bet · GP01BOU8 · 2002-03-21 00:00:00 — Vid behandlingen av vissamotionsförslag konstateradebostadsutskottet att tystnad i dagens modernasamhälle närmast får betraktas som en bristvara.Den fråga som i detta sammanhang främst diskuteradesvar problemen med lågfrekvent buller, dvs. bullersom har en så låg frekvens att det knappt är hörbarteller inte alls kan uppfattas. Utskottetsöverväganden (bet. 1997/98:BoU4) ledde fram till etttillkännagivande till regeringen om behovet av enöversyn av frågan. Regeringen uppdrog därefter åtBoverket att i samråd med ochSocialstyrelsen kartlägga orsakerna till ochomfattningen av lågfrekvent buller i bostäder samtlämna förslag till ändamålsenliga åtgärder. Enligtvad utskottet erfarit kommer slutsatserna avmyndigheternas arbete att redovisas i denproposition om inomhusmiljö (prop. 2001/02:128) somregeringen avser att överlämna tillriksdagen.Bostadsutskottet kommer således senare i vår attfå anledning att återkomma till frågor om ljudmiljöni byggnader i samband med beredningen avpropositionen. Utskottets tidigareställningstaganden om behovet av bullerfria miljöerhar emellertid också syftat på utomhusmiljön såväl itätorter som i kringliggande grönområden. Den synsom motionerna ger uttryck för när det gällerbehovet av fortsatta insatser för en tystareutomhusmiljö delas av utskottet. Det bör samtidigterinras om de åtgärder som redan är vidtagna ellerbeslutade. När det gäller bullerfrågornas hanteringi bl.a. översiktsplaneringen har gettvägledning och råd i skrifterna Planera för godljudmiljö och Boken om översiktsplanering delIII. I den sistnämnda skriften ges råd förkommunernas översiktsplanering bl.a. med avseende påutpekande av bullerfria områden.I sammanhanget bör det också erinras om attriksdagen fattade beslut om delmål ochåtgärdsstrategier för att genomföra de tidigarebeslutade miljökvalitetsmålen (prop. 2000/01:130,2001/02:MJU3, BoU3y). Under miljökvalitetsmålet förGod bebyggd miljö fastställdes ett delmål om bullersom innebär att antalet människor som utsätts förtrafikbullerstörningar överstigande vissa riktvärdenskall ha minskat jämfört med år1998. Vid riksdagsbehandlingen framhölls emellertidatt det krävs handlingsprogram även för andra typerav buller än trafikbuller. Regeringen aviseradeockså i den aktuella propositionen sin avsikt att geNaturvårdsverket i uppdrag att tillsammans medövriga berörda myndigheter utarbeta ett sådanthandlingsprogram. I propositionen framhöllregeringen vidare att tätortsnära bullerfria områdenär värdefulla och därför bör tas till vara. De äremellertid dåligt kartlagda, varför ett arbete föratt identifiera och kartlägga dessa områden börinledas. har i sin roll somsamordnande myndighet för bullerfrågor ett särskiltansvar för att se över de definierade riktvärdenaoch om det behövs föreslå ytterligare riktvärden förbuller i andra miljöer än de som finns uttryckta idagens fastlagda riktvärden. Av propositionenframgår att regeringen avser att ge Naturvårdsverketett tydligt samordnings- och uppföljningsansvar förarbetet med att nå bullermålet.Mot bakgrund av genomförda insatser ochdet pågående arbetet finner utskottet intetillräckliga skäl för att nu göra etttillkännagivande i de frågor som har aktualiserats imotionerna. Utskottet avstyrker således motionerna2001/02:Bo217 (mp) yrkandena 14 och 6,2001/02:Bo244 (kd) yrkande 8 samt 2001/02:So276 (c)yrkande 2.Brottsförebyggande planeringBehovet av brottsförebyggande åtgärder isamhällsplaneringen tas upp i ett antalmotionsyrkanden. I motionerna hänvisas till deproblem med otrygghet och tilltagande brottslighetsom är särskilt stora i vissa utsatta bostadsområdenmen som också anses öka i samhället i övrigt.I motion 2001/02:Bo243 (kd) yrkande 3 föreslås attPBL ses över i syfte att underlätta införandet av enbrottsförebyggande policy i kommunernasöversiktsplaner. Vidare föreslås i yrkande 4 attBoverket skall ges i uppdrag att för kommunernautarbeta tydliga riktlinjer för bebyggelseinriktadehinder mot brott. Motsvarande förslag läggs ocksåfram i motionerna 2001/02:Ju389 (kd) yrkande 6 samt2001/02:So613 (kd) yrkande 15.I de två partimotionerna från Centerpartiet2001/02:Bo325 yrkande 24 och 2001/02:Ju237 yrkande19 föreslås göra ett tillkännagivande medinnebörden att brottsförebyggande aspekter måste tasmed vid all samhällsplanering. Kommunerna bör enligtmotionärerna i sin planeringsprocess systematiskt gåigenom alla åtgärder som kan leda till ökadtrygghet.Bostadsutskottet har givit uttryckför uppfattningen att brottsförebyggande åtgärderbör ges hög prioritet såväl i den fysiskaplaneringen som genom olika åtgärder för att ökadelaktigheten i samhällsutformningen och minskaanonymiteten. I denna fråga råder alltså inga delademeningar. Utskottet har emellertid också kunnatkonstatera att ett arbete med den inriktning sommotionärerna efterfrågar redan pågår genom initiativfrån regeringen och olika berörda myndigheter.När motioner motsvarande de nu aktuellabehandlades föregående år (bet. 2000/01:BoU9)hänvisade utskottet bl.a. till en rapport somBoverket givit ut som stöd för kommunerna i derasplaneringsarbete (Brott, bebyggelse och planering)samt ett pågående arbete med att ta fram en gemensamEuropastandard för förebyggande av brott genomstadsplanering och bebyggelseutformning ().Utskottet framhöll också att () av regeringen givitsi uppdrag att i samverkan med ochRikspolisstyrelsen utveckla arbetet medbebyggelseinriktade åtgärder som ökar tryggheten ochförebygger brott. Uppdraget omfattar att bl.a.inventera kunskapsläget på området samt kartlägga ivilken utsträckning bebyggelseinriktade åtgärder föratt förebygga brott och öka tryggheten vidtas iSverige på nationell, regional och lokal nivå. I denutsträckning som bedöms lämplig bör respektivemyndighet inom sitt ansvarsområde utarbetahandböcker eller checklistor som riktar sig tillrelevanta aktörer, t.ex. byggnadsföretag,bostadsföretag, lokala beslutsfattare och lokalabrottsförebyggande råd. BRÅ kommer tillsammans medde samverkande myndigheterna att redovisa sittuppdrag till regeringen den 31 mars 2002.Ett regeringsuppdrag med i princip den inriktningsom föreslås i flera motioner gavs således redan förett år sedan. Det förefaller mot denna bakgrund interimligt att , kort innan uppdraget avrapporteras,göra ett tillkännagivande med en begäran om en nyutredning. Det får förutsättas att myndigheterna isin rapport till regeringen redovisar sin bedömningav vilka ytterligare åtgärder som kan behöva vidtas.I den mån det anses att PBL:s regelsystem behöverförtydligas i det aktuella avseendet finns detgivetvis möjlighet att ta upp denna fråga i denöversyn av PBL som kommer att inledas inom kort.Bostadsutskottet vill i sammanhanget framhållaatt ett arbete med att utveckla enbrottsförebyggande bebyggelseplanering ocksåpågår lokalt inom flera organisationer ochmyndigheter. Exempelvis kan nämnas ett initiativfrån polismyndigheten i läntillsammans med arkitekturhögskolorna vid KTH ochChalmers samt HSB Bostad att utveckla enhandledning för brottsförebyggande åtgärder ibostadsområden (Bo Tryggt 01). Handledningen, sombåde tar upp frågor om planering,byggnadsutformning och förvaltning, har nyligenfärdigställts men har redan kommit tillanvändning för att utforma åtgärdsprogram i ettbrottsbelastat bostadsområde.Som framgår av framställningen ovan har redanflera åtgärder initierats i syfte att med hjälp avplan- och bygginsatser motverka brott. Utskottetvill inte föregripa kommande överväganden medanledning av det pågående arbetet och avstyrkerdärför motionerna 2001/02:Bo243 (kd) yrkandena 3 och4, 2001/02:Bo325 (c) yrkande 24, 2001/02:Ju237 (c)yrkande 19, 2001/02:Ju389 (kd) yrkande 6 samt 2001/02:So613 (kd) yrkande15.Planering vid översvämningsriskI två motioner tas de omfattande översvämningar somunder drabbat delar av Sverigesom utgångspunkt för förslag om åtgärder inom denfysiska planeringen.Enligt motion 2001/02:Bo244 (kd) yrkande 3 börregeringen tillsätta en utredning med uppgift attutreda förutsättningarna för att i den fysiskaplaneringen bättre kunna hanteraöversvämningsfrågorna. Motionärerna anser att detibland kan finnas ett glapp mellan bestämmelserna iPBL och det praktiska utfallet av planeringen.I motion 2001/02:Bo282 föreslås att iett tillkännagivande framhåller nödvändigheten avatt det tas hänsyn till översvämningsrisken i allfysisk planering. Motionärerna understryker atthänsyn måste tas till kunskapen om flöden ochvattenstånd och att risken för översvämningar intefår underskattas.Bostadsutskottet instämmer helt i motionärernassyn på behovet av att ta hänsyn tillöversvämningsrisken i den fysiska planeringen. Sedangammalt har kunskap funnits om att störreöversvämningar av vattendrag återkommer med en vissregelbundenhet. Det förefaller emellertid som omsåväl den gamla etablerade kunskapen om risken föröversvämningar som nyare rön ibland har glömts bortvid planeringen av bebyggelse i anslutning tillvattendrag. Bebyggelse tycks ha kommit till påsådana platser som tidigare generationer bedömt varaolämpliga. De senaste årens översvämningar medomfattande skador på byggnader ochinfrastrukturanläggningar visar att kommunerna i sinplanering bättre måste uppmärksamma dessa frågor.Detta behov framstår givetvis som särskilt angelägetmed tanke på de indikationer som finns på attöversvämningar kan komma att bli alltvanligare. Det handlar emellertid inte bara om attlokalisera nytillkommande bebyggelse med hänsyn tillöversvämningsrisken. En beredskap måste givetvisfinnas för befintlig bebyggelse inom riskområdena.Olika åtgärder kan behöva vidtas när det gällerregleringen av vattendragen eller genom andrafysiska åtgärder som skydd mot översvämningar. Detär naturligtvis också nödvändigt att en tillräckligberedskap finns inom räddningstjänsten för attåtgärder snabbt skall kunna vidtas för att begränsaskadorna när översvämningar väl inträffar.Under senare tid har kunskapen om flödena i våravattendrag i hög grad utvecklats genom nyahydrologiska prognosmodeller och genom en utvecklingav nya metoder för översvämningskartering. Ettexempel på detta arbete är denöversvämningskartering längs de svenska vattendragensom (meteorologiska och hydrologiskainstitut) utför på uppdrag av Räddningsverket.Översvämningskartorna är avsedda för övergripandeplanering av räddningstjänstens arbete samt somöversiktligt underlag för kommunens planering.Kartorna över vattendragen visar de områden som äröversvämningsutsatta vid två höga flöden. Det enaflödet är ett flöde med en teoretisk återkomsttid på100 år. Sannolikhet är att det flödet inträffarunder en . Det andra flödet etthögsta flöde beräknas genom en systematiskkombination av alla kritiska faktorer (regn,snösmältning, hög markfuktighet ochmagasinsfyllning) som bidrar till ett flöde. Någonåterkomsttid kan inte anges för detta flöde, men detär ett mycket extremt flöde.Det är enligt utskottets mening nödvändigt attkunskapen om extrema flöden, men givetvis också omvanligare förekommande flödesnivåer, utnyttjas i allkommunal planering, från översiktsplanering tillbygglovsbeslut. Kravet på att kommunerna i sinöversiktsplanering skall beakta grundläggandeförutsättningar som kan innebära restriktioner ochbegränsningar vad gäller användningen av mark- ochvattenområden poängterades senast av genomde ändringar i PBL som trädde 1996. Genomen ändring i 4 kap. 1 § tydliggjordes kravet på attbeakta riskfaktorer som exempelvis översvämningar iplaneringen.Regeringen gav i uppdragatt tillsammans med och i vilken omfattning risken föröversvämningar behandlas i kommunernasöversiktsplaner och om det planeringsunderlag somkommunerna har tillgång till är tillräckligt.Boverket redovisade uppdraget irapporten i översiktsplanen. Irapporten redogörs bl.a. för hur 19 undersöktakommuner hanterat frågor om översvämningsrisken isin planering. Flertalet kommuner bedöms inte ha ettbra planeringsunderlag med avseende påöversvämningsrisken. De aktuella översiktsplanernavar emellertid i alla fall utom två upprättade föreår 1996. Inför nästa revidering av översiktsplanenuttalar så gott som samtliga kommuner att man kommeratt ta hänsyn till lagändringen och attöversvämningsriskerna kommer att beaktas.I sammanhanget kan det också erinras om attMiljöbalkskommittén har fått i uppdrag av regeringenatt gå igenom sådana vattendomar som kan habetydelse för riskerna med översvämningar. Kommitténskall bl.a. bedöma om förutsättningarna föromprövning är tillräckliga för att förbättramöjligheterna att förebygga och begränsa riskernaför översvämningar.Bostadsutskottet förutsätter att bl.a. Boverketoch länsstyrelserna uppmärksamt följer utvecklingenav kommunernas planering med avseende på hanteringenav översvämningsrisken. Det får även förutsättas attde senaste årens översvämningar riktat storuppmärksamhet på problemet i de närmast berördakommunerna. Mot denna bakgrund anser utskottet attdet inte finns tillräckliga skäl för ettriksdagens tillkännagivande i enlighet med deaktuella motionerna 2001/02:Bo244 (kd) yrkande 3 och2001/02:Bo282 (s).Handelsändamålet i detaljplanEnligt 5 kap. 7 § PBL får i detaljplan meddelasbestämmelser om byggnaders användning. Planen fårinte göras mer detaljerad än vad som är nödvändigtmed hänsyn till syftet med den. Bestämmelser somnärmare reglerar möjligheterna att bedriva handelfår meddelas endast om det finns skäl av betydandevikt.I sex motioner förs förslag fram med innebördenatt möjligheten till precisering av handelsändamåleti detaljplan skall tas bort. Det gäller motionerna2001/02:Bo9 (fp) yrkande 2, 2001/02:Bo207 (m),2001/02:Bo213 (m) yrkande 2, 2001/02:Bo216 (m)yrkande 7, 2001/02:Bo234 (m) samt 2001/02:N267 (fp)yrkande 22. Motionärerna hänvisar bl.a. till attdenna reglering begränsar konkurrensen och motverkarkonsumenternas intresse av lägre priser. I motion2001/02:Bo213 (m) yrkande 1 föreslås dessutom attriksdagen skall göra ett tillkännagivande om viktenav goda etableringsmöjligheter, väl fungerandekonkurrens och snabb myndighetshantering avhandelsetableringar.Möjligheten att i detaljplan preciserahandelsändamålet fanns i PBL:s ursprungligautformning men var borttagen den 1april 1992 . Återinförandet avdenna möjlighet skedde efter ett tillkännagivandefrån på bostadsutskottetsförslag (bet. 1995/96:BoU1). Utskottet hänvisade dåtill behovet av att ge plansystemet en utformningsom kan medverka till en långsiktigt hållbarutveckling av våra samhällen. Enligt utskottetsmening kvarstår detta behov oförändrat. Det måstedärför finnas en möjlighet till reglering utifrån enverksamhets miljö- och områdespåverkan. Det böremellertid påpekas att även intresset av en effektivkonkurrens inom handeln skall beaktas isammanhanget.Utskottet står fast vid sin tidigare bedömning ochavstyrker således de aktuella motionsyrkandena.Externa köpcentrumI motion 2001/02:Bo300 (mp) tas ett flertal frågorupp om utbyggnaden av externa köpcentrum ochstormarknader. Motionärerna anser attutbyggnadstakten ger anledning till oro och attutvecklingen är negativ sett ur flera synvinklar.Det gäller bl.a. miljökonsekvenserna och att handelni andra delar av kommunen kan utarmas. I motionenföreslås att grannkommuner ges vetorätt videtablering av externa köpcentrum (yrkande 1) och attett moratorium tills vidare införs förnyetableringar (yrkande 2). Vidare föreslåsriksdagen göra ett tillkännagivande om behovet avdels en tydlig policy vad gäller utvecklingen avexterna köpcentrum (yrkande 3), dels en förstärktlagstiftning för att skydda samhälleliga värden(yrkande 4). Slutligen föreslås riksdagenunderstryka att konsekvensanalyser bör omfattasocial, ekonomisk och miljömässig påverkan (yrkande5).I motion 2001/02:Bo244 (kd) yrkande 4 föreslås attriksdagen gör ett tillkännagivande om vikten avkonsekvensbeskrivningar och handelspolicy videtablering av extern handel. länsstyrelsernas ansvar för frågor som berörflera kommuner. Vidare sägs att kommunerna börutarbeta en handelspolicy som kan antas avkommunfullmäktige en gång per mandatperiod.I den uppföljning som bostadsutskottet låtitgenomföra och som finns fogad till detta betänkande(Länsstyrelserna och mellankommunal samordning inomPBL-området) konstateras att den fråga som är isärklass vanligast bland dem som anses kunna skapamellankommunala samordningsproblem är etablering avextern handel, företrädesvis med inslag avlivsmedelshandel. Det finns ett flertalexempel på planerade utbyggnader där de berördakommunerna har olika uppfattning om konsekvensernaav handelsetableringen. Som motionärerna konstaterarhar tillkomsten av externa köpcentrum oftaifrågasatts också från rent inomkommunalautgångspunkter. Det kan då handla om risken för attsådana etableringar utarmar det kommersiella utbudeti centralortens centrum eller i förorternasbostadsområden. En fråga som ofta lyfts fram i dettasammanhang är risken för att de grupper som inte hartillgång till bil skall bli lidande av handelnsomstrukturering.Bostadsutskottet har vid sin tidigare behandlingav motionsyrkanden med innebörden att utbyggnaden avexterna köpcentrum på något sätt skall hindras ellerförsvåras erinrat om de möjligheter som kommunernaredan i dag har att styra utvecklingen. Utskottethar också erinrat om ansvar för bl.a.samordningen av frågor som berör flera kommuner. Detkan vidare konstateras att PBL:s regelsystem ställerkrav på att de olika intressen som kan göra siggällande blir väl belysta i samband med planeringenför exempelvis ett nytt externt köpcentrum. Detgäller bl.a. olika konsumentintressen, handelnskonkurrensintresse och hänsynen till olikamiljöaspekter. kan det konstateras attvärderingen av de olika, ibland motstående,intressena i hög grad kan skilja sig mellan deberörda parterna. Den snabba omstrukturering avhandeln som skett i delar avlandet kan ha inneburit att vissa intressen intebeaktats i tillräckligt hög grad. Det finns motdenna bakgrund anledning att närmare analysera dennautveckling och om den kan anses svara mot bl.a. deallmänna intressen som skall beaktas vidplanläggning och vid lokalisering av bebyggelse.Som framgått ovan har påbostadsutskottets förslag (bet. 2001/02:BoU6)förordat att en bred översyn av PBL kommer tillstånd. Regeringen hade emellertid redan före dettaställningstagande aviserat sin avsikt att se överlagen i relation till vissa frågor om en långsiktigthållbar samhällsutveckling.I propositionen klimatstrategi (prop.2001/02:55) anförde regeringen följande:Omställningen till ett ekologiskt hållbartsamhälle kräver att samhällsplaneringen har somövergripande mål att människor skall ha tillgångtill bostäder, arbetsplatser, service och kulturi sin närhet för att på så sätt minska behovet avdagliga transporter. Analyser av den nuvarandesituationen visar att etablering av externaköpcentra innebär längre persontransporter ochatt antalet mindre butiker har sjunkit medförsämrad tillgänglighet för vissa icke bilburnagrupper såsom äldre. Inför beslut om etableringär det därför viktigt att planeringsunderlagettydligt redovisar väntade effekter bl.a. påtrafikarbete, luftföroreningar, bullerstörningaroch intrång i natur- och kulturlandskap. Det ärockså angeläget att möjligheterna tillkollektivtrafikförsörjning samt effekterna påkonkurrens, serviceutbud och tätortcentra både iett lokalt och i ett mellankommunalt perspektivutreds och redovisas. En etablering av externaköpcentra kan också ge positiva effekter, bl.a.ett ökat utbud och lägre priser. Frågan harvidare utvecklats i ? (2001:4).Regeringen avser i den aviserade översynen avplan- och bygglagen i relation till hållbarutveckling inbegripa frågan om externa köpcentraför dagligvaruhandel.I tillkännagivande om behovet av en bredöversyn av PBL framhölls att utredningsarbetet börske etappvis och att regeringen bör vara oförhindradatt påbörja arbetet i de frågor där en översyn redanaviserats. En översyn i de frågor som föranlett deaktuella motionerna kommer således att kunna inledasinom kort. vill inte föregripadetta utredningsarbete genom att föreslå etttillkännagivande i frågan. Motionerna 2001/02:Bo244(kd) yrkande 4 och 2001/02:Bo300 (mp) avstyrks avdetta skäl.Miljökonsekvensbeskrivningar vid vägplaneringI partimotion 2001/02:So501 yrkande12 föreslås ett tillkännagivande om behovet avmiljökonsekvensbeskrivningar. Motionärerna tar uppde problem med miljöpåverkan som kan uppstå vidutbyggnad av större vägar i och kring vårastorstäder. Dessa projekt måste enligt motionenföregås av noggranna miljökonsekvensbeskrivningar.Vid planering och byggande av vägar kan fleralagar komma att tillämpas, bl.a. PBL och väglagen. IPBL finns krav på att en miljökonsekvensbeskrivningskall upprättas till detaljplan som medger enanvändning av mark som innebär en betydande påverkanpå miljön, hälsan eller hushållningen med mark ochvatten och andra resurser (5 kap. 18 §). Väglagen(1971:948) innehåller bestämmelser ommiljökonsekvensbeskrivningar i samband medvägutredning (14 b §) och i arbetsplan (15 §). Iväglagen finns även en hänvisning till deövergripande krav på miljökonsekvensbeskrivningarsom återfinns i 6 kap. kan inte finna annat än att dekrav som motionärerna anser bör ställas på attmiljökonsekvensbeskrivningar upprättas vid störrevägprojekt i storstadsområden också kommer tilluttryck i gällande lagstiftning. Någottillkännagivande med denna innebörd kan alltså inteanses vara behövligt. Motion 2001/02:So501 (c)yrkande 12 avstyrks således.Kommunala servicezonerMotionerna 2001/02:Bo210 (m) och 2001/02:Bo216 (m)yrkande 13 behandlar frågor om servicezoner ikommunal planering. I båda motionerna begärs attregeringen skall låta utreda möjligheten att införaservicezoner med innebörden att kommunerna skallkunna peka ut vissa områden där de boende inte kanförvänta sig full service. Enligt densistnämnda motionen bör frågan om det skall krävasändring i kommunallagen eller andra lagar ägnassärskild uppmärksamhet.Motsvarande förslag har vid flera tidigaretillfällen behandlats och avstyrkts avbostadsutskottet (senast i bet. 2000/01:BoU9).Utskottet har bl.a. hänvisat till vadkonstitutionsutskottet anförde vid sin behandling aven liknande motion (bet. 1997/98:KU13).Konstitutionsutskottet konstaterade att deninformation om servicenivåer som efterlystes i dendå aktuella motionen i de allra flesta fall ärtillgänglig i kommunens olika plandokument, men attdet torde vara mindre vanligt att den finnssammanställd i ett enda dokument. Utskottetuttryckte vidare uppfattningen att det är naturligtatt servicenivån varierar i olika kommundelar. Attkommunen deklarerat att man inte avser att bygga utservicen i ett område är dock inte detsamma som attkommunen därmed kan vägra att tillhandahålla en vissservice. För att en kommun mera varaktigt skallkunna differentiera servicen inom en kommunsgeografiska område krävs enligtkonstitutionsutskottet att likställighetsprincipenenligt kommunallagen frångås. Motionen avstyrktesavslutningsvis med hänvisning till attkonstitutionsutskottet inte var berett föreslå enändring av kommunallagen i detta avseende.Bostadsutskottet som vid tidigare beredning avfrågan ställt sig bakom konstitutionsutskottetsbedömning att den kommunala likställighetsprincipeninte bör inskränkas på det sätt som motionärernaföreslår vidhåller sin uppfattning i frågan.Utskottet avstyrker således motionerna 2001/02:Bo210(m) och 2001/02:Bo216 (m) yrkande 13.Den statliga kontrollen av kommunala planerI motion 2001/02:Bo216 (m) yrkande 8 föreslåsbegränsningar av och regeringensmöjlighet att upphäva plan. Motionärernaanser att länsstyrelse och regering endast tillförmån för uttalade riksintressen bör kunna upphävakommunala planer.Motsvarande motionsförslag har de två senaste årenavstyrkts av bostadsutskottet med följandemotivering:För att möjliggöra att de intressen som räknasupp i 12 kap. 1 § (riksintressen, bristandekommunal samordning, överensstämmelse medmiljökvalitetsnormer, hälso- och olycksfallsskyddm.m.) tillgodoses även i de fall då respektivekommun åsidosätter dem är det enligt utskottetsmening nödvändigt att det finns en möjlighet attupphäva av kommuner antagna detaljplaner ellerområdesbestämmelser.