bet · GP01KU33 · 2002-04-18 00:00:00 — I reklam i en TV-sändning fårdet inte uppträda personer eller figurer som spelaren framträdande roll i program som huvudsakligenvänder sig till barn under tolv år.Regeringen angav i proposition 2000/01:94 Radio ochTV i allmänhetens tjänst 2002-2005 att kommissioneninom kort kommer att inleda en översyn av TV-direktivet. Kommissionens förslag till ändringarväntas enligt regeringen (seskr. 2001/02:160 s. 230).Under det svenska ordförandeskapshalvåret har barnoch ungas situation i det nya medielandskapet hörttill de prioriterade frågorna. Ett resultat av dettavar att den för viktiga profilfrågan om barnoch TV-reklam tydliggjordes på den politiska agendaninför det kommande arbetet med revideringen av TV-direktivet. Barn och TV-reklam var föremål fördebatt vid det informella kulturministermötet iFalun , där ett brett stöd gavsför att barn behöver visas särskild hänsyn när detgäller reklam. hade frågan diskuteratspå expertnivå vid seminariet Barn och unga i det nyamedielandskapet i sammaår. arrangerades av det svenskaordförandeskapet i samarbete med kommissionen. Mötetsamlade drygt 200 företrädare för branscher,intresseorganisationer och myndigheter från helaEuropa. Även kandidatländerna var representerade(skr. 2001/02:160 s. 231).Tidigare riksdagsbehandlingVid förra avstyrkte utskottet, som intedelade motionärernas uppfattning, ett motionsyrkandeom att regeringen skulle verka för ett avskaffandeav TV-direktivet (bet. 2000/01:KU18).Utskottets ställningstagandeNär det gäller frågan om avskaffande av TV-direktivet vidhåller utskottet sitt tidigareställningstagande, varför motionerna 2001/02:K243yrkande 12 och 2001/02:U303 yrkande 7 avstyrks.Regeringen har under det svenskaordförandeskapshalvåret vunnit brett stöd för attbarn behöver visas särskild hänsyn när det gällerreklam. Utskottet förutsätter att regeringen även ifortsättningen inom EU med kraft driver den svenskaståndpunkten i fråga om TV-reklam riktad till barn,men anser det inte nödvändigt med några sådanatillkännagivanden som begärs i motionerna2001/02:K415 och 2001/02:K370 yrkande 1. för radio och TVUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker med hänvisning till sitttidigare ställningstagande ett motionsyrkandeom utvärdering av verksamheten och TV. Jämförreservation 10.MotionI motion 2001/02:K367 av m.fl. (kd)begärs ett tillkännagivande för regeringen om enallsidig och relevant utvärdering av verksamhetenhos och anför att ibland har det riktatsbefogad kritik mot nämnden med hänvisning till attnämnden tycks avfärda en del anmälningarrutinmässigt och utan närmare analys. Enligtmotionärerna finns det en risk för att granskningenöver en tidsperiod leder till avtrubbning vid deolika bedömningarna. Därför borde det nu vara dagsatt genomföra en allsidig och relevant utvärderingav nämndens verksamhet (yrkande 2).BakgrundEnligt 9 kap. 2 § radio- och för radio och TV genom granskningi efterhand om sända program står i överensstämmelsemed lagen och de villkor som kan gälla försändningarna.Nämndens övervakning omfattar alla de svenskaradio- och TV-företag som sänder program till densvenska allmänheten, antingen sändningarna skerlokalt, regionalt eller över hela landet. Detinnebär med andra ord att nämnden granskar allt frånnär- och lokalradio till rikstäckande radio och TV -både mark-, kabel- och satellitbunden sådan.Vissa kanaler, som många av naturliga skäluppfattar som svenska, är formellt sett inte svenskaäven om sändningarna sker på svenska språket. Så ärfallet med t.ex. , Kanal och , varssatellitsändningar har sitt hemvist iStorbritannien. har i enlighetmed radio- och TV-lagen, som också i detta avseendebygger på TV-direktivet, ingen jurisdiktion överdem. Nämnden skall dock enligt sin instruktion följainnehållet även i utländska satellitsändningar somriktar sig till svensk allmänhet och bedöma om dessasändningar följer TV-direktivet.Nämnden agerar i huvudsak utifrån anmälningar somkommer in från allmänheten och olika organisationer,men tar också egna initiativ. Det senare gällersärskilt för när- och lokalradio samt kabel- ochsatellit-TV, där anmälningarna är få.Granskningsnämnden har vidare i uppgift att bedömaom SVT:s, SR:s, UR:s och TV 4:suppföljningsrapporter ger statsmakterna ochallmänheten tillräcklig information om hurprogramföretagen levt upp till de krav och syftensom regeringen angett i sändningstillstånden.Nämnden publicerar också regelbundet rapporter ochinformationsmaterial.I proposition 2000/01:94 Radio och TV iallmänhetens tjänst 2002-2005 aviserade regeringenatt ett uppdrag skall ges till Granskningsnämndenatt följa och utvärdera hur de gjorda förändringarnaav påverkar mångfalden inyhetsutbudet.I budgetpropositionen för anges attregelverket för bl.a. är föremål för överväganden (prop.2001/02:1).UtredningarEnligt beslut vid regeringssammanträde den 19 april2001 gavs en särskild utredare i uppdrag att utredaoch föreslå ny lagstiftning ochmyndighetsorganisation inom området för elektroniskkommunikation. Uppdraget omfattar bl.a. en översynav lagstiftningen och de politiska målen inomområdet. Arbetet skall bedrivas mot bakgrund av dentekniska och marknadsmässiga utveckling som skettnär det gäller elektronisk kommunikation. Idirektiven (dir. 2001:32) hänvisas till förslag tillett nytt regelverk för elektronisk kommunikation somkommissionen har presenterat . Kommissionensförslag till regelverk har lagts fram mot bakgrundav den snabba tekniska och marknadsmässigautvecklingen. Nuvarande reglering anpassas till enmer konkurrensutsatt marknad och tar hänsyn till denpågående konvergensen, dvs. sammansmältningen mellantele, data och medier. Konvergensen gör atttraditionellt skilda nät kan bära varandrastjänster, t.ex. Internetaccess via kabel-TV-nätet,TV-program över telenätet och telefoni överInternet. Det nya regelverket innebär att alla typerav infrastruktur - telenät, datanät, rundradionätm.fl. - regleras på samma sätt. Regelverket syftaralltså till att vara teknikneutralt.Utredningen skall göra en fullständig översyn avtelelagen (1993:597) och lagen om radiokommunikation(1993:599) samt föreslå hur EG-rättsakterna skallgenomföras i svensk lagstiftning. Vidare skallutredningen belysa gränsdragningen mellansektorspecifik lagstiftning inom området förelektronisk kommunikation och generellakonkurrensregler. Utredaren skall också analysera depolitiska målen inom området, hur de kan uppnås ochföreslå eventuella förändringar när det gäller detele- och IT-politiska målen med utgångspunkt i attde skall samordnas.I uppdraget ingår också att kartlägga, analyseraoch föreslå eventuella förändringar av övriglagstiftning inom området, med inriktning på attåstadkomma en enhetlig lagstiftning. Av särskiltintresse i sammanhanget är även att utredaren skallbeskriva nuvarande myndighetsstruktur samt föreslåpåkallade förändringar. I direktiven uttalas attflera myndigheter har uppgifter inom området förelektronisk kommunikation, främst Post- ochtelestyrelsen och Radio- och , men ävenbl.a. , , Riksarkivetoch (K 1998:04). Utredaren skallbeskriva den nuvarande myndighetsstrukturen ochsamarbetsformerna mellan myndigheterna. Därvid skalläven erfarenheterna av den nuvarande organisationenredovisas och utvärderas. Utredaren skall övervägaom nuvarande organisation är lämplig mot bakgrund avdessa erfarenheter, den tekniska utvecklingen, deöverväganden som gjorts om statens uppgifter och denlagstiftning som utredaren föreslår. Utredaren skallföreslå de förändringar i myndighetsstrukturen ochsamarbetsformerna som är nödvändiga med anledning avdessa överväganden samt sådana förslag tillförfattningsändringar som skulle bli nödvändiga föratt åstadkomma en förändrad myndighetsstruktur.Utredaren skall i nu aktuella delar redovisa sittuppdrag senast den 1 juni 2002.Tidigare riksdagsbehandlingVid de två närmast föregående riksmötena harutskottet avstyrkt motionsyrkanden (kd) omutvärdering av verksamheten vid Granskningsnämndenmed hänvisning till att pågående arbeten avseendebl.a. myndighetsstruktur borde avvaktas (bet.1999/2000:KU15 och 2000/01:KU18).Utskottets ställningstagandeUtskottet vidhåller sitt tidigare ställningstagande.Motion 2001/02:K367 yrkande 2 avstyrks.Distribution av TV-sändningarUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker med hänvisning tilltidigare bedömningar motionsyrkanden om delsbegränsningar av must carry-skyldigheten,dels nordiskt TV-samarbete och svensk TV-publiks tillgång till TV-utbudet från övriganordiska länder. Vidare avstyrker utskottetett motionsyrkande om tillkännagivande förregeringen om önskvärdheten av att upplåtaöverföringskapacitet i det digitala marknätetför vidaresändning av TV-program påinvandrarspråk. Jämför reservation 11.MotionerI motion 2001/02:K243 av m.fl. (m)begärs ett tillkännagivande för regeringen ombegränsning av must carry-principen. Motionärernaanför att kravet på allmänhetens tillgång tillallsidig information rimligen måste ansestillgodosett genom att de licensbetalda publicservice-kanalerna och omfattas av mustcarry-skyldigheten. Det kan inte anses befogat attmust carry-skyldigheten också skall omfatta andrakanaler. Enligt motionärerna kan det vidareifrågasättas om dagens omfattande must carry-skyldighet är förenlig med 3 kap. 1 § andra stycketyttrandefrihetsgrundlagen. Must carry-regeln bördärför begränsas till enbart de licensfinansieradepublic service-kanalerna (yrkande 13).I motion 2001/02:K338 av ochLisbet Calner (båda s) begärs ett tillkännagivandeför regeringen om möjligheter till ökat radio- ochTV-utbyte med de nordiska grannländerna.Motionärerna anför att det i koncessionsvillkorenför sändningsrätt bör införas att de nordiskaländernas TV-kanaler - minst ett per land - måsteingå i det obligatoriska programutbudet.I motion 2001/02:K357 av (v) begärs ett tillkännagivande för regeringen omönskvärdheten av att upplåta överföringskapacitet idet digitala marknätet för vidaresändning avnyhetssändningar, sport, kultur och barnprogram påinvandrarspråk. Motionären anser att det ärnödvändigt att främst erbjuda nytt sändningsutrymmei det digitala marknätet åt de aktörer som ärberedda att vidaresända TV-utbud på invandrarspråk.I motion 2001/02:Kr424 av och (c, fp) begärs tillkännagivanden förregeringen om att minst fyra av programkanalernaskall användas för distribution till vart och ett avde nordiska länderna utan beroende av beslut ikommersiella företag (yrkande 4), att densammantagna uppgörelsen i TV-frågan är att Nordensalla TV-hushåll utan särskild kostnad kan ta del avvarandras public service-utbud (yrkande 5) och attden juridiska hanteringen av must carry-principenmåste ses över och ett förslag läggas fram (yrkande6). Enligt motionärerna finns starka skäl för attlåta must carry-principen råda i digitaliseradekabelnät också för en public service-kanal varderafrån , , och . Regeringenbör se över den juridiska hanteringen och framläggaförslag om detta.BakgrundVarje svensk medborgare och svensk juridisk personhar, enligt 3 kap. 1 § första stycketyttrandefrihetsgrundlagen, rätt att sändaradioprogram genom tråd. Denna frihet hindrar,enligt bestämmelsens andra stycke, inte att det ilag meddelas föreskrifter i fråga om bl.a.skyldighet för nätinnehavare att ge utrymme förvissa program i den utsträckning det behövs medhänsyn till allmänhetens intresse av tillgång tillallsidig upplysning.I 8 kap. 1 § radio- och TV-lagen finns regler omskyldighet att vidarebefordra vissa sändningar ikabelnät (s.k. must carry). Skyldigheten gällersedan den 1 februari 1999 TV-sändningar som sker medtillstånd av regeringen, dock högst tre samtidigtsända TV-program från tillståndshavare varsverksamhet finansieras genom TV-avgiftsmedel samthögst ett program från andra tillståndshavare.Skyldigheten gäller endast för sändningar för vilkasändningstillståndet har förenats med krav påopartiskhet och saklighet samt ett villkor om ettmångsidigt programutbud där det skall ingå nyheter.Program som har sänts ut med endast digital teknikbehöver endast sändas vidare med samma teknik ikabelnäten.Riksdagsbeslutet (bet. 1996/97:KU17, rskr.1996/97:178) om marksänd digital TV innebär attprogramutbudet som helhet bör tilltala olikaintressen och smakriktningar, att lokala ochregionala program bör ges företräde liksom programsom är förankrade i den svenska kulturkretsen.Programföretag som redan sänder med analog teknikbör beredas plats i det digitala marknätet. Detfinns inga särskilda regler för marksänd digital TVi radio- och TV-lagen (1996:844), utan de allmännareglerna om TV skall tillämpas. Förordningen ommarksänd digital TV (1997:894) reglerartillståndsgivningen.Det är regeringen som beslutar om vilkaprogramföretag som skall få tillstånd att sändamarksänd digital TV och vilket sändningsutrymme somfår upplåtas för detta. Regeringen beslutar också omeventuella förändringar av tillstånden, t.ex. ifråga om tillståndstidens längd, samt sändningarnasgeografiska och innehållsmässiga omfattning. Radio-och utlyser tillstånden, handläggeransökningarna och ger ett motiverat förslag tillregeringen om hur sändningstillstånden skallfördelas. I samband med införandet av digital TVbeslutade regeringen att tillkalla en parlamentariskkommitté (dir. 1997:134), som antog namnet (Ku 1997:06). Kommittén skulle följaverksamheten med marksänd digital TV och fortlöpanderapportera sina iakttagelser till regeringen.Kommittén skulle också medverka vid urvalet av deföretag som skall delta i sändningarna genom attyttra sig till Radio- och övertillståndsansökningarna. Radio- och skulledärefter överlämna ansökningarna till regeringen medett motiverat förslag till fördelning avtillstånden.Digital-TV-kommittén har - imaj 1998, och -lämnat yttranden över ansökningar. De digitala TV-sändningarna omfattar knappt 20programkanaler.I maj 1998 lämnade kommittén ett yttrande överansökningarna gällande de två första tillgängligadigitala frekvenskanalerna. Efter förslag frånRadio- och meddelade regeringen i juni1998 ett beslut som innebar att elva företag ficktillstånd att sända marksänd digital TV. Närregeringen beslutade om en fjärde frekvenskanalfanns det utrymme för nya företag att få plats i detdigitala marknätet. lämnadekommittén ett yttrande över ansökningarna gällandeden fjärde frekvenskanalen. För sändningar iGöteborg med omnejd samt i och Östersundmed omnejd föreslog kommittén därvid att tillståndskulle meddelas , vars avsikt varatt sända program för olika invandrar- ochspråkgrupper i . En stor del av utbudetskulle bestå av program från public service-kanaleri andra länder, och programmen skulle i storutsträckning vara textade på svenska. DTU TelevisionAB bedömdes på ett väsentligt sätt bidra till ökadmångfald i det samlade programutbudet och bordedärför enligt kommittén beredas möjlighet att inledasändningar. Företaget hade ansökt om tillstånd attsända i samtliga områden, vilket emellertid inte varmöjligt på grund av brist på frekvensutrymme.Kommittén ansåg dock att det var angeläget att ävenandra vägar prövades för att ge DTU Television ABmer sändningsutrymme. En sådan väg var att undersökamöjligheterna för att hittasamarbetslösningar med tillståndshavarna i övrigaregioner. Radio- och borde enligtkommittén aktivt uppmuntra till att sådanasamarbetslösningar kom till stånd.Efter förslag från Radio- och meddeladeregeringen ett beslut som innebarbl.a. att tre nya företag fick tillstånd att sändamarksänd digital TV. Ett av företagen var . Eftersom ett av de andra nyaföretagen aldrig utnyttjade sitt tillstånd fick DTUi möjlighet att sända i alla områden utomÖstergötland och , där regionala programföretagsänder.Digital-TV-kommittén överlämnade sittslutbetänkande Digital TV - modernisering avmarknätet (SOU 2001:90) . Remisstidenför betänkandet har gått ut den 3 april 2002.Tidigare riksdagsbehandlingI samband med riksdagsbehandlingen av nu gällanderegler på området avstyrkte utskottet tvåmotionsyrkanden, (m) respektive (fp), som vände sigmot att skyldigheten att vidarebefordra programomfattar fler program än de som finansieras genomTV-avgift, dvs. och (bet. 1998/99:KU6).Utskottet konstaterade att det i 3 kap. 1 § andrastycket yttrandefrihetsgrundlagen stadgas attfriheten enligt första stycket att sända programgenom tråd inte hindrar att det i lag meddelasföreskrifter i fråga om skyldighet för nätinnehavareatt ge utrymme för vissa program i den utsträckningdet behövs med hänsyn till allmänhetens intresse avtillgång till allsidig upplysning. Det finns såledesett uttryckligt grundlagsstöd för bestämmelsen omsändningsplikt i 8 kap. 1 § radio- och TV-lagen.Grundlagsstödet förutsätter dock attvidaresändningar behövs med hänsyn till allmänhetenstillgång till allsidig upplysning. Enligt utskottetsmening innebar regeringens förslag att skyldighetenatt vidarebefordra TV-sändningar i kabelnät skullefå en rimlig omfattning när de digitala sändningarnai marknät inleddes.Vid riksmötena /2000 och 2000/01 vidhöllutskottet sin tidigare bedömning och avstyrktemotionsyrkanden om begränsningar av must carry-skyldigheten (bet. 1999/2000:KU15 och 2000/01:KU18).Frågan om nordiskt TV-samarbete har behandlats avkulturutskottet både vid det förra och under detinnevarande (bet. 2000/01:KrU8 och2001/02:KrU11). Under det innevarande riksmötetbehandlade utskottet därvid motionsyrkanden (c, fp)om dels att ge TV-tittarna tillgång till de nordiskagrannländernas TV-utbud, dels att den svenskaregeringen genom överläggningar med de övriganordiska staternas regeringar skulle hävda att"vidaresändning av egna program" i det digitalamarknätet skall ske på villkor som liknar det somgäller för det analoga marknätet.Kulturutskottet konstaterade att en rad juridiska,tekniska och ekonomiska frågor måste vara löstainnan grannlandskanalerna kan vidaresändas i denationella näten. Utskottet noterade bl.a. att deprogramkort som krävs för att tittaren skall kunnafå tillgång till SVT:s och andra programföretagsdigitala marksändningar inte säljs tillgrannländerna av upphovsrättsliga skäl. Vidarehänvisade utskottet till ett medlemsförslag omnordiskt TV-samarbete (A 1244/nord) som hadeinlämnats till Nordiska rådet.Förslagsställarna ansåg att borde tainitiativ till att lösa problemen inom och påså sätt även vara en förebild för en europeisklösning. Förslaget innefattar frågan om attsäkerställa fortsatta sändningar av grannlands-TV,att verka för att de som bor i skall kunnaabonnera på TV-tjänster i annat nordiskt land, attverka för en nordisk marknad för digital-TV, attverka för att gränsöverskridande TV inte skallmedföra höga kostnader för nordiska medborgare ochatt verka för att nationella avtal inte skall varahinder för en "gränslös television".Vid höstsession i oktober 2001enades närvarande kulturministrar och ledamöter iNordenutskottet om att inom ramen för det nordiska samarbetet ochenskilt i länderna verka för att hitta lösningarsom bidrar till att allmänheten i ökad grad gesmöjligheter att ta del av nordiska publicservice-kanaler i den digitala tiden, innan de analoga sändningarna släcksföra förhandlingar som bidrar till en lösning ifrågan och att bejaka att alla avtal omupphovsrätt och teknik på området skall varafärdiga senast innan de analogasändningarna släcks, det är ett allmänt intresse att public service-kanalerna sänds i hela samt att utvecklingen går snabbare framåt om bilateralaförhandlingar förs mellan länderna som kan ge enallnordisk lösning.Kulturutskottet konstaterade vidare att i sitt slutbetänkande ()föreslagit att public service-företagens programskall sändas okrypterade, vilket skulle göra demtillgängliga i gränstrakterna även i fortsättningen(SOU 2001:90 s. 170).Kulturutskottet uttalade att det liksom vidföregående ansåg att det är angeläget attden svenska TV-publiken får tillgång till detnordiska TV-utbudet. Utskottet förutsatte attregeringen noga följer utvecklingen och i detnordiska samarbetet intensifierar sinaansträngningar för att frågan om grannlands-TV skallkomma närmare en lösning. Mot bakgrund av pågåendearbete inom och ansåg utskottet att inteborde göra något sådant uttalande i frågan sombegärdes i de aktuella motionsyrkandena, varförmotionen avstyrktes i dessa delar.Utskottets ställningstagandeUtskottet vidhåller sin tidigare bedömning vadgäller frågan om begränsningar av must carry-skyldigheten och avstyrker därför motion2001/02:K243 yrkande 13.När det gäller frågorna om nordiskt TV-samarbeteoch svensk TV-publiks tillgång till TV-utbudet frånövriga nordiska länder kan konstateras attkulturutskottet har avstyrkt motionsyrkandeni dessa ämnen med hänvisning till pågående arbeteinom och Nordiska ministerrådet.Konstitutionsutskottet finner inte skäl att göranågon annan bedömning. Motionerna 2001/02:K338 samt2001/02:Kr424 yrkandena 4-6 avstyrks.I motion 2001/02:K357 begärs ett tillkännagivandeför regeringen rörande önskvärdheten av att upplåtaöverföringskapacitet i det digitala marknätet förvidaresändning av TV-program på invandrarspråk.Utskottet har i det föregående redovisatutvecklingen vad gäller tillståndsgivningför TV-sändningar i det digitala marknätet. mening har tillståndsgivningen istort sett haft en sådan inriktning som efterfrågasi motionen. Utskottet avstyrker därmed motion2001/02:K357.Regional TVUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker ett motionsyrkande om attavtal och sändningstillstånd för börreglera i vilka områden som regionalasändningar skall ske.MotionI motion 2001/02:K410 av och (båda s) begärs tillkännagivanden förregeringen om avtal med om regionalasändningar. Motionärerna anför att enligtsändningstillståndet för skall regionalasändningar ske från minst 16 områden. Vilka områdensändningarna skall ske ifrån är inte reglerat iavtalet mellan staten och . Motionärerna anseratt staten i avtalen om sändningstillstånden börreglera i vilka områden som regionala sändningarskall ske.BakgrundFör att sända TV-program med hjälp av radiovågor påfrekvens under tre gigahertz krävs enligt 2 kap. 1och 2 §§ radio- och TV-lagen tillstånd avregeringen. Efter en ändring av 3 kap. 2 §, somträdde i kraft (prop. 1996/97:101,bet. 1996/97:KU19, rskr. 1996/97:208), föreskrivs ilagen att villkor för sändningstillstånd får avsebl.a. skyldighet att regionalt sända och produceraprogram.Enligt tillståndsvillkoren för förperioden den 1 januari 2002-den 31 december 2005skall regionalt sända och producera program iminst samma antal områden och i minst sammaomfattning som . I avtalet med somgällde fanns inga direkta krav påregionala sändningar. åtog sig ensidigt attupprätta redaktioner i , och Norrland.Detta åtagande uppfylldes inte, utan TV4 valde att istället träffa avtal med ett flertal lokala om att sända regionala program på fastatider i sändningar (se prop. 1996/97:101).Tidigare riksdagsbehandlingVid /98 behandlade utskottet en motionom regionala aspekter i koncessionsgivningenavseende bl.a. . Utskottet, som avstyrktemotionen, hänvisade till att tillståndsvillkoren förTV 4 innehåller klara krav på regional verksamhet.Mot denna bakgrund saknades enligt utskottets meninganledning för att göra etttillkännagivande till regeringen om behovet avregionala aspekter i koncessionsgivning (bet.1997/98:KU16).Utskottets ställningstagandeUtskottet vidhåller sin tidigare bedömning. Motion2001/02:K410 avstyrks.KoncessionsavgifterUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker med hänvisning tilltidigare ställningstagande ett motionsyrkandeom en avvecklingsplan förkoncessionsavgifterna som gäller för deursprungliga tillstånden för kommersielllokalradio.