bet · GP01NU12 · 2002-04-09 00:00:00 — Även frågor om statistik,forskning och relationerna till EU inomområdet ingår i arbetsgruppens uppgifter.Dessutom skall gruppen följa uppslutsatserna från den sjunde europeiskakonferensen om social ekonomi.Under år 2001 har olika insatser gjortsför att förbättra statistiken om densociala ekonomin. SCB har på regeringensuppdrag deltagit i ett internationelltprojekt i FN:s regi med syftet attutveckla en internationell standard försatelliträkenskaper tillnationalräkenskaperna över den s.k.nonprofit-sektorn. I ett annat uppdraghar SCB (inom ramen för de s.k. ULF-undersökningarna) kartlagt svenskarnasengagemang i ideella och ekonomiskaföreningar. Detta uppdrag kommer attavrapporteras . Regeringenför även en dialog med ITPS angåendemyndighetens eventuella ansvar förstatistik och omvärldsanalyser inomområdet social ekonomi.Beträffande samarbetet inom EU är detgeneraldirektoratet för företagspolitiksom ansvarar för frågor om social ekonomii form av verksamhet i kooperativ,föreningar, ömsesidiga företag ochstiftelser. Under det svenskaordförandeskapet hölls i den sjundeeuropeiska konferensen om social ekonomii . Den arrangerades av densvenska regeringen och organisationerinom den sociala ekonomin i samverkan.Samordnande organ för förberedelserna ochgenomförandet har varit ennationalkommitté med statsrådet som ordförande och tjugo ledanderepresentanter för kooperativa ochideella organisationer. Under konferensenhölls bl.a. ett ministertrojkamöte(, och ) somsammanfattades skriftligt av det svenskaEU-ordförandeskapet. Sammanfattningeninnehöll bl.a. följande slutsatser:- Att det är viktigt att densociala ekonomins företag uppmärksammasnär det ställs krav på företagens socialaansvarstagande, eftersom sådantansvarstagande är den sociala ekonominsgrundval.-- Att den offentliga sektorn påallvar söker samverkan med den socialaekonomin när det gäller upphandling,bidrag m.m.-- Att idrottsrörelsen främjas inteminst när det gäller barn, ungdomar ochpersoner med handikapp.-- Att den sociala ekonominsförmåga uppmärksammas, särskilt ilokalsamhället, för att skapa samverkanoch tillit mellan människor och därigenomlösa lokala behov (s.k. socialt kapital).-- Att regeringarna måste samverkaoch utbyta erfarenheter om social ekonomioch att och regeringarnamåste söka dialog och bjuda införeträdare för den sociala ekonomin iolika sammanhang.-I regeringens åtagande ingår att följaupp konferensens slutsatser. Under detsvenska ordförandeskapet inleddes ävenregelbundna möten om social ekonomi påtjänstemannanivå mellan trojkaländernaoch kommissionen. har sammanlagtsex sådana möten genomförts. I de svenskanationella programmen för bl.a. mål 3 ochEqual har förutsättningarna förprojektstöd förbättrats för lokala ochregionala aktörer i form av föreningar,kooperativ, stiftelser och lokalautvecklingsgrupper. Främst handlar det omprojekt med inriktning på nya källor tillarbete samt lokal utveckling. Regeringenhar på prov infört förskott inom några avprogrammen för att underlätta för smålokala aktörer och små projekt med storinsats av ideellt arbete.I juli 2001 presenterade en grönbok om företagenssociala ansvar (Främjande av en europeiskram för företagens sociala ansvar), därden sociala ekonomins ekonomiskaföretagsformer omnämns som särskiltsocialt ansvarstagande. Syftet medgrönboken är att starta en bred debatt omhur EU skulle kunna främja företagenssociala ansvarstagande på både europeiskoch nationell nivå. För det fortsattaarbetet har kommissionen upprättat engrupp med representanter från respektivemedlemsland som skall bistå i detfortsatta arbetet. Avsikten är attsommaren 2002 presentera en strategi förarbetet med företagens sociala ansvar.Det bör även noteras att den s.k.Upphandlingskommittén i sittslutbetänkande Mera värde för pengarna(SOU 2001:31) lagt fram vissa förslag somsyftar till att möjliggöra positivsärbehandling vid offentlig upphandling.Kommittén har bl.a. föreslagit attkommuner och landsting vid upphandling avvård och omsorg skall få kräva att enleverantör inte är ett renodlatkommersiellt företag, och alltså kunna geföreträde för icke vinstsyftande företagoch organisationer, exempelviskooperativ. Betänkandet harremissbehandlats och bereds förnärvarande inom Regeringskansliet.Beträffande situationen förpersonalkooperativ, ekonomiska föreningaroch andra som verkar eller vill verkainom hälso- och sjukvården kan nämnas atten analys av deras situation ingår som endel i uppdraget för utredningen omvårdens ägarformer. Utredningen har attbehandla frågor om privatisering ochprivata vinstintressens roll inomakutsjukvården. I kommittédirektiven(dir. 2000:103) påpekas attpersonalkooperativ och små företag mångagånger har svårt att iupphandlingssituationen klara av attkonkurrera med de större bolagen. Därförfinns risken att det tidigare offentligamonopolet byts mot ett oligopol, därenbart de stora bolagen kommer attbedriva vård vid sidan av det offentliga.Utredaren skall lämna sitt slutbetänkandesenast den 1 december 2002.Vad sociala arbetskooperativ anbelangarhar näringsminister ochstatsrådet berört ämnet ivar sitt svar på interpellationer -interpellation 2000/01:349 av BarbroFeltzing (mp) och 2001/02:44 av IngerSegelström (s) - . Iinterpellationsdebatten den 15 november2001 uttalade statsrådet . att de sociala arbetskooperativenär utmärkta exempel på att det går atthitta former mellan det statliga och detprivata som ger många människor nyamöjligheter till arbete, större makt överden egna situationen och ett bättre liv igemenskap med andra. I båda svarenhänvisades till en pågående studie somfinansierades av , Socialstyrelsenoch . Studien syftar till attdefiniera och avgränsa begreppet socialaarbetskooperativ, beskriva densamhälleliga stödstrukturen samtanalysera hur stödet påverkar och kanpåverka en utveckling. I bådainterpellationssvaren framhölls att desociala arbetskooperativen spelar enviktig roll men att regeringen villinvänta studien innan eventuella insatserdiskuteras. Studien beräknas vara klarvåren 2002.Socialdepartementet och NUTEKfinansierar ett projektmed syftet att utveckla modeller ochmetoder för kooperativ äldreomsorg samtinformera och ge stöd till sådanainitiativ. ärett nationellt projekt med syfte attinformera om möjligheterna att starta ochdriva äldreomsorg i kooperativ regi.Projektet drivs av Föreningen i och KooperativtIdécentrum i i samverkan medlokala kooperativa utvecklingscenter(LKU) i hela landet.I den av (bet. 2001/02:KU14)behandlade demokratipropositionen(prop. 2001/02:80) finns några förslagsom bör nämnas i detta sammanhang. Detförsta gäller folkrörelseforum för dialogmellan regeringen och företrädare förfolkrörelser, föreningar och andramedborgarsammanslutningar. Detta för att,enligt regeringens bedömning, olikamedborgarsammanslutningarsförutsättningar och möjligheter att deltai den politiska processen behöverutvecklas. Enligt vad som anförs ipropositionen kan dessa forum t.ex.handla om folkrörelsernas ochföreningarnas villkor vad gällerlagstiftning och finansiering samt om hurman på bästa sätt skall tillvarataföreningslivets samlade kunskaper ochresurser. För det andra påtalarregeringen att den avser att tillsätta ensärskild utredare för att kartlägga hurlagstiftningen inom olika områdenpåverkar ideella föreningar. Viaföreträdare för föreningslivet harregeringen uppmärksammats på att detfinns vissa problem och oklarheter somsammanhänger med organisationsformen,skriver man i propositionen. Vidarepåpekar regeringen att den funnit behovav att på nytt utreda frågan om allmännasamlingslokaler och deras betydelse förföreningslivet och närsamhället.I årsredovisningen för redogörNUTEK för hur myndigheten disponeratstödet för kooperativ utveckling. Avstödet om har 18miljoner kronor fördelats till de 24lokala utvecklingscentren. Två miljonerkronor har använts till bl.a.kompetensutveckling av kooperativarådgivare, utvecklingsprojekt, seminarierm.m. har även arbetatfram ett förslag till ny förordning förstatsbidraget till kooperativ utveckling.De nya reglerna gäller från och medjanuari 2002. har delokala kooperativa utvecklingscentrenfått ett utökat ansvar av regeringen att- förutom att tillhandahålla gratisinformation och rådgivning för att startakooperativa företag - även omfattafrämjandet av företagande ochföretagsutveckling i den sociala ekonominlokalt och regionalt. Ibudgetpropositionen för harregeringen därför utökat anslaget 38:2Näringslivsutveckling m.m. inomutgiftsområde 24 med ytterligare 5miljoner kronor för . De tvådärefter följande åren skall stödet ökasmed . Stödet år2004 uppgår därmed till 35 miljonerkronor.Utskottets ställningstagandeUtskottet ser mycket positivt på sådanverksamhet som bedrivs inom ramen för detsom benämns social ekonomi. Det finnsenligt utskottets mening en storutvecklingspotential för den socialaekonomin och de olika verksamhetsformerden innefattar. Som nämnts har dessaverksamheter allmännytta ellersamhällsnytta och inte vinstintresse somfrämsta drivkraft, och kan mobiliseramedborgarnas engagemang ocharbetsinsatser i sådant som har direktkoppling till människors vardag. Densociala ekonomin bygger på en form avunderifrånperspektiv som utskottet anseri ökad utsträckning bör känneteckna olikasamhällsaktiviteter. Verksamheter inomden sociala ekonomin kan både ha positivaeffekter på den ekonomiska utvecklingenoch medföra nya lösningar på vård- ochomsorgsområdet.Utskottet delar således många av desynpunkter som förs fram i de motionersom här tas upp. kan utskottetkonstatera att det görs och avses attgöras en rad insatser som ligger i linjemed vad som kommit till uttryck i olikahär aktuella motioner. I den s.k.regionalpolitiska propositionen, vilkenutskottet behandlade ,aktualiserades en rad frågor som berörden sociala ekonomin. Utskottet vill idetta sammanhang bl.a. framhålla detutvidgade uppdrag som lokala kooperativautvecklingscenter givits. Från och med år2002 har dessa fått ett utökat ansvar ochomfattar nu allt företagande inom densociala ekonomin. har denstatliga finansieringen för verksamhetenökats. Utskottet vill här även framhållaprogrammen för entreprenörskap och lokaltutvecklingsarbete som skall genomförasunder . Programmenbestår av två insatsområden:entreprenörsfrämjande åtgärder medtyngdpunkt i personer och företagare medutvecklingsidéer samt lokaltutvecklingsarbete med tyngdpunkt i denideella sektorns möjligheter att bidratill den lokala utvecklingen.Inom tillsatteshösten 2001 en interdepartementalarbetsgrupp för frågor om folkrörelseroch social ekonomi. Gruppens uppgift ärdels att genom samråd ge underlag för enmer samlad politik, dels att följa uppolika insatser på området. I gruppensuppgift ingår bl.a. frågor om statistik,forskning och samarbete inom EU.Samtidigt pågår som tidigare nämnts olikainsatser för att förbättra statistikenoch kunskaperna om den sociala ekonomin.Mot bakgrund av de åtgärder somvidtagits och det arbete som förnärvarande pågår om kooperativa företagoch social ekonomi finner utskottets intenågot behov av ett riksdagsuttalande ifrågan. De här aktuella motionernaavstyrks därmed i berörda delar.AuktorisationNäringslicens för företagareUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå här aktuellamotionsyrkanden om införande avnäringslicens för företagare. Utskottetanser inte att ett generellt ingrepp inäringsfriheten är rätt väg att gå föratt komma till rätta med den typ avproblem som kan uppstå genom ekonomiskbrottslighet.MotionernaRiksdagen bör, enligt vad som anförs imotion 2001/02:Ju395 (s), göra etttillkännagivande om att kraven förnäringstillstånd bör skärpas. Enligtmotionärerna måste samhället ställa kravpå blivande företagare, vilket bl.a.innefattar att de besitter kunskap om deregler som gäller på den svenskaarbetsmarknaden. Vidare anförs att detinte heller är rimligt att en företagaresom vid upprepade tillfällen drivitföretag i konkurs skall tillåtas startaföretag gång på gång. Ett krav pånäringstillstånd i kombination med ettkunskapskrav om de förhållanden som råderpå arbetsmarknaden är nödvändigt för attmotverka såväl ekonomisk brottslighet somsvart arbetskraft, sägs det i motionen.Även i motion 2001/02:N272 (s) begärsett tillkännagivande om att personer somstartar företag bör genomgå engrundläggande utbildning. Enligtmotionärerna grundar sig konflikter på enarbetsplats och konflikter medmyndigheter och fackliga företrädare oftapå att företagaren inte har tillräckligkunskap, vilket gör att osäkerhet skapasom vilka lagar och regler som gäller. Detfinns även, enligt motionärerna, oseriösaföretag som varken följer lagar elleravtal och som därigenom konkurrerat utandra företag i branschen. För attundvika dessa problem anser motionärernaatt samhället bör se till att personersom startar företag har satt sig in i vadsom gäller. Personer som avser att startaett företag bör därför genomgå engrundläggande utbildning för attdärigenom erhålla vad motionärernabenämner ett "företagskörkort". En sådanutbildning bör bl.a. innehållaskattelagstiftning, bokföring, arbetsrättoch arbetsmiljölagstiftning, sägs det imotionen.En liknande uppfattning framförs imotion 2001/02:N336 (s). Motionärernamenar att en orsak till missförhållandenpå arbetsmarknaden är okunskap, bl.a.beträffande arbetsrätten, hos mångaarbetsgivare. För att få en arbetsmarknaddär alla parter kan ta sitt ansvar börblivande företagare genomgå en utbildningsom omfattar de grundläggande reglerna påarbetsmarknaden vid start av företag,arbetsrätt, förhandlingar och avtal samtövriga regler som gäller påarbetsmarknaden. Enligt motionärernaskulle detta kunna vara ett villkor förrätten att erhålla en F-skattsedel. Enavklarad utbildning bör även vara ettvillkor för att kunna tillgodogöra sigolika former av stöd och bidrag såsomexempelvis stöd för start avnäringsverksamhet eller lån hos ALMI.Vidare anförs att det kan vara specielltsvårt för företagare utan kunskap ocherfarenhet av den svenska arbetsmarknadenatt tillgodogöra sig det svenskaregelverket. Därför bör - som en del iåtgärder för att skapa lika möjligheterför alla att starta företag - de dokumentsom reglerar arbetsmarknaden finnastillgängliga på flera olika språk, sägsdet i motionen. Ovanstående bör enligtmotionärerna ges regeringen till känna.Vissa kompletterande uppgifterVåren 2001 avslog (bet.2000/01:NU7) en motion vari anfördes attBranschsaneringsutredningens förslag ominförande av en näringslicens skullegenomföras. Ett enigt utskott anförde attlikvärdiga konkurrensvillkor förföretagen är en grundläggande och mycketviktig princip som bör gälla alla delarav näringslivet. Utskottet framhöll attett generellt ingrepp i näringsfriheteninte är rätt väg att gå för att kommatill rätta med den typ av problem som kanuppstå genom ekonomisk brottslighet. Istället förordades en effektiv tillsyn avgällande lagar och bestämmelser på olikaområden.Den övergripande principen förnäringsverksamhet i är den friaetableringsrätten. Förekommandelagstadgade auktorisationer är i principinriktade på yrkesutövare avverksamheter, inte på rätten att drivanäring inom aktuell verksamhet. Såledesavser t.ex. auktorisation av revisorerutbildningskrav och vandelskrav avseendeden enskilda auktoriserade revisorn,medan ägande och ledning avrevisionsföretag är oreglerade.En lagstadgad auktorisation tillgrips ihuvudsak endast för att säkerställamedborgarnas liv, hälsa och säkerhet. Ivissa fall krävs tillstånd förnäringsverksamhet då stora ekonomiskavärden står på spel, t.ex. bankverksamhetoch försäkringsverksamhet, och omvanskötsel kan leda till att förtroendetför vitala delar av samhällssystemet kanstöras.I några fall förekommer krav påtillståndsprövning för att bedrivaaktivitet inom viss näringsverksamhet.Inom restaurangverksamhet finns krav påserveringstillstånd för att säkerställaatt krav som är förenade med utskänkningav alkoholhaltiga drycker uppfylls (SFS1994:1738, 6 kap.). Detta är således inteen för restaurangverksamhet generelltillståndsprövning. För yrkesmässigtrafik finns en tillståndsprövninginriktad på yrkeskunnande, ekonomiskaförhållanden och gott anseende. Förtaxiförare tillkommer krav påtaxiförarlegitimation, vars primära syfteär att tillförsäkra taxikunderna säkratransporter (SFS 1998:779).Frågan om tillståndskrav för etableringav vissa näringsverksamheter togs upp avBranschsaneringsutredningen i dessslutbetänkande om branschsanering ochandra metoder mot ekobrott (SOU 1997:111s.100). Utredningens huvuduppgift var attbehandla frågan om bekämpning avekobrott, särskilt skatteundandragande.Beträffande näringstillstånd påpekadesbl.a. att för att hindra olämpligapersoner från att etablera sig i särskiltutsatta branscher kan krav på tillståndinföras med vidhängandelämplighetsprövning och efterföljandetillsyn för den som vill vara verksam ien sådan näring. Vidare anfördes att ettkrav på att den presumtive företagarenpersonligen eller på annat sätt hartillgång till grundläggande kunskaper ibokföring, skatteregler,arbetslagstiftning m.m.(företagarkunskaper) kan verkaförebyggande. Utredningen har inte letttill att några åtgärder vidtagits pådetta område.Beträffande vad i motionen nämns omkontroll av personer som beviljas stödtill start av näringsverksamhet kannämnas att enligt förordning (2000:634)om arbetsmarknadspolitiska program börlänsarbetsnämnden inhämta upplysningar omden enskilde och dennes förutsättningaratt driva näringsverksamhet innan nämndenbeslutar om stöd till start avnäringsverksamhet. Enligt AMS allmännaråd för ovan nämnda förordning påtalasatt skulder hos kronofogdemyndigheteneller andra skulder bör inte medautomatik utesluta att en sökande anvisastill programmet. Däremot kan skuldermedverka till att verksamheten intebedöms bli lönsam eller att sökanden intebedöms ha förutsättningar för att drivanäringsverksamhet. börta kontakt med kronofogdemyndigheten föratt klara ut om det finns enavbetalningsplan. Om en avbetalningsplanfinns eller är på gång och övriga villkorär uppfyllda bör bidrag kunna beviljas.Handlar det om rena oegentligheter dåskulden uppstått bör bidrag intebeviljas. Vidare bör den som köper uppett eget konkursbo för att återigen drivasamma verksamhet inte beviljas bidrag.ALMI:s dotterbolag tar enkreditupplysning på kreditkunden, sombifogas beslutet. Kreditupplysningen gerinformation om t.ex.betalningsanmärkningar ochstyrelseledamöternas ekonomi. Om den integer tillräcklig information eller om manvill se de senaste uppgifterna finnsaktuella uppgifter om enskilda ellerallmänna mål mot företaget hoskronofogdemyndigheten. Om mernogsamt vill studera kreditkundengranskas det senaste bokslutets noteringför leverantörsskulder i förhållande tilldet totala årliga inköpet. Därmed kanklargöras om betalaningar sker . Iövrigt görs en bedömning och utredning avnyckeltal m.m.Utskottets ställningstagandeDen fria etableringsrätten är denövergripande principen förnäringsverksamhet i . tidigare uttryckt är likvärdigakonkurrensvillkor för företagen engrundläggande och mycket viktig principsom bör gälla alla delar av näringslivetoch som även bör gälla för företageninbördes inom en enskild bransch. Det ärnaturligtvis helt oacceptabelt att ettföretag genom brott mot lagar ochbestämmelser skulle tillskansa sig enbättre konkurrenssituation än andra.Detta bör på alla sätt beivras.Ett generellt ingrepp i näringsfrihetenär enligt utskottets uppfattningemellertid inte rätt väg att gå för attkomma till rätta med den typ av problemsom kan uppstå genom ekonomiskbrottslighet. Enligt utskottet är detviktigt att företagare har goda kunskaperom gällande regelverk. börframhållas att detta i sig inte är någongaranti för att brott mot lagstiftningenbeivras. Utskottet vill i ställetframhålla vikten av en effektiv tillsynav gällande lagar och bestämmelser påolika områden, t.ex. beträffande skatter,arbetsmiljö och arbetstider. Vidare villutskottet betona vikten av attinformation om gällande lagar ochbestämmelser är lätt åtkomlig förföretagen och att bestämmelserna är klartoch tydligt formulerade. I dettasammanhang bör även framhållas attregelsystemet inte bör utformas på ettsådant sätt att dess komplexitet utgörett hinder för nyföretagare.Med anledning av vad i en motion anförsom att näringslicens skall vara ettvillkor för möjligheten till vissa lånoch bidrag förutsätter utskottet atttillbörliga kontroller genomförs ienlighet med vad som tidigare nämnts.Utskottet vill i detta sammanhang ävenpåtala en annan brist som införande avnäringslicens är behäftat med. Det gällerfastställandet av vilken kunskap somerfordras för att driva ett företag.Kunskapsbehovet varierar beroende påföretagets storlek, bransch, bolagsformetc.Med det anförda avstyrker utskottet denämnda motionerna i berörda delar.Auktorisation av teckenspråkstolkarUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör med delvis bifall tillaktuellt motionsyrkande i ett uttalandetill regeringen plädera för att fråganom införandet av auktorisation förteckenspråkstolkar bereds skyndsamt ochutan ytterligare tidsutdräkt.MotionenI motion 2001/02:So619 (kd) påpekas attfrågan om auktorisation avteckenspråkstolkar är olöst.Motionärerna anför att alltfler dövaanvänder tolkar varför behovet av enkvalitetsgaranti i form av entolkauktorisation blir allt större.Kammarkollegiet är den utfärdandemyndighet som auktoriserar tolkar italade språk. Teckenspråket har sedan år1981 status som officiellt erkäntmodersmål i och kan därförjämställas med andra modersmål i vilkatolkauktorisation är möjlig.Riksdagen bör därför besluta om att hosregeringen begära förslag omauktorisation av teckenspråkstolkar, sägsdet i motionen.Vissa kompletterande uppgifterFör språktolkar finns en auktorisation,enligt förordning (1985:613) omauktorisation av tolkar och översättare,som Kammarkollegiet ansvarar för. Någonauktorisation för teckenspråkstolkarfinns inte.1989 års handikapputredning föreslog isitt delbetänkande En väg tilldelaktighet och inflytande: tolk fördöva, dövblinda, vuxendöva, hörselskadadeoch talskadade (SOU 1991:97) en ändring iovan nämnda förordning, som skullemöjliggöra auktorisation även i detsvenska teckenspråket. I proposition1992/93:159 om stöd och service tillvissa funktionshindrade bedömdes fråganvara i behov av ytterligare beredning.Våren 2000 avslog motionermed krav på införande av auktorisation avteckenspråkstolkar. Utskottet erinrade om(bet. 1999/2000:NU13) attUtbildningsdepartementet då planerade atttillsätta en utredning beträffandeteckenspråksutbildning och att frågan omauktorisation väntades komma upp i den.Utskottet förutsatte att detta arbeteskulle komma i gång skyndsamt och attytterligare tidsutdräkt måste undvikas.Utskottet påpekade också att frågan omauktorisation kan behandlas separat ochinte behöver kopplas samman med frågan omteckenspråksutbildning i övrigt.Utskottet ansåg - i likhet med vad somanfördes i de då aktuella motionerna -att det förefaller rimligt attauktorisation av teckenspråkstolkarinförs. Utskottet erinrade om attteckenspråket harlikvärdig status med andra språk ochansåg det därmed följdriktigt att dentolkauktorisation som gäller för andraspråk också införs för teckenspråk.Utskottet menade att införande avauktorisation av teckenspråkstolkar är enviktig fråga för den berörda gruppen. Enauktorisation är en bekräftelse på attden som har blivit auktoriserad har denödvändiga kunskaperna. Eftersomkvaliteten på kunskaperna ofta är ojämn,menade utskottet att ett införande avauktorisation är angeläget. Mot bakgrundav att så pass förflutit sedanfrågan senast behandlades i den aktuellapropositionen, ansåg utskottet att detvar nödvändigt att regeringen agerar ifrågan. I en reservation (m, kd, c, fp)krävdes ett riksdagsuttalande om attregeringen skulle anmodas att omedelbarttillse att en auktorisation avteckenspråkstolkar införs.Regeringen uppdrog åtKammarkollegiet att utreda formerna förauktorisation av tolkar i teckenspråk.Kollegiet skulle även utredaförutsättningarna för auktorisation närdet gäller dövblindtolkning ochvuxendövtolkning.