bet · GP01KU20 · 2002-05-21 00:00:00 — ReservationBjörn von der Esch (kd) samt (mp).Vad gäller ärendet om justitieminister ansvar för bristen på ordning och säkerhetunder i erinrar utskottet omatt det operativa ansvaret för den allmännaordningen och säkerheten vid i Göteborginte har legat hos regeringen, utan hospolismyndigheter som lyder under regeringen.Utskottet har dock sett sig föranlåtet att närmareberöra hanteringen av den skrivelse frånRikspolisstyrelsen innehållande en framställan omatt få ta i anspråk beredskapspolismän med anledningav ordförandeskap i EU, vilken sedermeraåterkallades. Utskottet har inte funnit skäl attifrågasätta den bedömning som gjorts inomJustitiedepartementet, nämligen att bestämmelserna iberedskapspolisförordningen inte medger generellatillstånd av det slag som Rikspolisstyrelsenhemställt om. Utskottet noterar också attjustitieministern inför utskottet uppgett att deninformation han fick inte gavanledning att anta annat än att polisen ansåg sig hakontroll över situationen inför toppmötet i att den skulle kunna kontrollera säkerheten vidmötet. Utskottet konstaterar också attPolismyndigheten i den 26 april 2001gjorde bedömningen att förstärkningar ur denreguljära polisstyrkan tillsammans med egetpersonaluttag skulle vara tillräckligt för att klaraordningen och säkerheten kring mötet. Reservation(m) och (fp).I granskningsärendet om näringsminister handläggning av SAS kartellsamarbete medMaersk konstaterar utskottet att näringsministerninte kan hållas ansvarig för den aktuellasituationen då ägarskapet i SAS varit delat mellanflera stora aktieägare och utredningen inte visatannat än att han saknat tillräcklig information föratt agera på ett tidigt stadium.Beträffande regeringens utnämningspolitik görutskottet samma bedömning som tidigare gällande denomständigheten att en politisk bakgrund inte skallvara diskvalificerande vid tillsättningen av t.ex.en generaldirektörstjänst, så länge endast sakligagrunder som förtjänst och skicklighet tillämpas vidtillsättningen. Utskottet kan instämma i vadstatsminister anförde vid utskottetsoffentliga utfrågning, att det går för sakta när detgäller jämställdheten i utnämningspolitiken men attdet går åt rätt håll. Reservation (m).När det gäller ärendet om kulturminister utövande av ägandet i visargranskningen enligt utskottets mening inte annat änatt följt utvecklingen inom TeracomAB och vidtagit åtgärder för bolagets vidareutveckling utan att det står i strid med riksdagensbeslut. Reservation (m) och (fp).I granskningsärendet om utbildningsminister ansvar för visarutskottets granskning inte annat än attutbildningsminister noggrant följtutvecklingen vid myndigheten och medverkat till attåtgärder vidtagits för att förbättra situationen.Det kan emellertid enligt utskottet inte bortsesfrån att de åtgärder som vidtagits inte harlyckats förbättra situationen i tillräcklig grad.Utskottet understryker att regeringen, och framförallt utbildningsminister , bär ansvaretför att tillräckliga åtgärder inte vidtagits för attåstadkomma en tillfredsställande verksamhet inomCentrala studiestödsnämnden.Vad det gäller beslutet att befriaAnhörigkommittén från dess uppdrag om skärpttransportöransvar har granskningen inte föranlettnågot uttalande från utskottets sida.När det gäller kulturminister av uppdraget till Radio- och om skydd för barn mot olämpligtprograminnehåll kan utskottet, inom ramen för dengranskning som utskottet har att utföra, endastkonstatera att det föreligger motstridiga uppgifterom vad som förevarit i kontakter mellan utredarenoch företrädare för departementet. Utskottet villdock framhålla betydelsen av att arbetet inom detstatliga kommittéväsendet präglas av hög kvalitetoch integritet.I samband med granskningen av regeringensgodkännande av sponsoravtal medaffärsbankerna anför utskottet att det ärsynnerligen angeläget att myndigheternas verksamhetbedrivs i sådana former att deras integritet intekan ifrågasättas. Utskottet hänvisar till sittställningstagande i samband med behandlingen avbetänkandet Sponsring av statliga myndigheter(2001/02:KU30) och understryker vikten av att enreglering vad gäller myndigheters tillämpning avsponsring kommer till stånd.I granskningsärendet om uppgifter om u-båtskränkningar i svenska vatten har utskottetkonstaterat de resultat till vilka utredningar somgenomförts inom Försvarsdepartementet och påregeringens uppdrag av den särskilde utredaren kommit. Utskottet har i sin granskning intefunnit stöd för att göra en annan bedömning.När det gäller ärendet om formerna förutrikespolitiska beslut anför utskottet attgranskningen har bidragit till en fördjupning avinsikterna när det gäller villkoren förbeslutsfattandet inom områdeoch även inom EU. Redovisningen tjänar därigenom ettsyfte som underlag och bakgrund för bl.a. framtidagranskningsfrågor.Vad gäller ärendet om statliga bidrag tillinfrastrukturinvesteringar i anförutskottet att det inte framkommit något belägg föratt regeringens medverkan till frågans lösning vadgäller skulle vara villkorad av att detblev en majoritet i med en viss politisk inriktning.I granskningsärendet om statsrådet av aktieförsäljning i Ericssonanför utskottet att det enligt utskottets mening ärav stor vikt att statsråd deltar i den allmännadebatt som pågår i samhället. Utskottet anser dockatt statsråd bör inta en restriktiv hållning när detgäller offentliggörande av egna aktiedispositioner isyfte att uttrycka gillande eller ogillande.Reservation (m).Utöver de tolv reservationer som angivits i detföregående innehåller betänkandet tre särskildayttranden.ReservationerUtskottets förslag till riksdagsbeslut ochställningstaganden har föranlett följandereservationer. I rubriken anges inom parentes vilkenpunkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut sombehandlas i avsnittet.· Näringsminister utfästelserom statlig garanti till flygbolag (avsnitt2.2)·av Per (), (), ()och ().Bakgrunden till ärendet är de beslut som riksdagenfattade respektive den 31 oktober2001, och som innebar att regeringen bemyndigadesför en månad i taget att ikläda staten ekonomiskaförpliktelser i form av garantier tillförsäkringsbolag för att återställa detförsäkringsskydd för svenska aktörer inomflygbranschen som marknaden inte längretillhandahöll vid skador på tredje man till följd avkrig, terrorism och liknande.Riksdagsbeslutet gällderetroaktivt fr.o.m. . Detbeslut som fattade gällderetroaktivt fr.o.m. den 25 oktober 2001.Till grund för riksdagsbeslutet den 27 septemberlåg ett förslag från trafikutskottet, som på egetinitiativ hade tagit upp frågan i betänkande2001/02:TU5. Betänkandet justerades den 26 september2001, dvs. dagen före riksdagsbeslutet.Till grund för riksdagsbeslutet den 31 oktober2001 låg trafikutskottets betänkande 2001/02:TU6.Detta betänkande justerades ,dvs. dagen före riksdagsbeslutet. I betänkandetföreslog utskottet att skulle bifallaproposition 2001/02:23 om förlängt bemyndigande förregeringen att utfärda den aktuella typen avstatsgarantier. Propositionen är daterad den 18oktober 2001, men den inkom till riksdagenskammarkansli först den 25 oktober.Därefter har den 14 december 2001bemyndigat regeringen att fr.o.m. den 24 november2001 och tills vidare ikläda staten ekonomiskaförpliktelser i form av garantier tillförsäkringsbolag för att återställaförsäkringsskyddet till samma omfattning somtidigare vid skador för tredje man som följer avterrorism och liknande för av licensieradeflygbolag och för flygplatser och vissa s.k.handlingsagenter. Även detta riksdagsbeslut gälleralltså retroaktivt. Till grund för riksdagsbeslutetligger trafikutskottets betänkande 2001/02:TU7, somjusterades . I betänkandetbehandlade utskottet regeringens förslag iproposition 2001/02:66 om ytterligare förlängd tidför att återställa försäkringsskyddet förflygbranschen. Regeringen föreslog i propositionenen ytterligare förlängning av det aktuellabemyndigandet att gälla t.o.m. den 31 januari 2002.I det nämnda betänkandet uttalade utskottetemellertid att det var otillfredsställande attriksdagen för tredje gången behandlade denna frågaskyndsamt. Därför föreslog trafikutskottet attriksdagen skulle besluta att det aktuellabemyndigandet skulle förlängas att gälla tillsvidare.Utskottet vill inledningsvis understryka vikten avatt berörda myndigheter och marknadsaktörer i ettfall som detta ges klar och tydliginformation om förändringar som påverkarförutsättningarna för deras verksamhet. Mot denbakgrunden är det, som också harkonstaterats vid trafikutskottets behandling avfrågan om statliga garantier till flygbranschen,otillfredsställande att vid upprepadetillfällen skyndsamt behövt behandla frågan ochfatta beslut härom med retroaktiv verkan. Samtidigtkonstaterar utskottet att riksdagbesluten den 27september och var tidsbegränsade.Tidsbegränsningen av föregående riksdagsbeslutbidrog enligt utskottets mening verksamt till attriksdagsbesluten respektive den 14december behövde beredas skyndsamt och till attbesluten behövde ges retroaktiv verkan.Det kan i och för sig anföras argument för attinte onödigtvis öppna för fortsatta garantier genomnya förslag till . Utskottet vill dockunderstryka att de beslut som det här är fråga ombygger på ett bemyndigande till regeringen attutfärda garantier om den så finner nödvändigt.Riksdagens ställningstagande har aldrig avsettutfärdandet av själva garantierna. Även omregeringen haft att återkomma till för atterhålla förnyat bemyndigande har det saknats skälför regeringen att vid upprepade tillfällen föreslåriksdagen att fatta beslut med retroaktiv verkan.Redan på denna grund finns det skäl att kritiseradet ansvariga statsrådet.Utskottet övergår härefter till att behandlaregeringens relation till ianslutning till regeringsbeslut den 23 oktober 2001.Riksgäldskontoret hade fått i uppdrag avregeringen att ställa ut garantier för flygbranscheni enlighet med det av givna bemyndigandetför regeringen. Det aktuella bemyndigandet sträcktesig t.o.m. den 24 oktober 2001.Trots att handläggningen av garantiärendenauttryckligen överlämnats till hardet av utskottets granskning framgått att regeringenförde direkta diskussioner i saken med berördaflygbolag. avgjorde regeringende facto frågan om flyggarantier i strid med det dågivna uppdraget till . Beslutetfattades formellt vid ett extra regeringssammanträdeden , men meddelades berördaflygbolag redan dagen innan.· Det är uppenbart att regeringen handlagt denhär aktuella garantifrågan på ett sätt sominte överensstämmer med den ordning somskall gälla i relationen mellan regeringenoch den ansvariga myndigheten. Även fördetta förtjänar det ansvariga statsrådetkritik.·· Näringsminister utfästelserom statlig garanti till flygbolag (avsnitt2.2)·av ().Bakgrunden till ärendet är de beslut som riksdagenfattade respektive den 31 oktober2001, och som innebar att regeringen bemyndigadesför en månad i taget att ikläda staten ekonomiskaförpliktelser i form av garantier tillförsäkringsbolag för att återställa detförsäkringsskydd för svenska aktörer inomflygbranschen som marknaden inte längretillhandahöll vid skador på tredje man till följd avkrig, terrorism och liknande.Riksdagsbeslutet gällderetroaktivt fr.o.m. . Detbeslut som fattade gällderetroaktivt fr.o.m. den 25 oktober 2001.· Det kan i och för sig anföras argument föratt inte onödigtvis öppna för fortsattagarantier genom nya förslag till riksdagen.Utskottet vill dock understryka att debeslut som det här är fråga om bygger på ettbemyndigande till regeringen att utfärdagarantier om den så finner nödvändigt.Riksdagens ställningstagande har aldrigavsett utfärdandet av själva garantierna.Även om regeringen haft att återkomma tillriksdagen för att erhålla förnyatbemyndigande har det saknats skäl förregeringen att vid upprepade tillfällenföreslå att fatta beslut medretroaktiv verkan. På denna grund finns detskäl att kritisera det ansvariga statsrådet.·· Regeringens tillståndsgivning till spel påInternet (avsnitt 2.5)·· av (), (), (), KennethKvist (v), (), KerstinKristiansson Karlstedt (s), () och ().·· De aktörer som beviljats provtillstånd harsåvitt utskottet kan se varit sådana som kantänkas vara intressenter i den fortsattautvecklingen av verksamheten. Den nyamarknad som spel på Internet innebär iSverige förutsätter att försöksverksamhetengenomförs med hänsyn till de organisationeroch för-eningar som kommer att vara intresserade avatt utöka sina inkomster med hjälp avlotteriverksamhet på Internet. Denbegränsade försöksverksamheten kan intesägas ha givit vissa aktörer omotiveradefördelar framför andra, då det meddelats attförsöksverksamheten varit avsedd att varabegränsad till dess att utredningens förslagblivit färdigt.··Statsrådet hantering av ett ärendeom bidrag till (avsnitt 2.6)·av Per (), (), ()och ().Utskottet har uppmärksammatfrågor som rör anslag till regeringens disposition.Våren 2001 (bet. 2000/01:KU20) granskade utskottetbehandlingen av den s.k. Östersjömiljarden.Utskottet konstaterade vissa brister i hanteringenoch ansåg att de problem som påvisats kundeförutsättas hänga samman med att verksamhetenhanterats av , vars organisationinte i första hand är konstruerad för sådanhantering. Utskottet har också uttalat (bet.2001/02:KU5) bl.a. att enskilda bidragssystem endastundantagsvis bör hanteras av regeringen ochRegeringskansliet samt att ett exempel på en sådanundantagssituation kunde vara att det aktuellaanslaget skulle fördelas över olika politikområden.Av budgetpropositionen för /02 framgår atten mindre del av anslaget 10:2 Integrationsåtgärder,utgiftsområde 8, stått till regeringens förfogandeför olika initiativ i syfte att bl.a. stärkaintegrationen. Det är ur detta anslag som statsrådetSahlin i det aktuella TV-inslaget utlovade stöd tillFryshuset. Det är också ur detta anslag som stödbeviljats till Exit.Utskottet kan konstatera att någon genomlysandeprövning uppenbarligen inte gjordes före statsrådetsutfästelser till . Att något anslag senareav andra skäl inte blev aktuellt undanröjer intekritiken för detta. Det gäller desto mera somprövningen av stödet till Exit uppenbarligen gjordesmed samma brist på noggrannhet. Utskottet villunderstryka nödvändigheten av att statens medelanvänds på ett sätt som inte kan väcka misstankar omotillräcklig noggrannhet i beredningen eller attovidkommande hänsyn styr beslutet.· Den kritik utskottet tidigare riktat motregeringens hantering av egna anslagförtjänar att upprepas också i detta fall.··FN-sanktioner (avsnitt 2.11)·av (), (), PerLager (mp) och ().Rätten för att besluta om förmedlemsstaterna bindande resolutioner har funnitsmed från organisationens tillkomst och således vidSveriges FN-anslutning. Utformningen av de nuaktuella sanktionerna går tillbaka till denresolution (1267) som säkerhetsrådet antog i oktober1999 och som sedan kompletterats i december 2000genom resolution . gavs genom den sistnämndaresolutionen i uppdrag att upprätta en lista överpersoner och organisationer som omfattades avresolutionen. Kommittén upprättade en första lista imars 2001. Listan kompletterades senare, och den 9november 2001 fördes de tre svenska medborgarnaefter s.k. silent procedure upp pålistan.De nämnda FN-resolutionerna genomfördes inom EUgenom gemensamma ståndpunkter och rådsförordningar.Den förordning varigenom säkerhetsrådets resolution1333 genomfördes är rådets förordning 467/2001 avden . Kommissionen bemyndigades i dennaförordning - liksom i den förordning som genomförtsefter resolution - att ändra och kompletteraden i förordningen bilagda förteckningen på grundvalav de beslut som fattades av . På grundval avsanktionskommitténs beslut fördekommissionen i enlighet med sitt bemyndigande upp detre svenskarna på förteckningen . Ioch med att ändringen i förteckningen publicerades iEGT blev den gällande inom EU.Sanktionssystemet står, såsom det utformats, iuppenbar konflikt med grundläggande principer ommänskliga fri- och rättigheter som inte minst FNstår för. En förändring av sanktionssystemetsutformning som gör att det tillgodoser fundamentalarättssäkerhetsaspekter står därför högt pådagordningen. Regeringen synes också nu ha dragitdenna slutsats och arbeta för en sådan förändring.Vi konstaterar detta med gillande men anser attslutsatserna och agerandet kommit väl sent.I början av november fick regeringen kännedom omatt påkallade att bl.a. de tre svenskamedborgarna skulle föras upp på sanktionskommitténslista. Regeringen borde då ha insett att systemetvar rättsosäkert och stod i konflikt med FN:sprinciper samt börjat arbeta för förändring avsystemet och inom EU agerat för att kommissioneninte skulle använda sitt bemyndigande att följa uppändringar i sanktionskommitténs lista genom en EG-förordning. Regeringen borde också aktivt haundersökt vilka möjligheter som fanns att genomsjälvständiga svenska åtgärder förhindra attförordningens tillämpning skulle kränka de tresvenska medborgarnas rättigheter.Det är ett väsentligt intresse för attvisa lojalitet med FN och de principer på vilka FN-systemet vilar. Vi anser att regeringen genom ettsådant agerande som vi nu har pekat på skulle havisat lojalitet med de grundläggande principerna ommänskliga fri- och rättigheter som återspeglas såväli som i FN:s konvention om medborgerligafri- och rättigheter och Europakonventionen.· Avvisning till (avsnitt 2.12)·av (), (), PerLager (mp) och ().Vi konstaterar att de ärenden som de anmäldabesluten gäller avser sådana uppgifter som riksdagenenligt 11 kap. 8 § regeringsformen inte fårfullgöra. Enligt utskottets uppfattning bör vid dengranskning som ankommer på utskottet bedömningar avde avvägningar som regeringen har gjort i sådanafall göras med stor försiktighet. Granskningen bör ihuvudsak inriktas på ärendenas formella sidor och påhandläggningsfrågor. Endast klara avvikelser frångällande svenska och internationella rättsnormer bördärmed kunna ge anledning till kritik.Vi konstaterar att sökandena endast haft begränsadmöjlighet att ta del av handlingar och uppgifter somtillförts ärendet. Bland annat har de inte föreavvisningen fått kännedom om och kunnat bemöta des.k. garantier som regeringen utverkat i Egypten.I fråga om risken att de avvisade männen i Egyptenutsätts för tortyr eller annan kränkande behandlingenligt artikel 3 i vill vihänvisa till vad bl.a. i olikasammanhang anfört om förhållandena i egyptiskafängelser. Enligt vår uppfattning kan inteutfästelserna från "en hög företrädare för denegyptiska regeringen" anses innebära entillförlitlig garanti om vad männen kan och kommeratt kunna utsättas för. Vi anser det föreligga enuppenbar risk för att männen utsätts för behandlingi strid med artikel 3 i . Vi anserdet vara anmärkningsvärt att avvisningenverkställdes utan att männens ombud dessförinnanunderrättades och möjlighet därigenom getts dem attföre avvisningen klaga hos något internationelltövervakningsorgan.Vi konstaterar att utlänningslagens regler ombeslutsordningen har följts. Dessa reglersförenlighet med våra internationella åtaganden hardock ifrågasatts även av regeringen själv (se deovan nämnda direktiven till Kommittén om ny instans-och processordning och propositionen Svenskmigrationspolitik i globalt perspektiv). Vi villockså erinra om att sedan 1995utgör svensk lag och om att kraven enligtEuropakonventionen på att tillgång skall ges tilleffektivt rättsmedel inte har uppfyllts.Vi vill understryka att - även om regeringensbedömning av att någon risk för tortyr eller annanbehandling i strid med artikel 3inte föreligger skulle kunna godtas - dennabedömning knappast skulle kunna anses så självklaratt inte rimliga grunder för en talan om motsatsenskulle kunna anses föreligga. Det innebär att ävenvid den bedömning som regeringen har gjort i frågaom tortyrrisken ett effektivt rättsmedel enligtEuropakonventionens artikel 13 måste erbjudas.Med hänsyn till det anförda anser vi attutrikesminister och regeringen förtjänarkritik för sin hantering av de aktuella ärendena.· Tillstånd till vapenexport (avsnitt 2.13)·av Per ().Av regeringens skrivelser med redogörelser för densvenska vapenexportpolitiken och exporten avkrigsmateriel avseende (skr.1998/99:128, 1999/2000:110 och 2001/02:114) framgåratt svensk krigsmateriel har exporterats tillBrasilien, , , , ,, , , ochVenezuela. Beträffande samtliga dessa länder harAmnesty International i sina årsrapporter dokumenterat grova kränkningarmot den egna befolkningen genom eget eller avregimen sanktionerat våld. Det handlar bl.a. omdokumenterade utomrättsliga avrättningar, tortyr,misshandel, stympningar och mord.· Enligt 1 a § lagen (1992:1300) omkrigsmateriel och 4 § lagen (2000:1064) omkontroll av produkter med dubblaanvändningsområden och av tekniskt biståndprövar regeringen ärende om tillstånd tillutförsel ur landet av krigsmateriel som harprincipiell betydelse eller annars är avsärskild vikt. Vidare får regeringen enligtdessa lagrum meddela ytterligareföreskrifter om överlämnande tillregeringen. I sammanhanget bör därvidbeaktas de svenska riktlinjerna förkrigsmaterielexport och annanutlandssamverkan (se skr. 2000/01:114 bilaga3). Av riktlinjerna framgår bl.a. atttillstånd inte bör lämnas om det avser statdär omfattande och grova kränkningar avmänskliga rättigheter förekommer. Vidareanges i riktlinjerna att respekt förmänskliga rättigheter är ett centraltvillkor för att tillstånd skall beviljas.Mot denna bakgrund borde regeringen medanledning av rapporterna från AmnestyInternational om grova kränkningar avmänskliga rättigheter i de nämndaländerna enligt min mening ha utnyttjatmöjligheten att föreskriva att ärenden somavser export av krigsmateriel till dessaländer skall överlämnas till regeringen förprövning. Regeringen har dock underlåtit attgöra detta.·· Regeringens hantering rörande (avsnitt 2.14)·av Per () samt von der Esch (kd).Joint Accident Investigation Commission (JAIC)avlämnade sin slutrapport rörande M/förlisning. I supplementet till JAIC:sslutrapport har tagits in en kopia av ettstandardprotokoll för hamnstatskontroll enligt dets.k. Memorandum on (),vilket upprättades i samband med att estniskafartygsinspektörer under ledning av två inspektörerfrån i genomförde en grundliginspektion av dagen före förlisningen.Regeringen har konstaterat attdet efter den slutrapport som avlämnades avJAIC inte har framkommit några nya omständighetersom utgör skäl för att vidta någon åtgärd i syfteatt få till stånd en ny haveriutredning. Före dettabeslut har regeringen dock enligt vår mening fåttkännedom om att de uppgifter som förekommer på dentidigare nämnda kopian i JAIC:s slutrapport skiljersig åt från andra kopior av samma standardprotokoll.Skillnaden är att i det protokoll publicerat i sin slutrapport harnotapparaten som gör det möjligt att se allvaret ianmärkningarna tagits bort. brevhuvudär också bortredigerat. Läsaren kan inte se att femav felen var av så allvarlig karaktär att fartygetinte skulle ha fått lämna hamn innan de åtgärdats.Det går inte heller för läsaren av slutrapporten attse ansvar.· Vi anser att uppgifterna om bristen påöverensstämmelse mellan olika kopior avsamma standardprotokoll tyder på attavsiktliga manipulationer av protokollet kanha förekommit. Detta utgör sådana nyaomständigheter som enligt gällande svenskrätt och internationella åtaganden utgörgrund för att återuppta undersökningenrörande förlisning. Mot denanförda bakgrunden kan regeringen inte undgåkritik för att ha underlåtit att tainitiativet till en kompletterande utredningi detta avseende.·· Justitieminister ansvar förbristen på ordning och säkerhet under i (avsnitt 2.15)·av Per (), (), (),() och ().Utskottets granskning har syftat till att klarläggavilket ansvar regeringen kan sägas ha haft försäkerheten vid i . har justitieministern hävdat att detoperativa ansvaret för den allmänna ordningen ochsäkerheten inte legat hos regeringen utan hospolismyndigheter som lyder under regeringen.Utskottet ifrågasätter inte att ansvaret för detdirekta polisarbetet legat på myndigheterna. Det haremellertid framkommit att kontinuerligt samråd skettmellan och regeringen om ochinför .