bet · GP01BOU4 · 2002-02-21 00:00:00 — Kompletteringen föreslås trädai kraft den 1 april 2002.I fyra motioner, 2001/02:Bo11 (m) yrkande 4 idenna del, 2001/02:Bo13 (fp) yrkande 1 i denna del,2001/02:Bo14 (c) i denna del och 2001/02:Bo18 (m) idenna del, yrkas avslag på regeringens förslag. Imotion 2001/02:Bo11 (m) yrkande 3 yrkas attriksdagen skall fatta beslut om upphävande avbostadsförsörjningslagen.Regeringens förslag är i linje med vadbostadsutskottet anförde vid behandlingen avregeringens proposition 2000/01:26Bostadsförsörjningsfrågor m.m. (bet. 2000/01:BoU2).Ändringen förtydligar kommunernasbostadsförsörjningsansvar, en förändring somutskottet anser viktig för att stärka det kommunalaansvaret för bostadsförsörjningen.Utskottet tillstyrker förslaget och avstyrkermotionsyrkandena.Fortsatta insatser för att stödjaomstruktureringen av kommunalabostadsföretagUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör anta regeringens förslag och avslå demotstående motionsförslagen.Regeringsförslaget innebär att en myndighetmed uppgift att ge fortsatt statligt stödtill omstrukturering av kommunalabostadsföretag skall inrättas och att statenfår möjlighet att förvärva bostadsfastigheterav kommunala bostadsföretag i samverkan medaktuella kommuner för att utveckla elleravveckla bostäderna. Jämför reservation 9 (m,kd, c, fp, -).I betänkande 2001/02:BoU1 tillstyrkte utskottetregeringens i proposition 2001/02:4 intagna förslag ominrättande av en organisation för fortsatt statligtstöd till en omstrukturering av kommunalabostadsföretag.Regeringen föreslår nu att en myndighet meduppgift att ge fortsatt statligt stöd tillomstrukturering av kommunala bostadsföretag skallinrättas från . Den befintligaBostadsdelegationen avvecklas i samband med att dennya myndigheten inrättas. Vidare föreslås staten fåmöjlighet att förvärva bostadsfastigheter avkommunala bostadsföretag i samverkan med aktuellakommuner för att utveckla eller avveckla bostäderna.Regeringen redovisar dessutom en utveckling av deåtgärder som aviserades i proposition 2001/02:4. Närdet gäller finansiering av de föreslagna åtgärdernaåterkommer dock regeringen i samband med denekonomiska vårpropositionen. En särskild frågagäller de problem med värdering av fastigheter somkan uppstå för de kommunala bostadsföretagen som enföljd av nya redovisningsregler. En promemoria (dnrJu2001/7142) med förslag till åtgärder som motverkardessa problem har upprättats inomJustitiedepartementet. Den har varit föremål förremissbehandling. Regeringen avser att återkommasenare med de lagförslag som kan vara nödvändiga.De uppgifter som läggs på den nya myndighetenmotsvarar delvis Bostadsdelegationensverksamhetsområde. Det gäller framför allt uppgiftenatt bereda ärenden om stöd och överlägga medenskilda kommuner för att medverka till attrekonstruera kommunala bostadsföretag. Vidare skallmyndigheten bl.a. följa upp ingångna avtal och utövatillsyn över de bostadsföretag som erhållit stöd.Regeringen avser vidare, enligt vad utskottet harerfarit, att återkomma till frågorna ommyndigheternas befogenheter samt till formerna förett eventuellt statligt ägande respektiveägarstyrning.Det samlade behovet av stödåtgärder angesfortfarande vara något osäkert. Regeringen hartidigare meddelat att man preliminärt bedömer attden ekonomiska ram som den nya myndigheteninledningsvis kan komma att behöva motsvarar ca 3miljarder kronor t.o.m. 2004.Regeringen avser att uppdra åt Bostadsdelegationenatt inkomma med en bedömning av omfattningen avförväntat stödbehov. Regeringen återkommer i sambandmed kommande ekonomiska vårproposition tillriksdagen med omfattningen av kommande stödåtgärder,erforderliga bemyndiganden och förslag till finansi-ering samt kostnader för och finansiering av den nyamyndigheten.I fem motioner, 2001/02:Bo11 (m) yrkande 4 i dennadel, 2001/02:Bo13 (fp) yrkande 1 i denna del,2001/02:Bo14 (c) i denna del, 2001/02:Bo18 (m) idenna del och 2001/02:Bo19 (kd) yrkandena 3 och 4,yrkas avslag på regeringens förslag.Regeringens förslag utgör ett viktigt led iuppfyllandet av statens ansvar för omstruktureringenav de kommunala bostadsföretagen och ligger väl ilinje med vad bostadsutskottet anförde vibehandlingen av proposition 2001/02:4 (bet.2001/02:BoU1). Liksom då kan bostadsutskottetkonstatera att de avslagsförslag som läggs fram imotionerna inte innehåller något realistisktalternativ att hantera problemen i de kommuner somär i behov av stöd. De motionärer som förespråkarinförande av marknadshyror visar enligt utskottetsmajoritet prov på en bristande insikt om deförutsättningar som råder på bostadsmarknaden i ettantal av landets kommuner. Utskottet tillstyrkerregeringens förslag. Motionsyrkandena avstyrks.Vissa frågor om kooperativ hyresrättUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsförslaget om att förköpsrättför kooperativa hyresrättsföreningar ochallmännyttiga bostadsföretag ej bör införas.Jämför reservation 10 (m, -).Kreditgarantier för kooperativ hyresrättRegeringen gör i propositionen bedömningen attBostadskreditnämnden (BKN) bör ges möjlighet attlämna kreditgarantier för de lån som kooperativahyresrättsföreningar tar upp för nybyggnation ellerförvärv av fastigheter för ombildning. Kreditgarantibör kunna lämnas för ett belopp som motsvarar högst95 % av ett långsiktigt hållbart marknadsvärde förfastigheten.Regeringen avser att i samband med den ekonomiskavårpropositionen begära bemyndigande omatt intill ett fastställt belopp utfärdakreditgarantier avseende nybyggnation eller förvärvav fastigheter för ombildning till kooperativhyresrätt.Regeringens bedömning föranleder inte någotställningstagande från utskottet.Förköpsrätt för kooperativahyresrättsföreningar m.m.I propositionen redovisar regeringen att det är mycket somtalar för att hyresgästerna i allmännyttiga företagbör ges ytterligare möjligheter att förvärva sinahus för ombildning till kooperativ hyresrätt. Vidareanförs att det också finns anledning att se övermöjligheterna för andra allmännyttiga bostadsföretagatt ta över bostäder eller företag som skallförsäljas. Regeringen delar Allbo-kommitténsuppfattning att frågan om företrädesordning vidförsäljning av kommunala fastighetsbestånd bör bliföremål för en särskild utredning. Det är därförregeringens avsikt att tillsätta en sådan utredning,som kommer att arbeta med utgångspunkt från förslag och remissyttrandena medanledning av dessa förslag. Regeringen avser attåterkomma till med erforderliga förslag.I motion 2001/02:Bo17 (m) anför motionärerna attförköpsrätt för kooperativa hyresrättsföreningar ochallmännyttiga bostadsföretag ej bör införas (förslagom tillkännagivande).Bostadsutskottet anser för sin del att det intefinns skäl att föregripa det arbete som påRegeringskansliet har inletts i frågan och avstyrkermed det sagda motionsförslaget.ReservationerUtskottets förslag till riksdagsbeslut ochställningstaganden har föranlett följandereservationer. I rubriken anges inomparentes vilken punkt i utskottets förslagtill riksdagsbeslut som behandlas iavsnittet.1. Frågan om avslag på förslaget till lag omallmännyttiga bostadsföretag (punkt 1) (m,kd, c, fp, -)av (), (),(), (),(), (), EwaThalén Finné (m) och (-).Vid bifall till reservation 1 förfallerförslagspunkterna 2, 4, 6, 7, 11, 13 och 14Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 1 bordeha följande lydelse:Riksdagen bör avslå regeringens förslag till lag omallmännyttiga bostadsföretag. Därmed bifallerriksdagen motionerna 2001/02:Bo11 yrkande 4 i dennadel, 2001/02:Bo13 yrkande 1 i denna del,2001/02:Bo14 i denna del, 2001/02:Bo18 i denna deloch 2001/02:Bo19 yrkande 1.StällningstagandeI november anförde vi (reservation 1 tillbet. 2000/01:BoU2) att den rådande situationen påbostadsmarknaden inte var acceptabel, inte minst närdet gäller storstadsregionerna. Förhållandena harinte förändrats till det bättre. kan mankonstatera att tillgången på bostäder inte ärtillräcklig, särskilt när det gäller hyresbostäder.Skälen till detta står , liksom då, att finna ibl.a. det faktum att det saknas incitament för attproducera bostäder i den omfattning som skullekrävas. Detta hänger bl.a. ihop med det rådandebruksvärdessystemet och de höga skatterna ochavgifterna på byggandet. Skatter och avgifteruppgår, enligt en undersökning av SverigesByggindustrier, till så mycket som avbyggkostnaden. Hyrorna motsvarar helt enkelt intekostnaderna.Regeringens förslag att stifta en särskild lag omallmännyttiga bostadsföretag har ingen positiveffekt i detta sammanhang. Det leder således intetill att det produceras fler bostäder. Även dennagång tvingas vi därför att konstatera att förslagetär ett slag i luften.Att införa en tillståndplikt för försäljningar avkommunala bostadsföretag eller delar av dess beståndav bostäder utgör ytterligare ett exempel på vadregeringens bristande respekt för den kommunalasjälvstyrelsen kan leda till.Förslaget innebär även en otillbörlig inskränkningi äganderätten.Vi kan även konstatera att det givetvisförhåller sig på det viset att det skall rådavalfrihet beträffande utformningen av den kommunalabostadspolitiken. Varje kommun måste ges möjlighetatt anpassa verksamheten till de lokala behoven ochförutsättningarna.Liksom Lagrådet särskilt framhöll i sitt yttrandefinner vi det under alla förhållandenotillfredsställande att tillskapa ett administrativtsystem för godkännande av företag när dettagodkännande inte får några egentligarättsverkningar.Vi vill även invända särskilt mot att de kommunalabostadsföretagen och övriga allmännyttigabostadsföretag inte kommer att jämställas. Ettexempel på detta är att kommunala bostadsföretag sominte följer den nya lagens regler om vinstsyfte ochutdelningsbegränsningar inte kommer att riskera attlänsstyrelsen återkallar deras allmännyttigstatus.Mycket allvarlig är vidare den otydlighet somgäller tillståndsparagrafen. Lagrådet framhöll attdet kriterium för vägran av tillstånd som anges ilagförslaget är otydligt och ger utrymme för högstsubjektiva bedömningar. Som en följd härav blirlänsstyrelsernas beslut svåra att förutse, vilket isin tur kan försvåra det kommunala agerandet påbostadsområdet.Slutligen vill vi uppmärksamma att frågorna ombruksvärdessystemets förenlighet med EG-rätten inteär klarlagda. Vi vill här framhålla att Sveahovrätt, avd. 16 (beslut SÖH 250/99), i ett målangående hyressättningen inom , pekade på det lämpliga att närbruksvärdereglerna görs till föremål för översynbeakta de möjliga konflikterna mellan EG-rätten ochbruksvärdessystemet. Att som regeringen nu gör, utanatt få klarhet i denna fråga, föra in ytterligaremoment som synes förstärka denna presumtivaoförenlighet är oförklarligt.Vårt ställningstagande, att lagförslaget skallavslås, innebär att förslagen om lagens närmareutformning saknar all aktualitet. Förslagspunkterna2, 4, 6, 7, 11, 13 och 14 förfaller därmed.Vi föreslår således att avslårregeringens förslag till lag om allmännyttigabostadsföretag. Därmed bifaller motionerna2001/02: Bo11 yrkande 4 i denna del, 2001/02:Bo13yrkande 1 i denna del, 2001/02:Bo14 i denna del,2001/02:Bo18 i denna del och 2001/02:Bo19 yrkande 1.2. Beräkningsunderlag (punkt 5) (m, kd, c, fp,-)av (), (),(), (),(), (), EwaThalén Finné (m) och (-).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 5 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen vad som anförsi reservationen. Därmed bifaller motion2001/02:Bo16.StällningstagandeI stället för att ändra de regler som ansesgälla för allmännyttiga bostadsföretags utdelningarföreslår regeringen att dessa skall tas in i en nylag. Det framstår som närmast löjeväckande att hållakvar skillnaden mellan kontant tillskjutetaktiekapital och sådant kapital som har tillskjutitsgenom apportegendom.Reglerna är ju sådana att om kommunen köper enfastighet och ger den till sitt bostadsföretag såfår kommunen vid beräkning av skälig utdelning påaktiekapitalet inte använda fastighetens värde iberäkningsunderlaget. Fastighetens värde anses i detsammanhanget inte kunna ingå i aktiekapitalet. Hurskall man kunna förklara detta för någon? konstaterade i sitt slutbetänkande (SOU2001:27) avviker detta, vilket knappast ärförvånande, från det synsätt som gäller för detallmänna associationsrättsliga begreppetgrundkapital. Det gör också att avsaknaden avincitament för andra än de som är tvungna att haallmännyttiga bostadsföretag, nämligen kommunerna,blir än lägre.Även Lagrådet hade synpunkter på detta. Lagrådetansåg att det i den utsträckning det är möjligt atttillskjuta apportegendom är svårt att finna någragodtagbara skäl för att behandla denna egendom påannat sätt än kontanta tillskott när det gällerinvesterarens möjligheter att få skälig avkastningpå sitt kapital.Således bör regeringen oavsett hur riksdagenställer sig till förslaget till lag om allmännyttigabostadsföretag återkomma med förslag till ändringari enlighet med vad vi förespråkar. Vi föreslår attriksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad vi framför. Därmed bifaller motion2001/02:Bo16.3. Särskilda beslutsregler, Färre undantag ochYttranden från partsorganisationer(punkterna 8, 9 och 12, motiveringen) (m,kd, c, fp, -)av (), (),(), (),(), (), EwaThalén Finné (m) och (-).StällningstagandeI enlighet med vad vi har anfört i reservation 1,där vi yrkar avslag på förslaget till lag omallmännyttiga bostadsföretag, anser vi givetvis inteatt regeringen till bör återkomma medförslag om särskilda beslutsregler för försäljningarav kommunala bostadsföretag eller med förslag somskulle ytterligare inskränka möjligheterna att fåtillstånd till försäljningar, vilket föreslås imotionerna 2001/02:Bo20 (mp) respektive 2001/02:Bo12(s) yrkande 1. Slutligen ställer vi oss inte bakomförslaget i motion 2001/02:Bo12 (s) yrkande 1.4 Särskilda beslutsregler (punkt 8) (mp)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag under punkt 8 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen vad som anförsi reservationen. Därmed bifaller motion2001/02:Bo20.StällningstagandeFörsäljningar av kommunala bostadsföretag ochkommunägda bostäder är i regel oåterkalleliga. Storaförsäljningar får både ekonomisk, näringspolitiskoch allmänpolitisk betydelse för den enskildehyresgästen, kommunen, angränsande kommuner ochlandet i dess helhet. Risken finns att framtidagenerationer och framtida politiska majoriteter ikommunfullmäktige blir bundna av försäljningsbeslutsom i efterhand kan visa sig vara förhastade.En ordning med statlig prövning av kommunalabeslut är inte det mest lämpliga. Eftersom det rörenskilda kommuninvånares hem är deras åsiktersärskilt betydelsefulla. De måste ha reell möjlighetatt påverka utgången av beslutet, t.ex. genom attskapa opinion och ta initiativ till enfolkomröstning.Beslut om försäljningar av kommunalabostadsföretag eller delar av deras bestånd avbostadsfastigheter bör därför inte vara giltiga utanatt kommunfullmäktige , medmellanliggande val, har fattat beslut i frågan.Härigenom garanteras att frågan lyfts fram ivalrörelsen och att den inte göms undan istyrelserummen och kommer som en överraskning förberörda hyresgäster.Detta bör ge regeringen till känna.Därmed bifaller motion 2001/02:Bo20.5. Kommunala bostadsföretags dominans, m.m.(punkt 10) (m, kd, c, fp, -)av (), (),(), (),(), (), EwaThalén Finné (m) och (-).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 10 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen vad som anförsi reservationen. Därmed bifaller riksdagenmotionerna 2001/02:Bo13 yrkande 2, 2001/02:Bo271,2001/02:Bo324 yrkande 8 och 2001/02:N319 yrkande 8.StällningstagandeBoendets utanförskap måste brytas. Bostadsbeståndetbör spegla innehavarnas egna preferenser. Detinnebär att bostadsområden med fördel kan bestå avägarlägenheter och hyreslägenheter uppblandade,såsom innehavarna önskar. Hyresregleringarna skaparinlåsningseffekter i och med att människor inte kanflytta från oattraktiva områden till attraktivareområden, då de inte har några kontakter ellermöjligheter att betala svarta pengar förhyreskontrakten.Det är särskilt viktigt att människor istorstädernas segregerade förortsområden gesmöjligheter att äga sina lägenheter och därigenom taett mer direkt ansvar för sitt boende. Detpersonliga ansvaret och makten över vardagen ochboendet måste öka för alla människor i samhället. Imånga andra kulturer är ägandet av den egna bostadenen självklarhet.Kommunernas bostadsbolag har varit ett centraltinslag i svensk bostadspolitik alltsedan 1940-talet.Trots att de har förlorat sin skattemässigasärställning intar de en dominerande position påhyresmarknaden. Genom bruksvärdessystemet utövar deen styrande effekt på hyressättningen även iprivatägda bostäder med hjälp av sin lagfästa rollsom hyresledare och referenspunkt vidbruksvärdesprövningar. De som gynnas av allmännyttanär framför allt de som redan bor i centralt belägnakommunala lägenheter. För alla andra innebäravsaknaden av en fungerande marknad stora problem iform av inlåsningseffekter. Allmännyttans dominansmåste brytas. Fler alternativ och ökad konkurrensleder till en bättre fungerande hyresmarknad.Argumenten för att sälja ut en större eller mindredel av de kommunala bostadsbolagen är flera.Kommuner skall principiellt inte ägna sig åt attdriva affärsverksamhet. Det riskerar att dränerakommunernas ekonomi och därmed minska utrymmet attkoncentrera sig på huvuduppgifterna skola, vård ochomsorg. Detta leder till minskad demokratisk insynoch det medför att konkurrensen på marknadensnedvrids. Verkligheten har ocksågett oss rätt. Vidlyftiga bolagsaffärer har intebara gjort att flera kommuner har fått mycketbesvärliga problem med sin ekonomi. De har ocksåinneburit åtskilliga skandaler, vilka allvarligt harskadat tilltron till det lokala demokratiskasystemet.Att hyresgästerna erbjuds möjlighet att friköpasina lägenheter är ett sätt att avyttra detkommunala bostadsbeståndet. Det vore rimligt att seöver hur allmännyttans bostäder i ökad utsträckningskulle kunna överföras till de boende.Fastigheter kan också bjudas ut till andra,privata, fastighetsägare. I länder somStorbritannien och har i olika omfattning det tidigare kommunalabostadsbeståndet överförts till nya former av ägandeoch förvaltning. Här finns gott om exempel på nyalösningar med fristående stiftelser under mer ellermindre samhällelig reglering. Det är en möjlighetsom också bör prövas i Sverige.En vanlig invändning mot tanken att avyttra delarav allmännyttan är att det skulle medföra attkommunerna avhänder sig möjligheten att sörja föratt också socialt utsatta människor får en bostad.Men att själva äga bostäder behöver inte vara detenda verktyget för kommunerna att värna de mestutsatta människornas rätt till en bostad. Kommunernakan också träffa avtal med privata fastighetsägaresom innebär att en viss del av beståndet upplåtstill personer som kommunen behöver ta ett särskiltansvar för.Vad vi nu har anfört bör som sin meningge regeringen till känna. Därmed bifaller riksdagenmotionerna 2001/02:Bo13 yrkande 2, 2001/02: Bo271,2001/02:Bo324 yrkande 8 och 2001/02:N319 yrkande 8.6. Upphävande av stopplagen (punkt 13) (m, kd,c, fp, -)av (), (),(), (),(), (), EwaThalén Finné (m) och (-).Under förutsättning av bifall till utskottetsförslag under punkt 1Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 13 bordeha följande lydelse:Riksdagen beslutar att stryka andra meningen i punkt3 till övergångsbestämmelserna i förslaget till lagom allmännyttiga bostadsföretag i denna del enligtbilaga 2. Därmed bifaller motionerna2001/02:Bo11 yrkande 2, 2001/02:Bo318 yrkande 11,2001/02:Bo320 yrkande 10, 2001/02:Bo325 yrkande 20,2001/02:Fi296 yrkande 3, 2001/02:Fi298 yrkande 5 och2001/02:N27 yrkande 45.StällningstagandeVisserligen upphävs stopplagen om beslutaratt anta förslaget till lag om allmännyttigabostadsföretag. Genom andra meningen i tredjepunkten av övergångsbestämmelserna ges dock dessbestämmelser om utdelningar och aktieägartillskotttillämpning t.o.m. . Självklartskall stopplagen med omedelbar verkan upphävas tillalla delar.Vi förslår att beslutar i enlighet medvad vi nu har anfört. Därmed bifaller riksdagenmotionerna 2001/02:Bo11 yrkande 2, 2001/02:Bo318yrkande 11, 2001/02:Bo320 yrkande 10, 2001/02:Bo325yrkande 20, 2001/02:Fi296 yrkande 3, 2001/02:Fi298yrkande 5 och 2001/02:N27 yrkande 45.7. Ändring i hyreslagen (12 kap. jordabalken)(punkt 15) (m, kd, c, fp, -)av (), (),(), (),(), (), EwaThalén Finné (m) och (-).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 15 bordeha följande lydelse:Riksdagen avslår regeringens förslag till lag omändring i jordabalken. Därmed bifaller riksdagenmotionerna 2001/02:Bo11 yrkande 4 i denna del,2001/02:Bo13 yrkande 1 i denna del, 2001/02:Bo14 idenna del, 2001/02:Bo18 i denna del och 2001/02:Bo19yrkande 2.StällningstagandeDe förslagna ändringarna i hyreslagen får effektersom inte är analyserade. Det innebär bl.a. att de allmännyttiga bostadsföretag över vilka kommuneninte har det bestämmande inflytande kommer attförlora sin hyresledande roll. kommerkommunala bostadsföretag som inte ärhyresledande att bli det.Oavsett vad någon må tycka om vad dessa ändringarinnebär rent faktiskt för hyresnivåernas utvecklingså saknas det en analys av frågan. Frågan är inteheller tillräckligt beredd. Det är oansvarigt att idetta läge lägga de förslag som regeringen har lagt.Riksdagen bör därför avslå regeringens förslagtill lag om ändring i jordabalken. Därmed bifallerriksdagen motionerna 2001/02:Bo11 yrkande 4 i dennadel, 2001/02:Bo13 yrkande 1 i denna del,2001/02:Bo14 i denna del, 2001/02:Bo18 i denna deloch 2001/02:Bo19 yrkande 2.8. Komplettering av lagen (2000:1383) omkommunernas bostadsförsörjningsansvar(punkt 16) (m, fp, -)av (), (),(), () ochSten (-).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 16 bordeha följande lydelse:Riksdagen avslår regeringens förslag till lag omändring i lagen (2000:1383) om kommunernasbostadsförsörjningsansvar samt tillkännager förregeringen som sin mening vad som anförs ireservationen. Därmed bifaller motionerna2001/02:Bo11 yrkanden 3 och 4, det sistnämndayrkandet i denna del, 2001/02:Bo13 yrkande 1 i dennadel, 2001/02:Bo14 i denna del och 2001/02:Bo18 idenna del.StällningstagandeBostadsförsörjningslagen påverkar inte antaletbostäder över huvud taget. Den bidrar inte hellertill en enklare och smidigare hantering avbostadsfrågorna, utan innebär främst en ökadbyråkrati. Återinförandet avbostadsförsörjningslagen innebar inget annat än ettslag i luften. Regeringen har visat att den ärmedveten om problemen med bostadsbrist i flera avlandets regioner som den är oförmögen attföreslå nödvändiga åtgärder.Kommunerna har ansvar för attpraktiskt lösa bostadsproblem för människor medsociala problem eller handikapp och för människorsom på grund av sin ålder är i behov av särskildaboendeformer. Socialtjänstlagen lägger det ytterstaansvaret för människors nödvändiga uppehälle påkommunen. Detta är rimligt och påverkas inte avhuruvida kommunen äger eller förvaltar bostäder iegen regi, i ett bolag eller genom att kommunen hyrbostäder av en hyresvärd.Genom sitt planmonopol har kommunerna det verktygsom är nödvändigt för att bidra till att godaboendemiljöer skapas. Det kommunala ansvaret på denlokala bostadsmarknaden kan därmed förverkligas. Vianser att regler som tvingar kommunerna att upprättabostadsförsörjningsplaner är en inskränkning i denkommunala självstyrelsen och ett försök avregeringen att styra i kommuner där de själva intefått väljarnas förtroende. Att nu också föreslåregler som innebär att kommunfullmäktige skallbesluta om riktlinjer för bostadsförsörjningen varjeår är bara ytterligare ett sätt att styrakommunerna.Lagen (2000:1383) om kommunernasbostadsförsörjningsansvar bör upphävas.