bet · GP01KU20 · 2002-05-21 00:00:00 — I promemorian anförs attmenbedömningen därmed kunde lämnas utan avseende förFörsvarsdepartementets del.Ärendet lyftes in på listan den 18 september 2001och regeringsbeslutet blev därigenom offentligt.I promemorian anförs att departementet medanledning av granskninganmodade Försvarsmakten att skriftligen klarläggahur myndighetens hemställan den 12 och 13 september2001 om regeringens medgivande att få beställahelikoptrarna skall uppfattas mot bakgrund avmenbedömningen. Försvarsmakten har i sitt svar tilldepartementet tagit avstånd från slutsatserna imenbedömningen på i huvudsak samma grunder somframförs i Försvarsdepartementets promemoria tillutskottet.Försvarsdepartementets promemoria omytterligare aspekter på frågan om upphandlingenav helikoptrar av typen 14 kan ha påverkats avatt uppgifter har lämnats ut otillbörligenInom Försvarsdepartementet upprättades den 17september 2001 en promemoria om ytterligare aspekterpå frågan om upphandlingen kan ha påverkats av attuppgifter har lämnats ut otillbörligen, bilagaA2.3.3. I promemorian sammanfattas händelseförloppetoch den menbedömning som på begäran avSäkerhetspolisen upprättats inom MUST. Enligtpromemorian var menbedömningen upprättad den 11september 2001 och klargjorde att uppgifterna somskulle ha lämnats till inte omfattadesav försvarssekretess, men att uppgiftslämnandetmedfört att Försvarsmakten hade varit tvungen attforcera upphandlingen på ett sätt som lett till attaffären fördyrades med mellan 600 miljoner och 1miljard kronor. Enligt menbedömningen fanns det storrisk för att upphandlingen hade behövt göras omifall uppgiftslämnandet hade blivit känt hos övrigaanbudsgivare. Det skulle ha medfört att Sverigeunder inte skulle ha tillgång tillhelikoptrar i en sådan omfattning att militärberedskap hade kunnat upprätthållas. I promemoriananförs att omständigheterna sammantaget medförde etticke obetydligt till synnerligt men för riketssäkerhet enligt menbedömningen. Menbedömningenåterfinns som bilaga A2.3.4.Frågestund i den 25 oktober 2001Vid frågestund den 25 oktober 2001frågade () försvarsministern omregeringsbeslutet att köpa helikoptrarna. IngegerdSaarinen (mp) ställde följande fråga:En militär som har tagits av har läckt uthemligstämplad information till ett av fyrakonkurrerande företag som vill sälja helikoptrartill och . En hemligstämplad rapportfrån den militära underrättelsetjänsten, MUST,bekräftar detta, och brottsutredning pågår. Trotspågående brottsutredning om stora och enligt MUSTsolklara brott vill regeringen fullfölja affären.Beslutet om köpet fattades påregeringssammanträdet , menpå en presskonferens på torsdag eftermiddagförnekar försvarsministern att beslut harfattats. Jag undrar: Varför hanterarförsvarsministern frågan på det här sättet,vilket faktiskt kan uppfattas som att fara medosanning? Varför väljer försvarsministern attfullfölja affären fast brottsutredning pågår?Försvarsministerns svar på frågan var följande.Jag kan inte kommentera den förundersökning sompågår. Det är en sak för de rättsvårdandemyndigheterna. Myndigheterna som ansvarar förupphandlingen rapporterade till regeringen anser att man vidtagit alla de åtgärder somgör att staten hade möjlighet att göra en förstaten förmånlig upphandling när det gälldekravspecifikation och finanser. Regeringenspraxis, och den är granskad avkonstitutionsutskottet vill jag minnas, medgeratt regeringen kan överväga en fråga vid ettregeringssammanträde, men senare fastställa närärendet formellt är färdigbeslutat. Det var denbakgrund som fanns när jag redovisade hurförloppet förhöll sig den torsdagen.Ingegerd Saarinen (mp) ställde följande följdfråga.Att man inte svarar går självfallet att haförståelse för, men att svara på ett sätt som gerintryck av ett osant svar är svårare att förstå.Försvarsministern svarade följande.Den form som gäller innebär att regeringen kanöverväga ställningstaganden men att beslutetfattas först i den situation där regeringenkonstaterar att ett ärende kan, som vi säger,lyftas in på listan. Det skedde efterdet att regeringens diskussioner hade förevaritvid regeringssammanträdet.Uppgifter från FörsvarsmaktenKomplettering till menbedömningDen upprättades inomFörsvarsmaktens högkvarter en kompletterandeskrivelse till den menbedömning som är daterad den11 , bilaga A2.3.5. I kompletteringenanförs att den ursprungliga menbedömningen var gjordunder förutsättning att helikopterupphandlingen ejvar slutförd och att risken för att behöva avbrytapågående upphandling förelåg så länge ännuinte tecknat kontrakt. Vidare bedömdes att skadanfått de konsekvenser som beskrevs i den ursprungligamenbedömningen om upphandlingen avbrutits.Till kompletteringen av menbedömningen bifogadesen skrivelse, "Konsekvenser avinformationsspridning", som den svenskehuvudrepresentanten vid projektorganisationenupprättat. Skrivelsen redovisade möjligakonsekvenser efter det att upphandlingen vargenomförd.Slutsatserna i skrivelsen är att konsekvenserna avrapporterna till inte entydigt kankartläggas, men att det troligen är så att NHIndustries har haft vissa konkurrensfördelar. Vidareanförs att vetskapen om att tillverkaren har hafttillgång till informationen dock har varit väsentligför projektet och har kunnat utnyttjas ikontraktsförhandlingarna. Det slutliga resultatet avförhandlingarna har därför blivittillfredsställande. Enligt skrivelsen kan denkvarvarande skadan vara möjligheter tillfortsatt internationellt samarbete, vilket enligtskrivelsen dock inte kan bedömas eller värderas förnärvarande.Skrivelse om klarläggande av vissa uppgifterI en skrivelse daterad , "Klargörande avvissa uppgifter", bilaga A2.3.6, som Försvarsmaktenpå anmodan av Försvarsdepartementet har upprättathar Försvarsmakten tagit avstånd från slutsatserna imenbedömningen på i huvudsak samma grunder somframförs i Försvarsdepartementets promemoria tillutskottet.I skrivelsen anförs att förhandlingarna pågickfram till och att FMV dålyckades förhandla fram ett bättre pris till denslutliga beställningen, vilket innebar attbeställningen kom att omfatta ytterligare enhelikopter.Vad gäller menbedömningen anförs att denframtagits av en mycket liten krets inom främst MUSToch att den avser 44 rapporter som avsänts från encivil konsult till under våren 2001.Cirka tio av dessa rapporter innehöll uppgifter somomfattas av kommersiell sekretess enligt 6 kap. 2 §sekretesslagen (1980:100). Utskottet har tagit delav de 44 rapporterna. uppdrogöb åt Försvarsmaktens chefsjurist att analysera hurarbetet med menbedömningen hade skett. Uppdragetredovisades för öb . Analysen,som även utskottet tagit del av, innehåller bl.a.chefen för strategilednings bedömningav menbedömningen. (Han var styrelseledamot istyrkommittén för projektet.) I sin bedömningframhöll han att upphandlingen har genomförts på ettkorrekt sätt och att priset på helikoptrarna harvarit affärsmässigt bra. Vidare att rapporternastoppades och inte innehöll några uppgiftersom omfattas av försvarssekretess och därmedknappast inneburit någon skada för rikets säkerhet.Vad gäller menbedömningens påstående om att affärenskulle ha fördyrats avsevärt anserstrategiledningens chef att detta är helt fel ochupphandlingen har aldrig forcerats eller fördyrats.I skrivelsen anförs också att chefen förkrigsförbandsledningen vid genomläsning avmenbedömningen uppgav att han fann tveksamheter ochnågra felaktigheter. Enligt honom var skälen tillatt beslutet tidigarelades bl.a. att det skullefattas ett gemensamt nordiskt beslut avregeringarna. Vidare ansåg han att det är fel attaffären skulle ha fördyrats samt att det är fel attrapporten kommer att påverka möjligheternegativt att delta i internationellaupphandlingsprojekt.Enligt skrivelsen delade öb de kritiskauppfattningarna som framfördes i chefsjuristensanalys och tog helt avstånd från de faktiskauppgifter som låg till grund för menbedömningen.Utfrågning av försvarsminister utfrågades omupphandlingen av vid ett offentligtutskottssammanträde , bilagaB 13. Vid utfrågningen sade försvarsministern attdet var de nordiska länderna som bestämde attärendet skulle avgöras . att göra med när dispositionerna avinvesteringsmedel fanns tillgängliga i enlighet medriksdagsbeslut i de olika länderna. De nordiskaministrarna och de nordiska företrädarna hadebestämt sig för att försöka sträva efter attseptember var den sista punkten för beslut. Det varframför allt behov som var vägledande. Detsom drivit försvarsministern i ärendet varmöjligheten att genomföra en samnordisk upphandling.Hans prioritering har varit den nordiska.Försvarsministern underströk att det hela tidenfanns en konkurrens som de inblandade myndigheternasåg som meningsfull. Enligt honom menademyndigheterna att fr.o.m. att de verkliga nationellaprisförhandlingarna inleddes var det hela tidenmeningsfulla förhandlingar där staten förbättradesin position. Man förhandlade meningsfullt med minsttvå konkurrenter och det var det som gjorde attmyndigheterna som förfrågningar kom ändåförklarade att det inte fanns någon anledning attavbryta processen därför att det förelåg enförundersökning. Försvarsministern sade också att såsent som i slutfasen var det uppenbart att NHIndustries inte kände att saken var klar utan kändeatt de var tvungna att tillmötesgå Försvarsmaktensförhandlingskrav. sade sig ha fåttuppfattningen från myndigheterna att det som skeddeoch blev slutresultatet av förhandlingarna är ettmycket försvarbart resultat både rättsligt ochekonomiskt i förhållande till innehållet.Slutresultatet var enligt försvarsministern en rättkraftig ekonomisk fördel om man jämförde NHIndustries med den slutliga konkurrenten Sikorsky.Enligt försvarsministern ansåg såvälFörsvarsmakten som att detförhållandet att det pågick en förundersökning inteskulle hindra myndigheterna från att gå vidare medförhandlingsarbetet. Försvarsministern själv blevunder orienterad om att enförundersökning hade satts igång mot två personer.Dock fick departementets jurister klart för sig attdet inte fanns någonting, som de bedömde det, somgjorde att upphandlingen borde avbrytas.Försvarsministern underströk att departementet fleragånger ställde frågor om konkurrensförhållandetefter det att förundersökningen hade kommit fram.Vad gäller MUST:s menbedömning sadeförsvarsministern att varken han själv eller övrigadelar av Försvarsmaktens högkvarter som ägnade sigåt helikopterupphandlingen kände till något före TV4 program . Departementet lätdå göra en undersökning där Försvarsmaktensställningstagande var att det icke skett ett sådantmen som MUST:s menbedömning påvisade.Försvarsministern sade att han inte ansåg attupphandlingen blivit forcerad och att MUST hade felpå den punkten. MUST:s uppgift om en fördyring på600 var en bedömning och de har intehaft insikt i de siffror som gällde i slutet avförhandlingarna. MUST har inte någon egen kompetenstill att bedöma om en fördyring skett.Försvarsministern sade att hans slutsats är atthan anser att det var rätt av regeringen att lyftain ärendet på listan för det hade förevarit enmeningsfull konkurrens som hade varit till fördelför statsverket och det hade visat sig att den s.k.menbedömning som hade gjorts i en del avHögkvarteret inte var den som hela Försvarsmaktensledning stod bakom när de väl ställdes inför frågan.Efter utfrågningen har det frånFörsvarsdepartementet inkommit en promemoria medkomplettering av uppgifter från utfrågningen medförsvarsministern, bilaga A2.3.7.Utskottet har efter utfrågningen också tagit delav materiel från FMV angående förhandlingarna medSikorsky.Utskottets ställningstagandeEfter att upphandlingen av hargranskats finns det enligt utskottet vissaoklarheter som består.Enligt utskottet är det olyckligt attupphandlingsförfarandet kom att genomförasparallellt med en förundersökning gällandeindustrispionage vilket kan ha påverkatkonkurrensförhållandet i upphandlingen.Försvarsdepartementet tog dock underupphandlingen upp frågan med de inblandademyndigheterna för att försäkra sig om att ingetotillbörligt påverkade upphandlingen. bedömning lämnar likväl materialet igranskningsärendet utrymme för osäkerhet i frågan omvilken betydelse det kan ha haft för upphandlingenom hade tillgång till mer informationän övriga leverantörer. Utskottet kan dock intebedöma enskildheterna i detta och någon vidarebedömning av ärendet från utskottets utgångspunkterär följaktligen inte möjlig.Granskningen föranleder i övrigt inte någotuttalande från utskottets sida.2.4. Kulturministerns medverkan vidhävande av ett vapenembargoAnmälanI en anmälan, bilaga A2.4.1, har begärts attutskottet granskar kulturminister till det beslut som EU:s kulturministrartog om att häva delar avvapenembargot mot . I anmälan anförs attEU:s kulturministrar beslutade att häva delar av detvapenembargo mot som antogs i december1996 men att ärendet inte fanns upptaget påkulturministrarnas dagordning samtatt inte informerades. Utskottetbör enligt anmälarna granska varför inteinformerades och varför ärendet inte fanns med pådagordningen för kulturministrarnas möte. Vidareifrågasätter anmälarna om kulturministrarna harbefogenhet att besluta om att häva vapenembargotutan att frågan har förankrats i EU-nämnden.BakgrundDen antogs av engemensam ståndpunkt om införande av ett embargo motvapen, ammunition och militär utrustning riktat motAfghanistan. Detta med beaktande av FN:ssäkerhetsråds resolution (1996) i vilken allastater uppmanas att upphöra med att förseparterna i med vapen ochammunition. Rådets gemensamma ståndpunkt hänvisartill FN-resolutionen men avgränsar embargotgeografiskt (anger inte vilka parterna skall ansesvara). I artikel 1 står det att "ett embargo motexport av vapen, ammunition och militär utrustningskall riktas mot ".Från 1999 och framåt infördes stegvisa sanktionermot talibanerna. I den gemensamma ståndpunkt somantogs hänvisar rådet till FN:ssäkerhetsråds resolution (2000) i vilken detstår att alla stater skall förhindra leveranser avalla typer av militär utrustning till detterritorium som kontrolleras av talibanerna enligtFN:s sanktionskommitté.Inför ministerrådsmötet vardet som initierade frågan omrevideringen av den gemensamma ståndpunkten omsanktioner mot . Detta eftersomde ansåg att det förelåg en rättslig diskrepansmellan den ståndpunkten och säkerhetsrådetsresolution (2000). Frågan betraktades frånStorbritanniens sida som en rättslig fråga.Den 5 november 2001 togs genom antagandet av dengemensamma ståndpunkten följande beslut. Ordet"" skall ersättas med orden "den del avafghanistanskt territorium som kontrolleras avtalibanerna enligt " vadgäller de beslut som togs 1996 och . (Ändringen av ordalydelsen innebär att man öppnarmöjligheter att förse andra delar av ändem som kontrolleras av talibanerna med vapen ochannan militär utrustning. )A-punkterAlla dagordningspunkter på ett rådsmöte skallförberedas av Coreper (ständiga representanternaskommitté). Dagordningen till Corepers möteninnehåller två delar, I och II. (Vid rådets mötenbenämns samma punkter för A-punkter respektive B-punkter.) I Coreper kan A-punkterna till skillnadfrån B-punkterna behandlas utan överläggning genomett avprickningsförfarande. A-punkterna är oftastvälkända och har i ett tidigare skede ibeslutsprocessen varit föremål för gemensamberedning i . Medlemsstaternaförväntas hålla fast vid sin inställning i sak närett ärende väl har blivit A-punkt. De kan dockframföra eventuella formella eller procedurellareservationer. Om någon delegation skulle motsättasig att ett ärende behandlas som A-punkt tas ärendetupp som B-punkt på följande möte med Coreper.Dagen innan Coreper har möte görs en genomgång avA-punkterna i en grupp bestående av företrädare förmedlemsstaternas representationer i sombereder ärenden inför Coreper. Vid dessa möten kanländerna ange vilka reservationer som kan finnas vadgäller A-punkterna.I rådets arbetsordning står det att punkter därrådet kan besluta om godkännande utan överläggningskall placeras i del A (artikel 3.7 2000).En A-punkt kan antas vid vilket ministerrådsmötesom helst. Detta innebär att en fråga under ettvisst statsråds ansvarsområde kan komma att tas uppsom A-punkt på ett rådsmöte där regeringen ärföreträdd av något annat statsråd.Om en A-punkt läggs till dagordningen i direktanslutning till ett rådsmöte skall representationeni bistå med information om den skall antassom A-punkt eller om det finns en reservation. Dettaär fallet om en A-punkt läggs till strax före ettrådsmöte för att frågor som är särskilt brådskandeskall kunna antas.Information och samråd med EU-nämndEnligt 10 kap. 5 § riksdagsordningen skallregeringen underrätta om frågor som avsesbli behandlade i Europeiska unionens råd. Regeringenskall också rådgöra med nämnden om hurförhandlingarna i rådet skall föras inför beslut somregeringen bedömer som betydelsefulla och i andrafrågor som nämnden bestämmer.Representationen i ser till att får rådets preliminära och slutgiltigadagordningar samt listor över A-punkter. Detankommer på ansvarigt departement att underrätta om ändringar beträffande rådsmötena.Underlaget inför samrådet med skallsändas direkt från det departement som har ansvaretför ministerrådet. Det material som sänds till inför samrådet skall bl.a. innehålla enkommenterad dagordning för ministerrådet i fråga ochen kort redogörelse för viktigare A-punkter somförutses komma upp för antagande vid mötet. A-punkter som faller under andra departementsansvarsområden redovisas direkt till EU-nämndenskansli av det departement som har frågan inom sittansvarsområde.Om A-punktslistan saknas då materialet skall hainkommit till skall skriftlig redovisningöversändas löpande så snart den föreligger. Senastvid det möte med då frågan skallbehandlas skall redovisning kunna ske.Efter ett rådsmöte skall det departement som haransvar för mötet skriftligen rapportera om mötettill och kammarkansli.Ärendets beredning inför ministerrådsmötetInför Coreper var frågan om hävande avdelar av vapenembargot mot uppe i denrådgivande arbetsgruppen för utrikes relationer. Däranförde att förändringen inte enbart är avjuridisk karaktär, vilket var britternas motiv tilländringen, och lade med anledning av detta engranskningsreservation. gjordesenare bedömningen att reservationen kunde släppas.Ärendet antogs som en I-punkt vid Coreper II:s möteden 31 oktober.Inför kulturministrarnas rådsmöte distribueradesdet en "första A-punktslista". Enpunkt på listan var "Utkast till gemensam ståndpunktom restriktiva åtgärder mot talibanerna". Listandistribuerades genom UD:s sambandscentral enligtgängse sändlista. Vid sin föredragning vid sade kulturministerMarita : "Vad gäller dagordningen saknar vifortfarande A-punktslista." 2001/02:6 anf.65)Ärendet togs upp som en A-punkt vidkulturministrarnas rådsmöte därSverige representerades av statssekreteraren iKulturdepartementet.Uppgifter från KulturdepartementetUtskottet har genom en skrivelse tillRegeringskansliet begärt en viss redogörelse ochkommentarer. Som svar har överlämnats en promemoriaav från ,bilaga A2.4.2. Av promemorian framgår att fleraomständigheter gjorde att kulturministern inte fickkännedom om A-punktslistan inför EU-nämndenssammanträde . InomKulturdepartementet brast de interna rutinerna pågrund av personalsituationen. Den svenskarepresentationen i samt relevanta EU-institutioner var stängda på grund av helg den 1 och2 november. arbetade halvdag den 2november varför det inte fanns möjlighet att samlain den kortfattade sakinformationen för viktigare A-punkter som följer av UD:s cirkulär 2 om Riktlinjerför handläggningen av EU-frågor när väl A-punktslistan kommit EU-samordnaren tillhanda.Kulturdepartementet påtalar i promemorian att dehar sett över de interna rutinerna i syfte attundvika liknande situationer . InomRegeringskansliet har dessutom ett arbete påbörjatsmed att utveckla en s.k. A-punktsdatabas som skaförenkla hanteringen med A-punkter, minimera riskersom hänger samman med omfattande pappershanteringoch möjliggöra att relevant information kan ges tillriksdagens i rimlig tid före respektiveministerrådsmöte.Angående informationen till skriverKulturdepartementet i promemorian att under normalaomständigheter hade A-punktslistan redovisats förnämnden i form av kort skriftlig (och eventuelltmuntlig) information inför eller vid EU-nämndenssammanträde. Det faktum att de internadistributionsrutinerna brustit vid det aktuellatillfället kombinerat med andra omständighetergjorde det omöjligt för kulturministern att lämnadenna information vid sammanträde.I promemorian påpekas att den aktuella A-punktslistan inte innehöll några A-punkter som föllunder ansvarsområde.Kulturdepartementet har i en kompletterandeskrivelse till utskottet , bilagaA2.4.3, redogjort för de åtgärder som har vidtagitsför att liknande situationer skall undvikas iframtiden.Utskottets ställningstagandeI 10 kap. 5 § riksdagsordningen föreskrivs attregeringen skall underrätta om frågor somavses bli behandlade i Europeiska unionens råd.Regeringen skall också rådgöra med nämnden om hurförhandlingarna i rådet skall föras inför beslut somregeringen bedömer som betydelsefulla och i andrafrågor som nämnden bestämmer. Det faktum attkulturministern inte hade kännedom om A-punktslistaninför EU-nämndens sammanträde pågrund av bristande rutiner inom ärenligt utskottet inte godtagbart. Utskottetförutsätter emellertid att genomde åtgärder som vidtagits förhindrar att liknandesituationer uppkommer i framtiden.Granskningen föranleder inte något ytterligareuttalande från utskottets sida.2.5. Regeringens tillståndsgivningtill spel på InternetÄrendetI en anmälan av har begärts attutskottet granskar regeringens gynnande av detsocialdemokratiska A-lotteriet. Anmälaren anför attde tidsbegränsade provtillstånd för spel på Internetsom utfärdats till det statliga spelbolaget , det delstatliga spelbolaget ochGalopp (ATG) och det socialdemokratiska A-lotteriethar skapat ett monopol på spel på Internet förstaten och i längden även regeringen.Provverksamheten har sedan tillstånden utfärdadesbåde förlängts och utvidgats till sin omfattning,som andra aktörer som ansökt omprovtillstånd fått avslag på sina ansökningar medhänvisning till att nya tillstånd inte har kunnatbeviljas innan Lotteriinspektionens arbete medutvärdering av verksamheten var färdigt.Granskningsanmälningen återfinns i bilaga A2.5.1.Lotterier i SverigeSverige har haft enlotterilagstiftning som i stora drag är enförbudslagstiftning, dvs. det har i princip varitförbjudet att anordna lotterier utan tillstånd.Lagstiftningen har sin grund i förordningen 1844:12angående förbud mot lotteriinrättningar.Nuvarande lotterilag, 1994:1000, definierar i 3 §ett lotteri som en verksamhet där en eller fleradeltagare, med eller utan insats, kan få en vinsttill ett högre värde än vad var och en av de övrigadeltagarna kan få. Lotterier är bl.a. lottning,gissning, vadhållning, marknads- och tivolinöjensamt olika for-mer av spel.A-lotteriet, som granskningsanmälningen berör,definieras enligt lotterilagens 3 § första stycket 1och 2 som ett egentligt lotteri. Tillstånd tillegentliga lotterier samt till olika former av spelkan beviljas av kommunerna, länsstyrelserna,Lotteriinspektionen eller regeringen enligtlotterilagens 39-44 §§, vilka är lagens huvudreglerför tillstånd till lotteriverksamhet. Lotterilagengäller för samtliga spelanordnare.Regeringen kan emellertid ge särskilt tillstånd tilllotteri om pengar eller pengars värde i andra fall,eller i annan ordning, än vad som anges i lagenenligt 45 §. De statliga spelbolagen - helstatligaSvenska och delstatliga ATG - har tillståndenligt denna undantagsbestämmelse. A-lotteriet ärdärmed inte definitionsmässigt samma typ av lotterisom de övriga som anmälningen berör, utan är enideell organisation.Provtillstånd för spel på InternetNuvarande provtillstånd för spelverksamhet påInternet utfärdades genom beslut av regeringen den18 , då ATG som första svenskaarrangör fick tillstånd att anordna testspel. Speletkom i gång på allvar .