bet · GO01KU12 · 2002-02-22 00:00:00 — En förutsättning för den kommunalasjälvstyrelsen är den kommunala beskattningsrätten.Utmärkande för den offentliga sektorn är samverkanmellan stat och kommun. Och det finns motståendeintressen. Den kommunala självstyrelsen kan därförinte vara total. Frihetsgraden varierar efterangelägenheternas art. Men för folkstyrelsenrepresenterar den kommunala självstyrelsengrundläggande värden. Den skall därför ha en reellinnebörd och väga mycket tungt i relation till demotstående intressen som kan finnas.Av betänkandet framgår vidare att kommittén ansågatt ingrepp som skattestopp och skattetak och ävenminskning i särskilda fall av det generellastatsbidraget till kommuner och landsting 1997 och1998 endast borde få beslutas för högst två år.Tillåtligheten av nya föreskrifter av detta slagborde underställas en ny riksdag. När det gälldeskatteutjämningssystemet ansåg kommittén attriksdagens ställningstagande fick anses innebära attsolidariteten inom kommunsektorn och behovet av attge kommuner och landsting likvärdiga ekonomiskaförutsättningar vägde tyngre vid denintresseavvägning som alltid måste göras motregeringsformens bestämmelser ochbeskattningsrätten. Detta synsätt borde enligtkommittén komma till klart uttryck iregeringsformen.Kommitténs förslag har inte föranlettnågot förslag till . Ärendet är dockalltjämt öppet inom Regeringskansliet.Här bör även nämnas att Delegationen för fortsattutveckling av utjämningssystemet för kommuner ochlandsting avlämnat ett slutbetänkande, (SOU2000:127) Rättvis utjämning. Delegationenhar haft i uppdrag att svara för en fortsattuppföljning av utjämningssystemet och utvärdering avträffsäkerheten hos de enskilda delarna ikostnadsutjämningen samt att utreda alternativautformningar av inkomstutjämningen med bibehållenlångtgående utjämning men utan negativamarginaleffekter. Översynen har resulterat i förslagom endast små ändringar i utjämningssystemet.Demokratiutredningen (SB 1997:01, dir. 1997:101 och1998:100), som presenteras närmare i ett senareavsnitt, diskuterar i sitt slutbetänkande (SOU2000:1) En uthållig demokrati! rättsliga ochekonomiska förändringar för den kommunalasjälvstyrelsen samt redogör för debatt på området(bet. s. 139 f.). Utredningen anser att det är dagsatt inleda en långsiktigt syftande förstärkning avden kommunala självstyrelsen. Utredningen inriktarsig dock i denna fråga främst på medborgarnasförhållande till kommunen. Som ett medel att säkrakommunernas handlingsutrymme nämner utredningen attge den kommunala självstyrelsen en starkaregrundlags- och lagreglering med möjligheter tillrättsprövning. En sådan utveckling bör vila på enklarlagd principiell grund för huruppgiftsfördelningen bör vara mellan stat ochkommun.Fördelen med att göra kommunerna till en merintressant och relevant arena för politisk påverkanär enligt utredningen att många medborgare därigenomerbjuds mer meningsfulla möjligheter att utövainflytande över frågor som är viktiga för dem. Envidgad självstyrelse kan bl.a. återskapaden lokala nivån som en vital bas för att bedrivanationell och europeisk politik. Genom engagemangoch deltagande i det lokala anser utredningen attmedborgarna har en chans att både få kunskap om ochtillföra erfarenheter till större sammanhang avavvägningar. Dessutom menar utredningen att det börskapas större möjligheter att direkt ge utrymme förandra demokratiska organisationer att självständigtlösa konflikter och ordna sina gemensammaangelägenheter på ett sätt som gynnarmedborgarandan. Utredningen säger sin strävan varaatt vidga medborgarnas, inte kommunernas, politiskaspelplan.Demokratiutredningen har tidigare avlämnat en radskrifter och forskarrapporter, som publicerats iSOU-serien. Betänkandet har remissbehandlats, och ensammanställning av remissyttranden har planeratstill början av år 2001.Demokratidelegationen har inrättats för attgenomföra ett utvecklingsarbete för folkstyret.Delegationen redovisas närmare nedan. Dess arbete,som skall pågå fram till utgången av , skallbl.a. omfatta ett nationellt rådslag om demokratioch delaktighet för att få in synpunkter påanalyserna, resonemangen och förslagen iDemokratiutredningens slutbetänkande.En parlamentarisk kommitté, PARK, (In 1997:08, dir.1997:80) har haft i uppgift att dels följa upp ochutvärdera den försöksverksamhet med ändrad regionalansvarsfördelning mellan stat och kommun somriksdagen har beslutat om, dels utforma vissaförslag om den framtida regionala organisationen.Kommittén har avlämnat sittslutbetänkande (SOU 2000:85) Regionalt folkstyre ochstatlig länsförvaltning. Kommittén föreslår ihuvudsak att försöksverksamheten med ändrad regionalansvarsfördelning i , , ochVästra fortsätter t.o.m. ochutökas så att fler län får möjlighet att ingå samtatt ansvarsfördelningen mellan självstyrelseorganenoch i försökslänen görs tydligaregenom att ytterligare uppgifter och ansvar överförstill självstyrelseorganen. Kommittén föreslår att deförfattningar som reglerar försöksverksamheten skallbli föremål för en allmän översyn. Översynen börsyfta till att anpassa reglerna tillsjälvstyrelseorganens behov av mer allmänt utformaderegler, som utgår från den kommunala självstyrelsensprinciper och mindre från traditionell statligreglering. Kommittén föreslår vidare att regeringenskall initiera en samlad översyn avuppgiftsfördelningen mellan såväl central ochregional statlig nivå som mellan stat ochkommuner/landsting.Betänkandet redovisas närmare i ett följandeavsnitt.Kommundemokratikommittén (Ju 2000:03, dir. 1999:98)har i uppdrag bl.a. att föreslå åtgärder som skalldels öka medborgarnas möjligheter till insyn ochdeltagande i den kommunala demokratin, dels stärkaden kommunala representativa demokratinsfunktionssätt och former. Kommitténs uppdragredovisas dels övergripande i inledningen tillavsnittet Demokrati på skilda nivåer, dels ianslutning till särskilda frågor i senare avsnitt avdetta betänkande.Utskottet har hållit ettoffentligt seminarium om bl.a. den kommunalasjälvstyrelsen. En utskrift från seminariet kommeratt publiceras i skriftserien Utredningar frånriksdagen (2000/01:URD3).Utskottets bedömningUtskottet vill erinra om det ovan återgivnauttalandet i förarbetena till regeringsformen attförhållandet mellan kommunerna och statsmakterna ochdärmed den kommunala självstyrelsen präglas av enhelhetssyn, att det sålunda generellt sett gälleratt staten och kommunerna samverkar på skildaområden och i olika former för att uppnå gemensammasamhälleliga mål och att det, om man utgår fråndetta synsätt, är varken lämpligt eller möjligt atten gång för alla dra orubbliga och preciseradegränser i grundlag kring en kommunalsjälvstyrelsesektor. Arbets- ochbefogenhetsfördelningen mellan stat och kommun måstei stället i ganska vid omfattning kunna ändras itakt med samhällsutvecklingen.Frågan om förtydliganden av eller ändringar igrundlagsbestämmelserna om den kommunalasjälvstyrelsen och beskattningsrätten utreddes år1996 av Kommittén om den kommunala självstyrelsensgrundlagsskydd. Förslaget har inte lett tilllagstiftning. Det saknas enligt utskottetsuppfattning anledning tro att en ny utredning nuskulle leda till ett resultat som är bättre ägnatatt läggas till grund för ändringar iregeringsformen. Utskottet anser att arbets- ochbefogenhetsfördelningen mellan stat och kommun ävenfortsättningsvis bör regleras i lag utan ytterligarebindning i grundlagsform.Utskottet avstyrker med det anförda motionerna1999/2000:K206 (m) yrkande 18, 2000/01:K303 (m)yrkande 3, 1998/99:K225 (kd), 1999/2000:K254 (kd),1999/2000:Fi50 (kd) yrkande 3, 1999/2000:K204 (c)yrkande 5, 2000/01:K397 (c) yrkande 13 och2000/01:K396 (fp) yrkande 3.Utskottet, som erinrar om skyldigheten att iutredningsbetänkanden redovisa framlagda förslagsbetydelse för den kommunala självstyrelsen,avstyrker också motion 1999/2000:K211 (m) yrkandena1 och 2.Särskilda frågor om den kommunalasjälvstyrelsenBegränsning av rätten att överlåta egendom ochverksamhetMotionerI två motioner läggs fram förslag i syfte attbegränsa kommunernas möjlighet att överlåta egendomoch verksamhet.I motion 2000/01:K401 av m.fl. (mp)yrkande 8 föreslås att begär attregeringen lägger fram förslag till ändringar irelevant lagstiftning angående utförsäljning avkommunal verksamhet. Motionärerna anför attäldreomsorg och sjukvård har mycket stor betydelseför kommunens medborgare och att ett beslut attsälja ut sådan strategisk verksamhet är av dendigniteten att det bör krävas två likalydande beslutav kommun- eller med valemellan eller beslut med kvalificerad majoritet.I motion 2000/01:K391 av () begärsett tillkännagivande till regeringen om ensäkerhetsventil mot avyttrande av gemensam egendom.En sådan ventil skulle kunna reglera prismekanismennär gemensam egendom avyttras. Andra modeller sommotionären pekar på är ett krav att beslut skallfattas med kvalificerad majoritet eller ett krav påmellanliggande val innan beslutet kan verkställas.BakgrundALLBO-kommittén (Fi 2000:01, dir. 1999:10 och2000:102) har i sitt lämnade delbetänkande(SOU 2000:104) Allmännyttan -beslutsregler vid försäljning av kommunala bostäderredovisat förslag till en särskild lag med kommunalabeslutsregler vid överlåtelse av aktier ellerandelar i ett kommunalt bostadsföretag och vidöverlåtelse av bostadsfastigheter som ägs av enkommun eller av ett kommunalt bostadsföretag.Kommittén anser att särskilda beslutsregler börinföras vid försäljningar av kommunala bostäder.Vissa överlåtelser skall beslutas avkommunfullmäktige. Beslutet skall tillstyrkas av enkvalificerad majoritet bestående av två tredjedelarav de avgivna rösterna. - Kommittén har ävenövervägt två andra alternativ, nämligen attöverlåtelserna skall godkännas av kommunfullmäktigegenom dels två likalydande beslut med mellanliggandeval, dels en kombination med antingentvåtredjedelsmajoritet eller, om det endast uppnåsen enkel majoritet i fullmäktige, två likalydandebeslut med mellanliggande val. Kommittén förordarkombinationsalternativet i andra hand.Kommittén skall enligt tilläggsdirektiv i detfortsatta arbetet prioritera vissa arbetsuppgifter,särskilt att utarbeta regler som klargör när ettbostadsföretag är att anse som allmännyttigt, klarlägga de finansiella förutsättningarna föröverlåtelse m.m. av kommunalt bostadsbeståndeller bostadsbestånd till andra allmännyttigabostadsföretag än kommunala, ta ställning till om hyresgäster eller andrabör tillförsäkras rätt till förköp av kommunalabostadsföretag eller bostadsbestånd, analysera kommunernas bostadsförsörjningsansvaroch klarlägga om kommunerna behöver tillförasytterligare instrument för att fullgöra dettaansvar, och sammanfatta vad kommittén har arbetat med ochvad kommittén inte har hunnit att redovisa.Arbetet skall redovisas i mars 2001.I uppdraget för ingår attföreslå åtgärder som kan stärka fullmäktigesställning och den medborgerliga insynen i beslut avlångsiktig karaktär och av stor principiell ochekonomisk betydelse. Kommittén skall överväga huravgöranden av långsiktig karaktär och av storprincipiell och ekonomisk betydelse kan skyddas motkortsiktigt framhastade beslut. En viktigutgångspunkt skall vara att det kommunalabeslutssystemet skall innefatta garantier för attfullmäktige i egenskap av högsta beslutande organalltid skall ha det avgörande inflytandet överfrågor som är av stor vikt för kommunen ellerlandstinget.I föregående avsnitt har utskottet berörtriksdagens fattade beslut i frågan ominskränkning av landstingens rätt att överlämnadriften av akutsjukhus (prop. 2000/01:36, bet.2000/01:SoU6 och SoU11).Regeringen har härefter i enlighet med uttalande ipropositionen och tillkännagivande av riksdagentillkallat en särskild utredare (dir. 2000:103) meduppdrag att utreda förutsättningarna för att införasärskilda tröghetsregler vid beslut om storaförändringar av ägar- eller driftsformer inom vårdensamt lämna förslag till sådana regler. Utredarenskall särskilt beakta intresset av att upprätthållaen verksamhet som är tillgänglig för alla efterbehov. Utredarens förslag skall syfta till att detdemokratiska inflytandet över beslutsprocessen vidöverlåtelse av driftsansvaret för den offentligtfinansierade vården stärks. Utredaren skall avlämnaett delbetänkande ochsitt slutbetänkande . Hanskall samråda med Kommundemokratikommittén.Utskottets bedömningUtskottet anser att beredningen av ALLBO-kommitténsförslag samt det fortsatta arbetet inom denkommittén och samtutredningen om beslutsprocessen vid försäljning avoch överlåtelse av driftsansvar för den offentligtfinansierade vården bör avvaktas. Utskottetavstyrker därmed motionerna 2000/01:K401 (mp)yrkande 8 och 2000/01:K391 (s).Miljöstyrande avgifterMotionI motion 1999/2000:T208 av m.fl. (v)yrkande 7 begärs att regeringen skall getilläggsdirektiv till den sittande utredningen omöversyn av regeringsformen med syfte att utredaförutsättningarna för att kommuner och regionerskall kunna införa miljöstyrande vägavgifter. Enligtmotionärerna är det rimligt att kommunerna helt ochhållet skall kunna bestämma om miljöstyrandevägavgifter enligt ungefär samma modell som gällerför parkeringsavgifter. Om kommunerna på egen handskall kunna ändra avgiftssystemet krävs emellertidenligt motionärerna ett tillägg i 8 kap. 7 §regeringsformen.BakgrundI avlämnade en särskild utredarebetänkandet (SOU 1998:16) Miljöstyrande vägavgifteri tätort. Utredningen hade som en av sina främstauppgifter att analysera de konstitutionella frågorsom ett system med miljöstyrande vägavgifter gerupphov till.Den första konstitutionella frågan är om denmiljöstyrande vägavgiften skall definieras som enskatt eller en avgift. Med hänsyn bl.a. till attmotprestationen i fråga inte kan anses varatillräckligt specificerad och individuellt bestämdansåg utredaren att den miljöstyrande vägavgifteninte kan definieras som en avgift utan måstebetraktas som en skatt. Främst med hänsyn till atten kommun inte har rätt att beskatta andra än sinaegna medlemmar är det inte möjligt att hamiljöstyrande vägavgifter som kommunala skatter,vilket gör att endast alternativet statliga skatterkvarstår.Utredaren konstaterade med hänvisning till 8 kap. 3§ regeringsformen att det inte är möjligt förriksdagen att delegera beslutanderätt avseendeskatter och att delegation därmed inte är någonframkomlig väg för att ge kommunerna inflytande överde miljöstyrande vägavgifterna. Ett utvidgande avden kommunala beskattningsrätten till att avse andraän kommunmedlemmar skulle kräva en grundlagsändringoch ett omfattande utredningsarbete avseendeskatterättsliga och därmed sammanhängandekonstitutionella frågor, vilket utredaren ansågligga utanför uppdraget.Utredaren konstaterade vidare med hänvisning till 8kap. 13 och 5 §§ regeringsformen att utrymmet föratt med hjälp av verkställighetsföreskrifter genågon annan än lagstiftaren ett direkt inflytande pålagen om miljöstyrande vägavgifter får anses varamycket begränsat.Den möjlighet som utredaren förordade för att gekommunerna ett avgörande inflytande över systemetvar att utforma lagstiftningen på så sätt att denkommun i vilken det var aktuellt att införamiljöstyrande vägavgifter skulle få initiera attlagen fick tillämpas inom kommunen. Kommunen skulle,om vägtrafiken orsakade betydande olägenheter inomkommunen, få anmäla detta till regeringen eller denmyndighet som regeringen bestämmer. Därefter skullesamråd få ske med övriga berörda kommuner ochmyndigheter om huruvida det förelåg förutsättningaratt införa en lag om miljöstyrande vägavgifter i denkommun som gjort anmälan. Om det ansågs föreliggasådana förutsättningar skulle lokala bestämmelserutarbetas för kommunen i fråga. Dessa lokalabestämmelser skulle sedan få godkännas av riksdagenoch fastställas i lag.Betänkandet har remissbehandlats. Vidremissbehandlingen har omfattande kritik motförslaget framförts främst från rättsvårdandemyndigheter. Förslaget är enligt uppgift frånRegeringskansliet fortfarande under beredning inomramen för beredningen av den proposition ominfrastrukturen som regeringen aviserat. EnligtRegeringskansliets förteckning den 16 januari 2001över propositioner avsedda att avlämnas underåterstoden av planeras en proposition ominfrastrukturinriktning för omställning till etthållbart transportsystem till september medriksdagsbehandling före årets utgång.Frågan om befogenhet för kommunerna att besluta ommiljöstyrande vägavgifter behandlades avtrafikutskottet i dess betänkande 1998/99:TU8, somgodkänts av . Utskottet konstaterade att defrågeställningar om miljöstyrande vägavgifter somförts fram i motioner - bl.a. ett yrkande av sammainnebörd som den som är aktuell hoskonstitutionsutskottet - behandlades iutredningsbetänkandet Miljöstyrande vägavgifter itätort. hänvisade tillremissbehandling av betänkandet och ansåg attresultatet av beredningsarbetet borde avvaktas.Utskottets bedömningUtskottet är inte berett att förordatilläggsdirektiv till den sittandeförfattningsutredningen i det nu aktuella avseendet.Utskottet avstyrker därför motion 1999/2000:T208 (v)yrkande 7.Demokrati på skilda nivåerGällande ordningVissa grundläggande bestämmelser om den kommunalastyrelsen har redovisats ovan. I kommunallagen finnsdärutöver bestämmelser om kommunernas ochlandstingens organisation och verksamhetsformer. Ivarje kommun och landsting skall det finnas enbeslutande församling: kommunfullmäktige respektivelandstingsfullmäktige. Dessa fullmäktige skalltillsätta en kommunstyrelse respektive enlandstingsstyrelse samt de nämnder som behövs förkommunens eller regleras också i kommunallagen(1991:900), främst 3 kap. 20-28 §§. Kommuner ochlandsting får bilda kommunalförbund och lämna övervården av kommunala angelägenheter till sådanaförbund. Som beslutande församling i ett sådantförbund skall det finnas förbundsfullmäktige elleren förbundsdirektion, som valts avförbundsmedlemmarna. skall ha enförbundsordning med närmare bestämmelser omförbundet. I den mån det inte finns särskildabestämmelser för kommunalförbund gäller normaltbestämmelserna för kommuner och landsting itillämpliga delar.Kommunerna har numera också möjlighet att inrättas.k. kommundelsnämnder.Sedan den 1 juli 1997 pågår i delar av landetförsöksverksamhet med den regionalasamhällsorganisationen. Verksamheten regleras ilagen (1996:1414) om försöksverksamhet med ändradregional ansvarsfördelning. Lagen har tidsbegränsadgiltighet och gäller intill utgången av år 2002.Skåne, och och sedan den 1januari 1999 också ingår iförsöken. Försöksverksamheten innebär i korthet attdet regionala utvecklingsansvaret har överförts frånlänsstyrelsen till regionala självstyrelseorgan i denämnda länen. Den omfattar också uppgifter som avserbeslut om användningen av vissa regionalpolitiskamedel, beslut om långsiktig plan för den regionalatransportinfrastrukturen samt - utom för - fördelning av statsbidrag tillregionala kulturinstitutioner. Självstyrelseorganenansvarar vidare för arbetet med tillväxtavtalen, enuppgift som åvilar i övriga län. IGotlands, och ansvararsjälvstyrelseorgan med direktvaldafullmäktigeförsamlingar för försöksverksamheten ochi län ett regionförbund med ett av länetskommuner och landsting valt fullmäktige. I länoch får landstingsfullmäktigeoch med stöd av den nämndaförsöksverksamhetslagen betecknas regionfullmäktigeoch regionstyrelsen.Aktuella utredningarPARK:s utvärdering av försöksverksamheten med ändradregional ansvarsfördelning har direkt betydelse förfrågorna om den regionala ansvarsfördelningen. Andraaktuella utredningar om utvecklingen av demokratinpå skilda nivåer är ochKommundemokratikommittén. ÄvenDemokratidelegationens verksamhet bör nämnas isammanhanget.Utvärdering av försöksverksamheten med ändradregional ansvarsfördelningEn parlamentarisk kommitté, PARK, (In 1997:08, dir.1997:80) har haft till uppgift att dels följa uppoch utvärdera den försöksverksamhet med ändradregional ansvarsfördelning mellan stat och kommunsom har beslutat om, dels utforma vissaförslag om den framtida regionala organisationen. Enutgångspunkt för kommitténs överväganden och förslaghar enligt direktiven varit att det bör utvecklasformer för en fördjupad demokratisk förankring avdet regionala utvecklingsansvaret och att det börfinnas en sammanhållen, effektiv statligorganisation på regional nivå som kan svara förbl.a. tillsyn och rättstillämpning samt följa uppoch utvärdera statsmakternas beslut. En annanutgångspunkt har varit att staten måste se till attde mål som anges i den nationella politikenfullföljs i landets alla delar som hänsyntas till de mål för den regionala utvecklingen somregionala självstyrelseorgan har ställt upp.Kommittén har avlämnat sittslutbetänkande (SOU 2000:85) Regionalt folkstyre ochstatlig länsförvaltning.I betänkandet beskrivs försöksverksamheten iGotlands, , och län.Kommittén redovisar även regionalt samarbete sompågår utanför försöksverksamheten. Enligtbetänkandet sker en snabb utveckling mot ökadsamverkan också i de län som inte ingår iförsöksverksamheten. Samverkan mellan staten,kommunerna och landstingen i frågor som rörsysselsättning och näringslivsutveckling har vuxitfram i samtliga län. Ofta har arbetet formaliseratsi utvecklingsråd eller länsstrategiråd. Också andrasamverkansformer har utvecklats. Även regionalsamverkan mellan länen har ökat, men det finns intenågra tydliga strävanden mot fastare samarbetemellan län eller bildande av nya geografiskaregioner. Regionalt samarbete över nationsgränserhar också ökat, vilket framför allt EU-medlemskapethar bidragit till.Utvecklingen mot ökad decentralisering ochinternationalisering utgör enligt kommitténtillsammans med fokuseringen på tillväxt ochekonomisk utveckling de främsta orsakerna till attregionernas roll och förutsättningarna för denregionala samhällsorganisationen har förändrats.Medlemskapet i EU har lyft fram den regionalafrågan. Politik skapas numera, sägs det ibetänkandet, allt oftare i komplexa nätverk, därövernationella, nationella och subnationella nivåerär involverade.De principer och argument för uppgiftsfördelningoch geografisk indelning som kommittén lyfter framär subsidiaritetsprincipen, renodling,uppgiftsfördelning mellan stat ochsjälvstyrelseorgan samt geografisk indelning.Subsidiaritetsprincipen är enligt kommittén engiven principiell utgångspunkt näruppgiftsfördelningen mellan central, regional ochlokal nivå övervägs. Det innebär enligt kommittén ipraktiken att det som sköts effektivt lokalt ocksåskall skötas lokalt, och att, om den lokala nivåninte kan fylla sin uppgift, uppgifterna i andra handförs till den regionala nivån och i sista hand tillden centrala nivån. Utgångspunkten är att de avbesluten närmast berörda skall ha så stortinflytande över den aktuella uppgiften som möjligt.Ansvarsfördelningen mellan stat ochsjälvstyrelseorgan skall vara så tydlig som möjligt.Kommittén ansluter sig här till den princip omrenodling av den statliga verksamheten som utgör enviktig komponent i den statligaförvaltningspolitiken. Utvecklingen mot att alltflerbeslut växer fram i nätverk, där såväl statliga somkommunala och privata aktörer deltar, är inte heltoproblematisk, eftersom ett grundläggande krav påett demokratiskt styrelseskick är att det skall varaöverskådligt. Ett nätverksorienterat ochgränsöverskridande arbetssätt underlättas av entydligare ansvarsfördelning.Uppgiftsfördelningen mellan stat ochsjälvstyrelseorgan gäller frågan hur bästa möjligabalans kan uppnås mellan statliga och kommunalaintressen. Kommittén gör ett försök att sortera ochsystematisera de principer och argument som anförsnär uppgiftsfördelningen mellan stat ochsjälvstyrelseorgan diskuteras och anser att följandeprinciper och argument kan urskiljas.För ett statligt ansvar: Behovet av genomslag för nationella mål ochgaranti för likvärdiga förutsättningar. Behov av en enhetlig ledning och nationellöverblick. Behov av enhetlig tillämpning av regler samträttssäkerhet. Särskilda styrningsbehov, som bäst tillgodosesav en statlig regional eller lokal förvaltning.För lokal och regional självstyrelse: Behov av demokratisk förankring och effektivareresursanvändning.