bet · GP01AU6 · 2002-04-09 00:00:00 — För arbetsgivaren är detekonomiskt mer fördelaktigt att säga upp enföräldraledig eftersom föräldraförsäkringen ipraktiken betalar lönen under uppsägningstiden.Motionärerna föreslår en ändring i lagen omanställningsskydd av innebörd att en uppsägning aven föräldraledig inte träder i kraft förrän vidåterkomsten i arbete efter ledigheten.Utskottets ställningstagandeEfter förslag av arbetsmarknadsutskottet ibetänkandet 2000/01:AU4 Undantag från turordningenm.m. infördes från enundantagsregel från den annars gällande principen omsist införst ut vid bestämmande av turordningen viduppsägning på grund av arbetsbrist. Regeln innebäratt en arbetsgivare med högst tio arbetstagare fårundanta högst två arbetstagare som enligtarbetsgivarens bedömning är av särskild betydelseför den fortsatta verksamheten. Den eller depersoner som undantas har företräde till fortsattanställning. Bakom förslaget stod en majoritetbestående av företrädare för ,ochMiljöpartiet.Ett förslag från om att upphävaundantagsregeln avstyrktes av utskottet i betänkande 2000/01:AU10.Lagändringen antogs av en riksdagsmajoritet ochträdde alltså i kraft . Dennya regeln skapar enligt utskottets mening dennödvändiga balansen mellan särskilt de mindreföretagens behov att tillgodose sinkunskapsförsörjning och de anställdas behov avanställningstrygghet. Möjligheten att göra undantagär ett av flera sätt att stimulera bådesmåföretagandet som sådant och de små företagensmöjligheter att behålla personer med särskiltkompetens i företaget. Det finns enligt utskottetsmening inga skäl att upphäva undantagsregeln.Motionerna A276 (s), A316 yrkande 2 (v) och A345 (s)avstyrks därför.Kristdemokraternas upplysning att partiet hellrehade sett att turordningsundantaget för två personervar generellt och partiets begäran om etttillkännagivande till regeringen om ett sådantgenerellt undantag föranleder inget särskiltuttalande från utskottets sida. Motion A367 yrkande27 (kd) avstyrks alltså.Med anledning av förslaget i motion A346 att enuppsägning av en föräldraledig inte skall träda ikraft förrän vid återkomsten i arbete efterledigheten vill utskottet peka på det tidigarenämnda tilläggsuppdraget till att övervägabehovet av en förstärkning av skyddet förarbetstagare som utnyttjar sin rätt till ledighet isamband med föräldraskap. Utskottet utgår från attäven det förslag som motionen avser skall kunnaövervägas av utredningen. Motion A346 (s) avstyrks iden mån den inte kan anses tillgodosedd med detanförda.Återanställningsrätt, längsta tidför visstidsanställning m.m.Utskottets förslag i korthetI detta avsnitt behandlas bl.a.motionsförslag om tidsgränsen för rätt tillåteranställning. Motionerna avstyrks.Jämför reservationerna 25 (m, kd, c) och 26(v, mp).MotionerI motion A316 föreslår atttidsgränsen för rätt till återanställning åter blir12 månader i stället för som 9 månader. Regelnär viktig för att förhindra att arbetsgivarenanvänder sig av övertalighetsargument för att görasig av med anställda, t.ex. en kvinna som blivitgravid (yrk. Vid företagskriser kan lokalafackföreningar ha en svag förhandlingsposition.Därför bör avtal om turordningslistor som berörgravida och föräldralediga godkännas av den centralafackliga organisationen. Regeringen bör återkommamed ett sådant lagförslag (yrk. 4).Kristdemokraterna anser för sin del i motion A367gränsen för återanställningsrätt borde vara 6månader i stället för vissarbetskraft, t.ex. personer (yrk. 29).Partiet anser också att tiden för provanställningbör förlängas från nuvarande 6månader. Detta skulle öka företagens benägenhet attnyanställa i stället för att använda övertid videxempelvis en konjunkturuppgång (yrk. 28).Visstidsanställning vid arbetsanhopning bör tillåtasupp till (yrk. 30).Utskottets ställningstagandeLiksom när likartade yrkanden behandlades iföregående års arbetsrättsliga betänkande2000/01:AU7 finns anledning att hänvisa till uppdrag, som bland andra frågor särskiltavser de tidsbegränsade anställningarna. Även fråganom återanställningsrätten och förslaget om centraltgodkännande av turordningslistor när gravida ochföräldralediga är berörda bör kunna omfattas avuppdraget, framför allt i den del som avser ettförstärkt skydd för föräldralediga. Detta arbete börinte föregripas. Utskottet avstyrker därför de nuberörda motionerna A316 yrkandena 3 och 4 (v) samtA367 yrkandena (kd).Stuverimonopolet m.m.Utskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker motionsförslag som rördet s.k. stuverimonopolet och vissa andraarbetsrättsliga frågor med anknytning tillsjöfarten.Jämför reservation 28 (m, fp) och 29 (m).Moderaterna framhåller i kommittémotion T253 attskråväsendet i form av stuverimonopol fortlever imånga hamnar, vilket leder till dyrastuveriorganisationer och orationellahanteringsmetoder. Motionärerna menar att monopoletförutom på den s.k. listningen baseras dels på enföråldrad förordning om hamnverksamhet, dels på 137. En anpassning måste ske tillmoderna krav (yrk. 3), och tolkningen avkonventionen måste ändras så att fackligakompetenstvister omöjliggörs (yrk. I motionenframhålls också att svensk rederinäring varit utsattför konflikter och konflikthot i stor utsträckningunder senare år, vilket drabbar rederierna ochsvensk industri på ett orimligt sätt. Denarbetsrättsliga lagstiftningen måste ändras iföljande hänseenden. Möjligheten tillsympatiblockader bör begränsas. Den s.k. lexBritannia, som ger svenska fackliga organisationervidsträckta internationella befogenheter, måsteupphävas. EU-reglerna för företagsövergångarundantar skepp, vilket också bör gälla i den svenskalagstiftningen. De speciella reglerna inom sjöfartenom sjuklön, arbetstid och semester bör anpassas tillde generella bestämmelserna på svensk arbetsmarknad(yrk. Även i två enskilda moderata motioner,A280 av () och T468 av (),yrkas att stuverimonopolet avskaffas (yrk 4).Även , i kommittémotion T463, anser attstuverimonopolet bör avvecklas genom att Sverigesäger upp (yrk. 16).Utskottets ställningstagandeMotionskrav som rör 137 och dets.k. stuverimonopolet har prövats av utskottet vidett flertal tillfällen, senast i betänkande2000/01:AU7. Utskottet har konstaterat att det ärflera företeelser som brukar hänföras tillstuverimonopolet dit hör den s.k. listningen somär en förteckning i stuveriavtalet över destuveribolag som omfattas av kollektivavtalet, nr 137, liksomkommunernas bestämmanderätt över hamnverksamheten och att det inte synes finnas någon enhetligprecisering av innebörden eller av grunden för attett sådant monopol skulle föreligga. Utskottet harockså hänvisat till ett uttalande av den svenskaILO-kommittén 1996 enligt vilket det inte finnsnågon bestämmelse i konventionen som skulle kunnaåberopas som ett rättsligt stöd för ettstuverimonopol. Dessutom har utskottet konstateratatt det som enligt motionärerna skulle stödjaexistensen av ett monopol rör mellanhavanden mellanparterna på arbetsmarknaden eller internaorganisationsförhållanden. Motionerna har avstyrktspå dessa grunder.Utskottet vill återigen hänvisa till det nu sagda.Tilläggas kan att har lagt fram ettförslag till hamndirektiv som syftar till attgarantera en mer systematisk tillämpning avfördragets bestämmelser, alltså fri etableringsrättoch fri rörlighet för personer, varor och tjänster.Med det anförda avstyrks motionerna A280 (m), T253yrkandena 3 och 4 (m), T463 yrkande 16 (fp) och T468yrkande 4 (m).När det sedan gäller frågorna om stridsåtgärderm.m. kan utskottet konstatera att motsvarandeyrkanden också behandlades och avstyrktes i detnyssnämnda betänkandet. Utskottet kan i denna deläven hänvisa till avsnittet om stridsåtgärder ovan.I fråga om personalövergångar pekade utskottet pådet principiella ställningstagandet när reglernainfördes, nämligen principen att svenskarbetsrättslig lagstiftning bör vara så generell sommöjligt, vilket ledde till att sjögående fartyg komatt omfattas. Utskottet gör ingen annan bedömning . Inte heller motsvarande yrkanden beträffandevissa anställningsförmåner biträddes. I den delenfinns det inte heller anledning till något annatställningstagande. Med detta avstyrker utskottetmotion /02:T253 yrkande 11 (m).Övrig frågaUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker ett motionsförslag somavser försäkringsskydd för personer somfortsätter att arbeta mellan 65 och 67 år.MotionMotion A355 av och () anknyter till de lagändringar som genomfördesfrån om rätt att arbeta till 67års ålder. För att man skall kunna fortsätta attarbeta fordras att försäkringar och andra reglergäller så att även arbetstagare mellan 65 och 67 årfår ett fullgott försäkringsskydd, sägs det imotionen.Utskottets ställningstagandeI samband med förslaget om rätt att arbeta till 67års ålder (prop. 2000/01:78, AU10) gjorderegeringen en genomgång av gällande åldersgränser isocialförsäkringssystemet. Viss anpassning gjordes ilagen om arbetsskadeförsäkring, men i övrigt varbedömningen att några ändringar inte behövdes. Detgällde reglerna för sjukpenning,rehabiliteringsersättning och förtidspension. Inteheller i fråga om arbetslöshetsförsäkringen och dearbetsmarknadspolitiska insatserna föreslogs någraändrade åldersgränser. Utskottet delade regeringensbedömningar och har inte någon annan uppfattning . Motion A355 (s) avstyrks.Flexibel arbetstid, arbetstidsförkortning,övertid, semester m.m.Utskottets förslag i korthetI detta avsnitt behandlar utskottet ett antalmotioner som tar upp frågor kring arbetstid,semester, m.m. Utskottet avstyrker samtligamotioner med hänvisning bl.a. till pågåendeutredningsarbete. Jämför reservationerna 30(m), 31 (v), 32 (kd), 33 (fp), 34 (mp) och 35(m).MotionerModeraterna avvisar i motion A318 lagstiftning omkortare arbetstid. har internationellt settredan i dag en mycket låg faktisk arbetstid. Engenerell arbetstidsförkortning skulle få negativaföljder för samhällsekonomin och näringslivet ochskulle urholka välståndet och förutsättningarna förframtida välfärd. Partiet menar att det inte finnsnågot samband mellan arbetstidens längd ocharbetslöshet. Dessutom skulle kortare arbetstid intege några positiva effekter på hälsan för de flestaenskilda arbetstagare. En arbetstidsförkortningskulle inte heller öka jämställdheten; detta görsinte med hjälp av politiska åtgärder utan är enfråga om förändring av attityder (yrk. 3).Moderaterna anser att den nuvarandearbetstidslagen bör upphävas. I stället börarbetsmiljölagen ange de grundläggande indispositivaregler som behövs till skydd för människors liv ochhälsa (yrk. Människor har olika önskemål när detgäller arbetstid. Arbetstidens omfattning ochförläggning avgörs därför bäst av de enskildaarbetstagarna och arbetsgivarna själva genomkollektiva och individuella avtal (yrk. Attgenom politiska beslut och centrala avtal styravardagen för den enskilda människan och familjen ärenligt omöjligt när behoven ser så olikaut. I stället bör politiken utformas så att enskildamänniskor och familjer själva kan utforma sin vardag(yrk. 4 och 5).Även i motion A228 framför sin syn påen generell arbetstidsförkortning och menar att detgenom att avskaffa för veckoarbetstid blirmöjligt att tillfredsställa önskemålen hos dem somvill kunna jobba mer, mindre eller annorlunda (yrk. 5).Reglerna på arbetsmarknaden måste anpassas tillturistnäringens speciella karaktär, anserModeraterna i motion N261. Dagens regelsystem hämmarturistnäringen och försvårar en effektivpersonalplanering. För att skapa förmånligarevillkor och öka produktiviteten behövs flexiblarearbetstidsregler, vilket även öppnar för varaktigaanställningsformer (yrk. 3).Sten Tolgfors (m) framför i motion A248 (yrk. 13) ihuvudsak samma synpunkter som i de ovan redovisademoderata kommittémotionerna.Vänsterpartiet föreslår i motion So498 att enutredning tillsätts med uppgift att se över vilkakonsekvenser arbetstidens längd och förläggning fårpå folkhälsan. De ökade hälsoproblemen till följd avstress är ett tydligt fenomen inom den offentligasektorn med ett alltmer begränsat inflytande för deanställda över arbetssituationen. Kommuner ochlandsting måste tillsammans med anställda, fack ochföretagshälsovård se över och åtgärda problemen(yrk. 12).I motion A316 menar att den doldaövertiden har stor påverkan på människors hälsa ochvälbefinnande. En ändring i arbetstidslagen sominnebär en höjning av övertidsavgiften skulleinnebära att övertidsreglerna skulle efterlevas. Förarbetsgivare med stor betalningsförmåga bör avgiftenvara särskilt hög (yrk. 18).Vidare anser i motion A267 attLångtidsutredningens antagande om ensysselsättningsgrad på fram är förnegativt. Partiet menar att det genom enomfördelning av arbetstiderna och ökade resursertill den offentliga sektorn är möjligt att räkna meden högre sysselsättningsgrad . Därförborde den pågående arbetstidsutredningen få etttilläggsdirektiv om att göra nya kalkyler förförsörjningsbalansen som utgår från ensysselsättningsgrad på och en högreproduktivitet i offentlig tjänsteproduktion (yrk.1).Kristdemokraterna menar i motionerna A211 (yrk. 12)och A367 (yrk. 20) att en generellarbetstidsförkortning med bibehållen lön skulleskada konkurrenskraft allvarligt. Attförkorta arbetstiden generellt kan inte förordasvare sig för den enskilda individen eller som ettsätt att minska arbetslösheten.Arbetstidslagstiftningen måste utformas så attarbetsgivare och arbetstagare i ökad utsträckninglokalt kan fastställa arbetstiden efter sina behovoch önskemål. Arbetstiden måste kunna varierakraftigt med utgångspunkt i den aktuellalivssituationen, och den skall ses ur ettlivscykelperspektiv.Behovet av ökad flexibilitet i arbetslivetframhålls också i motion A246. serpositivt på regler som skapar goda förutsättningarför parterna att i kollektivavtal finna välbalanserade lösningar mellan verksamhetens och deanställdas krav. Flexiblare arbetstider gynnar såvälarbetstagare som arbetsgivare. Partiet menar ocksåatt ett tillägg bör göras i 10 § andra stycketsemesterlagen med innebörden att betald semesterutöver skall kunna tas ut somarbetstidsförkortning (yrk. 4).Även i motion Sf392 förespråkar Kristdemokraternaflexiblare arbetstider och anser att arbetet skallorganiseras så att situationen för småbarnsföräldrarunderlättas och att det blir möjligt med frivilligarbetsdelning och/eller tjänstledighet (yrk. 15).I motion A204 begär attregeringen lägger fram förslag om en lagstadgad rättatt gå ned i arbetstid efter . Denenskilda individen måste ha möjlighet att påverkahur övergången skall ske från arbetsliv tillpensionärsliv. Övergången måste ha inslag av störreflexibilitet så att människor kan trappa nedsuccessivt. Rätten att arbeta i mindre omfattningskulle möjliggöra för fler att delta i arbetslivetunder . Staten skulle dock inte skjutatill förlorad pension, vilket blir följden av arbetar mindre (yrk. 4).Folkpartiet framhåller i motionerna A229 (yrk. 10)och A389 (yrk. 26) att partiet inte är främmande föratt det stiftas en ny arbetstidslag, men betonar atten sådan måste utformas så att den uppmuntrar tillflexibilitet och så att man kommer bort från enlagstadgad normalarbetstid. Lagen skall innebära attarbetstiden kan bestämmas genom en överenskommelsemellan den enskilda arbetstagaren och arbetsgivarenutifrån deras behov och önskemål. Det är individensjälv som tillsammans med sin arbetsgivare skallavgöra hur mycket han eller hon vill arbeta. Viktenav den enskildes möjlighet att, med hänsyn tillverksamhetens krav, bestämma över sin arbetstidframförs också i motion So637 (yrk. Sådanamöjligheter ökar genom en liberal arbetstidsreform.I motion Sf395 (yrk. 1) förordar enblocköverskridande överenskommelse i syfte attminska stressen i samhället. Genom etthandlingsprogram skall individen ges större maktöver sitt eget liv. Programmet omfattar fyrapunkter: 1. Makt över sin egen arbetstid 2. Maktöver sin egen kompetensutveckling 3. Makt överfamiljens totala tid och 4. Makt över den egnaarbetsmiljön.I fråga om makt över arbetstiden menar den anställdes inflytande över var, när och hurdet egna arbetet utförs måste öka. Detta äravgörande för möjligheterna att kunna hantera över-och underbelastning utan att man drabbas av negativstress. Att med lagstiftning tvinga fram en generellarbetstidsförkortning är ingen framkomlig väg, anserpartiet. Däremot bör lagen ändras så att det blirlättare att förhandla om förkortad och mer flexibelarbetstid. En förändring måste också göra detmöjligt för alla dem som jobbar ofrivillig deltidatt öka sin arbetstid.Miljöpartiet förordar i motionerna A220 (yrk. 7),A392 (yrk. 3) och Sf393 (yrk. 8) attnormalarbetstiden genom lagstiftning sänkstill i ett första steg. Arbetstiden bördärefter förkortas . Lagen bör påsamma sätt som vara dispositiv. Partiet menaratt en lagstiftad arbetstidsförkortning medför attheltidsnormen sänks för hela arbetsmarknaden ochinte bara för vissa privilegierade grupper. Ensänkning av arbetstiden till 30 eller 35 veckotimmarskulle kraftigt öka människors möjligheter att orkaarbeta. Arbetstidsförkortning främjar ocksåjämställdheten i och med att den ger män ökademöjligheter att ta ansvar för hem och familj, anserMiljöpartiet. Taket för allmän övertid bör enligtmotion A220 reduceras från till100 timmar (yrk. Partiet betonar i samma motionatt löntagarinflytandet över arbetstidensförläggning bör öka. Samtliga på en arbetsplats börfå möjlighet att påverka arbetstidens förläggningunder året liksom arbetsmiljön och arbetetsutförande (yrk. 3).I motion A230 av m.fl. (s)framställs krav på att en lagstiftadarbetstidsförkortning genomförs snarast.Motionärerna hänvisar till s-kvinnornas mångårigakamp för en generell arbetstidsförkortning därindividen har möjlighet att avgöra hur arbetstidenskall förläggas.Raimo och () anser imotion A288 att föräldraförsäkringen börkompletteras med en arbetstidsförkortning somytterligare underlättar för småbarnsfamiljer attkombinera ett aktivt krävande arbetsliv med ett brafamiljeliv.Enligt () i motion A255 bör enförändring genomföras i arbetstidslagen så att detinförs ett samordningsansvar för arbetsgivarebeträffande arbetstiden i de fall då en arbetstagarehar mer än en arbetsgivare.Helena och () anser i motionA203 att de svenska helgdagarna (söndagarundantagna) inte är förenliga med dagensmångkulturella och mångreligiösa samhälle. Var ochen borde få välja hur man vill disponera dessadagar. Därför föreslår motionärerna att en utredningom röddagskonto tillsätts för att se övermöjligheterna att fritt disponera över de nuvarandehelgdagarna.I motion N322 riktar () kritik motlagstiftning som reglerar människors liv till vissatider . Regleringar som begränsar arbets-och öppettider bör tas bort (yrk. 1 och 2).Några bakgrundsuppgifterTidigare utredningarArbetstidsfrågan har sedan mitten av 1980-taletvarit föremål för utredningar vid ett flertaltillfällen. Här följer en kort genomgång av de olikautredningarna.1987 års arbetstidskommitté hade till uppgift attanalysera konsekvenserna av olika arbetstidsformeroch arbetstidsmönster. Kommitténs betänkande (SOU1989:53) innehåller beskrivningar, kartläggningaroch analyser samt ett resonemang om den framtidaarbetstidspolitiken. I den delen ansåg kommittén atten för hela arbetsmarknaden likartad norm förheltidsarbete borde införas. skulle utgörasav den samlade årsarbetstiden, inklusive semester.Kommittén lämnade inga lagförslag.En utredning om flexibla arbetstidsregler m.m.tillsattes 1991 med syfte att undersöka om merflexibla regler för arbetstid och semester bordeinföras i svensk lagstiftning. I utredningensbetänkande (SOU 1992:27) föreslogs en gemensam lagom arbetstid och semester. Utredningen förordade ettårsarbetstidsmått och att den nya lagen i storutsträckning skulle vara dispositiv. Arbetstidensförläggning skulle regleras i kollektivavtal. Dendel av semesterledigheten som översteg fyra veckorskulle få disponeras fritt av arbetstagaren.Utredningens förslag har inte lett till någralagändringar.1995 års arbetstidskommittés främsta uppgift var attbedöma de långsiktiga konsekvenserna av alternativaarbetstidsförkortningar och arbetstidsmönster påproduktionen, produktiviteten, sysselsättningen,konkurrenskraften, arbetsorganisationen ochvälfärden. I sitt betänkande (SOU 1996:145) föreslogkommittén en ny arbetstidslag och ändringar avsemesterlagen och av föräldraledighetslagen.Lagförslaget utgick ifrån skyddsaspekten i EG:sarbetstidsdirektiv. Kommitténs förslag innehöllbl.a. en rekommendation till arbetsmarknadens parteratt träffa kollektivavtal om arbetstidens omfattningoch förläggning. Avtalen borde syfta till attarbetstidsförhållandena anpassas till verksamhetenskrav och till arbetstagarens önskemål och behov.Arbetstidskommitténs förslag har inte lett tillnågra lagändringar.En arbetsgrupp fick i uppdrag attfördjupa underlaget i arbetstidsfrågor. Synpunkterskulle löpande inhämtas från arbetsmarknadensparter. I sina bedömningar och förslag skullearbetsgruppen fästa vikt vid att de inte försvårarför parterna att lösa arbetstidsfrågan ikollektivavtal. Arbetsgruppens rapport för och emot (Ds 2000:22) innehålleringa förslag utan är inriktad på att beskriva ochanalysera de möjligheter och konsekvenser som ärförknippade med förändrade arbetstider.Kommittén för nya arbetstids- ochsemesterreglerI tillsattes en ny parlamentariskkommitté (dir. 2000:97) med uppdrag att göra enöversyn av arbetstidslagen, semesterlagen och övrigledighetslagstiftning. Representanter förarbetsmarknadens parter har knutits till kommittén.Kommittén för nya arbetstids- och semesterregler(Knas) skall- lämna förslag till en ny arbetstidsreglering somger den enskilda arbetstagaren ett störreinflytande över arbetstidens förläggning mensamtidigt ger en god flexibilitet i produktionen,-- se över genomförandet av EG:s arbetstidsdirektivoch föreslå ett tydligare genomförande avdirektivet i svensk lag,-- pröva olika vägar till förkortning av arbetstidenoch ge förslag på hur dessa skulle kunnagenomföras,-- se över regleringen av övertidsarbete,-- lämna förslag till en ändring av semesterlagensom ger arbetstagaren rätt att ta ut semesteröverstigande och sparad semester somdel av dag. Semesterlagen skall också ses över iförenklingssyfte, framför allt med målet att göralagen lättare att tillämpa för små företag,-- pröva möjligheten att i förenklingssyfte, framförallt för små företag, slå samman eller samordnautformningen av arbetstidslagen, semesterlagenoch övriga ledighetslagar,-- bedöma konsekvenserna av sina förslag för deoffentliga finanserna och samhällsekonomin. Ävende företagsekonomiska konsekvenserna skallbelysas, särskilt för små företag,-- analysera förslagens konsekvenser förjämställdheten, arbetsmiljön,arbetsorganisationen och arbetstagarnas hälsaliksom tillgången på arbetskraft.-Kommittén har enligt sitt uppdrag redovisat fråganom förläggning av semester överstigande fyra veckoroch sparad semester som del av dag. Uppdraget omsemesterlagen i övrigt samt eventuella förslag omförkortningar av och inflytandet över arbetstidenskall redovisas . Senast den 1mars 2003 skall kommittén redovisa återstående delarav uppdraget.Kommittén överlämnade ettdelbetänkande Timsemester ett diskussionsunderlag(SOU 2001:69) som tar upp frågan om förläggning avsemester överstigande och sparadsemester som del av dag. I delbetänkandetkonstaterar kommittén att det i semesterlagen gåratt införa en rätt för arbetstagare att ta utsemester överstigande och sparadsemester som del av dag. Man kommer också fram tillatt lagens bestämmelser i övrigt i princip skullekunna tillämpas på semester som del av dag. Enförändring av lagen aktualiserar dock frågor ominflytande och om lagens tillämpbarhet. Dessa frågorhänger samman med kommitténs uppdrag i övrigt somskall redovisas . Kommittén väljer därföratt vänta med ett författningsförslag om semestersom del av dag till dess övriga övervägandenredovisas i juni 2002.Utöver detta delbetänkande har kommittén gett utett antal skrifter för att belysa några olikaaspekter på arbetstidsfrågan.