bet · GP01KU13 · 2002-02-12 00:00:00 — 2000/01:KU11).Utskottets ställningstagandeUtskottet anser alltjämt att resultatet avFörfattningsutredningens arbete bör avvaktas.Motionerna K236 (yrkande 19), K368 (yrkande 6), K381(yrkande 6), K383 (yrkande 2), K424 (yrkande 3),So637 (yrkande 23 delvis) och N364 (yrkande 24) bördärför avslås i berörda delar.Antalet riksdagsledamöterUtskottets förslag i korthetUtskottet vidhåller sin tidigare bedömningatt någon minskning av antaletriksdagsledamöter inte bör ske och avstyrkerdärför motionerna K206 och K287 samtmotionerna K222 (delvis), K236 (yrkande 20)och K299 (yrkandena 1 och 2) i berörda delar.Jämför reservation 10.MotionernaI motion 2001/02:K206 av () yrkasatt ger regeringen till känna vad som imotionen anförs om att minska antalet ledamöter iSveriges riksdag till 249. Enligt motionären kan detifrågasättas om inte antalet ledamöter i riksdagenkan minskas utan att arbetet försämras.I motion 2001/02:K222 (delvis) av ()yrkas att bör ge regeringen till känna vadi motionen anförs om behovet av en utredningavseende antalet riksdagsledamöter. Enligtmotionären bör antalet ledamöter minskas till 175.I motion 2001/02:K236 av m.fl. (m) yrkasatt ger regeringen till känna vad imotionen anförs om storlek och dessarbetsformer (yrkande 20). Motionärerna framhålleratt frågeställningen om det finns skäl att övervägaoch närmare belysa konsekvenserna av att minskaantalet ledamöter till 249 ofta återkommer idiskussionen om hur kan vitaliseras. Omantalet ledamöter minskade skulle detta enligtmotionärerna inte endast medverka till att defolkvalda blev mer kända ute bland folket, utanockså förstärka ledamöternas möjligheter attfullgöra sin uppgift. Vidare anför motionärerna attett sätt att återupprätta roll i detpolitiska arbetet kan vara att ge utskotten störremöjligheter att själva besluta om sina arbetsformer,bl.a. en rätt att i större utsträckning än i dagöppna vissa av sina sammanräden för allmänheten. Demöjligheter som den nya tekniken erbjuder bör enligtmotionärerna kunna innebära en ökad insyn iutskottens arbete. En försöksverksamhet i dennariktning bör kunna bidra till att vitaliserariksdagens arbete som medborgarnas insyn ioch intresse för den politiska beslutsprocessenökar.I motion 2001/01:K287 av () yrkasatt bör ge regeringen till känna vad imotionen anförs om att utreda konsekvenserna av attminska antalet riksdagsledamöter. Motionären anföratt det bör gå att minska antalet riksdagsledamöterutan några negativa effekter. Mycket talar enligtmotionären för att en minskning skulle leda tillpositiva effekter för som arbetsplats,ledamöternas arbete samt medborgarnas kunskaper ochkännedom om de folkvalda.I motion 2001/02:K299 av () yrkasatt beslutar att minska antaletriksdagsledamöter till 249. Motionären anför attledamöternas betydelse ökar med ett färre antalledamöter. Genom en minskning frigörs ekonomiskaresurser som kan användas för att stärka varjeledamots granskande, utredande och utåtriktadeverksamhet (yrkande 1).Därutöver yrkas i motionen att ett minskat antalriksdagsledamöter bör kombineras med en översyn avvalkretsindelningen och systemet medutjämningsmandat (yrkande 2).BakgrundGällande ordningEnligt 3 kap. 1 § andra stycket RF består riksdagenav en kammare med 349 ledamöter. För ledamöternaskall finnas ersättare.Sedan 1971 består av en kammare.Författningsutredningen hade 1963 föreslagit attantalet ledamöter i en ny enkammarriksdag skulleuppgå till 290. Grundlagberedningen ansåg därefteratt enkammarriksdagen borde bestå av 350 ledamöter,och godtog det förslaget. Antaletminskades senare till 349. Folkstyrelsekommitténdiskuterade frågan i sitt betänkande Folkstyrelsensvillkor (SOU 1987:6). Kommittén ansåg att antaletledamöter i inte gärna kunde minskas omman ville behålla en rimlig representation även förde rena glesbygdsområdena.Tidigare riksdagsbehandlingKonstitutionsutskottet har behandlatmotioner med förslag om att minska antalet ledamöteri , senast under föregående (bet.2000/01:KU11). Utskottet anförde då att det intehade anledning att ändra sin tidigare bedömning omantalet ledamöter i vid ett isoleratställningstagande i denna fråga och avstyrktemotionerna. Enligt sin tidigare bedömning ansågutskottet att en minskning av antalet ledamöter -mer än helt marginell - skulle medföra svårigheteratt behålla såväl en rimlig partirepresentation somen representation över huvud taget från olika delarav landet. Ett minskat antal ledamöter skulle enligtutskottet göra det ännu svårare för framför alltledamöterna från de mindre partierna atttillfredsställa önskemål om deltagande isammankomster och andra aktiviteter i valkretsarna.Utskottets ställningstagandeUtskottet vidhåller sin tidigare bedömning ochavstyrker motionerna K206 och K287 samt motionernaK222 (delvis), K236 (yrkande 20) och K299 (yrkande1) i berörda delar.I enlighet med detta anser utskottet att ocksåmotion K299 (yrkande 2) bör avslås.Partibytares rätt att förfoga överuppdrag från partigruppUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker motion K325 med yrkandeom att begär att regeringentillsätter en utredning om partibytaresställning i förhållande till erhållnauppdrag. Jämför reservation 11.MotionenI motion 2001/02:K325 av m.fl. (kd)yrkas att begär att regeringen tillsätteren utredning om partibytares ställning i förhållandetill erhållna uppdrag. Enligt motionärerna kanstarkt ifrågasättas den rätt med vilken enpartibytare har möjlighet att sitta kvar på tidigaretilldelade uppdrag. Motionärerna anför att detibland har funnits en ovilja bland partibytare attlämna uppdrag som har besatts av en partigrupp. Ettsådant beteende kan enligt motionärerna leda tillproblem i den politiska beslutsprocessen.Motionärerna anser att regeringen bör utreda ochöverväga möjligheterna att begränsa förfoganderättenför partibytare över sådana uppdrag.BakgrundDet finns ingen reglering vare sig iriksdagsordningen eller i kommunallagen som tarsikte på den situation som beskrivs i den nuaktuella motionen.Av 4 kap. 2 § RO framgår att val till utskott gällertill valperiodens slut, dvs. under entid av (jfr 3 kap. 3 § RF).Tidigare avsåg utskottsvalen lagtima ,fram till dess nästa lagtima började, dvs.i regel en ettårsperiod. Ändringen till att valenskulle avse hela valperioden gjordes 1978. Vidbeslutet om övergång till en mandatperiod, somsvarar mot valperiod, uttaladekonstitutionsutskottet att det torde kunnaförutsättas att frågor om personförändringar iutskotten som löstes internt inomrespektive partigrupp (KU 1977/78:30 s. 3). Depersonförändringar i utskotten som partigruppernaansåg böra komma till stånd under löpandemandatperiod kunde enligt utskottet utan svårighetgenomföras.I 7 kap. RO finns bestämmelser som endast berör valinom . Bestämmelserna i 2-12 §§ tar siktepå val som ankommer på kammaren.Är till ett uppdrag endast den valbar som tillhörriksdagen och lämnar den valde eller utseshan till talman eller till statsråd,skall han enligt 7 kap. 10 § avgå från uppdraget.Vidare sägs i 7 kap. 11 § att den som har utsettstill uppdrag genom val av inte fårundandra sig uppdraget utan att medgerdet.I kommunallagen (1991:900) finns endast bestämmelsersom tar sikte på dels fall då uppdraget som ledamoti fullmäktige skall upphöra (4 kap. 7-10 §§), delsfall då uppdrag som ledamot i nämnd skall upphöra (4kap. 10 a §). Uppdrag i nämnd skall upphöra antingennär den politiska majoriteten i nämnden inte längreär densamma som i fullmäktige, eller vidförändringar i nämndorganisationen.Utskottets ställningstagandeUtskottet instämmer i vad som anförs i motion K325att det kan uppkomma problem i den politiskabeslutsprocessen om politiskt förtroendevalda underpågående mandatperiod byter parti och ändå behålleruppdrag som det ankommit på partigrupperna attbesätta. Denna problembild kan visserligen varaintressant att belysa. Utskottet ser dock storasvårigheter med att genom någon form av regleringfinna en lösning på problemet. En sådan regleringskulle ovillkorligen innebära ingrepp igrundläggande principer som rådande valsystem byggerpå. Enligt utskottets mening bör ordningen alltjämtvara den att frågan om vem som skall inneha den typav uppdrag som är aktuell ankommer på respektivepartigrupp och eventuella personförändringar lösesinternt inom gruppen. En utgångspunkt i dettasammanhang är att varje enskild ledamot bär sittmandat med det parlamentariska ansvar det innebär.Mot denna bakgrund är utskottet inte berett attföreslå att skall vidta någon åtgärd medanledning av vad som anförs i motionen och avstyrkerden därför.Tidsbegränsning av uppdrag somriksdagsledamotUtskottets förslag i korthetUtskottet vidhåller sin tidigare bedömningatt någon begränsning av antaletmandatperioder som man kan inneha uppdrag somriksdagsledamot inte bör göras och avstyrkerdärför motion K358.MotionenI motion 2001/02:K358 av m.fl. (v)yrkas att ger regeringen till känna vad imotionen anförs om att införa begränsning av antaletmandatperioder en person får vara riksdagsledamot.Enligt motionärerna fördjupas demokratin genom attriksdagen förnyas och makten delas mellan flerpersoner . Förslagsvis börbegränsningen vara tre mandatperioder.BakgrundI 3 kap. 10 § RF föreskrivs att endast den somuppfyller villkoren för rösträtt kan vara ledamot avriksdagen eller ersättare för ledamot.Några andra begränsningar i form av valbarhets-och behörighetsvillkor för riksdagledamot ellerersättare finns inte. Partierna har fri rätt attnominera kandidater till sina listor.Konstitutionsutskottet behandlade under föregåenderiksmöte en motion som syftade till attförtroendevaldas uppdrag skulle kunna tidsbegränsas(bet. 2000/01:KU11). Utskottet kunde ha förståelseför de önskemål om större spridning avförtroendeuppdrag som kunde antas ligga bakomförslaget i motionen. Emellertid ansåg utskottet detuteslutet att göra en sådan inskränkning ipartiernas nomineringsrätt eller - än mindre - iväljarnas fria val som skulle bli följden av enreglering enligt motionen. Motionen avstyrktesdärmed.Utskottets ställningstagandeUtskottet vidhåller sin tidigare bedömning ochavstyrker därför motion K358.Uppehåll i studier för att utförauppdrag som riksdagsledamotUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker motion K417 (yrkande 1)med yrkande om att regeringen ges till kännaatt bestämmelsen i 4 kap. 6 § RF bör ändrasså att den anger att ledamot eller ersättarefår fullgöra riksdagsuppdrag utan hinder avinte bara tjänsteuppgift och annan sådanförpliktelse utan också studier.MotionenI motion 2001/02:K417 av m.fl. (s)yrkas att ger regeringen till känna att 4kap. 6 § RF bör förändras så att den anger attriksdagsledamot och ersättare får fullgöra uppdragsom ledamot utan "hinder av tjänsteuppgift ellerstudier" (yrkande 1). Enligt motionärerna ärproblemet med den skeva ungdomsrepresentationen ipolitiska församlingar allmänt känt. Mot bakgrund avdetta borde det vara självklart att införa sammaregler för studerande som för arbetstagare vadgäller rätten att få komma tillbaka efter detpolitiska uppdragets avslutning.BakgrundEnligt 4 kap. 6 § RF får riksdagsledamot ellerersättare fullgöra uppdrag som ledamot utan hinderav tjänsteuppgift eller annan sådan förpliktelse somåligger honom.I /Stjernquists grundlagskommentar anförsatt stadgandet innebär att "skyldighet att fullgöratjänst eller uppdrag, som inte låter sig förena medledamotsuppdraget, rättsligen sett skall vika förledamotsuppdraget" (s. 175). Vidare påpekas attbestämmelsen i och för sig inte innebär någongaranti mot att arbetsgivare avskedar eller inteåteranställer anställd som avbrutit sin anställningför utövande av riksdagsuppdrag.Enligt 7 kap. 20 § högskoleförordningen (1993:100)får en högskola, om det finns särskilda skäl, medgeatt den som är antagen till grundläggandehögskoleutbildning vid högskolan får anstånd attpåbörja studierna eller får fortsätta sina studierefter studieuppehåll.Högskoleverket meddelar närmare föreskrifter omanstånd och om studieuppehåll.I 1 § föreskrifter (HSVFS 1999:1)kan särskilda anstånd med att påbörja studierna varasociala, medicinska eller andra särskildaomständigheter som t.ex. vård av barn, värnplikts-eller civilpliktstjänstgöring, studentfackligauppdrag eller uppskjuten ledighet enligt lagen(1974:981) om arbetstagares rätt till ledighet förutbildning.Anståndstiden får vara högst 18 månader, om detinte finns synnerliga skäl för en längre tid.Studieuppehåll anses enligt 3 § vara ett uppehållsom anmälts till högskolan av studenten.Av 4 § framgår att särskilda skäl att få fortsättastudierna efter uppehåll kan vara i huvudsak desammasom de skäl som anges i 1 §. Högskolans medgivandeom att en student får fortsätta sina studier efteruppehåll skall lämnas för en bestämd tid.Utskottets ställningstagandeUtskottet delar uppfattningen i motion K417 att denskeva ungdomsrepresentationen i de politiskaförsamlingarna är ett problem. I regeringensproposition /02:80 Demokrati för det nya sekletframhålls bl.a. att det har blivit allt svårare attrekrytera ungdomar till politiska förtroendeuppdrag(s. 23). Trots ökad utbildningsnivå deltar ungdomarfortfarande i mindre utsträckning än medelålderspersoner i den politiska verksamheten (a. prop. Utskottet konstaterar att åtgärder måste vidtasför att unga människor i ökad utsträckning skallengageras och ges möjlighet att engagera sig ipolitiskt arbete. Motionärernas förslag i motionenär att bestämmelsen i 4 kap. 6 § RF ändras så attden anger att riksdagsledamot och ersättare fårfullgöra uppdrag som ledamot utan hinder av inteenbart tjänsteuppgift eller annan sådan förpliktelseutan också studier. Utskottet vill härvid framhållaatt bestämmelsen i 4 kap. 6 § RF inte, somredovisats ovan, innebär någon garanti mot attarbetsgivare avskedar eller inte återanställer någonsom avbrutit sin anställning för utövande avriksdagsuppdrag. Bestämmelsen medför alltså intenågon rätt att få återgå till en anställning efteratt denna avbrutits för ett uppdrag somriksdagsledamot eller ersättare. Utskottetkonstaterar vidare att föreskrifter påhögskoleområdet innebär att elever kan medges att fåfortsätta studier efter uppehåll om det finnssärskilda skäl. Vad som utgör särskilda skäl avgörs,såsom utskottet har uppfattat det, med ledning avHögskoleverkets föreskrifter och respektivehögskolas egen praxis. Utskottet är mot dennabakgrund inte nu berett att förorda någon sådanändring av regeringsformen som efterfrågas imotionen. Den avstyrks därför i berörd del (yrkande1).Frågor om statschefenUtskottets förslag i korthetUtskottet är inte berett att förorda attriksdagen skall vidta någon åtgärd medanledning av vad som anförs i motion K330 omen ändring av successionsordningensgiftermålsbestämmelser. Därutöver vidhåller utskottet sintidigare uppfattning i fråga om valet avstatsskick och avstyrker motionerna K240 ochK273 som syftar till att monarkin skallavskaffas. Jämför reservationerna 12 och 13.Successionsordningens giftermålsbestämmelserMotionenI motion 2001/02:K330 av () anförsatt statschefen och regeringen inte bör vara de sombeslutar om vem medlemmar av kungafamiljen skallgifta sig med. Det känns enligt motionären väldigtotidsenligt att monarken skall få sista ordet iangelägenheter som val av partner för dennes syskonoch barn. Motionären anser att regeringensinblandning i det inte heller känns befogad. Enligtmotionären bör ge regeringen till kännaatt alla svenska medborgare som fyllt ,kungliga eller icke, skall ha fullständig frihet attsjälva välja vem de vill gifta sig med underförutsättning att personen är myndig.Gällande reglerEnligt 5 § successionsordningen må prins ellerprinsessa av det kungliga huset inte gifta sig, medmindre regeringen på hemställan av kungen därtilllämnat samtycke. Om det ändå sker, har han eller honförverkat arvsrätt till riket för sig, barn ochefterkommande.I /Stjernquists grundlagskommentar anförsatt det för att successionsrätten skall bibehållasvid giftermål krävs att regeringen på hemställan avkungen lämnat sitt samtycke till giftermålet (s. 794f.). Successionsberättigads giftermål är enligtkommentaren alltså en statsrättslig angelägenhet ochett regeringsärende. I fråga om valet av kontrahentfinns numera inga restriktioner. Även enskild svenskmans son eller dotter är tänkbar. I kommentarenanförs att garantin mot olämpliga äktenskap ligger ikravet på regeringens samtycke och kravet på kungenshemställan. Några villkor kan inte uppställas vidsamtyckets givande.Utskottets ställningstagandeUtskottet är inte berett att förorda att riksdagenskall vidta någon åtgärd med anledning av vad somanförs i motion K330. Motionen avstyrks därför.Monarki eller republikMotionernaI motion 2001/01:K240 av m.fl. (mp)anförs att ärftlig monarki är en kvarleva från detfördemokratiska samhället. På samma sätt som andrafördemokratiska funktioner, traditioner ochregelverk har avvecklats, vilka inte är förenligamed grundläggande demokratiska principer, bör denärftliga monarkin avvecklas. Vidare motsätter sigmotionärerna idén med att barn skall utses tilluppdrag i sin moders livmoder och att hela uppväxtendärefter präglas av detta. Motionärerna anser attden ärftliga monarkin skall avvecklas i samband medatt den nuvarande statschefen uppnår traditionellpensionsålder, dvs. Under dennaavvecklingstid bör enligt motionärerna regeringentillsätta en utredning för att se över behovet avstatschef och alternativa möjligheter attupprätthålla de formella arbetsuppgifter som kanåläggas en statschef. Republik med president kan dåvara en av flera lösningar. Motionärerna anser atten utredning också bör undersöka okonventionellametoder att utse statschef, om det alls behövs någoni ett modernt samhälle. Enligt motionärerna bör vadsom anförts om åtgärdsplan för att avveckla monarkinges regeringen till känna.I motion 2001/02:K273 av m.fl. (v)skisseras ett utkast till en republikanskförfattning. Dess huvudpunkter är bl.a. följande:- statschefen, benämnd president, väljs avriksdagen,- öppen nominering av kandidater tillstatschefsposten,- mandatperiod på förslagsvis åtta eller ,- parlamentarismen och folksuveräniteten består,- statschefen ges huvudsakligen representativafunktioner.När det gäller själva genomförandet anförmotionärerna att regeringen, på grundval av motionenoch som utgångspunkt för en fortsatt samhällsdebatt,bör låta utarbeta ett konkret förslag tillrepublikansk författning samt föreslå former fördess införande. Ett sådant förslag bör göras till endel av en bred demokratisk process, där allarepublikanska partier och andra republikanskaorganisationer ges tillfälle att förklara ochförsvara sin ståndpunkt. Motionärerna är övertygadeom att en sådan diskussion bara kan gynna enfortsatt demokratisering och modernisering av vårförfattning, och bör senare överäga attställa frågan under folkets prövning i enfolkomröstning. Enligt motionärerna innebär det attdet torde vara fullt möjligt för alla deriksdagsledamöter som är republikaner "i princip",men som av det ena eller andra skälet inte ärberedda att fatta beslut om monarkinsomedelbara avskaffande, att bifalla denna motion ochdärmed bidra till frågans framtida lösning.Riksdagen bör ge regeringen till känna vad imotionen anförs om utarbetande av förslag till enrepublikansk författning.BakgrundStatsskickets grunderI regeringsformens portalparagraf (1 kap. 1 §) sägsatt all offentlig makt i utgår från folketsamt att den svenska folkstyrelsen bygger på friåsiktsbildning och på allmän och lika rösträtt ochförverkligas genom ett representativt ochparlamentariskt statsskick och genom kommunalsjälvstyrelse.Vidare sägs i det inledande kapitlet att riksdagenär folkets främsta företrädare (4 §) och attkonungen eller drottning, som enligtsuccessionsordningen innehar tron, ärrikets statschef (5 §).Förutsättningarna för att få tjänstgöra somstatschef anges i 5 kap. RF. Som statschef fårendast den tjänstgöra som är svensk medborgare ochhar fyllt . Den som skall tjänstgöra somstatschef får inte vara statsråd ellerutöva uppdrag som talman eller riksdagsledamot (2§).Bestämmelser om statschefens uppgifter finns i 2och 5 kap. RF samt i riksdagsordningen.Statschefens uppgifter inskränktes vid införandetav den nuvarande regeringsformen till att avse vissafunktioner. Regeringsskifte äger rum vid en särskildkonselj, som hålls inför statschefen. Konselj skall"när så erfordras" hållas under statschefensordförandeskap. Statschefen är ordförande vidsammanträde med . Statschefenförklarar också öppnat. I övrigt bestämsstatschefens representativa uppgifter till stor delgenom sedvana. Av särskilt intresse anses rollenvara som rikets främste företrädare i förhållandetill andra länder. Vidare fullgör statschefeninrikes representationsuppgifter av mer eller mindreofficiell karaktär på skilda områden isamhällslivet. För att kunna fullgöra sinarepresentativa uppgifter måste statschefen vara välorienterad om rikets in- och utrikespolitiskaangelägenheter, vilket är bakgrunden tillföreskriften om informationskonseljer understatschefens ordförandeskap.Inför 1974 års regeringsform hölls inomGrundlagberedningen ingående överläggningar omstatschefens ställning, innan beredningens ledamöternådde fram till en gemensam ståndpunkt i deväsentliga frågorna rörande statschefens ställning,den s.k. Torekovskompromissen. konstaterade i propositionen attberedningens ledamöter hade enats om att i den nyaregeringsformen inte frångå den dittills gällandestatsformen och att denna ståndpunkt hade vunnitmycket stark anslutning vid remissbehandlingen(prop. 1973:90 s. 172). Statsrådet tillade attkonungadömets bevarande var en given utgångspunktvid utformningen av en ny författning, omförfattningen skulle få önskvärt stöd i riksdagenoch folkopinionen.Tidigare riksdagsbehandlingFrågan om att avskaffa monarkin behandlades iriksdagen senast under föregående (bet.2000/01:KU11). vidhöll sintidigare bedömning från /2000, dåutskottet erinrade om att vid ett stortantal tillfällen behandlat motionsyrkanden omövergång till republik och avstyrkt dessa undererinran om den ståndpunkt angående statsskicket somintogs vid författningsreform. Utskottetansåg vidare inte någon folkomröstning påkallad ochavstyrkte en motion med ett sådant yrkande.Utskottets ställningstagandeUtskottet vidhåller sin tidigare uppfattning när detgäller krav på att monarkin skall avskaffas. Motdenna bakgrund avstyrker utskottet motion K240 medyrkande om att vad som anförs om en åtgärdsplan föratt avveckla monarkin skall ges regeringen tillkänna.Av samma skäl anser utskottet att intebör vidta någon åtgärd med anledning av vad somanförs i motion K273 om utarbetandet av ett förslagtill en republikansk författning. Också denna motionbör därför avslås.Entledigande av regeringen efterriksdagsvalUtskottets förslag i korthetUtskottet vidhåller sin tidigare bedömningatt det inte bör införas någon bestämmelse iregeringsformen som innebär attstatsministern skall avgå efter val. MotionK371 (yrkande 37) avstyrks därför.Jämför reservation 14.MotionenI motion 2001/02:K371 av m.fl. (c)yrkas att ger regeringen till känna vad imotionen anförs om att regeringen obligatorisktskall avgå efter ett val (yrkande 37). Enligtmotionärerna bör regeringen obligatoriskt avgå efterett val för att ge utrymme för sonderingar kringvilka regeringsbildningar som kan väntas få stöd. Enregering som väntar sig att sitta kvar bör därmedtvingas söka nytt aktivt stöd från riksdagen.BakgrundGällande ordningDen svenska parlamentarismen bygger huvudsakligen pås.k. negativt ansvar, dvs. regeringen sitter kvar sålänge inte parlamentets majoritet har uttalat attregeringen inte har dess förtroende. Grunden fördenna princip utgörs av bestämmelsen i 12 kap. 4 §första stycket RF, enligt vilken kanangiva förklaring att statsråd icke åtnjuterriksdagens förtroende. För sådan förklaring,misstroendeförklaring, fordras att mer än hälften avriksdagens ledamöter förenar sig därom. Yrkande ommisstroendeförklaring upptas enligt andra styckettill prövning endast om det väcks av minst entiondel av ledamöter.