bet · GQ01AU1 · 2002-11-28 00:00:00 — AMSskallvidare samverka med bl.a.kommunerna och föratt nyanländainvandrares och asylsökandeskompetens tidigt skall kunna tastill vara påett sådant sätt attarbetsmarknadsinträdeteffektiviseras och tidigareläggs.För att rekrytera kortutbildadevuxna som antingen är ellerriskerar attbli arbetslösa till vuxenutbildninginförs ett rekryteringsbidrag tillvuxna(prop. 2001/02:161, bet.2001/02:UbU15, rskr. 2001/02:312).Bidraget lämnasunder högst . Det ärkommunerna som prövar om den sökandeharförutsättningar att få bidraget,men kommunerna skall också verkaför attsamråd sker med arbetsförmedlingeneller andra parter så attbidraget nårdem som har det största behovet avkompetensutveckling.Som ett sista exempel kan härockså nämnas att finansiellsamordningbeträffande rehabilitering skallinföras . Den utgårfrånsamverkan mellan socialtjänst,socialförsäkring, hälso- ochsjukvård ocharbetsmarknadsmyndigheter.Som framgått ser utskottetpositivt på att många beslutinomarbetsmarknadspolitiken fattas pålokal nivå och att kontakter ochsamarbeteutvecklas mellan AMV, kommuneroch andra lokala intressenter.Dennasamverkan måste i störstamöjliga utsträckning bygga påfrivillighet.Utskottet ställer sig därföravvisande till ett förslag i enenskild motionfrån en moderat ledamot om attkommunerna skulle åläggas att införaochadministrera vad motionärenbenämner jobbgaranti för arbetslösa.Även om utskottet somframgått är positivt tillattarbetsmarknadspolitiken anpassastill lokala förhållanden kan detfinnasanledning att framhålla att denservice och det stöd som enarbetssökandeerbjuds måste vara likvärdig i helariket. Likaså måstemyndighetsutövningenpå det arbetsmarknadspolitiskaområdet av rättssäkerhetsskäl skepå ettenhetligt sätt överallt ilandet. Mot denna bakgrund delarutskottetregeringens uppfattning att AMVmåste bli en mer sammanhållenorganisation.FriårUnder pågår enförsöksverksamhet meds.k. friår i tolv kommuner.Försöksverksamheten regleras iförordningen(2001:1300) om friåret. I tvåenskilda motioner föreslås att detskall varamöjligt för den som har friår attstarta eget företag eller utvecklaegetföretagande.Utredningen om statens regionalainsatser för företagsutveckling(STRIF)lade frambetänkande (SOU 2002:101)Företagsutvecklingpå regional nivå. Utredningenanser att starta-eget-bidrag påförsök ochunder vissa angivna villkor skallkunna ges också till personer sominte ärarbetslösa för innovations- ochproduktutveckling och företagande.Ävenfriåret skall kunna användas pådetta sätt. Också en radförenklingar förföretag liksom satsningar påföretagsutveckling i tidiga faserföreslås iutredningen.Regeringen konstaterar ibudgetpropositionen att deni föregåendeårs budgetproposition aviserade attden skulle återkomma till riksdagenmedett förslag angåendeförsöksverksamhet med ett s.k.friår under perioden2002-2004. Utformningen av friårethar dock enligt regeringeninneburit attnågot riksdagsbeslut inteerfordrats.IFAU har i uppdrag att följa uppoch utvärdera dearbetsmarknadspolitiskaeffekterna av den pågåendeförsöksverksamheten med friår.Rapporter skalllämnas till regeringen med börjanden 31 december 2002.En överenskommelse träffades den 4oktober 2002 mellanSocialdemokraterna,omatt friår senast den 1 januari 2005skallinföras i hela landet medlägst samma villkor,ersättningsnivå ochomfattning per kommun som detpågående friårsförsöket. Det ärenligtutskottet värdefullt att regeringeninformerar om vilkaslutsatsersom kan dras när detgäller arbetsmarknadspolitiskaeffekter,välfärdsförbättringar ochmöjligheter att bryta den ökandetrenden avsjukskrivningar på grund av stress.Utskottet utgår också från attriksdageninformeras om vilka villkor somskall gälla för friåret när detinförs ihela landet.Nordisk arbetsmarknadEtt par motioner tar upp problemsom kan uppstå när någon väljer attarbetaeller bo i ett annat nordisktland. Enligt utskottets uppfattningär detangeläget att så långt som möjligtta bort sådana hinder mot ökatutbyte avarbetskraft.Utskottet kan notera att detsedan några år inletts en dialogmellanSverige och om hur man skalllösa dessa problem. Till exempelpågårkontakter mellan de bådaländerna bl.a. på ministernivå.Här kan ocksånämnas att kommer att varaordförandeland i Nordiskaministerrådetunder . Enligt vadutskottet inhämtat frånRegeringskansliet kommerSverige i det sammanhanget attarbeta aktivt för att identifieradels deområden där resultat kan nås föratt konkret undanröja gränshinder,dels deområden där samordning inte går attgenomföra på kort sikt, men därökadeinformationsinsatser kanbehövas. Av det svenskaordförandeprogrammetframgår också att frågan omundanröjande av gränshinder ären av fyrahuvudpunkter. Bland de åtgärdersom den avser attvidtaär bl.a. att· följa upp arbetet med attavskaffa olika gränshinder medutgångspunkt iministerrådsförslaget om nordborsrättigheter samt utifrånerfarenheternai det bilaterala samarbetet·· arrangera särskildamötesaktiviteter kringavlägsnandet av gränshindermed deltagande av berördainstanser·· tillsätta en särskildrepresentant förordförandelandetssamarbetsminister som i bl.a.bilaterala kontakter kan verka förattarbetet med gränshinder följs uppeffektivt·· öka insatserna förutbildning, information ochsamverkan påsocialförsäkringsområdet.·Av programmet framgår också attförbättrade informationsinsatserplaneras bl.a. vid den norsk-svenska gränsen för frågor gällandeSverige och Norge.Utskottet delar som anförtsmotionärernas uppfattning att detär viktigtatt gränshindren elimineras ochatt resurser byggs upp församordnadinformation. Som framgått har detvidtagits och kommer att vidtas enradåtgärder för att underlätta förden som väljer att arbeta i ettannatnordiskt land. Utskottet utgårfrån att man inom detta arbete ävenkommeratt beakta de erfarenheter somfinns från bl.a. AF InreSkandinavia, ettgemensamt norsk-svensktförmedlingssamarbete.SlutsatsMed hänvisning till vad som anförtsfinner utskottet inte anledningtillnågot uttalande från riksdagenssida med anledning av debehandlademotionerna. Utskottet avstyrkerdärför motionerna A204 (mp), A205(c), A206(m), A220 (s), A222 (s), A225yrkandena 1-7 (m), A228 (v), A239yrkandena 2,5-13, 28-31 och 33 (c), A244yrkandena 1 och 2 (fp), A245 (m ochfp), A257(s), A258 yrkandena 1-4 (v), A259(v), A261 (kd), A266 (s), A277 (s),A282(s), A284 (s), A285 (s), A291 (s),A292 (s), A294 yrkandena 1-6 (m),A302(s), A306 yrkandena 1 och 2 (c),A314 yrkandena 1-3, 5, 8-12 och 14-16 (m),A320 yrkandena 1-4, 6, 14, 17-19,26, 28 och 29 (kd), A321 yrkandena1, 3och 4 (m), A324 yrkandena 1, 2och 6 (kd), A330 yrkandena 1-3(c), A332yrkandena 1-9, 11-14 och 17(fp), A335 yrkandena 1-5 (m), A341(s), A342(s), A364 yrkandena 1-4 och 5 idenna del (m), A367 yrkandena 1, 2och 4(s), Sk347 yrkande 3 (kd), Sf226yrkande 8 (fp), Sf332 yrkande 6(m), Sf336yrkande 6 (v), So296 yrkande 4 (c),So513 yrkandena 1-4 och 6 (v),Kr230yrkandena 3-5 (m), Kr264yrkande 13 (m), Kr296 yrkandena 1-3(v), Kr372yrkande 29 (fp), Ub272 yrkande 2(kd), N227 yrkande 8 (m) samt N395yrkande11 (kd).2. Regeringens skrivelse2001/02:187 genomförande avEU:ssysselsättningsstrategiUtskottets förslag i korthetUtskottet redovisar synpunkter påinriktningen av skrivelsen motbakgrund avRiksdagsutredningens förslag omsyftet medresultatskrivelser. Utskottetställer sig bakom den redogörelseförerfarenheterna av samarbetetinom ramen för EU:ssysselsättningsstrategi som lämnasi skrivelsen. Jämför reservation8 (m, fp, kd, c).Skrivelse 187BakgrundRiksdagen har beslutat attregeringen skall lämnaresultatredovisningar tillriksdagen i form av skrivelser.Dessa utgör komplement tillnuvarandebudgetdokument och syftar tillatt bättre integrera uppföljningochutvärdering i budgetprocessen ochge ett bättrebeslutsunderlag.Huvuddrag i EU:ssysselsättningssamarbeteSysselsättningsstrategin byggerpå mellanstatligt samarbete utanbindandedirektiv och lagstiftning.Sysselsättningspolitiken ärnationell ochansvaret för såväl utformningensom genomförandet ligger såledeshosmedlemsstaterna. Strategingenomförs med hjälp avgemensamma mål ochriktlinjer, uppföljning i form avnationella handlingsplaner ochgemensammaindikatorer samt utbyte av godaerfarenheter. Drivkraften iprocessen utgörsav det gemensamma åtagandet ochdet politiska trycket. Denna form avmel-lanstatligt samarbete har kommitatt kallas den öppnasamordningsmetoden.Grunden för det gemensammasysselsättningssamarbetet iunionen anges iAmsterdamfördraget.Varje år lägger rådet, påförslag av kommissionen, fastgemensammariktlinjer försysselsättningspolitiken som skallligga till grund förländernas nationellasysselsättningspolitik. Antaletriktlinjer uppgår förår 2002 till 18 stycken.Riktlinjerna har varit struktureradeunder följandefyra pelare sedansysselsättningsstrategintillskapades:· att förbättra anställbarheten,·· att utveckla företagarandan ochskapandet av arbetstillfällen,·· att uppmuntra företagens och deanställdas anpassningsförmåga samt·· att stärkajämställdhetspolitiken.·Riktlinjerna har reviderats någotvarje år, både innehållsmässigt ochtillantalet, för att bättre svara motnya utmaningar. Vissa områden hartill-kommit och andra har fått ökatfokus. I riktlinjerna för år 2000infördesför första gången övergripandehorisontella mål innefattandenationellasysselsättningsmål, kvalitet iarbetet, strategier för livslångtlärande,samarbete med arbetsmarknadensparter, policy mix ochgemensammaindikatorer.I ett nästa steg formulerarmedlemsländerna sina nationellahandlings-planer för sysselsättning sompresenterar den politik och deinitiativ somländerna har vidtagit motbakgrund avsysselsättningsriktlinjerna. Ihandlingsplanerna presenterarmedlemsländerna goda exempel.Handlingsplanerna blir föremål förgranskning av rådet ochkommissionenoch denna utmynnar i den gemensammarapporten om sysselsättning frånrådetoch kommissionen. Där görs enbedömning avsysselsättningssituationen ochsysselsättningspolitiken inomunionen och i de enskildamedlemsstaterna.Ett viktigt inslag isysselsättningsstrategin ärutvecklandet avindikatorer och jämförbarstatistik för att underlätta ocheffektiviserauppföljning.Fördraget ger rådet möjlighet attavge rekommendationer tillenskildaländer om sysselsättningspolitikensgenomförande. Rekommendationernabaseraspå analysen och bedömningen avsysselsättningspolitiken i denationellahandlingsplanerna och i dengemensamma rapporten.Regeringens bedömning av sambandmellan sysselsättningsriktlinjernaoch nationell politikRegeringen slår iresultatskrivelsen fast attden svenskasysselsättningspolitiken skallligga i linje medEU:ssysselsättningsriktlinjer. Iskrivelsen redovisas den fördapolitiken medutgångspunkt från strategins måloch riktlinjer. I fokus står enanalys avinriktningen på politiken och hurdenna har förändrats.Sysselsättningspolitiken är ennationell angelägenhet, mensamtidigt öppna samordningsmetoden enviktig roll påsysselsättningsområdet.Metoden utgör ett betydelsefulltinstrument i EU-arbetet och ettviktigtkomplement till gemensamlagstiftning. Ett utökatsamarbete mellanmedlemsländerna kan enligtregeringen skapa förutsättningarför tillväxt,sysselsättning och en välfungerande arbetsmarknad i Europa.Sysselsättningsstrategin är endynamisk process som vuxit framsuccessivt.Det är därför enligt regeringensvårt att i efterhand avgöra vilkapolitiskainitiativ på nationell nivå som ären direkt följd av strategin ochvilkasom skulle ha genomförts ändå.En av målsättningarna under senareår harvarit att effektivisera processen.I skrivelsen anges attsysselsättningspolitiken i Sverigeligger väl ilinje med de övergripandemålen och riktlinjerna förEU:ssysselsättningsstrategi. Sverigeuppfyller med god marginal EU:sgemensammakvantitativa sysselsättningsmålför avseendesysselsättningsgradtotalt på , för kvinnor på 60 %samt för personer på 50 %.Sverige har goda erfarenheter avatt arbeta med kvantitativa målinomramen för den ekonomiska politikenoch ambitionerna har varit och är iflerafall också mer långtgående än vadsysselsättningsriktlinjerna anger.År 1996satte regeringen upp som mål attden öppna arbetslösheten skullehalverastill före utgången avår 2000, vilket ocksåuppnåddes.Arbetslöshetsmålet kompletteradesmed ett sysselsättningsmål sominnebär attsysselsättningsgraden i termer avreguljärt arbete för personer iåldern20-64 år skall uppgå till år2004. Målet ligger enligtregeringen inomräckhåll.När det gällersysselsättningsstrategins förstapelare poängterarregeringen att har en långtradition av aktivarbetsmarknadspolitikför att främja arbetskraftensanställbarhet. Den s.k. arbets-ochkompetenslinjen utgörgrundprincipen i den svenskaarbetsmarknadspolitikenoch ligger enligt regeringen väl ilinje med den preventiva ansatsen iEU:ssysselsättnings-strategi. uppfyllersamtliga tre kvantitativa mål underriktlinjerna1 och 2 i strategin.Att främja ett gott företagsklimatär en av hörnstenarna i regeringenspo-litik för ökad sysselsättningoch tillväxt och står isamklang medsysselsättningsstrategins andrapelare. Tyngdpunkten iregeringensnäringspolitik ligger i första handpå generella åtgärder för att skapagodaförutsättningar för nyetableringarav företag och möjligheter förredanetablerade företag att växa. Densvenska politiken ligger enligtregeringenväl i linje med EU:s riktlinjer pådetta område.Reformer av skatte- ochbidragssystemen har varit ettbärande inslag isåväl EU:ssysselsättningsstrategi som iregeringens ekonomiska politik.Genomförda reformer inom ramen förskatte- och bidragssystemen harbidragittill att minska marginaleffekternaoch främja arbete och att sökaarbete.Den svenska strategin förlivslångt lärande ligger väl ilinje medsysselsättningsstrategins tredjepelare. Utbildningspolitiken ärenbetydelsefull del av strävandenaatt öka sysselsättningen ochminskaarbetslösheten. har ettväl utvecklat system för utbildningochkompetensutveckling både inom ramenför skolsystemet, vuxenutbildningenochden högre utbildningen liksom förkompetensutveckling i arbetslivet.Ett viktigt mål för regeringenspolitik är att alla skall gesmöjlighettill ett bra arbetsliv med välfungerande arbetsvillkor. Dettaskall skegenom att främja ett arbetsliv somger utrymme för utveckling ochförnyelseoch som inte leder till attindivider förslits, skadas ellerslås ut.Därigenom bidrararbetslivspolitiken till ökadproduktivitet ocheffektivitet, vilket leder tillhögre tillväxt och lägresamhällskostnader.Arbetsmarknadens parter spelaren viktig roll för att uppnåkvalitet iarbetet i och med att mångafrågor om anställningsvillkorregleras genomkollektivavtal. Regeringen anseratt den svenska politiken på dettaområdeligger väl i linje medsysselsättningsriktlinjerna.Också när det gäller jämställdhetligger politiken enligt regeringenväl ilinje med EU:s riktlinjer ochsysselsättningsstrategins fjärdepelare. Detövergripande målet förjämställdhetspolitiken i äratt kvinnor ochmän skall ha samma möjligheter,rättigheter och skyldigheter pålivets allaområden. Arbetet för ettjämställt samhälle skall genomsyraalla delar avpolitiken och alla nivåer avsamhället. har etthögtarbetskraftsdeltagande och enhög sysselsättning bland kvinnor ochuppnårmed god marginal EU:s mål om ensysselsättningsgrad på förkvinnor år2010. Det är resultatet av enlångsiktig politik som inkluderarreformer påen rad områden.Motioner med anledning av skrivelse2001/02:187Fyra motioner har avlämnats medanledning av skrivelse 2001/02:187Sveriges genomförande avEU:s sysselsättningsstrategi.I fyrpartimotion 2001/02:A11(yrk. 1 och 2) frånModeraterna,behandlas denarbetsform,öppna samordningsmetoden,genom vilken EU-medlemsstaternassysselsättningspolitik samordnas.Motionärerna menar att det äruppenbartatt den öppna samordningsmetodenkan bidra till att sätta politisktfokus påangelägna samhällsproblem. Debetonar att metoden intefår urholkasubsidiariteten genom att på ettsmygande sätt föra överbeslutskompetensfrån medlemsstaterna till unionen.Stark kritik riktas i motionenmot att regeringen år efter åriministerrådet medverkat tillrådsrekommendationer till Sverigeom hursysselsättningspolitiken börutformas utan att regeringensedan beaktatdessa. Trots rådsrekommendationernaär skattetrycket extremt högt,särskiltpå låg- och medelinkomsttagare, ochinga egentliga reformer hargenomförtsinom stöd- och bidragssystemen.Inte heller har försök gjorts attmotverkaden könssegregerade arbetsmarknadengenom att bryta upp offentligamonopol.I fyrpartimotionen tillbakavisasregeringens påstående i skrivelsenatt desvenska erfarenheterna av attarbeta med horisontella målpåsysselsättningsområdet är goda.De svenska målen att reducera denöppnaarbetslösheten till föreutgången av 2000 respektive uppnå reguljärsysselsättningsgrad harlett till "statistikpolitik" istället föransträngningar att öka utbudet avarbetskraft.När det gällersysselsättningsstrategins förstapelare om att förbättraanställbarheten menar motionärernaatt de svenska resultaten lämnarmycketövrigt att önska och pekar pånegativ utveckling ochmisslyckanden när detgäller ungdomsarbetslöshet,långtidsarbetslöshet, invandraresdelaktighet påarbetsmarknaden, individuelltkompetenssparande, minskanderörlighet ochineffektiv matchning påarbetsmarknaden samt AMS-byråkrati. Vid upprepadetillfällen har fåttsysselsättningsrekommendationer omatt åtgärdadet höga skattetrycket menskattetrycket på låginkomsttagare ärfortfarandeoerhört högt.I fråga omsysselsättningsstrategins andrapelare om att utvecklaföretagaranda och att skapaarbetstillfällen kritiserarModeraterna,att intebeaktatvad som sägs isysselsättningsriktlinjerna omskattereformer som gynnarsysselsättning och utbildning,minskat regelkrångel ochavskaffande avhinder för nyföretagande. Imotionen riktas också stark kritikmot att maninte öppnat den offentligasektorn för konkurrens och sänktskatten påhemnära tjänster och därmedinte beaktat vad som sägsisysselsättningsriktlinjerna omatt tillvarata tjänstesektornsmöjligheterför skapandet av fler och bättrearbetstillfällen.I den aktuella fyrpartimotionenvänder sig motionärerna mot attregeringenframhåller som ettsätt att uppmuntra företagensoch deanställdas anpassningsförmågaenligt sysselsättningsstrateginstredjepelare. Fler konkretaåtgärder behövs, exempelvismodernisering avarbetsrätten, bättre servicehos myndigheter ochindividuelltkompetenssparande.Att stärka jämställdhetspolitikenutgör sysselsättningsstrateginsfjärdepelare. För att bryta obalansenmellan könen på den svenskaarbetsmarknadenbör de offentliga monopolenöppnas för konkurrens frånfriståendearbetsgivare och skattetrycketminskas så att familjer bättrekan förenaarbetsliv och familjeliv. Likasåbehövs åtgärder till för att minskadetoavlönade arbetet, exempelvis genomskattereduktion för hemnäratjänster.Folkpartiet hävdar i motion2001/02:A10 (yrk. 1-3) attnäringspolitikenär en bortglömd del avsysselsättningsstrategin och attsynen på företagandemåste ändras. Krånglet måsteminska, skatterna sänkas ochkonkurrensen öka.Arbetsmarknadspolitiken måsteutformas på ett flexibelt sätt ochutgå frånmänniskors olika behov. Iredovisningen till EU avarbetslöshetsstatistikbör faktiska förhållanden framgå.Med anledning av resultatskrivelsenförordar i motionA1(yrk. 1-3) en utvärdering avden öppna samordningsmetodenutifråndemokratiaspekter. Metoden avserenligt partiet samordning, intesamarbete.Den har dessutom brister när detgäller insyn och den är otydlignär detgäller möjligheter att utkrävaansvar. Därför bör metodenanalyseras införEU:s framtidsdebatt.Vänsterpartiet välkomnar denmålsättning om konkurrenskraftbyggd påkunskap som kommit till uttrycki den s.k. Lissabonstrategin. Förattrealisera en sådan målsättningkrävs långsiktighet, statligtansvar förforskning och teknikutveckling ochett synsätt där arbetskraften utgörenresurs och däranställningsvillkoren är goda. Detbör utarbetas ett programför tillväxt och konkurrenskraftbaserad på kunskap.Könssegregeringen påarbetsmarknaden måste brytassamtidigt som denoffentliga verksamhetenförsvaras. Personal med tillfälligaanställningarhar sämre möjligheter tillpåverkan i arbetet och fårmindrepersonalutbildning. Otrygghetenhämmar också kreativiteten ochutrymmet föratt uttrycka kritik. För att ökatillväxtmöjligheterna baserade påkunskapmåste andelen otryggaanställningar minska ochfler fåtillsvidareanställningar.Barbro Feltzing (mp) ställer sig imotion 2002/03:A2 (yrk. 1-16)positivtill den öppna samverkan som EU:ssysselsättningsstrategi ger uttryckföreftersom det mellanstatligasamarbetet bedrivs utan tvingandelagar ellerdirektiv. Motionären anser dockatt det saknas en hållbarstrategi påsysselsättningsområdet och villförbättra insatserna påarbetsmarknads- ocharbetslivsområdena. åtgärder för att förebyggaarbetslösheti vissa grupper, främjalivslångt lärande och nyarbetsorganisationrespektive entreprenörskap ochnya arbetstillfällen. Motionärensförslaginnefattar också skattepolitik ochåtgärder för att främjajämställdhetmellan kvinnor och män.Motion väckt under allmännamotionstidenUtskottet bedömer att följandemotionsförslag lämpligen kanbehandlas i anslutning tillställningstagandet rörandeskrivelse 187.Kristdemokraterna riktar i motionA320 yrkande 25 kritik motregeringen föratt den inte beaktatrådsrekommendationerna tillSverige om åtgärder påsysselsättningsområdet. Regeringenbör revidera dennationellahandlingsplanen försysselsättning och omsättarådsrekommendationerna omsänkta skatter m.m. i praktisktillämpning. Vidare bör Sverigei EU-samarbetet betona en konsekventtillämpning avsubsidiaritetsprincipen.Utskottets ställningstagandeAllmänt om resultatskrivelsenSkrivelse 2001/02:187 Sverigesgenomförande av EU:ssysselsättningsstrategiär den ena av de två förstaresultatskrivelser som regeringenöverlämnattill . Som framgåttansåg attriksdagensmöjligheter att arbeta meduppföljning och utvärdering ibudgetsammanhangskulle bli bättre omresultatredovisningar varje årlämnades till riksdagen.Redovisningarna skulle ge riksdagenoch ansvarigt utskott underlagför enmer inträngande granskning avviss statlig verksamhet.Huvudsyftet medresultatskrivelserna skulleenligt varaatt ge ettunderlag för en diskussion iriksdagen om uppnådda resultat.Riksdagskommittén (förslag tillriksdagen 2000/01:RS1 s. 76 f.)ansåg attbudgetarbetet i riksdagenborde utvecklas mot attuppföljning ochutvärdering blir en integrerad delav budgetprocessen.Resultatskrivelsernaskall syfta till att förbättraförutsättningarna för detta inomramen förden ekonomiska styrningen.Kommittén betonade vidare attskrivelserna inte behöver avseallverksamhet inom ett utgiftsområdeutan att de med fördel kankoncentrerastill vissa delar.Riksdagskommittén bedömde vidareatt uppföljningen avriksdagens beslut troligen blirmer meningsfull för mål på lägrenivåer,t.ex. verksamhetsområdesnivåeller anslagsnivå.Resultatinformation påutgiftsområdesnivå skulle enligtkommittén kunna bli alltförabstrakt ochgenerell.Den resultatskrivelse somarbetsmarknadsutskottet har attbehandla och enmotsvarande skrivelse om kulturoch delaktighet (skr.2001/02:176) sombereds i kulturutskottet utgör detvå första redovisningarna av dettaslag.Erfarenheterna avriksdagsbehandlingen av dessa kandärmed komma att gevägledning inför utformning ochomfattning av framtidaresultatskrivelser.I och med att syftet medresultatskrivelser är att bidratillförbättringar av den ekonomiskastyrningen finns det anledning attnågotberöra hur denna styrning går tillefter det att tagitställningtill förslagen ibudgetpropositionen. Då skerregeringens medelstilldelninggenom den årliga statsliggaren medregleringsbrev. Regleringsbrevenutformasi dialog mellan respektivedepartement och berörd myndighet.De kanrevideras under löpande budgetår.I AMV:s regleringsbrev ,som kan anses vara av särskiltintressenär det gällersysselsättningsfrågor, angerregeringen förutom anslagsbeloppoch anslagsvillkor också ettantal verksamhetsgrenar. För varoch en avverksamhetsgrenarna finns mål ochavrapporteringskrav angivna.I budgetpropositionen för 2003redovisar regeringen underutgiftsområde 13viss information omsysselsättningssamarbetet inom EU.