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker olika motionsförslag (fp,mp) om att tillskapa fler naturreservat,Natura 2000-områden m.m. Utskottet hänvisardärvid till att syftet med motionerna fåranses tillgodosett genom det arbete sompågår. Därutöver avstyrker utskottet tremotionsförslag (s, kd, fp) om att börbli nationalpark. Utskottet finner vidare attett motionsförslag (mp) om att utarbeta en nynationalparksplan är tillgodosett genom vadsom anförs i skrivelsen. Utskottet avstyrkerdessutom tre motionsförslag (kd, c) omformerna m.m. för avsättning för skyddsvärdmark med hänvisning till vad regeringen anföri skrivelsen. Vidare avstyrker utskottet fyramotionsyrkanden (m, kd, c) omersättningsfrågor m.m. vid avsättning av markmed hänvisning till vad utskottet tidigareanfört i frågan och till vad regeringen anfördärom i skrivelsen. Ett yrkande (m) om attgranska erfarenheterna vid avgränsning ochgenomförande av skogsreservat samt ettyrkande (c) om behovet av lokalt förankradeskötselplaner finner utskottet varatillgodosedda genom vad som anförs iskrivelsen. Slutligen avstyrker utskottet ettyrkande (mp) om att öka andelen gammal skog.Detta yrkande anser utskottet varatillgodosett genom tidigare beslutade delmålför miljökvalitetsmålet Levande skogar.SkrivelsenRegeringen anser att områdesskydd, inklusive skyddav vattenmiljöer, i högre utsträckning bör värderasi ett landskapssammanhang. Arbetsformerna vidgenomförande av områdesskydd bör utvecklas iriktning mot öppenhet och dialog samt godinformation tidigt i processen. Samverkan medmänniskor som lever i eller nära områden som avsesskyddas, liksom med andra intressenter, börutvecklas. Därutöver anser regeringen attNaturvårdsverkets nationalparksplan bör ses över ochnya tänkbara områden för nationalparker börövervägas. Inrättandet av nya nationalparker bör skei dialog med regionala och lokala aktörer. Detbehövs vidare en bättre kartläggning av naturtyper,arter och livsmiljöer som redan skyddats. Ennaturtypsindelning bör läggas fast. Väl definieradenaturtyper liksom bristanalyser som relaterar tilltotalförekomster av olika naturtyper och arter böranvändas i det fortsatta arbetet. Därutöver börintegreringen av Natura 2000-arbetet i övrignaturvård fortsätta. Regeringen bedömer vidare attstatens skogar fortsättningsvis förvaltas på ettföredömligt sätt både ur produktions- ochmiljösynpunkt för att trygga en långsiktigtekologisk och produktionsmässig hållbar utveckling.Det bör skapas bättre förutsättningar förnaturvårdsmyndigheterna att kunna erbjuda bytesmark.Regeringen avser återkomma till denna fråga. Innanbeslut om köp eller intrångsersättning bör användasvid områdesskydd bör man bl.a. överväga vilkanaturtyper som dominerar, vilka inskränkningar imarkägarens dispositionsrätt som planeras motbakgrund av bevarandemålen samtkostnadseffektivitet.Förvaltningen av skyddade områden bör enligtregeringen förstärkas. Även vid förvaltning ochskötsel bör eftersträvas att arbetsformerna präglasav öppenhet, bra dialoger och deltagande av olikaintressenter samt av god information mycket tidigt iprocessen. Innovativa lokala förvaltningsformer börprövas. Förvaltningen av skyddade områden börunderlätta ett ökat nyttjande av områdena förupplevelser, friluftsliv, natur- och kulturturismm.m. En satsning på information, skyltning ochguidning, som syftar till att öka tillgängligheten,bör genomföras. , vårda, visa är vägledandenyckelord för den framtida förvaltningen.Övervakning och uppföljning av värdefull natur börses som en del av övervakningen av miljötillståndet.Att följa upp att bevarandemålen upprätthålls är etteftersatt område som bör förstärkas.MotionernaEnligt motion 2001/02:MJ30 (fp) behövs flernationalparker samt natur- och kulturreservat föratt skydda exklusiva och unika naturlandskap.Länsstyrelsernas arbete med att skydda områden måsteav den anledningen förbättras. Motionärernaframhåller i sammanhanget Natura 2000 som viktigt.Motionärernas ambition är att antalet Natura 2000-områden skall utökas. Även avsättning av områden ivåra större tätorter i form av nationalstadsparkerbehöver stimuleras (yrkande 1). Uppfattningen attytterligare Natura 2000-områden behöver inrättas fårstöd i motion 2001/02:MJ447 (fp). I syfte att värnaden biologiska mångfalden framhåller motionärerna imotion 2001/02:MJ521 (fp) att ett sätt att skyddanaturskog och därmed den biologiska mångfalden äratt undanta viss skogsmark från skogsbruk. För atten del av sista naturskog skall kunnabevaras för kommande generationer bör därför merskog skyddas i reservat (yrkande 1). Enligt motionentyder mycket på att den inteagerat tillräckligt kraftfullt för att få svenskanaturområden klassade på EU:s lista över Natura2000-områden, något som bl.a. föranlett kritik frånWWF (Världsnaturfonden). Inte ens de förslag somlämnats in från svensk sida innebär någotheltäckande skydd hävdar motionärerna. De anser attfler områden måste ges kvalificerat skydd somnaturreservat eller på annat sätt skyddas. Flernationalparker och natur- och kulturreservat behövsför att skydda exklusiva natur- och kulturlandskap(yrkande 3).Enligt motion 2001/02:MJ375 (mp) har bara ettfåtal toppobjekt blivit naturreservat medskötselplaner. Ängarnas höga naturkulturvärden ärett starkt motiv för att bilda reservat av samtligaklass 1-objekt i ängs- och hagmarksinventeringen.Detta kan göras utan att man behöver köpa in marken.Man får på så vis ett långsiktigt skydd som gällervid ägarbyten. Detta ger enligt motionärerna engaranti för bevarandet. Ett nätverk av sådanarepresentativa natur- och kulturreservat bör skapasöver hela landet (yrkande 4). Motion 2001/02:MJ515(mp) lyfter fram behovet av att bevara denbiologiska mångfalden i odlingslandskapet.Motionärerna hade gärna sett att miljökvalitetsmålethade kompletterats med målet att jordbruket skallbedrivas enligt ekologiska principer utanbekämpningsmedel och konstgödsel, eftersom detekologiska lantbruket i större utsträckning bidrartill en biologisk mångfald än det konventionella. Enkomplettering av målet i enlighet med detta börövervägas vid uppföljning och revidering avmiljömålen 2005. Vidare anför motionärerna att av dekärlväxter som är upptagna på Artdatabankensrödlista för hotade arter förekommer enöverväldigande majoritet i jordbrukslandskapet,nämligen 347 av 505 arter. Enligt motionärerna ärdet därför nödvändigt med åtgärder för att bevaraden biologiska mångfalden i odlingslandskapet.Motionärerna anser att det största hotet är attvärdefulla biotoper minskar i omfattning ochfragmenteras. Mängden äldre, grova och solexponeradeädellövträd i jordbrukslandskapet minskarkontinuerligt. Detta beror enligt motionärerna påigenväxningen som dödar träden. För att kunna sparade biologiska värdena behövs klassificering avmarkerna och råd och stöd för de insatser som skallgöras. Den nationella bevarandeplanen förodlingslandskapet bör genomföras . I defall bevarande inte kan åstadkommas med hjälp avandra styrmedel bör enligt motionärerna skydd medstöd av 7 kap. övervägas för särskiltskyddsvärda områdena. Vid ekologisk produktionförbättras förutsättningarna för den biologiskamångfalden i odlingslandskapet. En ökad andel vall iväxtföljden är också positivt för den biologiskamångfalden, eftersom vall främjar livet i marken,vilket i sin tur gynnar många fågelarter (yrkande14).I motion 2001/02:MJ273 (mp) efterlyses en nynationalparksplan. I samband med Naturvårdsverketsöversyn av nationalparksplanen bör nya objekt kunnaföras in i planen allteftersom nya fakta ochinventeringar tillkommer. Enligt motionärerna ärOmberg ett exempel på ett sådant objekt som skalltillföras den nya planen. Ytterligare motionerförespråkar att utses till nationalpark.Enligt motion 2001/02:MJ280 (kd) börförutsättningarna härför utredas. Enligt motionerna2001/02:MJ324 (fp) och 2001/02:MJ347 (s) bör Ombergskyddas och förvaltas som nationalpark.Enligt motion 2001/02:MJ520 (kd) anser regeringenatt ytterligare skyddsvärd skogsmarkskall undantas från skogsproduktion till år 2010.Statens ansvar för skydd uppskattas till 400 000hektar, resten utgörs av frivilliga avsättningar.Den höjda ambitionen sätter sin tilltro tillfrivilliga avsättningar. Detta är enligtmotionärerna förståeligt mot bakgrund av detintresse skogsägare visat för att skydda värdefullskog. Motionärerna framhåller dock att det ärviktigt att slå fast att det är skogsägaren somdefinierar vad som avses med frivillig avsättning avmark (yrkande 31). Genom bildandet av harenligt motion 2001/02:MJ31 (c) möjligheterna atterbjuda ersättningsmark och även utförsäljning avskogsmark till enskilda ökat. Detta arbete måste skeutan dröjsmål. Vid avsättning av skyddsvärd skog bördock i första hand statlig skog avsättas förreservatsbildning. Reservatsbildning av övrig skogbör endast ske i de fall då likvärdig skog ej gåratt finna i statlig ägo (yrkande 3). Enligt motion2001/02:MJ205 (c) bör frivilliga avtal utnyttjas somett alternativ till bestämmelser omområdesskydd (yrkande 1). Enligt motion 2001/02:MJ31(c) utgör samrådsförfarandet en viktig del avprocessen när myndigheterna gör inventeringar avmarkområden. Inventeringarna inför Natura 2000 ärenligt motionärerna ett exempel på hur det inte fårgå till. Många markägare kan enligt motionärernavittna om att myndigheterna inventerade marker utanatt markägarna var medvetna om det. Det förekommerdessutom att Natura 2000-områden har inrättats utanmarkägarnas vetskap. Utan en öppen och bred dialogblir det svårt att nå förståelse för eventuelltskydd av markområden. Mot bakgrund av detta är detenligt motionärerna befogat med obligatoriska samrådmellan myndigheter och markägare vid inventering avmarkområden (yrkande 4). Samma uppfattning uttrycksi motion 2001/02:MJ337 (c) yrkande 30.Enligt motion 2001/02:MJ32 (m) bör ingainskränkningar i ägande- och brukanderätten skeutan att ersättning utgår (yrkande 4). I motion2001/02: MJ523 (kd) föreslås att begär enöversyn av lagstiftningen som kan öppna för enmöjlighet till ersättning för inskränkning ibrukandet inom större fornlämningsområden (yrkande12). I det svenska samhället finns enligt motion2001/02:MJ31 (c) ett brett stöd för det enskildaägandet. Enligt motionärerna finns det dock mångasom vill urholka det privata ägandet. Ett tydligtexempel på detta är viljan att försvaga dengrundlagsstadgade rätten till ersättning vidingrepp. Det är enligt motionen en absolutnödvändighet att markägare ges full ersättning närskogsmark av olika anledningar tas ur skogligproduktion och omvandlas till reservat och liknande.Det är olyckligt att gränsen för vad en markägareskall acceptera i form av inskränkningar flyttas(yrkande 5). Vid inventeringar påträffas inte sällanskyddsvärda biotoper hos enskilda markägareframhålls det i motion 2001/02:MJ495 (c).Skogsvårdsstyrelsen kräver såväl avverkning sombevarande av skog för att säkerställa de skyddsvärdabiotoperna. Markägaren åläggs att åtgärda dessainsatser även utan ekonomisk ersättning. Mångalantbrukare har en kombination av skogs- ochåkermark. De måste få sin utkomst av den jord deäger. Det är orimligt att kräva att en skogsägareskall avstå mark utan ersättning hävdas det imotionen. Mot bakgrund härav efterlyser motionärernaen översyn av bestämmelser för bevarande avskyddsvärda biotoper.Enligt motion 2001/02:MJ419 (m) bör staten skaffasig en bättre bild av vilken effekt olika insatserför att nå miljömål kan få i praktiken på miljön ochproduktionen. I detta sammanhang berörsnyckelbiotopinventeringen och myndigheternas vidarehantering av nyckelbiotoperna. Erfarenheterna vidavgränsning och genomförande av skogsreservat avolika storlekar behöver därför granskas hävdas det(yrkande 8).Enligt motion 2001/02:MJ503 (c) behöver lokaltförankrade skötselplaner planeras in i samband medkommande reservatsbildningar.Enligt motion 2001/02:MJ460 (mp) börNaturvårdsverket få i uppdrag att inledaförhandlingar med svenska skogsbolag om överhållandeav skog inom områden där andelen gammal skog ärmycket låg. Motionärerna hävdar att om ingentinggörs är risken mycket stor att de växter och djursom är beroende av äldre träd försvinner. Det gällerarter inom samtliga grupper. Många fåglar är enligtmotionärerna beroende av stora träd för att kunnabygga tunga risbon. De områden som avsätts somnaturreservat fyller här en funktion men räckerinte. Andelen äldre träd i vanliga skogar måste öka,liksom områden där skogen får stå kvar längre innanden fälls.Utskottets ställningstagandeI skrivelsen redogör regeringen för grundsynen inaturvårdspolitiken. Naturvården skall omfatta helalandskapet. Endast områdesskydd kommer inte atträcka för att miljökvalitetsmålen som rör naturvårdskall kunna uppnås. Som regeringen framhåller krävsför att målen om exempelvis Levande sjöar ochvattendrag, Hav i balans samt levande kust ochskärgård, Myllrande våtmarker, Levande skogar samtStorslagen fjällmiljö skall kunna uppnås en lång radandra åtgärder och insatser. Detta framgår också avdelmålen till de olika miljökvalitetsmålen somriksdagen har fastställt. Även om reservatenhittills fyller en viktig roll för bevarande avnaturtyper och arter så innefattar de inte, mednågra få undantag, den mer långsiktiga, storskaligadynamiken på landskapsnivå, eftersom de i regel ärför små. Utskottet delar regeringens uppfattning attreservaten bör anpassas för att ändå fungera i denlandskapsdynamik de är en del av. De bör i allthögre grad betraktas som dynamiska refuger och delarav ett större geografiskt sammanhang; ett landskap.Reservat och övrigt områdesskydd bör också ses somdelar i ett system av skyddade områden där regionalfördelning och representation m.m. vägs in. Reservatär öppna system. De påverkas i hög grad avmarkanvändningen i det omgivande landskapet ochvattenmiljön och utnyttjandet av naturresurser,t.ex. skogsbruk respektive fiske i hav ochsötvatten, och av storskaliga störningar som sällanstannar vid reservatsgränsen. Som regeringen påpekarinnebär detta inte att områdesskydd inte har enfortsatt viktig roll att spela inom naturvården.Tvärtom medför de av fastlagda delmålen,kopplade till olika miljökvalitetsmål, en fortsattstark satsning på bevarande av särskilt värdefullaområden. Ett stort antal delmål handlar mer ellermindre direkt om områdesskydd för de mest värdefullaområdena. Som exempel kan nämnas åtgärdsprogram försärskilt värdefulla natur- och kulturmiljöer sombehöver ett långsiktigt skydd undermiljökvalitetsmålet Levande sjöar och vattendrag ochdelmålet om att undanta ytterligare 900 000 hektarskogsmark från skogsproduktion undermiljökvalitetsmålet Levande skogar. Till detta kanläggas delmål 1 under Ett rikt odlingslandskap somhandlar om bevarande och skötsel av samtliga ängs-och betesmarker.Utskottet delar regeringens uppfattning att olikaformer av områdesskydd är ett viktigt inslag inaturvårdsarbetet, såväl areellt som när det gällerprioritering av statliga medel. Utskottetkonstaterar vidare att till följd av stigandeanslagsnivåer har arbetet med områdesskyddet ökat iintensitet. Skydd av skogsmark har prioriteratsunder senare år men även andra naturtyper harskyddats. har säkratsgenom avtal om köp och intrångsersättningar samtgenom beslut om bidrag till kommuners markförvärvför naturreservat. Av de totalt 197 objektenutgjorde 176 olika typer av skogsmark. Av deåterstående 21 objekten var 10 områden myrar, 3återfinns i odlingslandskapet, 2 ikust/skärgårdsområden, 2 består av sjöar ochvattendrag, 3 är inrättade för att skydda hotadearter och 1 är biotopskydd. Enligt preliminärasiffror har länsstyrelserna bildatsammanlagt 46 naturreservat med en total areal om ca944 , varav ligger inom detfjällnära området i . Vid utgången avår 2000 fanns därmed totalt 3 393 områden skyddadesom naturreservat, nationalpark, naturvårds- ochdjurskyddsområden. Härutöver bör framhållas attregeringen föreslagit sammanlagt 3 453 områden 2000 enligt art- ochhabitatdirektivet och anmält 442 områden enligtfågeldirektivet. Den senaste kompletteringen gjordesi . I ett interpellationssvar (interpellation 2001/02:495) aviserademiljöministern avsikten att ge iuppdrag att se över vilka marker som finns istatens ägo och som har så stora naturvärden att debör ha ett formellt skydd i form av naturreservat.Dessutom avsåg miljöministern att föreslå regeringenatt besluta om att uppdra åt att isamverkan med respektive statlig skogsägare göra ennaturvärdesinventering av all statlig mark.Ambitionen bör enligt miljöministern vara attavverkningar eller större skogsvårdsåtgärder somplaneras på statlig mark föregås av inventeringen.Genom bl.a. dessa åtgärder hoppades miljöministernatt staten skall bli ett föredöme för andraskogsägare när det gäller att bevara skyddsvärdskog. Utskottet finner mot bakgrund av detredovisade att syftet med motionerna 2001/02:MJ30(fp) yrkande 1, 2001/02:MJ375 (mp) yrkande 4,2001/02:MJ447 (fp) samt 2001/02:MJ521 (fp) yrkandena1 och 3 är tillgodosett med det anförda. Motionernai berörda delar avstyrks.När det gäller motion 2001/02:MJ515 (mp) yrkande14 vill utskottet härutöver tillägga vad utskottetanförde vid behandlingen av regeringens förslag tilldelmål för de 15 miljökvalitetsmålen (2001/02:MJU3).Odlingslandskapet är resultatet av människansbrukande och omformning av naturen under lång tidför att möjliggöra livsmedelsproduktion. Landskapetutgör livsmiljö för många djur- och växtarter och ären viktig del av vårt kulturarv. Byggnader,landskapselement och sammansättningen av arter ochnaturtyper berättar om hur kulturarvet nyttjatsgenom tiderna. Utskottet anförde att det är viktigtatt beakta helheten i odlingslandskapet och ansågatt arbete med den nationellabevarandeplanen för odlingslandskapet präglas av ettsådant helhetstänkande, varför detta arbete bordefullföljas. Det av tidigare fastställdasektorsmålen för jordbruks- och livsmedelspolitiken,dvs. att slå vakt om ett rikt och varieratodlingslandskap och dess kulturvärden och att bevaraden biologiska mångfalden är, anförde utskottet, välförenliga med miljökvalitetsmålet Ett riktodlingslandskap och bör fortsätta att gälla.Utskottet gör samma bedömning och anser attriksdagen med det anförda bör lämna motionen iberörd del utan vidare åtgärd.Som framhålls i skrivelsen är nationalparker envärdefull form av områdesskydd och att detta kommeratt gälla för det framtida bevarandearbetet.Nationalparker får i regel stor uppmärksamhet såvälnationellt som internationellt. De får ofta, genomatt fungera som turistattraktioner, en positivbetydelse för turismnäringen ochglesbygdsutvecklingen. Det är angeläget attNaturvårdsverket i det fortsatta arbetet fäster viktvid såväl områdenas nationella betydelse frånbevarandesynpunkt som deras möjligheter att sombesöksmål ge nytta åt lokalsamhället. Dessutom böruppmärksammas att sedan togfram sin nationalparksplan har ny kunskap kommitfram om olika områden och kraven på regional ochlokal insyn och delaktighet i naturvårdsarbetet harökat. Regeringen bedömer därför att tiden är mogenför att göra en översyn av nationalparksplanen genomatt ta fram områden som kan vara tänkbara somframtida nationalparker. Arbetet bör enligtregeringen genomföras med utgångspunkt i deinternationella kriterier för nationalparker som harfastställts av (). Det anförda innebär att motion 2001/02:MJ273(mp) är tillgodosedd.Som utskottet anförtär inrättande av nationalparker ett långsiktigtarbete som grundar sig på den nämndanationalparksplanen. I den befintliga planen finnsinte med. Mot bakgrund härav och i avvaktanpå översynen av nationalparksplanen anser utskottetinte att bör vidta några åtgärder medanledning av motionerna 2001/02:MJ280 (kd),2001/02:MJ324 (fp) och 2001/02:MJ347 (s).I skrivelsen understryker regeringen vikten avlokala dialoger och att på ett tidigt stadiumförankra naturvården bättre hos alla berörda aktörerinklusive brukare. Arbetsformerna vid genomförandeav områdesskydd måste utvecklas. Processen börpräglas av öppenhet, lokal dialog och deltagande.Informationsutbyte bör ske mycket tidigt ochkontinuerligt genom hela processen och ettutåtriktat arbetssätt bör eftersträvas vidgenomförandet. Enligt regeringen är det viktigt attundvika att naturvården, inklusive områdesskydd,upplevs som olika former av hinder och förbud. Idetta sammanhang lyfter regeringen fram detutvecklingsarbete som bedriver isamarbete med och berördalänsstyrelser och skogsvårdsstyrelser beträffandes.k. Samtliga typerav områdesskydd kombineras här med ett aktivtbrukande av övrig skogsmark med en grönskogsbruksplan som grund. Arbetet sker i samarbetemellan några tiotal fastigheter med stor öppenhet.Vad det är som skall bevaras bör alltid vara tydligtformulerat och kommunicerat. Delaktighet och samsynkring målen för bevarandet är en avgörandeförutsättning för den långsiktiga framgången medområdesskyddet. Förslag till reservatsbeslut medtillhörande skötselplaner bör utvecklas i närasamråd med berörda intressenter. Regeringen redogöri skrivelsen också för det arbete mednaturvårdsavtal som skogsvårdsorganisationen harutfört . I strävan att nåmiljömålet kan avtalen ses som ett nytt arbetssättoch som ett komplement till främst naturreservat,biotopskyddsområden och generell naturhänsyn vidalla skogsbruksåtgärder. Begreppet naturvårdsavtalavser sådana avtal som träffas mellan staten genomskogsvårdsstyrelsen och skogsägaren i syfte attbevara och utveckla ett områdes naturvärden.Naturvårdsavtalen grundar sig inte på någraspeciella författningsbestämmelser utan är avtal somingås mellan två i princip likställda parter.Avtalet tecknas , mestadels ochskogsägaren får en ersättning som delvis täckervärdet av vad denne avstår. Avtal kan träffas medbåde fysiska och juridiska personer. Utskottetinstämmer därmed i regeringens överväganden om attarbetsformerna vid genomförande av områdesskydd börutvecklas i riktning mot öppenhet och dialog samtgod information tidigt i processen. Det är av storvikt att samverkan mellan människor som lever ieller nära områden som avses skyddas, liksom medandra intressenter, utvecklas. Med hänvisninghärtill avstyrker utskottet motionerna 2001/02:MJ31(c) yrkandena 3 och 4, 2001/02:MJ205 (c) yrkande 1,2001/02:MJ337 (c) yrkande 30 samt 2001/02:MJ520 (kd)yrkande 31 i den mån de inte kan anses tillgodoseddamed det anförda.I samband med miljöpolitiska propositionuttalade sig utskottet och om principernaför ansvaret vid bevarandet av skyddsvärda områdenm.m. (1990/91:JoU30 s. 255). Regeringen kom därefteratt hänvisa till dessa principer i motiven tillmiljöbalken (prop. 1997/98:45, bet. 1997/98:JoU20).Uttalandet innebär i korthet att ansvaret för attsäkerställa den biologiska mångfalden inte fårbegränsas till att bli en fråga om statensekonomiska resurser för intrångs- ochinlösenersättningar. En princip, parallellt medPolluter Pays Principle, borde utformas därförvaltande av naturen och den biologiska mångfaldenblir ett normalt inslag i verksamheten och som inteförutsätter statliga bidrag. Utskottet ansåg attalla har ett ansvar för att bevara biologiskmångfald och att också det ekonomiska ansvaret bördelas av alla. Med detta synsätt fordrades enligtutskottet alltså regler, enligt vilka samhället viss grad kompenserar markägare och andrarättighetsinnehavare, som grundas på bl.a.naturvårdsskäl. kom i enlighet meduttalandena att i korthet innebära att rätt tillersättning föreligger vid beslut om nationalpark,naturreservat, kulturreservat, biotopskyddsområde,vattenskyddsområde samt föreläggande och förbudenligt den s.k. samrådsparagrafen (12 kap. 6 §).Innebär ett sådant beslut att mark tas i anspråkeller att pågående markanvändning inom berörd del aven fastighet avsevärt försvåras betalas ersättningför intrånget. Ersättning betalas också vid vissaundersökningar och vid föreläggande omstängselgenombrott m.m. En eventuell ersättningskall emellertid alltid minskas med ett belopp sommotsvarar vad fastighetsägaren är skyldig att tålautan ersättning.