bet · GP01UU11 · 2002-05-21 00:00:00 — SammanfattningI detta betänkande behandlar utskottet regeringensskrivelse /02:114 Redogörelse för den svenskaexportkontrollpolitiken och exporten avkrigsmateriel , vilken föreslås bli lagd tillhandlingarna. Utskottet behandlar också de motionersom väckts med anledning av skrivelsen samt ettantal andra motioner från den allmänna motionstiden2001/02. Motionerna rör främst förslag om striktareregler för krigsmaterielexporten, men förslag finnsockså om att skall arbeta för gemensammabindande EU-regler på området.Samtliga motioner avstyrks eller besvaras avutskottet. Till betänkandet har fogats 9reservationer och 4 särskilda yttranden.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. Utredning av nuvarande regelverkRiksdagen förklarar motion 2001/02:U7 (mp)yrkandena 1 och 2 besvarad med vad utskottet anfört.2. DemokratikriteriumRiksdagen avslår motion 2001/02:U7 yrkande 3 ochmotion 2001/02:U8 yrkande 8.Reservation 1 (v, mp)3. Mänskliga rättigheterRiksdagen avslår motion 2001/02:Sf398 yrkande 1.4. FöljdleveranserRiksdagen avslår motion 201/02:U7 yrkande 4 ochmotion 2001/02:U8 yrkande 11 samt förklarar motion2001/02:U8 yrkandena 12 och 13 besvarad med vadutskottet anfört.Reservation 2 (v, mp)5. SlutanvändarkontrollRiksdagen förklarar motion 2001/02:U7 yrkande 8besvarad med vad utskottet anfört.6. FN:s vapenhandelsregisterRiksdagen förklarar motion 2001/02:U7 yrkande 9besvarad med vad utskottet anfört.7. Tolkning av nuvarande regelverkRiksdagen avslår motion 2001/02:U8 yrkande 1.8. Export av övrig krigsmaterielRiksdagen avslår motion 2001/02:U8 yrkande 3.Reservation 3 (v,mp)9. Redovisningen av krigsmaterielexportRiksdagen avslår motion 2001/02:U7 yrkande 5och motion 2001/02:U279 yrkandena 1 och 2samt förklarar motion 2001/02:U7 yrkande 7besvarad med vad utskottet anfört.10. verksamhetRiksdagen avslår motion 2001/02:U7 yrkande 6.11. Offentlig redovisning avavslagsbeslutRiksdagen avslår motion 2001/02:U8 yrkande 4.Reservation 4 (v, mp)12. Lätta vapenRiksdagen förklarar motion 2001/02:U7 yrkande 11besvarad med vad utskottet anfört.13. Krigsmaterielexport till enskildastater och områdenRiksdagen avslår motion 2001/02:U8 yrkandena 5,6, 14-26 samt motion 2001/02:U345 yrkande 35.Reservation 5 (v, mp)14. avslår motion 2001/02:U7 yrkande 10.Reservation 6 (mp)15. Försvarsmaterielsamarbetet inom EURiksdagen avslår motion 2001/02:U315 yrkande 5.Reservation 7 (mp)16. EU-gemensamma regler förkrigsmaterielexportRiksdagen avslår motionerna 2001/02:U226 yrkandena1 och 2 och 2001/02:U300 yrkande 16.Reservation 8 (m)17. EU:s uppförandekodRiksdagen förklarar motion 2001/02:U8 yrkande 9besvarad med vad utskottet anfört.18. Samarbete mellan svenska företag ochföretag i andra EU-länderRiksdagen avslår motion 2001/02:U8 yrkande 10.19. Försvarsindustrins inriktningRiksdagen avslår motion 2001/02:U8 yrkandena 2 och7.Reservation 9 (v)20. SkrivelsenRiksdagen lägger skrivelse 2001/02:114 Redogörelseför den svenska krigsmaterielexporten tillhandlingarna.Stockholm den 21 maj 2002På utrikesutskottets vägnarUrban AhlinFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: UrbanAhlin (s), (), (),(), (), (), (), (),(), (), (), (), (),(), (),() och ().2001/02UU11Redogörelse för ärendetÄrendet och dess beredningI detta betänkande behandlar utskottet regeringensskrivelse /02:114 Redogörelse för den svenskaexportkontrollpolitiken och exporten avkrigsmateriel samt ett antal motioner somväckts med anledning av skrivelsen och under denallmänna motionstiden /02.Skrivelsens huvudsakliga innehållInledningRegeringen har lämnat riksdagenen skrivelse med en redogörelse för den svenskakrigsmaterielexporten. Med utgångspunkt från devillkor som gäller för exporten av krigsmateriel ochprodukter med dubbla användningsområden är syftetatt dels på ett öppet sätt redovisa det gångna åretsexport, dels att bidra med underlag till en bredarediskussion kring frågor relaterade till ämnet.I skrivelsen lämnar regeringen en redogörelse förden svenska exportkontrollpolitiken och den svenskaexporten av krigsmateriel . Därredovisas även viktigare skeenden påexportkontrollområdet. Skrivelsen beskriver ikorthet samarbetet inom olika internationella forum,däribland EU, kring frågor rörande såvälkrigsmateriel som produkter med dubblaanvändningsområden samt det internationellaregelverk som tillämpas på området. Beträffandeexportkontroll av produkter med dubblaanvändningsområden innehåller skrivelsen enredogörelse för den svenska lagstiftningen, somträdde i kraft för attkomplettera den EG-förordning som antogs åretdessförinnan.Skrivelsen innehåller ett omfattande informations-och statistikmaterial.Krigsmaterielexporten år 2001I skrivelsen påpekas att exporten av krigsmaterielfrån är begränsad, varför enstakaförsäljningar av större system vilka orsakarkraftiga svängningar i den årliga statistiken sominte kan förknippas med någon långsiktig trend.Värdet av den totala fakturerade försäljningen avkrigsmateriel (inom och utom riket) under år 2001uppgick till 10 , motsvarandeen minskning med jämfört med . Värdetav exportleveranserna av krigsmateriel under år 2001var , en minskning med 30 %jämfört med föregående år räknat i löpande priser.Exporten svarade således för avförsvarsindustrins totala fakturerade försäljning avkrigsmateriel . Krigsmaterielexportensandel av den totala varuexporten har under år 2001minskat från till 0,4 %.Värdet av de utförseltillstånd som beviljats harunder ökat från föregående års till årets (en ökning ). Förklaringen till denkraftiga ökningen är de utförseltillstånd sombeviljats för exporten av stridsflygplan JAS 39Gripen till samt exporten av Stridsfordon90 till Schweiz.Lagen om krigsmaterielTillverkning och utförsel av krigsmateriel reglerasgenom lagen (1992:1300) om krigsmateriel (ändradsenast genom SFS 2000:1248) och förordningen(1992:1303) om krigsmateriel (ändrad senast genomSFS 2000:64).Den nuvarande lagen bygger i allt väsentligt påden tidigare lagstiftningen liksom på tidigarepraxis. Jämfört med denna innehåller den emellertiden vidgning av krigsmaterielbegreppet samtförenklingar, förtydliganden och moderniseringar avde bestämmelser som gäller för kontrollen övertillverkning och för utlandssamverkan avseendekrigsmateriel.Krigsmateriellagen föreskriver att krigsmaterielinte får tillverkas utan tillstånd. Ävenförsvarsindustriell utlandssamverkan förutsättertillstånd. Med utlandssamverkan förståsexportförsäljning eller annat tillhandahållande(bl.a. överlåtelse eller förmedling) avkrigsmateriel.Enligt lagen indelas krigsmateriel i tvåkategorier, krigsmateriel för strid (KS) och övrigkrigsmateriel (ÖK). Bestämmelser om vilken materielsom innefattas i de två kategorierna återfinns ikrigsmaterielförordningen.Riktlinjerna för krigsmaterielexportEnligt 1 § andra stycket lagen (1992:1300) omkrigsmateriel får tillstånd enligt lagen lämnasendast om det finns säkerhets- ellerförsvarspolitiska skäl för det och det inte stridermot utrikespolitik. De närmare principernaför prövningen har lagts fast i regeringens praxisoch har kommit till uttryck i regeringens riktlinjerför krigsmaterielexport och annan utlandssamverkansom också ställt sig bakom.Riktlinjerna är vägledande för Inspektionen förstrategiska produkter (ISP) vid prövningen avärenden om tillstånd enligt lagen och förordningenom krigsmateriel.Riktlinjerna är försedda med två övergripandekriterier för när tillstånd enligt lagen kan lämnas,nämligen dels att utlandssamverkan behövs för atttillgodose det svenska försvarets behov av materieleller kunnande eller i övrigt är säkerhetspolitisktönskvärd, dels att samverkan inte står i strid medprinciperna och målen för utrikespolitik.Dessa övergripande kriterier kan anses utgöra enprecisering av 1 § andra stycket lagen omkrigsmateriel.I riktlinjerna preciseras också de faktorer sombör beaktas i samband med prövningen av ett enskiltärende. är ett av få EU-länder som har enlagstiftning som även omfattar förmedling avkrigsmateriel (arms brokerage). Riktlinjernaframhåller särskilt den vikt som vid denutrikespolitiska bedömningen av varje utförselärendeskall fästas vid respekten för mänskliga rättigheteri mottagarlandet. Situationen i mottagarlandet vadgäller mänskliga rättigheter skall alltid vägas in,även i de fall då det är fråga om utförsel avmateriel som i sig inte kan användas för att kränkamänskliga rättigheter.Riktlinjerna anger tre typer av ovillkorligahinder som, om de föreligger, anses omöjliggöraexport. De tre är: beslut av ,internationella överenskommelser som biträtt(t.ex. EU-sanktioner) samt exportstopp som påbjudsenligt de folkrättsliga reglerna om export frånneutral stat under krig.För kategorin krigsmateriel för strid (KS) gälleratt tillstånd till export inte bör ges till en statsom befinner sig i väpnad konflikt med annan stat,en stat som är invecklad i internationell konfliktsom kan befaras leda till väpnad konflikt, en statsom har inre väpnade oroligheter eller en stat därdet förekommer omfattande och grova kränkningar avmänskliga rättigheter.För utförsel av övrig krigsmateriel (ÖK) gälleratt utförseltillstånd bör beviljas till länder sominte befinner sig i väpnad konflikt med någon annanstat, som inte har inre väpnade oroligheter ellerdär det inte förekommer omfattande och grovakränkningar av mänskliga rättigheter. Risk förväpnad konflikt utgör således inte ett särskiltkriterium i bedömningen avseende utförsel av övrigkrigsmateriel.När det gäller följdleveranser anger riktlinjernaatt tillstånd bör ges till utförsel av reservdelartill tidigare med vederbörligt tillstånd exporteradkrigsmateriel, om inte ovillkorligt hinder möter.Detsamma bör gälla andra leveranser t.ex. avammunition, som har samband med tidigare utförseleller där det annars vore oskäligt att inte getillstånd.När det gäller samarbete med utländsk part gälleratt export till tredje land bör bedömas i enlighetmed de svenska riktlinjerna om produkten harövervägande svensk identitet. Om produkten harövervägande utländsk identitet, eller om detföreligger ett starkt svenskt försvarspolitisktintresse av samarbetet, kan samarbetslandets reglerom utförsel tillämpas för export därifrån.Inspektionen för strategiska produkterInspektionen för strategiska produkter (ISP)inrättades , med ansvar för denkontroll som föreskrivs i lagen (1992:1300) omkrigsmateriel och tillhörande förordning.Inspektionen övertog därmed ansvaret för merpartenav de ärenden som tidigare beslutades av regeringenefter beredning i Krigsmaterielinspektionen (KMI)och den enhet inom som svaradeför strategisk exportkontroll. ISP fick även ansvarför kontroll enligt lagen (2000:1064) om kontroll avprodukter med dubbla användningsområden och avtekniskt bistånd samt tillhörande förordning.ISP:s verksamhetsområde har blivit allt bredaretill att, utöver exportkontroll av krigsmateriel, iökande utsträckning inkludera exportkontroll avprodukter med dubbla användningsområden samtuppgifter relaterade till ISP:s funktion somansvarig nationell myndighet för konventionen omförbud mot kemiska vapen.ISP ansvarar således för tillstånds- ochutförselfrågor avseende såväl krigsmateriel somprodukter med både civil och militär användning(produkter med dubbla användningsområden, s.k.dual-use produkter).Med syfte att uppnå ökad insyn och samråd i frågorsom rör krigs-materielexport beslutade attinrätta en rådgivande nämnd i krigsmaterielfrågor.Nämnden ombildades tillExportkontrollrådet i samband med skapandet avInspektionen för strategiska produkter (ISP).Samtidigt breddades dess sammansättning för attåterspegla den bredare sammansättning somUtrikesnämnden har. I ärdärför samtliga riksdagspartier representerade.Rådet har 10 ledamöter. En aktuell lista på rådetsledamöter finns på ISP:s webbplats ().Informationsverksamhet avseende exportkontrollSverige verkar internationellt för en ökad öppenhetkring handeln med krigsmateriel. Även nationelltgörs ansträngningar för att sprida kunskap inomdetta område. Regeringens offentligt redovisadeårliga skrivelse om den svenska exporten är ett ledi dess ansträngningar för ökad öppenhet. Den årligaskrivelsen publiceras på svenska och engelska ochfinns tillgänglig på webbplatserna ,; samt iRixlex ().Den årsrapport som upprättas inom ramen för EU:suppförandekod för vapenexport utgör ett viktigtinstrument för att öka insynen på europeisk nivå.Sverige verkar för att denna rapport kontinuerligtskall förbättras och utökas. Som ytterligare enåtgärd för att främja informationstillgången pådetta område internationellt har regeringen fortsattatt bidra ekonomiskt till () som innehåller information omnationella och internationella exportkontrollsystemsamt viss statistik över innehav och export.Att verka nationellt för spridning av kunskap omexportkontrollen, både till allmänheten och till deföretag som berörs, är en viktig uppgift förInspektionen för strategiska produkter (ISP).FN-registret och annan internationellrapportering om vapenöverföringarFörenta nationernas generalförsamling antog idecember 1991 en resolution som anmodarmedlemsländerna att till ett register årligenredovisa såväl sin import som sin export av tyngrekonventionella vapen. Handeln med följande sjuvapenkategorier rapporteras: stridsvagnar, pansradestridsfordon,grovt artilleri, stridsflygplan, attackhelikoptrar,stridsfartyg och robotar/robotlavetter. I samråd medförsvarets myndigheter och Inspektionen förstrategiska produkter (ISP) sammanställerUtrikesdepartementet aktuella uppgifter som ienlighet med den ovannämnda resolutionen överlämnastill FN.Drygt 90 procent av den legala världshandeln medangivna vapen omfattas av registret. deltarendast i begränsad omfattning i världshandeln medaktuella tyngre vapensystem. , som är detsenaste rapportåret, redovisade export av 40stridsfordon CV 9030 till samt ettstridsfartyg, ubåten , till . Påimportsidan rapporterade ingen införsel inågon av de sju vapenkategorierna.Sverige fortsätter att verka aktivt för ökadrapportering till . Dessa ansträngningaringår som ett led i strävan att öka denallmänna öppenheten på detta område för att därmedöka förtroendet länder emellan och förbättrainformationsunderlaget för en ansvarsfullexportkontroll. IOSSE:s (Organisationen för säkerhet och samarbete iEuropa) säkerhetsforum har de deltagande 55 ländernaenats om att iaktta vissa principer vidtransfereringar av krigsmateriel, bl.a. att i olikaformer utbyta information om handeln medkrigsmateriel inom och att lämna uppgifter tillFN-registret.Samråd om rapporteringen till skersedan 1995 med övriga medlemmar av EU. I enskrivelse till FN:s generalsekreterare har EUuppmanat övriga FN-medlemmar att lämna uppgifteräven om innehav och egen produktion av denkrigsmateriel som omfattas av registret i syfte attgöra detta mera användbart. lämnade dennatyp av uppgifter till registret första gången 1997.Som ett led i strävan efter ökad öppenhetinternationellt har regeringensredogörelse till överkrigsmaterielexporten överlämnats till FN i engelsköversättning. finns uppgifter lämnadetill tillgängliga på FN:s webbplats().Samarbetet inom EU på exportkontrollområdetKrigsmaterielområdet har identifierats som ettområde för samarbete inom ramen för EU:s gemensammautrikes- och säkerhetspolitik (GUSP).I rådsarbetsgruppen COARM () diskuterar de femtonmedlemsstaterna regelbundet olika frågor medanknytning till handeln med krigsmateriel. Det kanexempelvis vara fråga om att utbyta information omsynen på enskilda exportdestinationer, ellergemensamt diskutera hur nationella regelsystem kanvidareutvecklas för att ta hänsyn till nyaförhållanden. Utöver denna arbetsgrupp finns även adhoc-gruppen POLARM (ad hoc Working Party on aEuropean Armaments Policy), som enligt sitt mandatfrån 1995 bl.a. har till uppgift att analyseraalternativen för en europeiskförsvarsindustripolitik och föreslå fortsattaåtgärder inom ramen för gemenskapsrätten eller EU:sregelverk.Den gemensamma uppförandekod för vapenexport somEU:s ministerråd antog utgår frånoch preciserar ytterligare de gemensamma kriterierför krigsmaterielexport som beslutades av i och i . Ikoden anges ett antal kriterier som skall tillämpasvid den nationella prövningen av exportansökningar.Dessa kriterier överensstämmer i allt väsentligt medde svenska riktlinjerna för krigsmaterielexport.Koden representerar en minsta gemensam nämnare påexportkontrollområdet och hindrar inte enskildamedlemsstater från att vara mer restriktiva.Enligt uppförandekoden skall en årlig rapportsammanställas i COARM. Varje medlemsstat upprättaren rapport över sin export av krigsmateriel samtöver tillämpningen av koden för året som gått.Rapporterna sammanställs av ordförandeskapet ochdiskuteras och antas av COARM. Enligtuppförandekodens tillämpningsbestämmelser skall EU:smedlemsstater uppmuntra andra vapenexporterandeländer att ansluta sig till kodens principer.Hittills har merparten av EU:s grannländer anslutitsig till dessa, och EU och har genom attunderteckna en gemensam deklaration kommitöverens om att i det internationella arbetet verkaför ökad öppenhet och en ansvarsfullexportkontrollpolitik.Under det första halvåret 2001 innehade Sverigeordförandeskapet i EU. Relationen med EU:skandidatländer var en viktig fråga under det svenskaordförandeskapet. En serie möten genomfördes meddessa länder i syfte att identifiera områden där EUkan medverka till att stärka den nationellaexportkontrollkapaciteten. Detta arbete resulteradebl.a. i en fortsättning på de expertseminarier somtidigare genomförts. Arbetet kommer att fortsättaunder 2002.På en rad områden fortsätter EU:s ansträngningaratt söka samsyn kring exportkontrollpolitiken. Dettagäller inte minst frågan om kontroll avvapenförmedling (arms brokerage) och harmoniseringav utformandet av slutanvändarintyg. Medlemsstaternahar exempelvis nu enats om ett antal riktlinjer, somden nationella lagstiftningen kan ha somutgångspunkt, för att nå en ökad kontroll avvapenförmedlingen. En målsättning med arbetet pådetta område är att säkerställa att personer ochorgan inom EU inte skall kunna kringgå vare signationella embargon eller embargon fastställda avFN, EU eller OSSE.En lista över civil materiel som kan användas föratt kränka mänskliga rättigheter sammanställdesunder 2000, och Europeiska kommissionen har iuppdrag att utarbeta en kontrollmekanism för dennainom ramen för första pelaren.Internationella vapenembargonEU:s medlemsstater iakttar fullt ut FN:ssäkerhetsråds bindande beslut om vapenembargon.Säkerhetsrådets rekommendationer om restriktivitethar inte samma bindande karaktär och tillämpningenprövas därför från fall till fall. Inom ramen förden gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken i EUbeslutas med enhällighet om vissa vapenembargon somgår utöver vad har beslutat. Dessaär ett utslag av medlemsstaternas vilja att reageragemensamt i olika säkerhetspolitiskafrågeställningar. Ett vapenembargo beslutat av EUgenomförs genom tillämpning av respektivemedlemsstats nationella exportkontrollregelverk. EUupprätthöll under hela eller delar av år 2001embargon mot , och ,/, ,, , ,, , , , och Sudan.EU:s medlemsstater iakttog vidare även under år2001 ett vapenembargo mot som 1992beslutades av Organisationen för säkerhet ochsamarbete i ().Lätta vapenBegreppet lätta vapen omfattar i principhandeldvapen och andra vapen som är avsedda attbäras och användas av en eller ett par personer, mennågon enhetlig definition har ännu inte fastställts.Arbetet med att förebygga och bekämpadestabiliserande ansamlingar, okontrolleradspridning och illegal handel pågår iolika internationella forum. verkar för attvarje land skall bedriva en ansvarsfullexportpolitik på grundval av heltäckande lagar ochregler, samt inrätta effektiva kontrollsystem ochupprätthålla en väl fungerande administration föratt kontrollera tillverkare, köpare och säljare,agenter och mellanhänder.Sverige fäster särskild vikt vid kontrollen avvapenhandlare och vid ökad öppenhet och transparensi vapenhandeln. Den svenska lagstiftningen utgör ettav de exempel som framhålls i det internationellaarbetet.Organisationen för säkerhet och samarbete i () antog ett dokument om lättavapen, som innehåller normer, principer och åtgärderavseende bl.a. tillverkning och märkning av lättavapen, registerhållning, exportkontroll ochexportkriterier, transparens, säker förvaring samtöverskottsmateriel.Sverige kommer att underteckna det av FN:sgeneralförsamling antagna juridisktbindande FN-protokollet mot illegal tillverkning avoch handel med skjutvapen m.m. (vapenprotokollet),som är det tredje tilläggsprotokollet till mot gränsöverskridande organiseradbrottslighet.I juli 2001 antog om illegal handelmed lätta vapen ett politiskt bindandehandlingsprogram för att bekämpa den illegalahandeln med lätta vapen. En nationell handlingsplanför lätta vapen kommer att utarbetas under våren2002. Denna skall ligga till grund för regeringensarbete med frågor rörande lätta vapen under denärmaste åren.Viktiga instrument i det internationella arbetetär också EU:s program för att förebygga och bekämpaolaglig handel med konventionella vapen (1997), EU:sgemensamma åtgärd för att bekämpa destabiliserandeanhopning och spridning av handeldvapen och lättavapen (1998) samt EU:s uppförandekod för vapenexport(1998).Försvarsindustrin, exportstöd ochinternationellt samarbete påkrigsmaterielområdetEtt väsentligt utökat internationellt samarbete är,enligt skrivelsen, en förutsättning för den svenskaförsvarsindustrins överlevnad och förFörsvarsmaktens anpassningsförmåga.Det finns flera motiv för staten att engagera sigi exportstödjande verksamhet. Således bidrarexporten till att långsiktigt säkerställa enteknologisk och industriell bas för nyutveckling,men också till att vidmakthålla och vidareutvecklabefintliga materielsystem. Exporten är vidare enviktig förutsättning för att stärka den inhemskaindustrins internationella konkurrenskraft. Detfinns också ett värde i att kundbasen för materielsom används iFörsvarsmakten breddas, varigenom möjligheteruppstår att dela kostnaderna för vidareutveckling,samordna utbildning och underhåll samt att utbytaerfarenheter om materielens användning. Engrundläggande utgångspunkt för statens exportstödär, självfallet, att de aktuella materielobjekten ärgodkända ur exportkontrollsynpunkt.Regeringen anser i denna del, sammanfattningsvis,att exporten av väsentliga och större svenskamaterielsystem har fortsatt stor försvarspolitiskbetydelse för . Exporten bidrar till attupprätthålla och utveckla inhemsk kompetens ochkapacitet och medför vidare att den svenskaförsvarsindustrin uppfattas som en intressantpartner i internationella samarbetsprojekt påområdet.Ett ramavtal har ingåtts mellan ,, , , ochTyskland rörande åtgärder för att underlättaomstruktureringen och driften av den europeiskaförsvarsindustrin. ratificerades dettaavtal av fem av de sex staterna, med somåterstående stat.I propositionen Fortsatt förnyelse avtotalförsvaret (prop. 2001/02:10) underställderegeringen för godkännande ett den 9 juni2001 undertecknat generellt avtal mellan ,, och om stöd förindustrisamarbete på försvarsmaterielområdet.Ett alltmer tilltagande amerikanskt intresse harnoterats för att underlätta förutsättningarna förett ökat internationellt och transatlantisktförsvarsindustriellt samarbete.Utvecklingen av internationell handel medkrigsmaterielEnligt senast tillgängliga uppgifter från SIPRIvände den tidigare nedgången i överföringarna avtyngre konventionella vapen till en liten ökning år2001, från till16 . I den lista somSIPRI publicerar över exportländer avseendetyngre konventionella vapen (flygplan, krigsfartyg,artilleri, pansarfordon, missiler samt målsöknings-och radarsystem) ligger för perioden19972001 på elfte plats av världenstotala export, som uppgick till100 . Största exportland ärUSA, som svarade för avden totala exporten, närmast följt av (), (), (6,) ochTyskland (4,).Korruption inom internationell handel medkrigsmaterielSverige arbetar aktivt för att bekämpa korruptioninom den internationella vapenhandeln. Som ett led idetta arbete initierade ettsamarbete med den brittiska avdelningen av deninternationella organisationen .