bet · GP01JUU7 · 2002-02-05 00:00:00 — SammanfattningI detta betänkande behandlar utskottet ett antalmotionsyrkanden som väckts och som tar uppprocessrättsliga frågor. Motionerna rör bl.a. rättentill domstolsprövning, åtalsfrågor samt frågor omvittnen, sakkunniga och ombud och omstraffprocessuella tvångsmedel.Utskottet avstyrker samtliga motioner.I ärendet finns 29 reservationer.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. Svensk domstols behörighetRiksdagen avslår motion 2001/02:Ju239.Reservation 1 (v)2. Rätten till domstolsprövningRiksdagen avslår motionerna 2001/02:Ju330yrkande 8 och 2001/02:Ju450 yrkande 17.Reservation 2 (kd, fp)3. Generellt prövningstillståndRiksdagen avslår motion 2001/02:Ju246 yrkande4.Reservation 3 (v)4. VitesföreläggandeRiksdagen avslår motion 2001/02:Ju420.5. Offentlighet vid domstolRiksdagen avslår motion 2001/02:Ju246 yrkande5.Reservation 4 (v)6. Kompetensutveckling i barnfrågorRiksdagen avslår motionerna 2000/01:Ju411yrkande 1, 2000/01:Ju416 yrkande 1, 2001/02:Ju302och 2001/02:Ju330 yrkande 7.Reservation 5 (kd, c, mp)7. Kompetensutveckling i frågor om våld motkvinnorRiksdagen avslår motionerna 2001/02:Ju226yrkande 1, 2001/02:Ju324 yrkande 2, 2001/02:Ju396yrkandena 7 och 8 samt 2001/02:A229 yrkande 30.Reservation 6 (m, kd, c, fp)8. Kompetensutveckling i brottsofferfrågoroch vittnesstödRiksdagen avslår motion 2001/02:Ju394 yrkandena12 och 15.Reservation 7 (kd)9. Utveckling av kulturkompetensRiksdagen avslår motionerna 2001/02:A226yrkande 6 och 2001/02:A317 yrkandena 20 och 21.Reservation 8 (v, c, mp)10. Kompetensutveckling i frågor ommiljöbrottRiksdagen avslår motion 2001/02:Ju330 yrkande6.Reservation 9 (kd, mp)11. Kompetensutveckling i frågor omutvecklingsstörningarRiksdagen avslår motion 2001/02:Ju237 yrkande7.Reservation 10 (c)12. Ett nationellt resurscentrum förbrottsbekämpningRiksdagen avslår motionerna 2001/02:Ju244,2001/02:Ju253 och 2001/02:Ju268.13. Rättens sammansättning i mål som rörbarnRiksdagen avslår motionerna 2000/01:Ju411yrkande 2, 2000/01:Ju416 yrkande 2 och2001/02:A211 yrkande 24.14. JävRiksdagen avslår motionerna 2000/01:Ju807 och2000/01:Ju823.Reservation 11 (mp)15. AdvokatkommitténRiksdagen avslår motion 2000/01:Ju822.16. Förordnande av offentlig försvarareRiksdagen avslår motion 2000/01:Ju811.17. Barns rätt till juridiskt biträdeRiksdagen avslår motion 2001/02:Ju332.18. OmbudsarvodenRiksdagen avslår motionerna 2000/01:Ju401,2000/01:Ju402, 2000/01:Ju405, 2000/01:Ju821 och 2001/02:Ju356.Reservation 12 (mp)19. Obligatorisk häktningRiksdagen avslår motionerna 2000/01:Ju928yrkande 15, 2001/02:Ju449 yrkande 14 och2001/02:A228 yrkande 11.Reservation 13 (m)20. StrafföreläggandeRiksdagen avslår motion 2001/02:Ju450 yrkande10.Reservation 14 (fp)21. ÅtalsrättRiksdagen avslår motionerna 2001/02:Ju288 och2001/02:A228 yrkande 15.Reservation 15 (kd)22. ÅtalsunderlåtelseRiksdagen avslår motion 2000/01:Ju711.Reservation 16 (m)23. VittnesstödRiksdagen avslår motionerna 2001/02:Ju341yrkande 5, 2001/02:Ju394 yrkandena 13 och 14 samt2001/02:Ju450 yrkande 16.Reservation 17 (kd, fp)24. Finansiering av vittnesstödsverksamhetenRiksdagen avslår motion 2001/02:Ju385.25. Anonymitet för vittnenRiksdagen avslår motion 2001/02:Ju434.26. KronvittnenRiksdagen avslår motionerna 2000/01:Ju933yrkande 12 och 2001/02:Ju450 yrkande 11.Reservation 18 (fp)27. Sakkunnigförhör i mål som rör barnRiksdagen avslår motion 2001/02:Ju301.Reservation 19 (mp)28. Legitimation för vittnespsykologerRiksdagen avslår motion 2001/02:Ju303.29. Utfärdande av § 7-intygRiksdagen avslår motion 2001/02:Ju217.30. Sakkunnig i hyresmålRiksdagen avslår motion 2001/02:Bo292 yrkande3.31. Inkomstuppgifter undersanningsförsäkranRiksdagen avslår motion 2000/01:Ju819.32. Indrivning av böterRiksdagen avslår motionerna 2001/02:Ju210,2001/02:Ju400, 2001/02:T251yrkandena 5 och 6 samt 2001/02:T470 yrkande 3.Reservation 20 (m, kd, c)33. Hemliga tvångsmedelRiksdagen avslår motionerna 2001/02:Ju232,2001/02:Ju237 yrkande 25, 2001/02:Ju329 yrkande12, 2001/02:Ju388 yrkandena 1-6 och 2001/02:Ju407.Reservation 21 (m)Reservation 22 (v)Reservation 23 (kd, c)Reservation 24 (mp)34. Handmanövrerade TV-kamerorRiksdagen avslår motion 2001/02:Ju271 yrkande8.Reservation 25 (v, mp)35. Personella tvångsmedelRiksdagen avslår motionerna 2000/01:Ju801,2001/02:Ju271 yrkande 10 och 2001/02:So614yrkande 2.Reservation 26 (v)Reservation 27 (fp)36. BeslagRiksdagen avslår motion 2000/01:Ju806.Reservation 28 (m, kd, c, fp)37. KameraövervakningRiksdagen avslår motionerna 2001/02:Ju278,2001/02:Ju389 yrkande 7 och 2001/02:Ju440.Reservation 29 (m, kd, c)den 5 februari 2002På justitieutskottets vägnarFredrik ReinfeldtFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: FredrikReinfeldt (m), (), (), (), (),(), (),(), (), MorganJohansson (s), (), (), (), (), GunnelWallin (c), () och ().2001/02JuU7Utskottets övervägandenI detta betänkande behandlar utskottet ett antalmotionsyrkanden som rör processrättsliga frågor ochsom väckts under de allmänna motionstiderna åren2000 och 2001. Om inte annat anges är motionernaväckta under allmänna motionstiden år 2001.Svensk domstols behörighetUtskottets förslag i korthetUtskottet föreslår, med hänvisning tillgällande bestämmelser, att avslårett motionsyrkande om att se över reglerna omforum i tvistemål. Jämför reservation 1 (v).I motion Ju239 (v) begärs en översyn av reglerna omforum i tvistemål. Motionärerna ifrågasätter omdagens regler gör det möjligt att i prövaanspråk som avser skadestånd på grund avkrigsförbrytelser och andra grova kränkningar avmänskliga rättigheter.Motionsönskemålet rör i första hand frågan omsvensk domstols behörighet.Vissa bestämmelser i ämnet finns i lagen(1998:538) om domstols internationella behörighetoch om verkställighet av utländska domar enligtBrysselkonventionen och i lagen (1992:794) medanledning av tillträde tillLuganokonventionen. harratificerats av EU:s samtliga nuvarandemedlemsstater och av , ochSchweiz samt av . Brysselkonventionen kanendast tillträdas av EU:s medlemsstater. Bådakonventionerna gäller som lag här i landet. Enligtkonventionerna kan en talan avseende skadeståndutanför avtalsförhållanden mot den som har hemvist ien konventionsstat väckas antingen i denkonventionsstaten eller i en annan konventionsstatvid domstolen i den ort där skadan inträffade.Det bör här nämnas att den av Europeiska rådetantagna I-förordningen om domstolsbehörighet och om erkännande och verkställighet avutländska domar på privaträttens område träder ikraft . I-förordningenersätter Brysselkonventionen och innehåller ihuvudsak identiska bestämmelser som Lugano- ochBrysselkonventionerna.För det fall någon konventionsbaserad lag inte ärtillämplig gäller som huvudregel att en tvist ärunderkastad svensk domsrätt, om svensk lag anvisarett forum här i landet. Reglerna om forum itvistemål innebär - såvitt nu är aktuellt - ihuvudsak följande.Enligt 22 kap. 1 § får talan motden misstänkte om enskilt anspråk med anledning avbrott föras i samband med åtal för brottet. Om talaninte förs i samband med åtalet skall talan föras iden för tvistemål stadgade ordningen. Det sistnämndainnebär att svarandens hemvist avgör i vilkendomstol talan skall föras.Mot den som inte har känt hemvist vare sig inomeller utom riket får talan väckas där han uppehållersig. Om den sökte är svensk medborgare somuppehåller sig utom riket eller om hans uppehållsortär okänd, kan talan mot honom föras där han inomriket senast haft hemvist eller uppehållit sig.Mot den som inte har känt hemvist inom riket får,i fråga om tvist som gäller betalningsskyldighet,talan föras där vederbörande har egendom.En talan med anledning av en skadegörande handlingfår vidare tas upp i den ort där handlingen företogseller där skadan uppkom.Det anförda innebär - såvitt gäller utländskamedborgare med hemvist utomlands - att en talan somenbart avser skadestånd på grund av brott begångetutomlands i praktiken inte kan föras här.När det gäller verkställighet av domar ärhuvudregeln att domar som meddelats i en annan statinte erkänns, om det inte finns någonöverenskommelse om annat. De ovan nämnda Bryssel-och Luganokonventionerna innehåller bl.a.bestämmelser om erkännande av utländska domar påprivaträttens område.Utskottet uttalade sig om liknande motionsönskemålsenast . Utskottet höll i och för sig medmotionärerna om att skadestånd är enviktig sanktion för att en målsägande skall fåupprättelse. När det gällde motionsönskemålet villeutskottet dock erinra om att redan gällande reglerger en möjlighet att föra en skadeståndstalan här omåtalet prövas här. Att föra en skadeståndstalan iden aktuella typen av mål utan samband med ett åtalframstod enligt utskottet som orealistiskt av fleraskäl, bl.a. skulle målsäganden inte ha den fördel ifråga om utredningen om den skadegörande handlingensom samordningen med ett åtal normalt sett innebär.Härtill kom att en sådan dom med stor sannolikhetendast skulle kunna verkställas i stater inom EUeller i , och . Mot dennabakgrund var utskottet inte berett att förorda attett utredningsarbete sattes i gång i frågan (bet.2000/01:JuU14 s. 11 f).Utskottet har inte någon annan uppfattning i dagoch avstyrker bifall till motion Ju239.Rätten till domstolsprövningUtskottets förslag i korthetUtskottet föreslår att avstyrkerbifall till motionsyrkanden om att utökamöjligheterna till överprövning avdomstolsavgöranden. Vidare föreslår utskottetatt avslår ett motionsyrkande omatt generella prövningstillstånd inte börinföras. Här hänvisar utskottet till pågåendeberedningsarbete. Slutligen föreslårutskottet att avslår ettmotionsyrkande rörande vitesföreläggande somenligt utskottets mening får anses varatillgodosett genom gällande lagstiftning.Jämför reservationerna 2 (kd, fp) och 3 (v).PrövningstillståndI motion Ju330 (kd) begärs att kravet påprövningstillstånd vid överklagande av tingsrättensavgöranden i brottmål skall tas bort. I motion Ju450(fp) efterfrågas ökade möjligheter att få målprövade i två instanser. Slutligen ansermotionärerna i Ju246 (v) att några generellaprövningstillstånd inte bör införas.I brottmål krävs prövningstillstånd i vissa fallnär en dom överklagas till hovrätt. Sedan år 1993krävs alltså prövningstillstånd om den tilltaladeinte dömts till svårare påföljd än böter eller omhan frikänts från ansvar för brott för vilket inteär föreskrivet svårare straff än fängelse sexmånader (49 kap. 13 § ). Innebördeni regleringen är att den tilltalade kan få enfullständig prövning i hovrätten om åtalet bifallitsoch om påföljden därvid bestämts till någontingannat än böter.Justitieutskottet har tidigare behandlat yrkandenliknande de nu aktuella (bet. 1999/2000:JuU4 s. 3 foch 2000/01:JuU32 s. 5 f). Vid /2000begärdes ett tillkännagivande av innebörd att rättentill domstolsprövning inte får urholkas, någotmotionärerna menade i viss mån redan skett genombl.a. krav på prövningstillstånd vid överklaganden.Av grundläggande betydelse för frågan om rätt tilldomstolsprövning är den europeiska konventionen avden angående skydd för de mänskligarättigheterna och de grundläggande friheterna(). Konventionen med desstilläggsprotokoll gäller enligt lagen (1994:1219)som lag här i riket.Enligt artikel 6.1 i skall varoch en, vid prövning av hans civila rättigheter ochskyldigheter eller av en anklagelse mot honom förbrott, vara berättigad till en rättvis och offentligförhandling inom skälig tid och inför en oavhängigoch opartisk domstol som upprättats enligt lag. Enutförlig redogörelse för den närmare innebörden avartikeln, liksom för exempel på de svenskalagstiftningsåtgärder som föranletts avkonventionens krav, finns i justitieutskottets ovannämnda betänkande från /2000.Hovrättsprocessutredningen uttalade i sittbetänkande Ett reformerat hovrättsförfarande (SOU1995:124) att inte torde hindraatt det i svensk rätt införs ett system med krav påprövningstillstånd med möjlighet till s.k.ändringsdispens vid fullföljd av talan fråntingsrätt till hovrätt i brottmål. Eftersomkonventionen inte föreskriver någon rätt tillöverklagande av domar i tvistemål, kunde den inteheller anses lägga hinder i vägen för krav påprövningstillstånd när sådana mål fullföljs fråntingsrätt till hovrätt (SOU 1995:124 s. 159 f).Vid behandlingen av den under /2000väckta motionen delade utskottet motionärernasuppfattning angående betydelsen av rätten tilldomstolsprövning. Rätten till domstolsprövning,framhöll utskottet, är i själva verket enförutsättning för att man skall kunna tala om enrättsstat. Enligt utskottets mening är den rätt tilldomstolsprövning som följer av såvälEuropakonventionen som rättsstatens principertillgodosedd i svensk rätt när det gälleranklagelser för brott och tvister mellan enskilda.Utskottet pekade också på att svensk lagstiftningunder senare år utformats så att ävenförvaltningsbeslut som rör ett enskilt subjektscivila rättigheter och skyldigheter skall kunnadomstolsprövas. Mot denna bakgrund ansåg utskottetatt det saknades anledning för att förordanågra åtgärder med anledning av motionen, och denavstyrktes i denna del.I sitt betänkande fann utskottet inteanledning att inta någon annan hållning i frågan medanledning av de då väckta motionsyrkandena, vilkaavstyrktes.Utskottet har inte någon annan uppfattning i dagoch avstyrker bifall till motionerna Ju330 och Ju450i nu behandlade delar.Såvitt angår frågan i motion Ju246 om införandetav generellt prövningstillstånd skall följandetilläggas.På grundval av Hovrättsprocessutredningensovannämnda betänkande föreslog regeringen våren 1997ett system med generellt prövningstillstånd i ledetmellan tingsrätt och hovrätt (prop. 1996/97:131).Emellertid återkallades propositionen sedan detvisat sig att erforderligt stöd inte fanns iriksdagen (regeringens skrivelse 1996/97:168). Inteminst från domstolshåll har även härefter efterlystsregeländringar som på olika sätt är avsedda attbegränsa hovrätternas befattning med målen till vadsom kan vara motiverat i det enskilda fallet. Enarbetsgrupp, i vilken samtliga hovrätter varitrepresenterad, har bl.a. föreslagit en någotutvidgad tillämpning av dagens regler omprövningstillstånd (Hovrätternas processgrupp,promemorian Effektivare hovrättsförfarande, dnrJu1999/4445). På grundval av delsHovrättsprocessutredningens förslag, dels nämndaarbetsgrupps promemoria har inomJustitiedepartementet utarbetats en promemoria omhur hovrättsprocessen bör se ut (Ds2001:36). I promemorian föreslås bl.a. att det förtvistemål skall införas ett generellt krav påprövningstillstånd vid överklagande till hovrätt.Promemorian har varit föremål för remissbehandlingoch bereds nu vidare i Justitiedepartementet.Utskottet anser att beredningen inte börföregripas och avstyrker bifall till motion Ju246 ihär behandlad del.VitesföreläggandeI motion Ju420 (m) yrkas att viten alltid skallutdömas av domstol och inte av myndigheter.I lagar och andra författningar föreskrivs iblandatt en myndighet kan förelägga någon att vidta enviss åtgärd vid äventyr av vite. Som exempel kannämnas att en polismyndighet får förelägga den somutan tillstånd ställt upp en container på enoffentlig plats att ta bortcontainern. Som påföljd för underlåtenhet att följaett sådant föreläggande får vite sättas ut (3 kap.19 och 20 §§ ordningslagen 1993:1617).I lagen (1985:206) om viten finns bestämmelser ombl.a. utdömande av vite. Enligt lagen prövas frågorom utdömande av viten av länsrätt på ansökan av denmyndighet som har utfärdat vitesföreläggandet eller,om detta har skett efter överklagande i frågan omvitesföreläggande, av den myndighet som har prövatdenna fråga i första instans (6 §). I vissa fallprövar tingsrätt frågan om utdömande av vite (7 §).Lagen om viten gäller i den mån inte annat följerav annan lag eller författning. Bestämmelser omutdömande av vite finns i ett antal andraförfattningar. I flera av dessa föreskrivs att detär länsrätt eller tingsrätt som skall pröva fråganom utdömande av vite (se t.ex. 16kap. 13 §). I några fall kan myndigheter, t.ex.Patent- och registreringsverket ochFinansinspektionen, döma ut vite. Myndigheternasbeslut kan överklagas till domstol.Utskottet kan inte finna annat än attmotionsönskemålet i stort får anses varatillgodosett genom gällande lagstiftning ochavstyrker bifall till motion Ju420.Offentlighet vid domstolUtskottets förslag i korthetUtskottet föreslår att avslår ettmotionsyrkande om att utreda huruvida antaletdomstolsförhandlingar inom stängda dörrar harökat. Jämför reservation 4 (v).I motion Ju246 (v) begärs en översyn avtillämpningen av bestämmelserna om attdomstolsförhandlingar kan hållas inom stängdadörrar. Syftet med en sådan översyn är att utröna omantalet icke offentliga förhandlingar i domstol harökat och i så fall vad det beror på.Enligt 2 kap. 11 § andra stycket regeringsformenskall domstolsförhandling vara offentlig.I 5 kap. regleras frågor omoffentlighet vid domstol. I vissa fall kandomstolsförhandling hållas inom stängda dörrar. Detrör bl.a. vissa typer av brott såsom sexualbrotteller när viss personalia skall gås igenom. Detsammagäller till skydd för uppgifter som hänför sig tillrikets säkerhet eller till en förundersökning ibrottmål (5 kap. 1 § ). Enligt lagen(1964:167) med särskilda bestämmelser om ungalagöverträdare gäller vidare vid förhandling i målmot den som inte fyllt att om offentlighet ärtill uppenbar olägenhet till följd av denuppmärksamhet den unge kan antas bli föremål för,får rätten förordna att målet skall handläggas inomstängda dörrar (27 § andra stycket).Enligt vad utskottet inhämtat från Domstolsverketförs inte någon statistik över hur mångaförhandlingar som hålls inom stängda dörrar.Domstolsverket har inte fått några indikationer påatt antalet sådana förhandlingar skulle ha ökat ochinte heller några andra påstötningar i frågan.Utskottet har inte underlag för annatställningstagande än att såväl bestämmelsernasutformning som tillämpningen av desamma är välavvägda. Mot denna bakgrund avstyrker utskottetbifall till motion Ju246 i nu behandlad del.Utbildning och kompetensutvecklingför anställda inom rättsväsendetUtskottets förslag i korthetUtskottet föreslår att avslår enrad motionsyrkanden om utbildning ochkompetensutveckling för anställda inomrättsväsendet i olika frågor. Utskottethänvisar här till den utbildning som bedrivsinom rättsväsendets myndigheter. Vidareföreslår utskottet att avslårmotionsyrkanden om att inrätta ett nationelltresurscentrum för brottsbekämpning. Jämförreservationerna 5-10 (m, v, kd, c, fp, mp).I ett antal motioner tas upp frågor om utbildningoch kompetensutveckling för anställda inomrättsväsendet. I motion Ju302 (s) begärs utbildningför att öka kompetensen i frågor som rör barn; imotionerna 2000/01:Ju411 (s), 2000/01:Ju416 (c) ochJu330 (kd) anser motionärerna att särskilt domaresbarnkompetens behöver stärkas. I motionerna Ju226(c), Ju324 (kd), Ju396 (m) och A229 (fp) efterfrågasutbildning i frågor om våld mot kvinnor, särskiltför domare och poliser, och i den sistnämndamotionen även forskning på området. Vidare begärsutbildning i brottsofferfrågor i motion Ju394 (kd),i kulturkompetens i motionerna A226 (c) och A317(v), i vittnesstödsverksamhet i motion Ju394 (kd)och i miljöbrott i motion Ju330 (kd). I motion Ju237(c), slutligen, begär motionärerna utbildning ifrågor om utvecklingsstörningar för att förbättrasituationen för utvecklingsstörda när de har kontaktmed rättsvårdande myndigheter.De områden som tas upp i motionsyrkandena är bådeangelägna och prioriterade i rättsväsendetsverksamhet. Det innebär att det bedrivs såvälutbildning som kompetensutveckling för de kategorieranställda som är närmast berörda. Här kan nämnas attdet inom polisen pågår ett kontinuerligt arbete medatt utveckla kvaliteten i grundutbildningen bl.a.genom ett ökat och fördjupat samarbete med deuniversitets- och högskoleutbildningar som harbetydelse för polisarbetet. erbjuderdessutom vidareutbildning för hela polisväsendet.För domare finns ett årligt utbildningsprogram medkurser, seminarier och utbildningsdagar för olikakategorier anställda och i olika ämnen. Slutligeninrättades vid Riksåklagaren ettutbildningscentrum och ett särskilt utbildningsrådunder ledning av biträdande riksåklagaren. Rådetansvarar för kvaliteten i kompetensutvecklingen.Under år 2000 genomfördes vidareutbildning föråklagare bl.a. i rasistisk brottslighet,miljöbrottslighet, målsägandefrågor samt sexual- ochvåldsbrott mot barn (prop. 2001/02:1 volym 3 s. 77,88 och 102).Utskottet har vid flera tidigare tillfällenbehandlat frågor som rör utbildning ochkompetensutveckling i olika ämnen för rättsväsendetsanställda.Som exempel kan nämnas att utskottet behandladefrågan om utbildning och fortbildning bl.a. i frågorrörande brottsoffer och våld mot kvinnor (bet. 1999/2000:JuU23 s. 20 f). Utskottet hänvisadedå till de förstärkta utbildningsinsatser som blevresultatet av regeringens proposition Kvinnofrid(prop. 1997/98:55, bet. JuU13) med bl.a. ändradexamensordning för ett antal utbildningar. Utskottetinstämde i motionärernas uppfattning att det är ihög grad angeläget att det inom rättsväsendet finnsgoda kunskaper hos dem som kommer i kontakt medbrottsoffer och frågor om brottsoffer; särskiltansågs detta gälla i fråga om kunskaper omvåldsbrott mot kvinnor och barn. Av den redogörelseutskottet gjorde i betänkandet framgick att ettomfattande utbildnings- och fortbildningsarbeteredan pågick såväl inom det högreutbildningsväsendet som inom berörda myndigheter.Dessutom övervägdes inom Justitiedepartementetbehovet av ytterligare utbildningsinsatser. Härmedansågs motionsönskemålen väsentligen tillgodosedda.Utskottet har härefter behandlat utbildningsfrågorsåvitt angår brottsoffer . Regeringen hadedå aviserat olika myndighetsuppdrag inriktade på attförbättra kunskaperna om brottsoffer för berördayrkesgrupper, varför de då aktuellamotionsönskemålen ansågs vara tillgodosedda (bet.2000/01:JuU20 s. 16 f). De aviserade uppdragenbeslutades . Rikspolisstyrelsenoch Brottsoffermyndigheten har sålunda fått iuppdrag att i samverkan genomföra utbildning ibrottsofferfrågor för personal inom polisväsendet.Detsamma gäller för och Riksåklagarenför personal vid de allmänna domstolarna ochpersonal inom åklagarväsendet (regeringens dnrJu2001/4708-4710/).När det gäller brott mot barn bör här även nämnasatt flera av förslagen som Kommittén motbarnmisshandel tagit upp i sitt delbetänkandeBarnmisshandel - Polisens och åklagarnashandläggningstider och arbetsmetoder (SOU 2000:42)handlar om utbildning och handledning. Kommitténföreslår en förändring av grundutbildningen förpoliser som ger alla poliser kunskap ombarnkonventionens budskap, hur man bemöter barn samthur man hanterar de särskilda frågor som kommer uppi ärenden där barn är inblandade. att det på central nivå skall finnasutbildning som tar sikte på att vidareutbildapoliser i att handlägga barnmisshandelsärenden.Vidareutbildning och kontinuerlig fortbildningföreslås också för åklagare. Av regeringensuppdaterade nationella handlingsplan mot kommersiellsexuell exploatering av barn (S2001/1380/ST) framgåratt och Riksåklagaren förnärvarande utvecklar sin verksamhet som rör barn,bland annat genom ökade satsningar på utbildning (s.6).Vad gäller motionsönskemålet i Ju396 om forskningi frågor kring våld mot kvinnor behandlades ävendenna fråga av utskottet (bet.1999/2000:JuU23 s. 27 f). Utskottet konstaterade attdet pågick en rad forskningsprojekt på området, attregeringen initierat forskning på de områden somhittills varit eftersatta samt attBrottsförebyggande rådet erhållit ett uppdrag attkontinuerligt följa modern kvinnoforskning påområdet samt annan forskning när det gäller mänsvåld mot kvinnor. Därmed ansåg utskottetmotionsyrkandena vara tillgodosedda, och dessaavstyrktes.Regeringen gav sommaren 2001Brottsoffermyndigheten i uppdrag att förbereda,utforma och genomföra ett forskningsprogram förviktimologisk forskning, däribland forskning medfokus på utsatta kvinnor.