bet · GP01KUU2 · 2002-05-21 00:00:00 — Politiskt är det enkanal som är väl upparbetad. Det ärslutligen en metod som med dessariksdagens erfarenheter visat sig mereffektiv än vad utskottet kan föreställasig skulle vara fallet med något avalternativen, vilket leder tillslutsatsen att den är strategiskt riktig.Utskottet står därmed fast vid deslutsatser som tidigare givituttryck för.Utöver denna huvudkanal för inflytandebör andra kanaler för samverkan ochinformationsutbyte beaktas.Partisamarbetet på Europanivå ärfortsatt, enligt utskottet, denlämpligaste vägen för att bygga upp ochbibehålla goda kontakter mellan riksdagenoch . Samverkanskanalermellan EU-ländernas nationella parlamentbör utnyttjas och vidareutvecklas, såvälinom ramen för COSAC9 som i form avdirektutbyte mellan fackutskott och iandra former.Utskottet är tveksamt till värdet av enandra kammare inom Europaparlamentetbestående av ledamöter från de nationellaparlamenten vare sig försubsidiaritetskontroll eller med enallmän roll. Enligt utskottet behöverEU:s beslutsprocesser göras merlättöverskådliga. En ytterligarebeslutsinstitution på Europanivå skulleverka i motsatt riktning. Utskottet kaninte heller ställa sig bakom förslag omen återgång till indirekta val avledamöterna av . I denfrågan valde medlemsländerna väg ,då reglerna om direktval tillEuropaparlamentet beslutades. Därmedklipptes de formella banden mellanEuropaparlamentet och de nationellaparlamenten. Det saknas bärande skäl föratt nu ta upp frågan om en återgång tillden tidigare modellen.Inom ramen för Europeiska konventet kanSveriges agerande i denna fråga medfördel inriktas på att bidra till enförutsättningslös debatt om nationellaparlaments inflytande via den egnaregeringen. En sådan debatt kan leda tillett utbyte av best practises.Med det anförda anser utskottet attmotionerna 2001/02:K87 (delvis) (m),2001/02:K85 (kd) yrkande 3, 2001/02:K86(fp) yrkande 10 samt 2001/02:U302 (c) yrkande 19 kan besvaras. Motion2000/01:K333 (s) avstyrks.2.5 Institutionernas rollerUtskottets överväganden i korthetDen nuvarande institutionellastrukturen är en lämplig grund fördiskussioner om förbättringar.Utskottet uppmärksammar den processenför reformering av ministerrådet där bl.a. Sverigesstatsminister agerat. Tiden är nu mogenför öppna möten när rådet agerarlagstiftare.Jämför reservationerna 15 (v, mp), 16(c) och 17 (fp).BakgrundUtan att frågan specifikt omnämns iNiceförklaringen är det naturligt att enfördragsöversyn som inriktar sig på hurEU skall fungera , efterutvidgningen, även innefattar engenomgång av hur de europeiskainstitutionerna fungerar. ILaekenförklaringen ägnas dessa frågorrelativt omfattande uppmärksamhet. I detföljande skall frågor kring EU:sinstitutioner beröras. Särskilduppmärksamhet skall ägnas åt planerna påen reform av regeringssamarbetet och ministerrådet.Övriga institutionella frågor behandlasmer kortfattat.EU:s speciella natur, med inslag avbåde överstatlighet och mellanstatlighet,motsvaras av en institutionell uppbyggnadoch organisation av suigeneris-karaktär. Artikel 7 i EG-fördraget nämner de fem viktigasteinstitutionerna: ,ministerrådet, Europeiska kommissionen,samt revisionsrätten. Avdessa är de tre förstnämnda politiskainstitutioner i den meningen att de harsom uppgift att skapa policy samt attbereda och antaga rättsakter. På sammasätt som det allmänna beslutsfattandet, ienlighet med artikel 5 i EG-fördraget (seavsnitt 2.3 ovan), är underkastat enlegalitetsprincip, innehåller ävenartikel 7 en motsvarande begränsning förinstitutionerna, som var och en måsteagera inom ramen för de befogenheter somden tilldelats genom detta fördrag.Detta uttryckssätt ger vid handen att deninstitutionella uppbyggnaden och denbalans som råder mellan institutionerna,inte fastställts genom en enkel formelutan bara kan förstås genom en samladbedömning av hela fördragsstrukturen.Resonemanget i Laekenförklaringen utgårifrån den allmänt formulerade frågan hurvi kan utöka den demokratiskalegitimiteten och öppenheten i denuvarande institutionerna, en fråga somgäller för alla tre institutionerna. Itexten ställs sedan följande frågor:Hur kan Europeiska kommissionensauktoritet och effektivitetförstärkas? Hur bör ordföranden förkommissionen utses, genom , genom ellergenom medborgarnas direkta val? BörEuropaparlamentets roll förstärkas?Skall vi utvidga medbeslutanderätten?Bör formerna för val av ledamöter tillEuropaparlamentet ses över? Krävs deten europeisk valkrets eller bör vidven fortsättningsvis hålla oss tillvalkretsar som bestäms på nationellnivå? Kan de båda systemen kombineras?Måste rådets roll stärkas? Bör rådetagera på samma sätt i sin egenskap avlagstiftare som när det står förverkställigheten? Bör rådsmötena varaoffentliga, åtminstone de som är avlagstiftande karaktär, för att fåstörre öppenhet? Bör medborgaren habättre tillgång till rådets dokument?Hur kan slutligen balans och ömsesidigkontroll mellan institutionernagaranteras?På annan plats i Laekenförklaringenställs även följande frågor:Kan den halvårsvisa rotationen avordförandeskapet för unionen behållas?Vilken roll skall Europaparlamentetspela? Vad skall rådet i dess olikasammansättningar ha för roll ochstruktur?Riksdagen har tidigare behandlat delar avdet område som diskuteras. Ibetänkande 1999/2000:UU10 behandlas bl.a.frågor om kommissionens ochEuropaparlamentets ställning och roll.Utrikesutskottet ställde sig där bakomvad anfört i sittyttrande (1999/2000:KU7y):vill erinra omatt makt ochinflytande ökats avsevärt genomAmsterdamfördraget. Förhållandetmellan institutionerna kommer attpåverkas av de diskussioner som skerinom den nu pågåenderegeringskonferensen. En av decentrala frågorna för konferensengäller utvidgning av området förbeslutsfattande med kvalificeradmajoritet. Parlamentets rollaktualiseras i denna diskussion. I fråga om möjligheten förEuropaparlamentet att avsätta enskildakommissionärer har önskemålettillmötesgåtts på så sätt att var ochen av de nuvarande kommissionärernagentemot kommissionsordföranden haråtagit sig att avgå, om ordförandenbegär det. Konstitutionsutskottetanser inte att något tillkännagivandeenligt motionen behövs utan föreslåratt utrikesutskottet avstyrkermotionen i denna del.I fråga om kommissionens initiativmonopoloch ställning anfördekonstitutionsutskottet i samma avutrikesutskottet godkända yttrandeföljande:Beträffande [då aktuelltmotionsyrkande] om politiskt ansvaroch kommissionens ställning vidhållerkonstitutionsutskottet sin ovanåtergivna bedömning från förra våren.Utskottet föreslår således attutrikesutskottet avstyrker motionen idenna del.Utrikesutskottet ställde sig bakom ävendenna del av konstitutionsutskottetsyttrande.Reform av ochministerrådetRegeringarnas samarbete inom i EU-frågorhar tre former: regeringskonferenser,stats- och regeringschefernas möten samt beslutsfattandet iministerrådet. Under dessa politiskabesluts- och diskussionsnivåer finns detförberedande tjänstemannaorgan samt ettcentralt rådssekretariat som i förstahand kan sägas utgöra ett sekretariat åtordförandelandet. stårför sakexpertis och logistiskt stöd, menockså för långsiktighet och erfarenhet något som är viktigt inte minst medhänsyn till att ordförandeskapsrotationenannars skulle riskera att leda till enbrist på institutionellt minne.Ministerrådet har olika sammansättningar,formationer, beroende på sakfråga. Högstmötesfrekvens som regel en gång permånad har utrikesministrarna som möts iAllmänna rådet (med ansvar för bådeövergripande frågor och utrikespolitik),finansministrarna som möts i Ekofin samtjordbruksministrarna i Jordbruksrådet.Antalet övriga rådsformationer vartidigare över 20 men har reducerats såatt det finns sammanlagt 16rådsformationer, inklusive de treomnämnda.Det förs en fortlöpande diskussion omhur ministerrådet och Europeiska rådetkan förbättra sina beslutsformer och sittfunktionssätt. Viktiga beslut fattadesvid i Helsingforsi , men debatten ochreformprocessen fortsätter. Till stor delhandlar det om reformer som inte krävernågra fördragsändringar utan kan beslutasinternt inom ministerrådet. Två inlägg idiskussionen är dels dendelrapport som ministerrådetsgeneralsekreterare ladefram till i imars (dok. S0044/02 irådssekretariatets informella S-serie),dels ett brev som statsminister skrev till sin spanske kollegaJosé i dennes egenskap avrådsordförande, också det införtoppmötesdiskussionerna i Barcelona.Solanas rapport till omnämnersärskilt statsministerns brev och tar uppflera av förslagen från detta. En merfullödig rapport från inför toppmötet i i juni.Frågan är alltså ytterst aktuell närdetta betänkande antasskall beslutas,vilket föranleder en något mer ingåendegranskning från utskottets sida.I det följande listas i sammandragnågra av de punkter som debatterats, ochsom omnämns av statsminister ochgeneralsekreterare i de nämndadiskussionsunderlagen antingen somkonkreta förslag eller som frågor somväcks.Europeiska rådet· Mer fokuserade diskussioner ochslutsatser.·· Formell dagordning ochåtminstone en stomme till procedurregler.·· Undvika att Europeiska rådetöverlastas med sakfrågor somministerrådet inte kunnat lösa.·· Tillförsäkra att allmänna rådetkan stå för förberedelser ochkoordinering.·· Begränsa delegationernasstorlek.·(Samtliga ovanstående punkter framförs,med något olika nyanser, av såvälstatsministern som generalsekreterareSolana. )Allmänna rådet· Dagens två roller bör delas uppså att det bildas ett äkta allmänt råd,med horisontella och konstitutionellafrågor, i synnerhet förberedelseansvaretinför mötena med , ochett utrikesministerråd, med mer samlatansvar för alla aspekter påutrikesrelationer.·(Framförs av både statsministern ochgeneralsekreterare . )Ordförandeskapsrotationen· Mer långsiktigaordförandeprogram, som överlappar flerordförandeskapsperioder (statsministern).·· Antingen överlappandeordförandeskap avseende program ellergenomförande eller helt eller delvisöverge systemet med ett visstordförandeland och ersätta detta medvalda ordförande (generalsekreterareSolana).·Språkregim· Överväga att överge kravet påfull tolkning på tjänstemannanivå, tillförmån för en flexibel tillämpning därvarje medlemsland från fall till fallsjälv väljer och bekostar denservicenivå man önskar (statsministern).·Öppenhet· Yttrandefrihet för rådetstjänstemän som åtminstone gör det möjligtatt yppa sådan information som skullevara offentlig om den efterfrågades idokumentform (statsministern).·· Överväga att hålla öppna mötennär rådet agerar lagstiftare, i börjanoch slutet av varje lagstiftningsärende(statsministern) eller som allmän regel(generalsekreterare ).·Den sistnämnda punkten om öppnarådsmöten är den enda som tas upp äveni Laekenförklaringen, vilket framgår avcitatet ovan.RegeringenRegeringen har i skrivelse 2001/02:115tagit upp institutionella reformer iavsnitt 4.4. Flertalet av de frågor somställs i Laekenförklaringen tas upp ibakgrundstexten. Under rubriken sägs sedan följande:Den nuvarande strukturen har ihuvudsak fungerat väl under en långtid och bör utgöra en bra bas även förframtiden. Regeringen ifrågasätter omdet finns behov av grundläggandeförändringar i balansen mellan EU:sinstitutioner. Regeringen är öppen förförslag som kan bidra till ett högrevaldeltagande i Europaparlamentet.I ett annat avsnitt iregeringsskrivelsen, under rubrikenÖppenhet, anges som en av de svenskautgångspunkterna följande:Offentliga rådsmöten bör hållas istörre utsträckning, särskilt vidbehandling av lagstiftningsfrågor.Som del av underlaget för bedömning avregeringens synsätt på detta område kandet ovan citerade brevet frånstatsminister till , medsynpunkter på reformprocessen inomministerrådet, nämnas. Ytterligare ettsätt att belysa hur regeringen ser på deninstitutionella balansen är följandecitat från statsministerns ovan nämndatal (avsnitt 1.1) vid i i höstas:Kommissionen har en viktig roll i attvärna EU:s intressen, att ta initiativför lagstiftning, och för att övervakaimplementeringen av fördrag ochdirektiv. Vi beslutade i förmindre än om ändringar ireglerna för tillsättande avkommissionen. Jag ser inget behov avatt ändra detta igen.En mer generell iakttagelse: Jag trorinte att medlemsstaterna önskar görafundamentala ändringar i balansenmellan å ena sidan medlemsstaterna,och kommissionen och Europaparlamentetå den andra. ochministerrådet kommer att fortsätta attspela en central roll i styrandet avEU.MotionernaI motion 2001/02:K87 (delvis) av PerUnckel m.fl. (m) begärs etttillkännagivande om utgångspunkter förSveriges hållning under EU:sframtidsarbete. Motionärerna betonar idenna del att EU bygger på maktbalans ochinte på parlamentarism. EU:sinstitutioner skall alltså vara starkaoch självständiga och kunna balanseravarandra. Det måste finnas envälfungerande kommission som med högkvalitet och integritet förmår agera påde områden som EU har ansvar för.Kommissionen behöver effektiviseras, ochdet kan bli nödvändigt att begränsaantalet komissionärer. Antaletrådssammansättningar bör minskas ochbättre återspegla . Det finns ocksåenligt motionärerna anledning attvverväga om ett i verklig mening allmäntministerråd behöver införas med ansvarför EU:s sammanhållna institutionellautveckling. De anser att EU:s toppmötenbör återgå till att bli en samlingspunktför stats- och regeringschefer för att ibred mening ange utvecklingsriktning istället för att som riskera attöverlastas och fatta oöverlagda ochotillräckligt beredda beslut.Ministerrådets möten bör vara offentliganär rådet agerar lagstiftare. I motionenkritiseras regeringen för att ge dubblabudskap i fråga om kommissionens ochrådets ställning: i regeringsskrivelsenges stöd för den rådande maktbalansen,men i ett tidigare anförande harstatsministern talat om en starkare rollför rådet. I motion 2001/02:U303 av m.fl. (m) yrkande 17(delvis) begärs ett tillkännagivande omEU:s framtidsfrågor, med i stort sammamotiveringar.I motion 2001/02:K85 av . (kd) yrkande 2 (delvis) begärs etttillkännagivande om att regeringen börvara öppen för ett öppnare och mertransparent och demokratiskt EU genombl.a. en förstärkning avEuropaparlamentets roll och en tydligareansvarsfördelning mellan rådet ochkommissionen. Motionärerna anför attEuropaparlamentet utgör medborgarnas endadirektkanal in i EU:s beslutsfattande ochpå sikt bör få medbeslutande på deområden där majoritetsbeslut gäller irådet. Motionärerna vill vidare slå fastkommissionens viktiga roll som motor isamarbetet och som fördragens väktare ochanser det olyckligt att rådet tagit påsig alltfler av kommissionens uppgifter.En stark kommission är enligtmotionärerna ofta de små ländernas bästavän och en nödvändig motvikt mot de storaländernas dominans i rådet ochparlamentet.I motion 2001/02:K86 av Karl-GöranBiörsmark m.fl. (fp) begärstillkännagivanden om den skevamaktbalansen mellan EU:s institutioner(yrkande 7), om att ge det folkvaldaEuropaparlamentet större inflytande(yrkande 8) och om att avskaffarådet i dess nuvarande form och göra omdet till den ena kammaren i etttvåkammarsystem (yrkande 9). Motionärernaanser att Europeiska kommissionen ochEuropaparlamentet har alltför liteinflytande i förhållande till rådet . Den nuvarandemaktbalansen innebär enligt motionärernaatt stora medlemsländer ges mer makt påbekostnad av små länder, och ettmellanstatligt system gynnar varkenöppenheten eller demokratin i EU. I sammamotion (yrkande 12) begärstillkännagivande om att ministerrådetsmöten bör vara öppna när rådet agerarlagstiftare.I den under innevarande riksmötesallmänna motionstid väckta motion2001/02:U301 av m.fl.(fp) yrkande 8 begärs etttillkännagivande om att genomgåendereformera och effektivisera EU:sinstitutioner. Detta innebär i fråga omövriga institutioner att revisionsrättenssjälvständiga roll bör stärkas, attdomstolen måste se över sina arbetsformerför att kunna fungera, attförstainstansrätten i ökad utsträckningbör ta hand om vissa förhandsavgörandenoch att möjligheten att införa strängareprövningstillstånd vid överklaganden börövervägas. I samma motion (yrkande 9)begär motionärerna ett tillkännagivandeom att bör ha rätt attavsätta enskilda kommissionsledamöter.Detta bör kunna ske efter en formellprocedur med en offentlig utfrågning. Isamma motion yrkande 13 förordas öppnarådsmöten.I motion 2001/02:K3 av . (kd) yrkande 5 begärs etttillkännagivande om att ordförandeskapeti ministerrådet bör bli merkontinuerligt. Motionärerna anser attvärdet av nationella ordförandeskapvisserligen är stort men att dehalvårsvisa ordförandeskapen innebärständiga avbrott i det politiska arbetetoch leder till brister i kontinuitet ocheffektivitet. Regeringen bör enligtmotionärerna ta initiativ till enutredning om hur ordförandeskapet kanreformeras, kanske inom ramen för enbredare översyn av rådets arbetssätt.I den under förra allmännamotionstid väckta motion 2000/01:K398 avLars m.fl. (fp) yrkande 5begärs ett tillkännagivande förregeringen om en genomgående reform ocheffektivisering av EU:s institutioner.I motion 2001/02:K62 av HelenaBargholtz m.fl. (fp) (yrkande 6) (delvis)begärs ett tillkännagivande om ett merdemokratiskt EU. Motionärerna anser attEU behöver en konstitution som tydliggörmaktfördelningen mellan union ochmedlemsstater med utgångspunkten attbeslut alltid skall fattas så nära denenskilda människan som möjligt. De anserockså att , som det endadirekt valda organet i EU, skall få ökadmakt så att bandet mellan väljare ochvalda ökar.I motion 2000/01:U510 av MarianneAndersson m.fl. (c) begärs etttillkännagivande om att stärkaEuropaparlamentarikernas initiativ- ochbeslutsrätt (yrkande 10).I flera motioner begärstillkännagivanden om att kommissionensinitiativmonopol inom första pelaren böravskaffas (motionerna 2001/02:K88 avYvonne Ruwaida (mp) yrkande 6,2001/02:K428 av m.fl. (mp)yrkande 5, 2000/01:U511 av . (mp) yrkande 4 samt 2000/01:K274 avMargit () yrkande 3). I andramotioner begärs tillkännagivanden om attkommissionen helt bör avskaffas i sinnuvarande form och ersättas av ettadministrativt organ (motionerna2001/02:K88 av ()yrkande 7, 2001/02:K428 av . (mp) yrkande 6 samt 2000/01:U511 avYvonne Ruwaida m.fl. (mp) yrkande 21).Frågor om kommissionen tas upp i motion2001/02:U301 av m.fl.(fp) yrkande 10. Motionärerna begär etttillkännagivande om att inget land bör hamer än en kommissionär. Kommissionen kaninte bevara sin nuvarande form ochstorlek i en utvidgad union, och redandagens kommission har svårt att arbetaeffektivt. Fler kommissionärer riskeraratt leda till att fler områden lyfts upptill EU-nivå, och en sådan utvecklingavvisas bestämt. Inget land bör ha mer änen kommissionär. Motionärerna förordarett system med ordinarie och biträdandekommissionsledamöter, där rangordningenroterar.Utskottets övervägandenDet är naturligt att frågor om EU-institutionernas uppbyggnad och inbördesmaktbalans ingår i det som diskuterasinom framtidsdebatten. Hur dennauppbyggnad och maktbalans bör se ut är ihög grad en funktion av vilken framtidainriktning man vill se för EU. Utskottetär av uppfattningen att den nuvarandeinstitutionella strukturen är lämplig somgrund även för framtiden.Utskottet stöder därvid regeringensutgångspunkt såsom den framställs iskrivelse 2001/02:115. Förbättringarbehöver ske, men det är utskottets meningatt diskussioner om sådana förbättringarbör ta avstamp i de nuvarandeinstitutionerna och deras inbördesmaktbalans.Såvitt avser kommissionens ställningoch dess initiativmonopol bör enligt detsammansatta konstitutions- ochutrikesutskottet stå fast vidden inställning som tidigare fastslagitsav på grundval av det ovanciterade yttrandet frånkonstitutionsutskottet /2000:KU7y,som utrikesutskottet ställde sig bakom ibetänkande 1999/2000:UU10. Kommissionenhar en viktig roll att spela somnationellt oberoende och självständigkraft i EU-samarbetet, något som gynnarinte minst de små medlemsstaterna.Särskild uppmärksamhet bör ägnas åtfrågan om reform av ministerrådet . En reform av framstår där som särskilt angelägenatt diskutera.Frågan om öppna ministerrådsmöten ärbetydelsefull. harkritiserats för att vara för slutet.Detta kan förklaras med dess karaktär avblandning mellan lagstiftande församlingoch diplomatkonferens. Tiden är nu mogenför att hålla öppna sammanträden närrådet agerar som lagstiftare.Med det anförda anser utskottet attmotionerna 2001/02:K87 (delvis) (m)2001/02:U303 (m) yrkande 17 (delvis),2001/02:K85 (kd) yrkande 2 (delvis),2001/02:K86 (fp) yrkandena 7, 8 och 12,2001/02:U301 (fp) yrkandena 8, 9, 10 och13, 2001/02:K3 (kd) yrkande 5,2000/01:K398 (fp) yrkande 5, 2001/02:K62(fp) yrkande 6 (delvis) samt 2000/01:U510(c) yrkande 10 kan besvaras.Utskottet avstyrker motionerna2001/02:K86 (fp) yrkande 9, 2001/02:K88(mp) yrkande 6, 2001/02:K428 (mp) yrkande5, 2000/01:U511 (mp) yrkandena 4 och 21,2000/01:K274 (m) yrkande 3, 2001/02:K88(mp) yrkande 7 samt 2001/02:K428 (mp)yrkande 6.2.6 Institutionernas beslutsfattandeUtskottets överväganden i korthetDet är viktigt att ansträngningar görs inom det begränsade utrymme som finns för att se vilka nya områden som kanbli föremål för omröstning medkvalificerad majoritet. Detta kanövervägas för de sakfrågor som i dagligger inom tredje pelaren.Jämför reservationerna 18 (m, kd) och19 (fp).BakgrundPå samma sätt som när det gällerinstitutionernas uppbyggnad i förraavsnittet är deras beslutsformer inte enfråga som togs upp i Niceförklaringen,men det är likväl naturligt att sakendiskuteras i framtidsdebatten. Laeken-förklaringen har två olika avsnitt somtar upp detta. Det första är underrubriken av unionensinstrument:Den centrala frågan gäller därförhuruvida unionens olika instrumentinte måste definieras bättre och derasantal minskas. Med andra ord, bör detinföras en åtskillnad mellanlagstiftande och verkställandeåtgärder? Bör antaletlagstiftningsinstrument minskas:direkt gällande bestämmelser,ramlagstiftning och icke bindandeinstrument (yttranden,rekommendationer, öppen samordning)?Vore det önskvärt att ramlagstiftningoftare tillämpades och medlemsstaternapå så sätt fick större rörelsefrihetför att uppnå sina politiska mål? Förvilken behörighet är öppen samordningoch ömsesidigt erkännande de mestlämpliga instrumenten? Skallproportionalitetsprincipen ävenfortsättningsvis vara utgångspunkten?Det andra avsnittet står att finna , öppenhet ocheffektivitet i Europeiska unionen:Den tredje frågan gäller hur vi kaneffektivisera beslutsfattandet ochinstitutionernas funktionssätt i enunion med omkring trettiomedlemsstater. Hur kan unionen bättrefastställa sina mål och prioriteringaroch säkerställa att de genomförs påett bättre sätt? Krävs det att flerbeslut fattas med kvalificeradmajoritet? Hur kanmedbeslutandeförfarandet mellan rådetoch förenklas ochpåskyndas? Kan den halvårsvisarotationen av ordförandeskapet förunionen behållas? Vilken roll skallEuropaparlamentet spela? Vad skallrådet i dess olika sammansättningar haför roll och struktur? Hur kan man även öka konsekvensen iden europeiska utrikespolitiken? Hurförstärks en samarbetsdynamik mellanden höge representanten och denbehörige kommissionsledamoten? Börunionens representation utåt iinternationella forum ytterligareutvidgas?Riksdagen har i flera sammanhang haftanledning att ta ställning till delar avdetta sakområde. Särskilt i anslutningtill godkännandet av Amsterdamfördraget(betänkande 1997/98:UU13) ochNicefördraget (betänkande 2001/02:KUU1) har haft anledning attbedöma frågor om omröstning medkvalificerad majoritet,medbeslutandeprocedurens tillämpning samtflexibel integration (närmaresamarbete). Om omröstning medkvalificerad majoritet anfördeutrikesutskottet i betänkande 1997/98:13att det visat sig att beslutsfattande medkvalificerad majoritet i vissa fall ledertill ett effektivare samarbete. Samtidigtborde beslut av konstitutionell karaktäroch sådana som ligger näranationalstatens kärna (exempelvisskatter) beslutas med enhällighet. Givetde förutsättningarna vore det, menadeutskottet, möjligt att överväga enövergång till kvalificerad majoritet medenskild prövning, som får ske artikel förartikel.