bet · GQ01FÖU1 · 2002-11-26 00:00:00 — Utskottet hade ingenerinran mot denna redovisning.Försvarsmakten har därefter i budgetunderlaget för2003 återkommit med förslag till planering avseendeförmågan till tillväxt grundad på särskildamateriella mobiliseringsenheter (MME).Försvarsmakten anger i förslaget att nuvarandeplanering med utnyttjande av MME låser ekonomiskaresurser utan att därigenom bidra till att svara motstatsmakternas ambition avseende kontinuerligutveckling av befintlig och framtida förmåga.Försvarsmaktens inriktning är därför att frigöraresurser genom att förändra sin tillväxtplanering.Dessa resurser skall användas för att förstärkabl.a. övnings- och utbildningsverksamheten för attdärigenom bidra till att skapa en förbättrad förmågatill internationella insatser. Vissa MME skalldärför avvecklas. En förändrad planering avanpassningsåtgärder bygger i stället på enutveckling av insatsorganisationens förmåga att mötanya hot och risker genom studier, forskning ochutveckling av kompetenser, typförband ochdemonstratorer. Denna förändring bedöms ökaförutsättningarna att skapa kontinuerlig utveckling.I den förändrade planeringen ingår också planeringav tillväxt för att öka insatsorganisationenskvalitet och planering av åtgärder för att höjainsatsorganisationens kvalitet inom tolv månaderefter beslut.Regeringen anser att det är viktigt att inteekonomiska resurser i onödan binds i entillväxtplanering som inte är operativt motiverad.Delar av de nuvarande särskilda MME kan därför kommaatt avvecklas. Metoden att bl.a. genom MME skapaförutsättningar för kvantitativ tillväxt påmedellång sikt () bör dock behållas i defall där den är operativt motiverad som en del avplaneringen för anpassningsförmåga. Regeringen avseratt besluta i vilken takt och i vilken omfattning eneventuell avveckling av nuvarande MME skallgenomföras.Regeringen pekar vidare på att anpassning vidbehov även omfattar planering av åtgärder för attkunna minska insatsorganisationens volym.Beredskap för internationella insatserInriktningen avseende beredskap för internationellainsatser är att säkerställa att de krav som ställspå förband och förmågor som omfattas av anmälan tillinternationella styrkeregister kan uppnås.Arbetet inom ramen för Nordcapssamarbetet inriktasmot upprättandet av en nordisk styrka av brigadsstorlek med begränsade uppgifter fr.o.m. den 1 juli2003.Försvarsmakten anger att den största begränsningennär det gäller uppgiften att bidra till fred ochsäkerhet i omvärlden utgörs av nuvarande system förpersonalförsörjning. Försvarsmakten menar dock attplaneringen fortsättningsvis kan bygga på att det ärmöjligt att kontinuerligt ha 1 000personer (1 500 personer) iutlandsstyrkan, vilket motsvarar dagens nivå.Regeringen delar den bedömningen. Enligt regeringensmening bör den översyn av utbildnings- ochövningssystemet samt reformeringen avpersonalförsörjningssystemet som Försvarsmaktengenomför skapa förutsättningar för att övertiden genomföra internationella insatser med tvåbataljoner (600 till 900 man/bataljon) samtidigtsamt ett antal mindre förband ur armé-, marin- ochflygstridskrafterna.Regeringen har mot denna bakgrund uppdragit åtFörsvarsmakten att redovisa de verksamhetsmässigaförutsättningarna för att öka förmågan attdelta med förband i internationella missioner.Försvarsmakten ska redovisa förslag tillambitionsnivå och tidsplan för utvecklingenav den högre förmågan.Regeringen avser inte att vidta några störreförändringar av det svenska bidraget till SFOR utandet kommer även att bestå av framför alltpersonal med Cimic-uppgifter.Regeringen avser inte heller att vidta någraförändringar av storleken av det svenska bidragettill KFOR. Bidraget kommer fortsatt i huvudsak beståav en mekaniserad bataljon.IncidentinsatserRegeringens bedömning: Inriktningen för beredskapoch insatser vid incidenter bör vara följande.Försvarsmakten skall upprätthålla beredskap föroch kunna genomföra incidentinsatser, dvs.upptäcka, ingripa och avvisa varje form avkränkning av svenskt territorium för att hävdarikets territoriella integritet i luften, tillsjöss och på marken.Stöd till samhälletRegeringens bedömning: Inriktningen förstöd till samhället bör vara följande. Vid sidanav att medverka i räddningstjänst enligträddningstjänstlagen (1986:1102), skallFörsvarsmakten bidra till att stärka det svenskasamhället vid svåra påfrestningar på samhället ifred och därvid kunna samverka med andramyndigheter och ställa resurser till förfogande.Som skäl för sin bedömning framhåller regeringenbl.a. följande.Det är angeläget att samhällets resurser kanutnyttjas på ett effektivt och rationellt sätt.Försvarsmakten har många resurser som kan användasför andra angelägna ändamål i samhället. Där så ärmöjligt och det inte påverkar Försvarsmaktensgrundläggande verksamhet negativt bör ett gemensamtutnyttjande eftersträvas.Försvarsmakten skall kunna bistå med insatser förstöd vid räddningstjänst enligt räddningstjänstlagen(1986:1102). Myndigheten har också som en av sinauppgifter att kunna stärka det svenska samhället vidsvåra påfrestningar på samhället i fred.Regeringen vill i detta sammanhang erinra om attkraven på förmåga hos Försvarsmakten att stärka detsvenska samhället vid svåra påfrestningar påsamhället i fred inte skall utgöra en utgångspunktför myndighetens utformning och omfattning, menskall beaktas i den operativa och territoriellaplaneringen, vid planering av övningsverksamhet samtnär det gäller tillgänglighet till vissamaterielslag och förnödenheter. Myndighetens förmågaatt medverka med stöd till samhället vid både svårapåfrestningar på samhället i fred ochräddningstjänst skall således vidmakthållas ochutvecklas inom ramen för kraven på förmåga förFörsvarsmaktens andra uppgifter.Regeringen anser att Försvarsmakten tillsammansmed ansvariga myndigheter skall fortsätta attutveckla planeringen för militära stödinsatser inomde områden där det är särskilt viktigt att det finnsen tillräcklig beredskap mot svåra påfrestningar påsamhället i fred, bl.a. vid radioaktivt nedfall,störningar i elförsörjning ellertelekommunikationer, vid översvämningar ochdammbrott samt vid kemikalieolyckor.I propositionen (prop. 2001/02:158) Samhälletssäkerhet och beredskap redovisade regeringen frågorom Försvarsmaktens stöd till civil verksamhet.Syftet med den reformen är att förtydliga deförfattningsmässiga grunderna för Försvarsmaktensmöjlighet att lämna stöd till civil verksamhet ochatt ge förutsättningar för ett bättre utnyttjande avFörsvarsmaktens resurser och kompetens i samhället iövrigt. hade inget att erinra mot vadregeringen anfört i propositionen (bet.2001/02:FöU10, rskr. 2001/02:261). Med utgångspunkti de resonemang som redovisades i propositionen harregeringen beslutat förordningen (2002:375) omFörsvarsmaktens stöd till civil verksamhet.Förordningen trädde i kraft den 1 juli 2002.När det härefter gäller Försvarsmaktens beredskapför stöd till samhället vill regeringen framhållaatt Försvarsmaktens insatsberedskap skalldimensioneras främst för behovet att kunna hävdaterritoriell integritet och försvara landet motväpnat angrepp. Det innebär att det finns delar avförband och funktioner med resurser urgrundorganisationen som är tillgängligaför att kunna möta de nämnda situationerna. Dennainsatsberedskap rymmer också en beredskap för attkunna samverka med civila myndigheter och ställaresurser till förfogande vid svåra påfrestningar påsamhället i fred samt i övrigt lämna stöd tillsamhället.Sammanfattningsvis vill regeringen framhålla attFörsvarsmakten bör fortsätta att utvecklamöjligheterna att lämna stöd till samhället i linjemed det arbete myndigheten framgångsrikt harbedrivit de senaste åren.MotionModeraterna delar inte regeringens syn att det gårsnabbt att återupprätta en stark svenskinsatsförmåga. I kommittémotion Fö260 (m) av GunnarHökmark m.fl. menar motionärerna att alltför mångaosäkerheter är förenade med anpassningsdoktrinen föratt denna skall kunna tas till intäkt för uteblivnamilitära satsningar . Varje första beslut om enanpassningsåtgärd är till sin natur reagerande,säger motionärerna. kommer därmed inte attvara ensamt om, eller ens först om, att förstärkaden egna försvarsförmågan.Enligt motionärerna måste beredskap och möjlighettill anpassning kontinuerligt utvecklas i samklangmed förändringarna i omvärlden. Denna utveckling börutgöra ett viktigt ingångsvärde för riksdagensbeslut om utvecklingen av totalförsvaret. Riksdagenbör därför få en skrivelse som redogör förriskerna för stora påfrestningar på samhället och och därpå baserat behov avförändringar av planerad utveckling (yrkande 9).UtskottetAnpassningI kommittémotion Fö260 (m) kritiseras den nuvarandeanpassningsplaneringen. Motionärerna menar att dens.k. anpassningsdoktrinen innehåller alltför mångaosäkerheter. bör därför få enskrivelse som i ett femårigt respektive tioårigtperspektiv beskriver riskerna för storapåfrestningar på samhället.Utskottet vill för sin del anföra att riksdagenrelativt utförligt redovisat sin syn påanpassningsprincipen och på utvecklingen avanpassningsförmågan (bet. 1998/99:FöU5). Utskottetframhöll då bl.a. att förmåga till anpassning bör haen central betydelse vid totalförsvarets utformning.Utskottet betonade, liksom regeringen, betydelsen avgenomtänkta förberedelser och tidiga beslut.Utskottet menade att det är ofrånkomligt att beslutom anpassningsåtgärder kommer att behöva fattasunder betydande osäkerhet och med inslag avpolitiskt risktagande. Förmågan att kunna uppfattaoch rätt tolka de ofta svaga signalerna omsäkerhetspolitiska förändringar blir därmedbetydelsefull. Utskottet uttalade sig också för enflexibel totalförsvarsorganisation. Det är dånödvändigt att upprätta planer som på medellång siktklargör skilda utvecklingsmöjligheter förtotalförsvaret. Denna planering måste präglas av ettdynamiskt synsätt och kunna förändras i takt medförändrade förutsättningar. Utskottet utgick frånatt regeringen , antingen i budgetförslageteller i annan ordning, informerar för attdenna skall kunna pröva hur anpassningsförmåganutvecklas.Utskottet gör nu inte någon annan bedömning.Utskottet har svårt att se någon avgörande skillnadmellan den här redovisade synen påanpassningsprincipen och den syn som uttrycks imotion Fö260 (m) yrkande 9. Utskottet anser därföratt motionsyrkandet inte bör bifallas.Regeringen redogör i propositionen för delvisändrade förutsättningar för tillväxtplaneringengrundad på särskilda materiella mobiliseringsenheter(MME). Regeringen anför att vissa MME kan komma attavvecklas. Det framgår dock inte av propositionenvilka förband som därvid skulle komma att beröras.Utskottet delar principiellt regeringensuppfattning att ekonomiska resurser inte bör bindasupp i en tillväxtplanering som inte är motiverad.Dessa resurser bör i stället kunna utnyttjas fört.ex. förstärkningar av utbildningen och ett ökatantal övningar. Regeringen har, på utskottetsbegäran, i proposition 2001/02:10 Fortsatt förnyelseav totalförsvaret redovisat vilka åtgärder sombehövs för att kunna organisera ett antalytterligare förband, bl.a. två armébrigader samtamfibie- och kustartilleribataljoner. Regeringen hardärvid redovisat för att materielen finnsreserverad och förrådsställd. Om en avveckling avsådan materiel är motiverad får regeringen sålundaåterkomma till med förslag om förändradeoperativa krav och förbandsutveckling.Grundberedskap, incidentinsatser och beredskap förinternationella insatserUtskottet ansluter sig till regeringens bedömning ipropositionen om inriktningen av grundberedskapen,beredskapen för incidentinsatser och beredskapen förinternationella insatser.FörsvarsunderrättelsetjänstUtskottet ansluter sig till regeringensbedömning om inriktningen avförsvarsunderrättelsetjänsten.PropositionenRegeringens bedömning: Förändringen av inriktningenfrån traditionell militär förvarning och heltäckandeoperativ och taktisk förvarning mot strategiska ochicke-militära underrättelser bör fortsätta. Dettakräver utveckling av nya metoder och utökatsamarbete såväl nationellt som internationellt.Ytterligare ansträngningar att stödja svensk truppoch personal i fredsbevarande insatser bör ske.Som skäl för sin bedömning framhåller regeringenbl.a. följande.Den tyngdpunktsförskjutning som skett fråntraditionell militär förvarning och heltäckandeoperativ och taktisk förvarning mot strategiska ochicke-militära underrättelser och den vidgadehotbilden bör fortsätta. Härvidlag måste detinternationella samarbetet inom underrättelseområdetintensifieras, inklusive stödet till EU:sframväxande förmåga inom ramen för GUSP och ESDP atttidigt upptäcka potentiella kriser.Vidare anser regeringen det vara av vikt att manfortsätter att förändra och förbättrainhämtningsmetoderna och analyserna i syfte attytterligare öka relevansen i produktionen.Regeringens arbete med att tydligare inriktaförsvarsunderrättelsetjänsterna kommer attfortsätta.UtskottetUtskottet ansluter sig tillregeringens bedömning ipropositionen om inriktningen avförsvarsunderrättelsetjänsten.Det civila försvaretUtskottet behandlar här vad regeringen ibudgetpropositionen anfört om verksamhetsområdet försvaret (s. 71-86).UtskottetUtskottet förutsätter att redovisningen avförmågan inom bl.a. områdena elförsörjningoch telekommunikationer även fortsättningsviskommer att kunna följas upp avutskottet.Omfattning, mål och utgiftsutvecklingPropositionenI fred är civilt försvar den verksamhet somgenomförs för att höja samhällets förmåga att motståett väpnat angrepp. Det civila försvaret är därmedinte en organisation utan den verksamhet som ettflertal aktörer genomför i syfte att komplettera detfredstida samhällets grundförmåga.Beredskapsförberedelser inom det civila försvarethar t.o.m. varit uppdelade i 18funktioner, dvs. samhällssektorer som bedömdes varasärskilt viktiga i en krigssituation. För varjefunktion fanns en central myndighet som ansvaradeför att bl.a. samordna verksamheten inom funktionen.Regeringens proposition Fortsatt förnyelse avtotalförsvaret är en fortsättning på den betydandeominriktning av det civila försvaret som påbörjadesunder (prop.2001/02:10, bet. 2001/02:FöU2, rskr. 2001/02:91). På regeringens förslagbeslutade att funktionsindelningen skallupphöra.En central del försvarsbeslut var atten helhetssyn skall prägla samhällets satsningar ochåtgärder för att förebygga och hantera hot ochrisker i såväl fred som krig. Med helhetssyn avsågsi försvarsbeslutet att de resurser som skapas föratt landet skall kunna motstå ett krig även, om deefterfrågas och resurserna är lämpliga, skall kunnanyttjas i fredstida situationer.I propositionen (prop. 2001/02:10) Fortsattförnyelse av totalförsvaret redovisade regeringen enny planeringsstruktur som förbättrar samordningen avplanering för beredskapen vid svåra påfrestningar påsamhället i fred och planering vid höjd beredskap. Ipropositionen (prop. 2001/02:158) Samhälletssäkerhet och beredskap förtydligas denna struktur.För att förbättra helhetssynen i planeringen i ettvidare hotperspektiv har ett nytt politikområdeinrättats, nämligen Skydd och beredskap mot olyckoroch svåra påfrestningar. Inom politikområdet finnstvå verksamhetsområden, Skydd mot olyckor samt Svårapåfrestningar. Genom att höja förmågan införfredstida extrema situationer ökas ocksågrundförmågan att motstå ett väpnat angreppsamtidigt som en god grund skapas för de åtgärdersom kan behöva genomföras under enanpassningsperiod. För att förbättra samhälletsresursanvändning skall åtgärder inom beredskapen motsvåra påfrestningar på samhället i fred och höjdberedskap samordnas, både vad avser verksamhet ochfinansiering.Regeringen beslutade omförordningen (2002:472) om åtgärder för fredstidakrishantering och höjd beredskap. Förordningenträdde i kraft dåberedskapsförordningen (1993:242) och därmedfunktionsindelningen upphörde att gälla. Avförordningen framgår att i sammanhanget viktigverksamhet indelas i olika samverkansområden. Dessaär Teknisk infrastruktur, Transporter, Spridning avallvarliga smittämnen, giftiga kemikalier ochradioaktiva ämnen, Ekonomisk säkerhet, Områdesvissamordning, samverkan och information samt Skydd,undsättning och vård. I områdena ingår myndighetersom bedriver verksamhet med starkt inbördes samband.Dessa myndigheter skall planera och vidtaförberedelser för att förebygga, motverka ochbegränsa identifierad sårbarhet och risker inomsamverkansområdena.Målet för verksamheten inom det civila försvaret ochför utformningen av resurserna är att värnacivilbefolkningen, trygga en livsnödvändigförsörjning, säkerställa de viktigastesamhällsfunktionerna och bidra till Försvarsmaktensförmåga vid ett väpnat angrepp och krig i våromvärld, bidra till fred och säkerhet i omvärldenoch stärka samhällets förmåga att förebygga ochhantera svåra påfrestningar på samhället i fred.Riksdagens beslut med anledning av regeringensproposition Förändrad omvärld - omdanat försvarinnebar att vissa beredskapsåtgärder skall kunnaanstå till en femårig eller tioåriganpassningsperiod (prop. 1998/99:74, bet.1998/99:FöU5, rskr. 1998/99:224). De beräknadeanslagsnivåerna har därmed kunnat minskas undersenare delen av försvarsbeslutsperioden. Förverksamhetsområdet Det civila försvaret beräknadesför 2001 ca . Under åretbedömdes ytterligare verksamhet kunna skjutas anpassningsperiod. De beräknade anslagsnivåernakunde därmed minskas med ca 190 miljoner kronorunder året. Utfallen för funktionerna inomverksamhetsområdet uppgick till ca . Skillnaden mellan utgifterna ochtilldelade anslag finansierades med anslagssparandefrån . Vid utgången av 2001 redovisadefunktionerna ett anslagssparande på 302 miljonerkronor.UtskottetUtskottet har inget att erinra mot vad regeringenanför om omfattning, mål och utgiftsutveckling fördet civila försvaret.ResultatbedömningPropositionenUtskottet redovisar här i sammandrag bl.a.regeringens sammanfattande bedömning av analys ochslutsatser för funktionerna inom det civilaförsvaret vid utgången av försvarsbeslutsperiodensslut . Funktionsindelningen upphörde att gällafr.o.m. den 1 juli 2002.Huvuddelen av de funktionsansvariga myndigheternaanger att grundförmågan är godtagbar. De funktionersom anges ha en icke godtagbar förmåga ärfunktionerna Civil ledning, Befolkningsskydd ochräddningstjänst, Telekommunikationer m.m. respektivedelfunktionerna Banhållning och Järnvägstransportersamt Flygtransporter. För dessa funktioner ochdelfunktioner, med undantag av Banhållning,redovisades en icke godtagbar förmåga i nuvarandeoch ett förändrat omvärldsläge även . För2001 redovisar delfunktionen Elförsörjning en ickegodtagbar grundförmåga, vilket är en förändringjämfört med bedömningen . Den nu redovisadegrundförmågan inkluderar även förmågan vid en svårpåfrestning på samhället i fred.Regeringen anför att det är förenat med storosäkerhet att sammanfatta och bedöma förmågan inomdet civila försvaret. Förmågan påverkas av olikaomvärldsfaktorer, inte minst den tekniskautvecklingen som leder till ökad komplexitet ochökade beroendeförhållanden mellan de tekniskainfrastruktursystemen.Det sista året i försvarsbeslutsperioden 1997-2001präglades av ett omfattande utrednings- ochförändringsarbete. Myndigheterna med uppgifter inomdet civila försvaret skulle dels uppfyllafunktionsmålen enligt försvarsbeslutet, dels delta iarbetet med att utforma det framtidakrishanteringssystemet för beredskapen mot svårapåfrestningar på samhället i fred och höjdberedskap.Senast i propositionen (prop. 2001/02:158)Samhällets säkerhet och beredskap har regeringenredogjort för förmågan vid en svår påfrestning påsamhället i fred. Regeringen avser att ibudgetpropositionen redovisa en sådanbedömning under politikområdet Skydd och beredskapmot olyckor och svåra påfrestningar.Regeringen har vid sin bedömning av förmågan vidutgången av 2001 utgått från nu gällande mål förhöjd beredskap. I detta ingår således inte enbedömning av förmåga att hantera svåra påfrestningarpå samhället i fred. Regeringen bedömer att förmåganmot väpnat angrepp inom det civila försvaret efteren tid av anpassning var godtagbar vid utgången av2001.UtskottetUtskottet har inget att erinra mot vad regeringenanför om resultat samt analys och slutsatser förfunktionerna inom det civila försvaret m.m.InriktningPropositionenRegeringen anger i propositionen (prop. 2001/02:10)Fortsatt förnyelse av totalförsvaret att denpositiva säkerhetspolitiska utvecklingen fortsätteroch att hotet om invasion endast förändratsmarginellt, i den meningen att hotet ter sig någotmer avlägset.Utvecklingen innebär att vissa åtgärder inom detcivila försvaret som syftar till att möta meromfattande väpnade angrepp kan hänskjutas till enanpassningsperiod medan denplanering och de beredskapsåtgärder som krävs föratt skapa det civila försvarets grundförmågaplaneras och utformas i närtid under löpandeverksamhets- och budgetprocess. I planeringen skallbeaktas att vissa beredskapsåtgärder inte går attplanera in i en anpassningsperiod och att de därförinte skall skjutas upp.Regeringen anser att hög prioritet bör ges åtgrundförmågan hos de områdesvisa organen somkommuner, länsstyrelser och regering, säkerheten iden tekniska infrastrukturen främst vad gällerelförsörjning och telekommunikationer,informationssäkerheten samt NBC-beredskapen.Finansiering bör ske dels genom avgifter, dels genomanslag. Minskade satsningar för höjd beredskap börske främst inom områdena transporter samtbefolkningsskydd och räddningstjänst.Under detta avsnitt anför också regeringen bl.a.att det är angeläget att Krisberedskapsmyndighetenges möjligheter att bli den mycket väsentliga del avden nya krishanteringsstrukturen som avsetts.Regeringen redovisar därefter inriktningen för detcivila försvaret med den indelning isamverkansområden som gäller enligt förordningen(2002:472) om åtgärder för fredstida krishanteringoch höjd beredskap.Samverkansområdet Teknisk infrastrukturVerksamheten syftar till att åstadkomma en sådanrobusthet och flexibilitet hos den tekniskainfrastrukturen att samhällets väsentligaste behovvid ett väpnat angrepp kan tillgodoses. Samhälletsberoende av den tekniska infrastrukturen har ökatsårbarheten. Utvecklingen har medfört att ömsesidigaoch svåröverskådliga beroendeförhållanden skapatsmellan tekniska system som var för sig hargrundläggande betydelse för att samhället skallfungera. Hot mot teknisk infrastruktur kan få mycketallvarliga konsekvenser och kan ytterst få ensäkerhetspolitisk dignitet.Förmågan inom områdena elförsörjning,telekommunikationer och informationsförsörjning ärgränssättande för förmågan inom det civilaförsvaret. Elförsörjning och telekommunikationerbedöms vara särskilt riskutsatta vid angrepp.Robusta telekommunikationer bör åstadkommas genomett långsiktigt och metodiskt förebyggande arbete.Verksamheten bör vidare bedrivas på ett sådant sättså att det finns en god grundförmåga inom områdetoch att samhällets behov av elkraft kan tillgodosesunder höjd beredskap.Förmågan att motstå informationsoperationer motsamhällsviktig infrastruktur har fått en ökaduppmärksamhet i takt med att system och funktionerblir alltmer beroende av informationsteknik (IT).Informationssäkerhets-frågorna måste därför ha enframträdande plats i planeringen för höjd beredskap.För att åstadkomma en hög informationssäkerhet ochkunna förhindra eller hantera störningar isamhällsviktig verksamhet skall arbetet bedrivasinom följande fyra områden: övergripandemyndighetsansvar och omvärldsanalys, IT-incidentrapportering, teknikkompetens samt ettsystem för certifiering och evaluering. Åtgärdernainom samverkansområdet bör omfattastudie-, analys- och planeringsverksamhet,utbildnings- och övningsverksamhet samtinvesteringar i utrustningar och anläggningar. Desistnämnda åtgärderna kan bl.a. avse fysiskt skyddför viktiga anläggningar, system för förbättradstyr- och reglerbarhet av produktionssystem samtreservåtgärder hos användare m.m.Samverkansområdet TransporterVerksamheten syftar till att kunna tillgodosesamhällets väsentligaste behov av transporter vidett väpnat angrepp.