bet · GP01KU23 · 2002-03-21 00:00:00 — Den exakthet someftersträvas kan härigenom bli skenbar.Några påtagliga olägenheter med dagensreglering har heller inte påvisats.Sammantaget anser regeringen attnackdelarna med förslaget väger tyngre ände skäl som talar för. Förslaget bördärför inte genomföras.Utskottets ställningstagandeUtskottet delar regeringens bedömning attnågra ändringar beträffande hotbrottenför närvarande inte bör genomföras medanledning av kommitténs förslag.Uppsåtliga grova brott mottillståndsplikten avseende explosivavarorUtskottets förslag i korthetUtskottet tillstyrker regeringensförslag till lag om ändring i lagen(1988:868) om brandfarliga ochexplosiva varor.Gällande bestämmelserVapenlagenVapenlagen gäller skjutvapen ochammunition samt vissa föremål som i lagenjämställs med skjutvapen (1 kap. 1 §).Med skjutvapen förstås enligt 1 kap. 2 §vapen med vilka kulor, hagel, harpunereller andra projektiler kan skjutas utmed hjälp av krutladdningar,kolsyreladdningar, komprimerad luft ellerandra liknande utskjutningsmedel.Handgranater, minor, dynamit och andrasprängmedel är inte vapen i vapenlagensmening. Dessa föremål faller i ställetunder tillämpningsområdet för lagen ombrandfarliga och explosiva varor.Enligt 2 kap. 1 § vapenlagen krävstillstånd för att någon skall ha rätt attinneha skjutvapen eller ammunition. Densom uppsåtligen innehar ett skjutvapenutan att ha rätt till det döms enligt9 kap. 1 § för vapenbrott till fängelse ihögst . Begås gärningen avoaktsamhet eller är brottet ringa, dömstill böter eller fängelse i högst sexmånader. Om brottet är grovt döms förgrovt vapenbrott till fängelse och högst fyra år.När det gäller frågan om ett olagavapeninnehav skall bedömas som grovtanfördes i förarbetena att det bör varafråga om brott under former som medföratt vapnen kan befaras komma tillbrottslig användning, exempelvis innehavav livsfarliga vapen som saknar lagligtanvändningsområde och innehav av enstörre mängd vapen. Vid straffmätningenskall, enligt förarbetena, mängden vapenockså ha stor betydelse.I sitt betänkande En samladvapenlagstiftning (SOU 1998:44) fann 1995års vapenutredning att olaga innehav avskjutvapen regelmässigt anses utgöra ettbrott av sådan art att starka skäl talarför att fängelse skall väljas sompåföljd. När det gäller rubriceringenkonstaterade utredningen att innehav avautomatvapen och avsågade hagelgevärregelmässigt bedöms som grovt brott.Beträffande andra skjutvapen är praxisvarierande, men det finns enligtutredningen i vart fall en tendens tillatt man i alltfler fall bedömer innehavav pistol som grovt vapenbrott när förhållandena är sådana att vapnet kanbefaras komma till användning i denaktuella situationen.Regeringen har (prop.1999/2000:27 s. 67 f.) övervägt frågan omytterligare straffskärpning är motiveradoch funnit att så inte är fallet.Lagen om brandfarliga och explosiva varorLagen gäller enligt 1 § hantering ochimport av brandfarliga och explosivavaror. Regeringen eller den myndighet somregeringen bestämmer får enligt 2 §meddela föreskrifter om vilka varor sompå grund av sina egenskaper eller sinsammansättning eller av annan orsak skallanses utgöra brandfarliga eller explosivavaror. I 8 § förordningen (1988:1145) ombrandfarliga och explosiva varor angesatt till explosiva varor skall hänförasvaror som består av eller innehållerexplosivämnen. Därefter följer endefinition av vad som avses medexplosivämnen, t.ex. handgranater,sprängmedel av olika slag och minor.Lagens syfte är, enligt 1 § andrastycket, att hindra att brandfarliga ochexplosiva varor orsakar brand ellerexplosion som inte är avsedd samt attförebygga och begränsa skador på liv,hälsa, miljö eller egendom genom brandeller explosion vid hantering av sådanavaror.Lagen innehåller grundläggandebestämmelser om skyddsåtgärder i fråga omplatsen där de brandfarliga och explosivavarorna hanteras och i fråga om dem somhanterar sådana varor samt bestämmelserom kompetenskrav, utredningsskyldighetoch informationsplikt (6-10 §§). Reglernariktar sig inte bara till dem somyrkesmässigt hanterar varorna. De särskilda krav som ställs på byggnader ochandra anläggningar där brandfarliga ellerexplosiva varor hanteras liksom en allmänförsiktighetsregel riktar sig till allasom på ett eller annat sätt befattar sigmed hantering av sådana varor.Enligt 11 § första stycket i lagen ombrandfarliga och explosiva varor krävstillstånd för att man skall få hanteraeller importera explosiva varor elleryrkesmässigt eller i större mängd hanterabrandfarliga varor. Ett tillstånd fårbegränsas till och innehållavillkor. Det kan också återkallas. Densom med uppsåt eller av oaktsamhet brytermot kravet på tillstånd eller motföreskrift, villkor eller förbud som harmeddelats med stöd av bl.a. 6-10 §§ dömsenligt 21 § till böter eller fängelse ihögst . I ringa fall döms inte tillansvar.PropositionenEtt flertal allvarliga våldsbrott medanknytning till mc-klubbar har inträffat.I många fall har skjutvapen ochsprängämnen kommit till användning.Kommittén har också funnit att beslagenav handgranater, minor, dynamit och andrasprängmedel m.m. i de studeradekriminella miljöerna tycks ha ökat iomfattning.Kommittén har tagit upp bl.a. frågan omde straffbestämmelser som finns ivapenlagen och i lagen om brandfarligaoch explosiva varor har en lämpligutformning, främst när det gäller synenpå brottens allvar. Kommittén har intefunnit anledning att föreslå någraändringar i vapenlagen. Den har däremotkonstaterat att straffskalorna för brottmot vapenlagen respektive brott mot lagenom brandfarliga och explosiva varor serolika ut. Olikheten består huvudsakligeni att det inte finns någon särskildstraffskala för grovt brott mot lagen ombrandfarliga och explosiva varor.Kommittén anser att denna olikhet bör tasbort.Regeringen delar denna uppfattning.Såsom kommittén anför är det tydligt attett otillåtet innehav av t.ex.handgranater och minor kan vara en väl såfarlig och straffvärd gärning som deallvarligare fallen av otillåtna innehavav skjutvapen. Visserligen torde ettotillåtet innehav av t.ex. handgranatermånga gånger kunna bestraffas såsomförberedelse till allvarlig brottslighet.Det är emellertid inte alltid som det ärmöjligt att visa att gärningsmannen hartagit befattning med de explosiva varornamed uppsåt att utföra eller främja sådanbrottslighet. Det bör därför öppnas enmöjlighet att beakta gärningens allvaräven om denna inskränker sig till brottmot tillståndsplikten.Regeringen vill för sin del inteutesluta att lagens straffskalor, åtminstone såvitt avser vissa uppsåtligabrott, även i övrigt kan behöva ses överi lämpligt sammanhang. Regeringen anserdock inte att det finns tillräckliga skälatt låta den nu föreslagna lagändringen,som framstår som angelägen och somtillstyrkts av en enig remissopinion,anstå i avvaktan på en sådan översyn.Regeringen anser att det skall varamöjligt att döma till strängare straffför otillåtet innehav av explosiva varorän vad det är . Mot bakgrund av denförsiktighet som bör gälla vidöverväganden av utvidgad kriminaliseringoch av straffskärpningar anser regeringendärför att tillämpningsområdet för dennya straffskalan för uppsåtliga grovabrott bör begränsas till otillåtnainnehav av explosiva varor.Regeringen föreslår därför att det ilagen (1988:868) om brandfarliga ochexplosiva varor införs ett grovt brottmed samma straffskala som den som gällervid grovt vapenbrott, dvs. fängelse ilägst och högst , ifråga om uppsåtliga grova brott mottillståndsplikten avseende explosivavaror.Vid bedömningen av om brottet skallanses som grovt bör samma typ avomständigheter kunna beaktas som vidmotsvarande bedömning enligt vapenlagen.Försvarsutskottets yttrandeFörsvarsutskottet har inte haft något atterinra mot regeringens förslag.Utskottets ställningstagandeUtskottet delar regeringens bedömning ochtillstyrker regeringens förslag till lagom ändring i lagen (1988:868) ombrandfarliga och explosiva varor.Straffskärpningsreglerna i 29 kap. 2 §brottsbalkenRasistiska och liknande kränkande motivrespektive brottslig verksamhetUtskottets förslag i korthetUtskottet tillstyrker i sak regeringensförslag till ändring av 29 kap. 2 § 7brottsbalken. Utskottet avstyrkermotionerna 2001/02:K29 yrkande 3,2001/02:L367 yrkande 9 och 2001/02:L371yrkande 5.Gällande bestämmelserAllmänna bestämmelser om straffmätninghar samlats i 29 kap. brottsbalken.Enligt kapitlets inledande paragraf skallstraff, med beaktande av intresset av enenhetlig rättstillämpning, bestämmas inomramen för den tillämpliga straffskalanefter brottets eller den samladebrottslighetens straffvärde. Enligtparagrafens andra stycke skall, vidbedömningen av straffvärdet, särskiltbeaktas den skada, kränkning eller farasom gärningen inneburit, vad dentilltalade insett eller borde ha insettom detta samt de avsikter eller motiv somhan eller hon har haft.I kapitlets andra paragraf finns enuppräkning av försvårande omständigheter,dvs. omständigheter som ökar det aktuellabrottets eller den aktuellabrottslighetens straffvärde. Det rör siggenomgående om omständigheter som ärhänförliga till det konkreta brottet.Uppräkningen är exemplifierande. Det kanalltså förekomma även andra försvårandeomständigheter än de uppräknade. Deangivna omständigheterna skall beaktassom försvårande vid sidan av vad somgäller för varje särskild brottstyp. Vidbestämmande av straffvärdet skall manöverväga om den aktuella gärningen ärsvårare eller lindrigare än andragärningar som hör till samma brottstyp.I paragrafens 6:e punkt anges att somen försvårande omständighet skall beaktasom brottet utgjort ett led i en brottsligverksamhet som varit särskilt noggrantplanlagd eller bedrivits i storomfattning och i vilken den tilltaladespelat en betydande roll. Som exempel påbrottslighet som kan omfattas av punkt 6nämns i förarbetena försäljning avnarkotika i organiserade former,systematisk häleriverksamhet, koppleri istor omfattning i form av bordeller samtdobbleri som består i att bedrivaspelklubbar. Tillämpningen avbestämmelsen inskränks genom att den tarsikte endast på medverkande som spelat enbetydande roll i den brottsligaverksamheten. Den är således intetillämplig på t.ex. gatuförsäljarna i ennarkotikaliga.I paragrafens 7:e punkt finns enbestämmelse som innebär att rasistiskaoch liknande motiv kan utgöra grund förstraffskärpning. Enligt denna bestämmelseskall såsom en försvårande omständighetvid bedömningen av straffvärdet hos ettbrott, vid sidan av vad som gäller förvarje särskild brottstyp, särskiltbeaktas om ett motiv för brottet harvarit att kränka en person, en folkgruppeller en annan sådan grupp av personer pågrund av ras, hudfärg, nationellt elleretniskt ursprung, trosbekännelse ellerannan liknande omständighet. Med annanliknande omständighet avses enligtförarbetena bl.a. sexuell läggning.Bestämmelsen i 29 kap. 2 § 7brottsbalken infördes den 1 juli 1994.Redan före denna lagändring var det dockmöjligt att beakta rasistiska ochliknande motiv vid bedömningen av ettbrotts straffvärde. Syftet med den nyabestämmelsen var att tydligare markeraatt kränkningar av rasistiskt ellerliknande slag skall ägnas särskilduppmärksamhet vid bedömningen av ettbrotts straffvärde.PropositionenRegeringen föreslår att bestämmelsen i29 kap. 2 § 7 förtydligasgenom att det uttryckligen anges att detsom en försvårande omständighet skallräknas också att gärningsmannens motivvarit att kränka en person eller en sådangrupp som avses i bestämmelsen på grundav sexuell läggning.Det begränsande villkoret i 29 kap. 2 §6 att den tilltalade skallha spelat en betydande roll i denbrottsliga verksamheten bör, enligtregeringen, inte tas bort.Den personkrets som skyddas avbestämmelsen i 29 kap. 2 § 7 brottsbalkenmotsvarar i första hand den krets somockså skyddas av bestämmelsen om hets motfolkgrupp i 16 kap. 8 § brottsbalken.Bestämmelsen i 29 kap. 2 § 7 tar dockinte bara sikte på kränkningar av grupperutan också på kränkningar av individer.Bestämmelsen sträcker sig dessutom längreän den om hets mot folkgrupp även på såsätt att den också avser kränkningar pågrund av annan, med de särskiltuppräknade omständigheterna liknande,omständighet, varmed avsesexempelvis sexuell läggning.Kommittén har inte funnit anledning attgöra någon saklig förändring i 29 kap.2 § 7 . att mindre ändringar ibestämmelsen bör göras i förtydligandesyfte och i konsekvens med de föreslagnaändringarna avseende brottet hets motfolkgrupp i 16 kap. 8 § brottsbalken.Regeringen instämmer i denna bedömning.I konsekvens med regeringens bedömningi fråga om utformningen av brottet hetsmot folkgrupp anser regeringen att detförtydligande tillägg som bör göras ibestämmelsen skall avse sexuell läggning.Vidare bör de grupper som avses ävenfortsättningsvis beskrivas som "folkgruppeller annan sådan grupp av personer".Straffmätningsreglerna i brottsbalkenbör inte vara annat än exemplifierande.Omständigheter av alltför specifikkaraktär bör därför inte tillföras.Enligt regeringens uppfattning ger redanbestämmelsens gällande lydelse, liksomför övrigt den mer övergripandestraffvärdebestämmelsen i 29 kap. 1 §andra stycket , domstolarnamöjlighet och anledning att beakta om ettmotiv för brottet har varit att kränka enperson eller en grupp på grund avexempelvis transvestism ellertranssexualism. Regeringen anser därföratt någon ytterligare specifikomständighet, utöver vad konsekvensen medbestämmelsen om hets mot folkgrupp föranleder, inte behöver eller bör läggastill i straffskärpningsgrunden.Motion som väckts med anledning avpropositionenI motion 2001/02:K29 av Per m.fl.(m) föreslås att beslutar attavslå regeringens förslag om ändring i 29kap. 2 § 7 . (yrkande 3). Somen följd av att motionärerna anser attregeringens förslag om utvidgande avtillämpningsområdet för bestämmelsen omhets mot folkgrupp skall avslås ansermotionärerna att även detta förslag böravslås. Motionärerna anför att det imotiven till bestämmelsen om försvårandeomständigheter vid straffmätning angesatt också brott som begåtts med anledningav en persons sexuella läggning skallvara att anse som en försvårandeomständighet vid straffmätningen.Motioner som väckts vid den allmännamotionstiden 2001I motion 2001/02:L367 av . (fp) föreslås att riksdagentillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om enöversyn av brottsbalkensstraffskärpningsbestämmelse (yrkande 9).Kommittén om straffansvar för organiseradbrottslighet föreslog i sittslutbetänkande att brottsbalkensbestämmelse om straffskärpning vidideologiskt motiverade brott, 29 kap. 2 §7 BrB, skall förtydligas till attuttryckligen nämna att det är enförsvårande omständighet om ett motiv förbrottet har varit att kränka en personeller befolkningsgrupp på grund avhomosexuell läggning. Utredningeninkluderar dock inte bisexuella ochtranspersoner i sitt förslag.Motionärerna anser att denna aspekt bordeövervägas i den fortsatta beredningen.I motion 2001/02:L371 av TassoStafilidis m.fl. (v, s, c, fp, mp)föreslås att tillkännager förregeringen som sin mening vad i motionenanförs om att sexuell läggning ochkönsidentitet skall omfattas avbrottsbalkens bestämmelse om försvårandeomständighet (yrkande 5). HBT-personermördas, enligt motionärerna, på grund avsin sexuella läggning eller sinkönsidentitet på samma sätt sominvandrare mördas på grund av sittetniska ursprung. är det,enligt 29 kap. 2 § 7 , enförsvårande omständighet att kränka enperson, en folkgrupp eller en annan sådangrupp av personer på grund av ras,hudfärg, nationellt eller etnisktursprung, trosbekännelse eller annanliknande omständighet. Motionärerna anseratt sexuell läggning och könsidentitetskall omfattas av bestämmelsen.Justitieutskottets yttrandeI fyra motioner begär motionärerna attsexuell läggning och identitet skallomfattas av brottet hets mot folkgrupp.Motsvarande ändring föreslås i motionernaL367 och L371 även beträffandestraffskärpningsgrunden i 29 kap. 2 § 7brottsbalken.Justitieutskottet anför i sitt yttrandeatt personkretsen som skyddas avbestämmelsen i 29 kap. 2 § 7 brottsbalkenmotsvaras i första hand av den krets somockså skyddas av bestämmelsen om hets motfolkgrupp.29 kap. 2 § 7 tar, enligtjustitieutskottet, emellertid inte barasikte på kränkningar av grupper utan ävenav individer. Bestämmelsen sträcker sigdessutom längre än den om hets motfolkgrupp även på så sätt att den ocksåavser kränkningar på grund av annan, medde särskilt uppräknade omständigheternaliknande, omständighet, varmed avses exempelvis sexuell läggning.Justitieutskottet tillstyrkerpropositionen och avstyrker motionerna.Utskottets ställningstagandeUtskottet tillstyrker regeringens förslagatt bestämmelsen i 29 kap. 2 § 7brottsbalken förtydligas genom att detuttryckligen anges att det som enförsvårande omständighet skall räknasockså att gärningsmannens motiv varit attkränka en person eller en sådan grupp somavses i bestämmelsen på grund av sexuellläggning. Paragrafen bör, till följd avredaktionella rättelser, få den lydelsesom framgår av utskottets framlagdaförslag till 29 kap. 2 § brottsbalken.Utskottet avstyrker motion K29 yrkande 3.Någon saklig förändring i förhållandetill gällande rätt är, enligt regeringen,inte avsedd med den föreslagnalagändringen. Förutom att även individerskyddas av straffskärpningsbestämmelsen,omfattar den också kränkningar avindivider eller grupper på grund av andraomständigheter, hänförliga till individeneller gruppen, som liknar de ibestämmelsen specifikt uppräknadeomständigheterna. Detta framgår, enligtpropositionens författningskommentar, avbestämmelsens mer sammanfattande grund"annan liknande omständighet".Bestämmelsen kan, enligt regeringen,därför tillämpas t.ex. om ett motiv förbrottet har varit att kränka en personeller en grupp av personer på grund avtransvestism eller transsexualism ellernågon annan sådan omständighet som kanhänföras till personen eller personerna igruppen. Utskottet anser att motionernaL367 yrkande 9 och L371 yrkande 5 fåranses tillgodosedda och avstyrker dessa.IkraftträdandeUtskottets förslag i korthetUtskottet tillstyrker regeringensförslag att ändringen itryckfrihetsförordningen och ändringeni 16 kap. 8 § skall trädai kraft samt attövriga lagändringar skall träda i kraftden 1 juli 2002.PropositionenRegeringen föreslår att ändringen itryckfrihetsförordningen och ändringen i16 kap. 8 § skall träda ikraft samt att övrigalagändringar skall träda i kraft den 1juli 2002.Utskottets ställningstagandeUtskottet tillstyrker regeringensförslag.Det förslag som innebär ändring itryckfrihetsförordningen bör enligtutskottet antas som vilande. Denföreslagna ändringen i 16 kap. 8 §brottsbalken har sådant samband medförslaget till ändring itryckfrihetsförordningen att den enligtutskottet bör antas först i samband medatt antar grundlagsförslaget.Utskottet föreslår därför att denbehandlas vid 2002/. Ettmotionsyrkande har sådant samband medförslaget till ändring av 16 kap. 8 §brottsbalken att även detta enligtutskottet bör behandlas vid 2002/03 årsriksmöte. I övrigt tillstyrker utskottetregeringens förslag samt avstyrkermotionerna. Fem reservationer haravlämnats.ReservationerUtskottets förslag till riksdagsbeslutoch ställningstaganden har föranlettföljande reservationer. I rubrikenanges inom parentes vilken punkt iutskottets förslag till riksdagsbeslutsom behandlas i avsnittet.1.Ordet ras (punkt 2)av Per () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag underpunkt 2 borde ha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen somsin mening vad som anförs i reservation1. Därmed bifaller motion2001/02:K27 yrkande 1.StällningstagandeRegeringen diskuterar i propositionenförekomsten av ordet ras när det gällerbrottet hets mot folkgrupp. Frågan utredsför närvarande och regeringen villavvakta resultatet innan någon förändringföreslås. Vi anser att ordet ras bör tasbort. Att över huvud taget använda termenras om människor ger fel signaler.Rasbegreppet förknippas med rasism ochtanken att det finns människor av olikaraser. Därför bör ordet tas bort ellerbytas ut mot en annan formulering. Detgäller både brottet hets mot folkgruppoch bestämmelser i andra lagar ochförordningar. Denna ståndpunkt stöds avatt har uttalat att det intefinns någon vetenskaplig grund för attdela in människor i olika raser ochdärför bett regeringen göra en genomgångav i vilken omfattning begreppet rasförekommer i svensk lagstiftning i syfteatt byta ut ordet. Detta bör riksdagensom sin mening ge regeringen till känna.Därmed tillstyrker vi motion K27 yrkande1.2.Ändring i tryckfrihetsförordningen(punkt 4)av Per (), (),() och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag underpunkt 4 borde ha följande lydelse:Riksdagen avslår regeringens förslag tilllag om ändring itryckfrihetsförordningen. Därmed bifallerriksdagen motionerna 2001/02:K28yrkandena 2 och 3 och 2001/02:K29 yrkande2.StällningstagandeAlla människor i ett demokratisktsamhälle skall ha lika rätt, oavsetthudfärg, kön eller sexuell läggning.Tyvärr förekommer det att människortrakasseras och utsätts för brott bl.a.på grund av sin sexuella läggning. Vianser att det finns all anledning attagera kraftfullt mot sådana brottsligahandlingar. Bestämmelsen i 2 kap. 1 §regeringsformen (RF) om varje medborgaresrätt till yttrandefrihet är en av de mestfundamentala principerna för ett frittoch demokratiskt samhälle. Värnandet omdet fria meningsutbytet som engrundpelare i det fria samhället innebäratt även moraliskt förkastliga åsikterskall ges utrymme. Priset för den egnayttrandefriheten är att också accepteraandra människors rätt att uttrycka sinuppfattning. Trots vårt starkaavståndstagande gentemot alla former avtrakasserier riktade mot homosexuellaifrågasätter vi om hets med anspelning påsexuell läggning skall kriminaliseras pådet sätt som regeringen nu föreslagit.I stället för att rikta in sig på skyddav olika grupper iyttrandefrihetsgrundlagen (YGL) ochtryckfrihetsförordningen (TF) anser viatt en lämpligare lösning skulle vara attta sikte på brott som begås mot enskildaindivider. Vi ifrågasätter om regeringensförslag innebär en förbättring av skyddetför t.ex. homosexuella. Genombrottsbalkens bestämmelser om förtal,olaga hot, misshandel och uppvigling m.m.skyddas alla människor mot dylika angrepppå sin person - oavsett sexuell läggning.Det finns också en risk med att i lagange grupper som anses särskiltskyddsvärda. Att ange att hets mot vissagrupper är brottsligt kan t.o.m. sändasignaler om att hets mot andra, ickeangivna grupper är lagligt. Vi menar atten översyn av hela lagstiftningen om hetsmot folkgrupp är påkallad.Regeringen föreslår att bestämmelsen iTF om tryckfrihetsbrottet hets motfolkgrupp skall utvidgas till att omfattaäven hets med anspelning på sexuellläggning. Inskränkningar i tryck- ochyttrandefriheten måste alltid utgöra deexceptionella undantagen från huvudregelnom öppenhet. Möjligheterna tillinskränkning skall alltså tillämpasrestriktivt eftersom det är fråga om attinskränka grundlagsstadgade rättigheter.Vi instämmer i att hets med anspelning påen persons sexuella läggning äroacceptabel och måste förhindras.Bestämmelsen om hets mot folkgrupp iTF är ett ingrepp i tryck- ochyttrandefriheten och införandet av enny straffsanktion måste medföra attdet oönskade beteendet kan motverkasmer effektivt. Av material som bl.a.Kommittén om straffansvar förorganiserad brottslighet m.m.presenterade framkommer inte något somtyder på att så är fallet. Viifrågasätter därför effektiviteten iden grundlagsändring som föreslås.Mot bakgrund av vad som anförs börregeringens förslag om ändring i 7kap. 4 § 11 TF avslås.3.Ändring i tryckfrihetsförordningen(punkt 4)av () och vonder Esch (kd).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag underpunkt 4 borde ha följande lydelse:Riksdagen avslår regeringens förslag tilllag om ändring itryckfrihetsförordningen.