bet · GP01JUU8 · 2002-03-19 00:00:00 — SammanfattningI detta betänkande behandlar utskottet regeringensårliga skrivelse (skr. 2001/02:40) om den ekonomiskabrottsligheten, fyra med anledning av skrivelsenväckta motioner samt yrkanden ur sju motioner väcktaunder den allmänna motionstiden . Utskottetbehandlar också ett förslag (2001/02:RR11) frånRiksdagens revisorer som syftar till att höjakvaliteten i det arbete som ochskattebrottsenheterna utför samt att förbättra såvälkompetensen som underrättelseverksamheten inom demyndigheter som arbetar med bekämpning av ekonomiskbrottslighet.Utskottet föreslår att med hänvisningtill pågående eller redan vidtagna åtgärder avslårsåväl revisorers förslag som samtligamotionsyrkanden. Utskottet föreslår också attregeringens skrivelse läggs till handlingarna.I ärendet finns sjutton reservationer och ettsärskilt yttrande.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. Effektivare myndighetsarbeteRiksdagen avslår revisorers förslag2001/02:RR11 i denna del (yrkande 2) ochmotionerna 2001/02:Ju3 yrkandena 3 och 4,2001/02:Ju5, 2001/02:Ju331 yrkande 5 samt2001/02:Ju392 yrkande 1.Reservation 1 (m, fp)Reservation 2 (v)Reservation 3 (kd)Reservation 4 (c, mp)2. Kompetensutveckling inomekobrottsområdetRiksdagen avslår revisorers förslag2001/02:RR11 i denna del (yrkande 1).Reservation 5 (kd, c, mp)3. Ökade resurser för ekobrottsbekämpningRiksdagen avslår motionerna 2001/02:Ju3yrkandena 1 och 2 samt 2001/02:Ju282.Reservation 6 (m, fp)4. EkobrottsmyndighetensunderrättelseverksamhetRiksdagen avslår revisorers förslag2001/02:RR11 i denna del (yrkande 4) ochmotionerna 2001/02:Ju331 yrkande 7, 2001/02:Ju370yrkande 2 samt 2001/02:Ju392 yrkande 4.Reservation 7 (mp)Reservation 8 (v)Reservation 9 (kd)5. Tillgång till skatteregistret, m.m.Riksdagen avslår revisorers förslag2001/02:RR11 i denna del (yrkande 3) och motion2001/02:Ju392 yrkandena 2 och 3.Reservation 10 (mp)Reservation 11 (v)6. LegitimationskontrollRiksdagen avslår motion 2001/02:Ju392 yrkande5.Reservation 12 (v)7. Sänkta skatter för att bekämpa ekonomiskbrottslighetRiksdagen avslår motion 2001/02:Ju2.Reservation 13 (m, kd)8. Licensavgifter, m.m.Riksdagen avslår motionerna 2001/02:Ju336 och2001/02:Ju395 yrkandena 1 och 5.9. Verkställighet avmiljösanktionsavgifterRiksdagen avslår motion 2001/02:Ju3 yrkande 5.Reservation 14 (m)10. En oberoende statlig miljötillsynRiksdagen avslår motion 2001/02:Ju4.Reservation 15 (mp)11. SkalbolagRiksdagen avslår motion 2001/02:Ju327 yrkande1.Reservation 16 (kd)12. ForskningRiksdagen avslår motionerna 2001/02:Ju3 yrkande6 och 2001/02:Ju327 yrkande 2.Reservation 17 (m, kd)13. Hemliga tvångsmedel, m.m.Riksdagen avslår motion 2001/02:Ju370 yrkande1.14. Regeringens skrivelseRiksdagen lägger regeringens skrivelse 2001/02:40till handlingarna.Stockholm den 19 mars 2002På justitieutskottets vägnarFredrik ReinfeldtFöljande ledamöter har deltagit i beslutet:Fredrik (), (), MärtaJohansson (s), (), (), (), (),(), (), AnitaSidén (m), (), (c),(), (), LennartBolander (m), () och ().2001/02JuU8Redogörelse för ärendetI detta ärende behandlar utskottet regeringensårliga skrivelse om den ekonomiska brottsligheten,fyra med anledning av skrivelsen väckta motionersamt yrkanden ur sju motioner väckta under denallmänna motionstiden . Utskottet behandlarockså ett förslag från revisorer rörandemyndigheternas insatser mot ekonomisk brottslighetmed tyngdpunkten på samverkan mellan de myndighetersom har i uppdrag att bekämpa den ekonomiskabrottsligheten.Regeringens skrivelseI beslutade regeringen om en samladstrategi mot den ekonomiska brottsligheten.Strategin redovisades för i skrivelse1994/95:217. hade ingenting att erinra motden framlagda strategin (bet. 1994/95:JuU25, rskr.412).I strategin slås fast att det övergripande måletär att påtagligt minska den ekonomiskabrottsligheten genom åtgärder som innebär en kraftigförstärkning av samhällets samlade insatser motsådan kriminalitet. Åtgärder skall vidtas sominnebär en effektivisering när det gäller attförebygga, upptäcka, utreda och lagföra ekonomiskbrottslighet. En ökad tonvikt skall läggas vid detförebyggande arbetet. I detta ligger bl.a. attkontrollen skall effektiviseras och attmyndigheterna skall utveckla ett problemorienteratarbetssätt.Kampen mot den ekonomiska brottsligheten skallvara en prioriterad verksamhet för myndigheterna.Särskild vikt skall läggas vid att samordnamyndigheternas prioriteringar och att utveckla derassamarbete. Vidare skall myndigheternas kompetens ifråga om ekonomisk brottslighet höjas.En annan huvudpunkt i strategin är attnäringslivet måste ta ett ökat ansvar i kampen motden ekonomiska brottsligheten, bl.a. genom attutveckla affärs-etik och kontroll.För att genomföra dessa mål redovisades istrategin ett brett åtgärdsprogram. förstärkt skattekontroll och förenkladskattelagstiftning, förbättrad myndighetsstruktur,gemensamma kontrollaktioner från myndigheterna,affärsetik och internkontroll inom näringslivet,snabbare utredning och process, förbättradlagstiftning om bolagsstyrelser m.m., saner-ing avutsatta branscher, effektivare lagstiftning ompenningtvätt, effektivare sanktionsregler, aktivtinternationellt arbete bl.a. inom EU, ökadforskning, information till allmänheten samteffektivare styrning och uppföljning avmyndigheternas verksamhet.I syfte att underlätta arbetet inrättades idecember 1994 en arbetsgrupp inom , som kallas regeringensekobrottsberedning, består av tjänstemän frånJustitiedepartementet, ochNäringsdepartementet. En chefstjänsteman vidJustitiedepartementet är ordförande.Regeringen redovisar lägetbeträffande den ekonomiska brottsligheten i enskrivelse till (skr. 1996/97:49,1997/98:38, 1998/99:25, 1999/2000:22 och2000/01:25).I den nu aktuella skrivelsen redovisasöversiktligt de åtgärder som vidtagits sedanföregående lägesrapport (skr.2000/01:25) inom ramen för regeringens strategi församlade åtgärder mot den ekonomiska brottsligheten.Till de åtgärder som behandlas hör utvecklingen avdet brottsförebyggande arbetet, utvecklingen av detinternationella arbetet, utvecklingen av den nyamyndighetsstrukturen samt forskning om ekonomiskbrottslighet.Vidare redovisas lagstiftningsarbete och andraåtgärder rörande bl.a. juridiskt och ekonomisktbiträde, s.k. målvakter, stiftelser ochhandelsbolag, handel med skalbolag, punktskatter ocholagliga oljeutsläpp.I skrivelsen tillkännages också att regeringenavser att utarbeta en ny samlad strategi mot denekonomiska brottsligheten.Riksdagens revisorers förslagI beslutade revisorer attgranska statens insatser mot ekonomisk brottslighet.Revisorernas granskning redovisades irapporten /02:3 Myndighetssamverkan motekonomisk brottslighet.Underlaget till granskningen utgörs bl.a. avintervjuer med företrädare för de centrala ochregionala myndigheterna samt med tjänstemän på lokalnivå. De myndigheter som främst har granskats ärEkobrottsmyndigheten, åklagarorganisationen,polismyndigheterna och skattemyndigheternasskattebrottsenheter. Underlag i granskningen harockså varit ? En granskning av hinder föreffektivt resursutnyttjande (RRV 2001:29).Revisorernas rapport har remissbehandlats ochrapporten har även diskuterats på ett seminarium hosRiksdagens revisorer . deltog förutom representanter förrevisorerna även representanter för de myndighetersom ansvarar för bekämpningen av ekonomiskbrottslighet samt representanter förRegeringskansliet.I detta ärende behandlar utskottet ett förslagfrån revisorer (förs. 2001/02:RR11) sombygger på den nämnda granskningen.Revisorerna föreslår att regeringen bör ges iuppdrag att vidta nödvändiga åtgärder för attsäkerställa en god kompetensutveckling för allapoliser och åklagare inom ekobrottsområdet och isamband därmed tydligt klarlägga vilken myndighetsom har ansvaret för kompetensutvecklingen förpoliser och åklagare inom området. Regeringen böräven ges i uppdrag att vidta ytterligare åtgärderför att stödja och tydligaredefiniera dess uppgifter och roll samt klarlägga förEkobrottsmyndigheten och polismyndighetennödvändigheten av en god dialog i gemensamma frågor.Revisorerna föreslår vidare att regeringen bör ges iuppdrag att ta initiativ till en översyn av fråganom vem som bör ges tillgång till det centralaskatteregistret samt att verka för attskattemyndigheterna visar större öppenhet församlokalisering med polis och åklagare på de orterdär polis och åklagare är öppna för en sådan.Slutligen föreslår revisorerna att regeringen börges i uppdrag att mer aktivt verka för att frågan omEkobrottsmyndighetens tillgång tillunderrättelseverksamhet får en tillfredsställandelösning.Utskottets övervägandenÅtgärder mot den ekonomiskabrottslighetenUtskottets förslag i korthetUtskottet föreslår att regeringens skrivelseläggs till handlingarna och att såvälRiksdagens revisorers förslag som de iärendet behandlade motionerna avslås. Jämförreservationerna 117.Organisationsfrågor, m.m.Effektivare myndighetsarbeteDen infördes en delvis nymyndighetsstruktur för bekämpning av ekonomiskbrottslighet. I den nya strukturen ingår bl.a.Ekobrottsmyndigheten, som när den började sinverksamhet övertog ansvaret förekobrottsbekämpningen i , och . övertog myndighetenockså ansvaret för ekobrottsbekämpningen i Hallandsoch . harEkobrottsmyndigheten även ansvaret förekobrottsbekämpningen i . Myndighetenhar dessutom ansvaret för bekämpning av ekonomiskbrottslighet som har nationell utbredning ellerinternationell anknytning eller som är avprincipiell natur eller av stor omfattning. I övrigtsvarar respektive åklagarmyndighet för detta arbete.Ekobrottsmyndigheten ansvarar tillsammans medRiksåklagaren för samordning avekobrottsbekämpningen även i de län där myndigheteninte har ansvar för åklagarverksamheten. finns särskildaskattebrottsenheter som skall biträda åklagarna vidutredning av skattebrott. finns ivarje län ett regionalt samverkansorgan motekobrottslighet. svarar för sådan samverkanpå central nivå.Revisorerna anser att Ekobrottsmyndighetenfortfarande har en oklar ställning. Myndigheten haranställda åklagare men kommenderade poliser som äranställda av polismyndigheten. Detta förhållande gördet extra nödvändigt med en god dialog mellanEkobrottsmyndigheten och polismyndigheten igemensamma frågor. I samband med att myndighetenstartade sin verksamhet lämnades flera viktigafrågor olösta, t.ex. samordningen avekobrottsbekämpningen under Riksåklagaren, ochrevisorerna anser att regeringen borde ha varit meraktiv i att ge stöd till och styraEkobrottsmyndigheten.Revisorerna föreslår att regeringen ges i uppdragatt vidta ytterligare åtgärder för att stödjaEkobrottsmyndigheten och tydligare definiera dessuppgifter och roll samt att klarlägga förEkobrottsmyndigheten och polismyndighetennödvändigheten av en god dialog i gemensamma frågor.I motion Ju3 (m) anser motionärerna att det börske en omorganisation av isyfte att göra verksamheten mer effektiv. I sammamotion begärs också att det skall ske en översyn avsamarbetet mellan ochskattebrottsenheterna för att göraansvarsfördelningen mellan myndigheterna tydligare.I motionerna Ju5 och Ju331 (båda kd) begärs enutredning om ansvarsområde.Motionärerna anser att Ekobrottsmyndighetensansvarsområde skall omfatta hela landet och att denskall handlägga avancerad ekonomisk brottslighet ochannan allvarlig brottslighet som har samband meddenna, t.ex. grova miljöbrott.I motion Ju392 (v) begärs att det skall ske enoptimal prioritering av hur utredningsresurser ikampen mot den ekonomiska brottsligheten utnyttjas.Vid /97 uttalade utskottet sintillfredsställelse över att regeringen hade föravsikt att inrätta en . Den nyamyndighetens tillkomst borde kunna innebära enbetydande förstärkning av samhällets insatser motden ekonomiska brottsligheten. Utskottet instämde iregeringens bedömning att bordeinrättas som en självständig myndighet inomåklagarväsendet. Därigenom skulle myndigheten på ettnaturligt sätt knytas till den organisation förbrottsbekämpning som redan existerade (bet.1996/97:JuU6 s. 9).Utskottet har härefter vid flera tillfällenavstyrkt motionsyrkanden om att Ekobrottsmyndighetenskall avvecklas och anfört att det anser attEkobrottsmyndighetens verksamhet väl fyller desyften för vilka den inrättats (jfr. bet.1998/99:JuU9 s. 4 och 2000/01:JuU1 s. 54).När utskottets senast tog ställning tillEkobrottsmyndighetens organisation noteradeutskottet att avlämnat enrapport: Vad hindrar ? Engranskning av hinder för effektivt resursutnyttjande(RRV 2001:29). Flera av de hinder verket haridentifierat i sin rapport beror på att denorganisatoriska speciallösning somEkobrottsmyndigheten utgör ställer höga krav påsamverkan med polis- och åklagarväsendet. Mångahinder beror dock på interna förhållanden.Riksrevisionsverket gör den bedömningen att reformenännu inte är genomförd fullt ut. Mot bakgrund av denuppslutning som finns bakom lösningen medEkobrottsmyndigheten inom myndigheten och den kortatid som förflutit sedan Ekobrottsmyndighetenbildades finns det enligt skälför att myndigheten skall fortsätta sin verksamhet.Alternativet att avsluta eller begränsaEkobrottsmyndighetens verksamhet vore enligtRiksrevisionsverkets bedömning inte en lämpligåtgärd mot bakgrund av den stora satsning somgjordes för att bilda myndigheten och som baseradespå ett stort missnöje med polis- ochåklagarväsendets prioritering av ekobrottsärenden.Utskottet fann i likhet med tidigare att det intekunde se något skäl för att förorda attEkobrottsmyndigheten skulle avvecklas. Utskottetutgick dock från att myndigheten noga analyserar denav framtagna hindersanalysen föratt kunna effektivisera arbetet (bet. 2001/02:JuU1s. 60 f).I den nu behandlade skrivelsen anför regeringen(s. 12) att arbetet med att vidareutveckla den nyamyndighetsstrukturen kommer att fortsätta. Därvidkommer , Riksdagensrevisorers rapport mot ekonomiskbrottslighet (2001/02:3) och den rapport organisation somEkobrottsmyndigheten låtit en extern konsult ta framenligt regeringen att utgöra ett värdefulltunderlag.Regeringen har också i regleringsbrevet för år2002 avseende givit myndigheteni uppdrag att bl.a. återredovisa vilka åtgärder somhar vidtagits med anledning av uppgiften attnationellt utveckla och samordna bekämpningen av denekonomiska brottsligheten. Ekobrottsmyndighetenskall också redovisa samverkan med polisen när detgäller rekrytering av personal och när det gällerbrottsutredning, brottsförebyggande arbete samtkriminalunderrättelseverksamhet, samverkan medskattebrottsenheterna i brottsutredningar samt påvilket sätt myndigheten tillsammans medRiksåklagaren samordnat ekobrottsbekämpningen i helalandet.Även Riksåklagaren skall enligt regleringsbrevetavseende åklagarorganisationen återredovisabl.a. på vilket sätt Riksåklagaren tillsammans medEkobrottsmyndigheten samordnat ekobrottsbekämpningeni hela landet.Det kan här finnas anledning att även nämna attregeringen i skrivelsen (s. 3 f) anför att den anseratt det nu är lämpligt att göra en samlad analys avresultaten av de gångna årens arbete inomekobrottsområdet. För att säkerställa ett fortsattoffensivt arbete mot den ekonomiska brottslighetenbör därefter en ny samlad strategi utarbetas. Ettgrundkrav bör därvid, enligt regeringen, bl.a. varaatt strategin utgör ett reellt stöd för att görariktiga prioriteringar i arbetet med att motverkaekonomisk brottslighet. Med hänsyn till att det rörsig om ett vidsträckt område med kompliceradefrågeställningar där flera viktiga intressen måstebalanseras mot varandra får frågor om prioriteringarcentral betydelse. För att få till stånd enslagkraftig ekobrottsbekämpning krävs därför, anförregeringen, att resurserna används på ett optimaltsätt. Också i detta sammanhang kommer de ovan nämndarapporterna från och Riksdagensrevisorer att utgöra värdefulla underlag.Frågan om utarbetandet av en ny samlad strategimot den ekonomiska brottsligheten och det fortsattaarbetet med att vidareutveckla Ekobrottsmyndighetenbereds nu i Regeringskansliet.Som konstaterats i de ovan nämnda rapporternafinns det brister i det sätt på vilket den nyamyndighetsstrukturen har fungerat. Problem hariakttagits såväl vad avser samordningen mellan deolika myndigheterna som inom Ekobrottsmyndigheten.Revisorerna drar slutsatsen att en del av dessaproblem kan ha sin grund i bristande styrning frånregeringens sida.Utskottet anser emellertid attEkobrottsmyndigheten alltjämt väl fyller de syftenför vilka den en gång inrättades. Utskottet kanockså konstatera att regeringen under senare tidblivit mer aktiv i dessa frågor, och som framgåttovan pågår arbete både inom ochinom de olika myndigheterna för att åtgärda debrister som har konstaterats inommyndighetsstrukturen. Utskottet förutsätter attregeringen i det fortsatta arbetet aktivt kommer attbevaka utvecklingen inom området och vid behov vidtanödvändiga åtgärder. Mot den bakgrunden anserutskottet att det inte finns någotbehov av ett uttalande från sida i dessafrågor. Såväl revisorernas förslag som motionernaJu331 och Ju392 i berörda delar samt motion Ju5avstyrks.Vad avser motion Ju3 vill utskottet, utöver detanförda, upplysa om att det har behandlatett motsvarande motionsyrkande om en översyn avsamarbetet mellan ochskattebrottsenheterna (bet. 1999/2000:JuU5 s. 8 f).Utskottet avstyrkte yrkandet och anförde att det avlagen om skattemyndigheters medverkan ibrottsutredningar klart framgår vilka befogenheterskattebrottsenheterna har. Bland annat framgår attdet är åklagaren som i varje enskilt fall har att taställning till om det är lämpligt att utredningengörs av en skattebrottsenhet. Undantag utgör endastokomplicerade utredningar där man kan räkna med ettbötesstraff efter erkännande. Utskottet ansåg därföratt oklarheter i fråga om ansvarsfördelningen mellanåklagarväsendet och skattebrottsenheterna inte tordeuppkomma. Därtill kom att en central samrådsgruppinrättats för att underlätta samverkan mellan deolika myndigheterna. Skulle frågor rörandeansvarsfördelningen mellan myndigheterna uppstå börsådana frågor kunna behandlas i denna grupp.Utskottet, som inte finner skäl att nu inta någonannan ståndpunkt, avstyrker motion Ju3 i berörd del.KompetensfrågorRevisorerna anför i sin rapport att det i sambandmed deras granskning av de myndigheter som arbetarmed ekonomisk brottslighet kom fram kritik motbrister i utbildningen av poliser och åklagare. Enorsak till detta anser revisorerna är oenighetmellan myndigheterna om vem som skall svara förvidareutbildningen för dessa grupper. Revisorernaanser att regeringen redan i samband med bildandetav borde ha klargjort vilkenmyndighet som har ansvaret för kompetensutvecklingenför poliser och åklagare inom ett så viktigt områdesom ekobrottsbekämpningen.Revisorerna föreslår att regeringen ges i uppdragatt vidta nödvändiga initiativ för att säkerställaen god kompetensutveckling för poliser och åklagareinom ekobrottsområdet. I samband med detta börregeringen också tydligt klarlägga vilken myndighetsom har ansvaret för kompetensutvecklingen av dessayrkesgrupper inom ekobrottsområdet.Av regleringsbrevet för år2002 följer att myndigheten skall redovisa deåtgärder som vidtagits för att tillsammans medRiksåklagaren verka för att gemensamma riktlinjerutvecklas när det gäller frågor om personalpolitiksamt kompetens- och karriärutveckling.Ekobrottsmyndigheten skall vidare redovisa deåtgärder som vidtagits för att tillgodose de vidmyndigheten arbetande polisernas behov avkompetensutveckling, både vad gäller utbildning förekobrottsbekämpning och övrig polisiär utbildning.Slutligen skall redovisa ivilken omfattning myndigheten har tillhandahållitutbildning för ekobrottsbekämpning för åklagare,poliser och annan personal som inte arbetar vidmyndigheten.Även Riksåklagaren skall enligt regleringsbrevetför åklagarorganisationen återredovisa vilkaåtgärder som vidtagits för att tillsammans medEkobrottsmyndigheten verka för att gemensammariktlinjer utvecklas när det gäller frågor ompersonalpolitik samt om kompetens- ochkarriärutveckling.Det kan här också nämnas att Ekobrottsmyndigheteni sin årsredovisning för anför att poliserverksamma vid bl.a. hardeltagit i polisens skjututbildningar och kurser isjälvskydd som polismyndigheternaspersonal genomgått ett flertal kurser inomekobrottsområdet som genomförts iEkobrottsmyndighetens regi.Den ekonomiska brottsligheten berör ett antalolika samhällsområden. Utredningarna kan varaomfattande vad avser det utredningsmaterial somskall hanteras och i sak vara mycket komplicerade.Utskottet delar naturligtvis revisorernasuppfattning att alla de som skall utreda ekonomiskbrottslighet måste ha goda kunskaper inom derelevanta områdena. Det är inte acceptabelt attoklarheter mellan de olika myndigheterna om vem somskall stå för utbildningen leder tillkompetensförluster bland personalen. Det är därförmycket tillfredsställande att utskottet nu kankonstatera att frågan om vilken myndighet som skallha ansvaret för kompetensutveckling för de polisersom tjänstgör vid numera ärlöst. Ansvaret för denna åvilar, som framgår avregleringsbrevet, . Härutöverhar självklart ansvaret förkompetensutveckling för den personal som är anställdvid myndigheten, t.ex. åklagare. Utskottet noterarockså att såväl somRiksåklagaren av regeringen har fått uppdrag somsyftar till bättre möjligheter tillkompetensutveckling av personalen.Enligt utskottet finns det mot den bakgrunden inteskäl för att nu göra något särskiltuttalande med anledning av revisorernas förslag,varför det avstyrks i nu berörd del.I motion Ju282 (s) efterlyser motionärerna enkartläggning av åklagarnas resurser och kompetensför att motverka ekonomisk brottslighet.Inriktningen av åklagarväsendets verksamhetregleras av regeringen. I vilken grad och på vilkasätt verksamhetsmålen har uppfyllts skallåterrapporteras till regeringen. Av regleringsbrevenför åklagarväsendet för följer bl.a. attåklagarorganisationen har att till regeringenredovisa sitt resultat bl.a. vad avser ärendenrörande ekonomisk brottslighet ochmiljöbrottslighet. Vidare följer attEkobrottsmyndigheten har att till regeringen inkommamed en sammanhållen beskrivning och analys av hurverksamheten utvecklats och dess resultat. Därvidskall lämnas uppgifter om bl.a. hur många ärendensom lett till lagföring, antalet inkomna respektiveavslutade ärenden samt antalet ärenden som haröverlämnats till skattebrottsenheterna och antaletärenden som har redovisats av dessa enheter tillEkobrottsmyndigheten. skalldessutom till regeringen redovisa samverkan medskattebrottsenheterna och de totala utgifternauppdelade på de olika avdelningarna och den centralastaben.Redovisningen av verksamhetsmålen och de åtgärdersom vidtagits i fråga om ekobrottsbekämpningenlämnas i respektive myndighets årsredovisning. Idenna och i budgetunderlaget lämnasockså en redovisning av hur myndighetens resurseranvänts och vilka resurser som krävs för detfortsatta arbetet.Utskottet konstaterar att arbetet inomåklagarväsendet med att bekämpa den ekonomiskabrottsligheten löpande följs upp i budgetarbetet.Härvid kartläggs också vilka behov av resurser somfinns inom åklagarväsendet. Enligt utskottet finnsdet inte anledning att tillsättanågon utredning för en översyn av åklagarväsendetsekobrottsbekämpning. Motion Ju282 avstyrks.I motion Ju3 (m) begärs att ytterligare resurserskall anvisas till polis- och åklagarväsendet föratt möjliggöra att experter kan hyras in vidutredning av ekobrott.Frågan om polisorganisationens respektiveåklagarväsendets resurser har behandlats heltnyligen av utskottet i budgetbetänkandet för år2002. Utskottet tillstyrkte därvid regeringensförslag om att för anvisa drygt 740 miljonerkronor till åklagarorganisationen och drygt 312miljoner kronor till samt drygt13 till polisorganisationen(prop. 2001/02:1 utg.omr. 4 s. 113 f, bet.2001/02:JuU1).Utskottet finner inte anledning att nu tainitiativ till ytterligare resurser.