bet · GP01MJU22 · 2002-05-28 00:00:00 — Revisorerna anseratt det är positivt att verkets normerandeinspektioner och kommuninspektioner har fördubblatstill 80 inspektioner mellan åren 2000 och 2001.Livsmedelsverket har emellertid inte redovisat hurmånga av dessa inspektioner som har resulterat i attverket har begärt yttrande från den berörda kommunendär brister har uppmärksammats. Om den kommunalatillsynen är så undermålig som bl.a. remissvarenfrån och Livsmedelsföretagen görgällande borde enligt revisorerna denna uppgiftredovisas.Enligt revisorernas uppfattning ärLivsmedelsverkets möjlighet att återtatillsynsansvar för anläggningar ett kraftfullt medelför att påverka de kommunala tillsynsmyndigheterna.Livsmedelsverket har dock inte prövat styrkan idenna åtgärd, eftersom den aldrig har tillämpats vidkonstaterade brister i den kommunalalivsmedelstillsynen. Även rätten att inspekteraanläggningar som står under tillsyn tordevara en god möjlighet för verket att påverka dekommunala tillsynsmyndigheterna.Livsmedelsverket skall enligt sin instruktionutöva tillsyn enligt livsmedelslagen (1971:511) samtleda och samordna livsmedelstillsynen. Uppgiften harinte förändrats i den instruktion förLivsmedelsverket (2001:1259) som regeringenutfärdade . Livsmedelsverketanser däremot som sin uppgift att följa upp ochstödja den kommunala tillsynen.Livsmedelsverket genomförde på egetinitiativ en omorganisation. Syftet medomorganisationen var bl.a. att skilja verkets regel-och förhandlingsarbete från tillsyn och annanmyndighetsutövning. Omorganisationen har enligtRiksrevisionsverkets (RRV) rapport 2002:33 lett tillatt personal har slutat och att stödet tillkommunerna har minskat. Enligt rapporten har dockLivsmedelsverket börjat vidta åtgärder för attförbättra arbetssituationen inom verket.I sin revisionsberättelse för invände RRV mot attLivsmedelsverket hade överskridit sin anslagskreditmed . Föregående årbeslutade regeringen om en indragning av verketsanslagssparande, och förloraderätten att disponera anslagsmedel på 10 miljonerkronor. Verket hade inte begärt att få behålla dessamedel.Sammantaget finns det enligt revisorernas meningflera anledningar för regeringen att ta initiativtill en översyn av uppgifter.Verkets samtliga uppgifter bör bli föremål för enutomstående granskning som bör omfatta bl.a. ledningoch samordning av kommunernas livsmedelstillsyn ochden operativa tillsynen som verket utför. Översynenbör syfta till att tydliggöra och renodla verketsmyndighetsuppgifter.Utskottets ställningstagandeRevisorerna konstaterar i sin rapport attLivsmedelsverkets insatser när det gäller ledningoch samordning av den kommunala tillsynsverksamhetenhar, med vissa undantag, minskat över tiden. Somrevisorerna anför har framhållitatt de inspektioner som genomförs är s.k.normerande inspektioner som är mer omfattande äntidigare. Det är emellertid enligt revisorerna ettproblem att insatserna är otillräckliga iförhållande till verkets iakttagelser om bristerna ikommunernas tillsyn. å sin sida harriktat skarp kritik mot de kommunalatillsynsmyndigheterna för brister itillsynsverksamheten. Revisorerna konstaterar ocksåatt det sällan förekommer att viduppmärksammade brister i en kommun vidtar åtgärdersom dokumenteras - en möjlighet som verket harenligt livsmedelsförordningen (1971:807).Mot bakgrund härav och med hänvisning tillrevisorernas redogörelse ovan anser utskottet attLivsmedelsverkets styrning och uppföljning av denkommunala tillsynen behöver förbättras. Sammantagetger revisorernas slutsatser och Riksrevisionsverketsiakttagelser utskottet anledning att förorda enöversyn av uppgifter i syfte atttydliggöra och renodla verkets myndighetsuppgifter.Som revisorerna anför bör verkets samtliga uppgifterbli föremål för en utomstående granskning som böromfatta bl.a. ledning och samordning av kommunernaslivsmedelstillsyn och den operativa tillsyn somverket utför. Regeringen bör ta initiativ till ensådan översyn i enlighet med revisorernas förslag.Länsstyrelsernas uppgifterUtskottets förslag i korthetUtskottet tillstyrker revisorernas förslagatt länsstyrelsernas uppgifter enligtlivsmedelslagen (1971:511) upphör.Revisorernas förslagRevisorerna har vid en tidigare granskninguppmärksammat behovet av att länsstyrelsernasuppgifter preciseras. Utredningen omlivsmedelstillsynen i (SOU 1998:61) föreslogatt länsstyrelsernas uppgifter enligtlivsmedelslagen (1971:511) skulle utgå. Regeringenhar inte fattat något beslut med anledning avutredningens förslag som lämnades 1998.Revisorerna ansåg i rapport /02:7 attlänsstyrelsernas nuvarande roll inomlivsmedelstillsynen bör ändras så attlänsstyrelsernas uppgifter antingen preciseras ellerutgår. Om regering och riksdag beslutar preciseralänsstyrelsernas uppgifter måste enligt rapportenresurser för verksamheten säkerställas. Enligtrapporten har inte i någon störreutsträckning använt länsstyrelsernas kompetens inomlivsmedelstillsynen.Revisorerna gör efter ytterligare övervägandenbedömningen att det skulle behövas en avsevärdresursförstärkning vid respektive länsstyrelse föratt skapa förutsättningar för att länsstyrelsernaskall kunna stödja och samordna kommunernaslivsmedelstillsyn. Det vore enligt revisorernaemellertid en fördel att statens resurser inomlivsmedelstillsynen koncentreras till en myndighet.Mot denna bakgrund föreslår revisorerna attlänsstyrelsernas uppgifter enligt livsmedelslagenutgår.Utskottets ställningstagandeUtskottet gör samma bedömning som revisorerna ombehovet av en avsevärd resursförstärkning vidlänsstyrelserna för att länsstyrelserna på etttillfredsställande sätt skall kunna stödja ochsamordna kommunernas livsmedelstillsyn. Mot dennabakgrund anser utskottet att statens resurser inomlivsmedelstillsynen bör koncentreras till enmyndighet. Länsstyrelsernas uppgifter enligtlivsmedelslagen bör således upphöra. Därmedtillstyrks revisorernas förslag i denna del, vilketbör ges regeringen till känna.Kommunernas resurserUtskottets förslag i korthetUtskottet tillstyrker revisorernas förslagatt livsmedelslagen (1971:511) bör ändras såatt kommunernas möjligheter att samverka medvarandra underlättas. Därmed finner utskottetmotion MJ41 (c) yrkande 2 tillgodosedd.Utskottet tillstyrker även förslaget attregeringen bör besluta om överförande avtillsynsansvaret för en hel kommun tillLivsmedelsverket.Revisorernas förslagRevisorerna delar de synpunkter som har framförts avutredningen i (SOU1998:61) och flertalet remissinstanser, nämligen attdet är angeläget att livsmedelslagen (1971:511)ändras så att kommunernas möjligheter att samverkamed varandra underlättas. Revisorerna förordar ävenatt tillsynsansvaret för en hel kommun skall kunnaöverföras till Livsmedelsverket.I rapporten konstaterar revisorerna att det redani dag finns möjlighet för attåterta tillsynen för anläggningar som står underkommunal tillsyn och att det i princip är möjligtför verket att överta tillsynen för samtligaanläggningar i en kommun. Revisorerna anser detemellertid lämpligt att regeringen beslutar om ensådan åtgärd i enlighet med de utgångspunkter somredovisades i betänkandet Livsmedelstillsynen iSverige.MotionenEnligt motion MJ41 (c) bör livsmedelslagen ändras såatt kommunerna ges formell rätt att samverka medvarandra när det gäller frågor om livsmedelstillsyn.Det bör ankomma på varje enskild kommun att avgöraom en livsmedelsinspektör skall anställas elleranlitas på annat sätt (yrkande 2).Utskottets ställningstagandeKommunerna har tillsyn över huvuddelen, ca99 %, av alla livsmedelsanläggningar inklusivevattenverk. Av 52 000 anläggningar ärca mindre anläggningar som sysselsätter färreän fyra arbetskrafter. Enligt revisorernas bedömningvarierar kommunernas tillsynsfrekvens vid olikaanläggningar. Tillsynen har minskat för storhushållinklusive restauranger, butiker och vattenverk menökat när det gäller industrianläggningar.Såväl utredningen om livsmedelstillsynen i (SOU 1998:61) som revisorerna har uppmärksammatfrågan om kommunernas möjligheter att samverka medvarandra. Dessa möjligheter har förbättrats med denkommunallag (1991:900) som trädde i kraft den 1januari 1992 och där det i 3 kap. 3 a § stadgas attkommunerna i en gemensam nämnd kan fullgöra vissakommunala uppgifter. Utskottet delar uppfattningen ibetänkandet Livsmedelstillsynen i att detäven enligt livsmedelslagen bör finnas möjlighet fören kommun att ingå avtal med annan kommun om vissatillsynsuppgifter. Denna uppfattning stöds även avrevisorerna. De former för samverkan i en gemensamnämnd som kommunallagen numera möjliggör kräveremellertid omfattande anpassning av organisation ocharbetsformer liksom precisering av uppgifter ochbefogenheter. I kommuner med mindre antal ärendenkan det vara lättare att utnyttja lämplig kompetenssom finns på annat håll genom att uppdra åt annankommun att utföra vissa uppgifter eller genom attdelegera beslutanderätt till anställd i annankommun. Sådana avtalsmöjligheter finns ispeciallagstiftning inom fyra områden. I likhet medrevisorerna anser utskottet det angeläget attlivsmedelslagen ändras i syfte att underlätta förkommunerna att samverka med varandra. Detta bör gesregeringen till känna. Med det anförda finnerutskottet motion MJ41 (c) yrkande 2 tillgodosedd.Livsmedelsverket kan återta tillsynen överanläggningar som står under tillsyn, ochdet är principiellt möjligt för verket att övertatillsynen för samtliga anläggningar i en kommun. Medhänsyn till bl.a. åtaganden gentemot EU börenligt utskottets mening verket, när en kommun intelever upp till de krav som ställs på tillsynen, förviss tid och på kommunens bekostnad ha möjlighet attöverta tillsynsansvaret. Som revisorerna anför ärdet emellertid lämpligt att regeringen beslutar omen sådan åtgärd i enlighet med de synpunkter somredovisas i betänkandet Livsmedelstillsynen iSverige. Vad utskottet anfört bör ges regeringentill känna.Förbättrad rapporteringUtskottets förslag i korthetUtskottet tillstyrker revisorernas förslagatt regeringen bör utredasanktionsmöjligheterna gentemot kommunerna.Vidare tillstyrker utskottet förslaget attregeringen bör uppdra åt attvidta åtgärder för att förbättra kvaliteten ikommunernas uppgifter och vid behov görafördjupade analyser av resultaten. Utskottettillstyrker även förslaget att regeringen börlämna information till omresultatet av den offentliga tillsynen.Revisorernas förslagKommunerna rapporterar omlivsmedelstillsynen till , somsammanställer och publicerar uppgifterna. Regeringentar del av denna rapportering.Livsmedelsverket och länsstyrelserna lämnar även isina årsredovisningar en redogörelse för kommunernastillsyn. har under flera årrapporterat till regeringen att livsmedelstillsyneni kommunerna har minskat i omfattning. Regeringenhar tillsatt ett flertal utredningar men i övrigtinte vidtagit några åtgärder med anledning av deredovisningar och förslag som har lämnats. Riksdagenfår begränsad information om livsmedelstillsynen iSverige.Revisorerna konstaterar att det finns brister ikommunernas rapportering om livsmedelstillsynen.Uppgifterna behöver ofta kompletteras, mångakommuner rapporterar inte ochLivsmedelsverkets sammanställning kommer för sentför att ge en aktuell bild av livsmedelstillsynen ilandet.Revisorerna konstaterar vidare att harmöjlighet att förelägga kommuner vite i de fallhuvudmännen inte lämnar efterfrågade uppgifterenligt förordningen om viss uppgiftsskyldighet förhuvudmännen (1992: 1083). Därmed saknas enligtrevisorerna grund för påståendet att förslaget är enextraordinär åtgärd med hänsyn till den kommunalasjälvstyrelsen. Mot denna bakgrund föreslårrevisorerna följande:1. Regeringen utreder vilka sanktionsmöjlighetersom är lämpliga att vidta när kommunerna inteuppfyller rapporteringskraven. En sådansanktionsmöjlighet kan vara att vite utgår vidutebliven rapportering.2.3. Regeringen uppdrar åt attvidta åtgärder för att förbättra kvaliteten ikommunernas uppgifter och vid behov görafördjupade analyser av resultaten.4.5. Regeringen lämnar information till omresultatet av den offentliga tillsynen.6.Utskottets ställningstagandeUtskottet delar revisorernas uppfattning ombristerna i kommunernas rapportering omlivsmedelstillsynen. Trots att Livsmedelsverketunder en följd av år har rapporterat till regeringenatt livsmedelstillsynen i kommunerna har minskat iomfattning har regeringen, förutom att tillsätta ettflertal utredningar, i övrigt inte vidtagit någraåtgärder med anledning av de redovisningar ochförslag som har lämnats. Detta har bl.a. inneburitatt information om livsmedelstillsynen iSverige har varit ofullständig, vilket utskottetfinner högst otillfredsställande. Som revisorernaföreslår bör regeringen utreda lämpligasanktionsmöjligheter när kommunerna inte uppfyllerrapporteringskraven. Vidare bör regeringen geLivsmedelsverket i uppdrag att vidta åtgärder föratt förbättra kvaliteten i kommunernas uppgifter ochvid behov göra fördjupade analyser av resultaten.Slutligen bör regeringen löpande lämna informationtill om resultatet av den offentligatillsynen. Därmed tillstyrker utskottet revisorernasförslag i denna del. Detta bör ges regeringen tillkänna.SanktionerUtskottets förslag i korthetUtskottet tillstyrker revisorernas förslagatt regeringen bör uppdra åt Livsmedelsverketatt dels utarbeta vägledningar om sanktioner,dels offentliggöra resultat från inspektioneroch sprida information om rättsfall.Revisorernas förslagNär ansvarsbestämmelserna i livsmedelslagen(1971:511) ändrades ficktillsynsmyndigheterna bl.a. en allmän skyldighet attverka för att överträdelser beivras. Straffsatsenför brott mot livsmedelslagen höjdes till igrova fall. Syftet med dessa regeländringar var attöka respekten för livsmedelslagen. Befintligstatistik visar emellertid att användningen avsanktioner sannolikt inte har fått den omfattningsom avsågs i samband med riksdagsbeslut(prop. 1988/89:68, bet. JoU1988/89:14).Vid revisorernas tidigare granskning avlivsmedelstillsynen framhölls att flertaletkommuner bör kunna stärka sin tillsynsverksamhetgenom bättre kunskap om rättstillämpningen inomlivsmedelslagstiftningen (förslag 1994/95:RR8).Bland annat ansågs det angeläget attLivsmedelsverket förmedlar information om rättsfalltill de kommunala tillsynsmyndigheterna.Revisorernas kritik kvarstår.Revisorerna konstaterar att intehar utarbetat någon vägledning för hursanktionsinstrumenten skall tillämpas. Samtidigtkonstateras att myndigheterna nu har störremöjligheter än tidigare att ge offentlighet åtresultat från tillsynen. Offentliggörande av bristerkan enligt revisorerna vara ett mycket verksamtmedel för att åstadkomma rättelse. Revisorernaföreslog i rapporten styr statenlivsmedelstillsynen? (2001/02:7) att regeringenskulle uppdra åt att vidta åtgärderför att underlätta för de kommunalatillsynsmyndigheterna att tillämpa sanktionssystemetoch ge ökad offentlighet åt resultat från tillsynen.Revisorerna anser på annan plats i sitt förslag attden viktigaste åtgärden för att åstadkommaförutsättningar för en fullgod livsmedelstillsyn ihela landet är att reformera finansierings- ochavgiftssystemet. Om det skulle visa sig att dettainte är en tillräcklig åtgärd för att åstadkomma enbättre efterlevnad av livsmedelslagstiftningen bören sanktionsavgift övervägas.Revisorerna föreslår att regeringen uppdrar åtLivsmedelsverket att dels utarbeta vägledningar omsanktioner, dels offentliggöra resultat fråninspektioner och sprida information om rättsfall.Utskottets ställningstagandeVåren 1989 beslutade om ändringar ilivsmedelslagen (prop. 1988/89:68, bet.1988/89:JoU14). Syftet med ändringarna var att ökarespekten för livsmedelslagen, och genom ändringarnafick tillsynsmyndigheterna bl.a. en allmänskyldighet att verka för att överträdelser beivras.Av revisorernas rapport framgår att enligt befintligstatistik har användningen av sanktioner sannoliktinte fått den omfattning som avsågs. En jämförelseav antalet befintliga anläggningar med konstateradebrister ger revisorerna anledning att görabedömningen att nuvarande användning av sanktionernatorde vara tämligen begränsad. Av rapporten framgårvidare att inte har utarbetat någonvägledning för tillämpningen avsanktionsinstrumenten liksom att tillämpningenvarierar mellan kommunerna. vill utskottetframhålla att myndigheterna nu har störremöjligheter än tidigare att offentligöra resultatfrån tillsynen, vilket, som revisorerna anför, kanvara ett mycket verksamt medel för att åstadkommarättelse. Som revisorerna föreslår bör regeringenuppdra åt att dels utarbetavägledningar om sanktioner, dels offentliggöraresultat från inspektioner och sprida information omrättsfall. Vad utskottet anfört med anledning avrevisorernas förslag i denna del bör ges regeringentill känna.Ansvarsfördelningen mellan stat ochkommunUtskottets förslag i korthetUtskottet anser, i likhet med revisorerna,att det saknas tillräcklig anledning attöverväga en genomgripande förändring avansvarsfördelningen mellan stat och kommun ifråga om livsmedelstillsynen. Därmed finnerutskottet motion MJ41 (c) yrkande 2tillgodosedd. Med samma motivering avstyrkerutskottet motion MJ42 (fp) om etthuvudsakligt statligt tillsynsansvar ochinrättande av en nationelllivsmedelssäkerhetsmyndighet.Revisorernas förslagRevisorerna anser att det inte finns tillräckligamotiv för att överväga en radikalt förändradansvarsfördelning mellan stat och kommun avseendelivsmedelstillsynen. Frågan om jäv ochberoendeförhållanden i myndighetsutövninghar behandlats i RRV:s rapport (2001:33). RRV hardock inte funnit att det finns några uppgifter somstöder antagandet om att jäv är ett problem ilandets kommuner. Inte heller finns det enligt RRVbelägg för att den kommunala myndighetsutövningenskulle innebära att kommunerna värnar mer omarbetstillfällen än god livsmedelstillsyn.Revisorerna framhåller att en effektiv ochlikvärdig livsmedelstillsyn i hela landet anges somett av flera mål för verksamhetsgrenen Tillsyn iregleringsbrevet för . Vad som avsesmed likvärdig livsmedelstillsyn har emellertid intenärmare preciserats. I instruktion förLivsmedelsverket (2001:1259) som utfärdades den 13december 2001 anges att uppgifterär att utöva tillsyn enligt livsmedelslagen(1971:511) samt leda och samordnalivsmedelstillsynen. Enligt revisorernas uppfattningär tillsyn utifrån behov ett tydligare sätt attbeskriva vad livsmedelstillsynen i bör syftatill. Detta bör sedan vara vägledande förmålformuleringen för verksamheten.MotionernaI motion MJ41 (c) framhålls vikten av att denkommunala livsmedelstillsynen bevaras. Vid ettförstatligande skulle enligt motionärerna denviktiga lokalkännedomen gå förlorad, ochadministrationen skulle av många uppfattas som merkomplicerad. Tillsynen bör även i fortsättningenutgå från den lokala nivån, bygga på en helhetssynoch möjliggöra samverkan mellan livsmedelslagen,djurskyddslagen och (yrkande 1).Motionärerna i motion MJ42 (fp) anser att dethuvudsakliga ansvaret för livsmedelstillsynen börvila på staten. Ett samlat kontrollsystem måste dockha en lokal/regional organisation, eftersom lokal-och personkännedom är mycket viktig. Dålivsmedelstillsynen är en form av s.k. polisiärverksamhet måste den enskilde kontrollanten hastarkt stöd av lagen, och inga socialajävssituationer bör förekomma. Eftersom det harpåvisats uppenbara brister i vissa kommunerstillsynsverksamhet bör den direktakontrollfunktionen inte åvila kommunerna (yrkande1). Vidare bör en nationelllivsmedelssäkerhetsmyndighet inrättas med det fullaansvaret för livsmedlen från jord till bord. Denövergripande målsättningen för myndigheten bör varagod folkhälsa, rimligt trygga konsumenter som kanfatta egna välgrundade beslut, kontroll av samtligai livsmedelsproduktionen inblandade parter, striktaegenkontrollprogram, identisk kontroll över helalandet samt ett konkurrensneutralt avgiftssystembaserat på någon procent av omsättningen i de olikarisknivågrupperna (yrkande 2).Utskottets ställningstagandeEnligt utskottets mening skulle ett förstatligandeav livsmedelstillsynen knappast innebära ett mereffektivt utnyttjande av befintliga resurser. anfört tidigare i betänkandet utgörs 80 %av landets ca 52 000 anläggningar av mindreanläggningar med färre än fyra årsarbetskrafter, ochanläggningarna är spridda över hela riket. Inomramen för nuvarande regelsystem finns ocksåmöjlighet att ta till vara samordningsvinster medannan verksamhet, t.ex. miljö- ochhälsoskydd samt plan- och byggverksamhet. I likhetmed revisorerna har utskottet inte funnit anledningatt förorda en radikalt förändrad ansvarsfördelningmellan stat och kommun avseende livsmedelstillsynen.Som revisorerna anför talar närhetsprincipen ocheffektivitetsskäl för en fortsatt kommunallivsmedelstillsyn. Ett reformerat finansierings- ochavgiftssystem samt en mer aktiv styrning ochsamordning från bör enligtutskottets mening ge ytterligare förutsättningar fören fullgod livsmedelstillsyn i hela landet. När detgäller frågan om jäv och beroendeförhållanden ikommunal myndighetsutövning vill utskottet hänvisatill RRV:s rapport (2001:33) där Riksrevisionsverketinte funnit något som stöder antagandet att jävskulle vara ett problem i landets kommuner. Inteheller har verket funnit belägg för att denkommunala myndighetsutövningen skulle innebära attkommunerna värnar mer om arbetstillfällen än om godlivsmedelstillsyn. Med det anförda ansluter sigutskottet till revisorernas uppfattning att detsaknas anledning att förorda någon genomgripandeförändring av ansvarsfördelningen mellan stat ochkommun. Därmed finner utskottet motion MJ41 (c)yrkande 1 tillgodosedd. Motionen i denna del börinte medföra någon ytterligare åtgärd frånriksdagens sida.Det ovan anförda innebär även att utskottetavstyrker motion MJ42 (fp) yrkande 1 om staten somhuvudsaklig ansvarig för livsmedelstillsynen liksomyrkande 2 om inrättande av en nationelllivsmedelssäkerhetsmyndighet.Övriga frågorUtskottets förslag i korthetUtskottet tillstyrker revisorernas förslagatt lämpligheten av att representanter förbranschorganisationer vars medlemmar stårunder verkets tillsyn ingår iLivsmedelsverkets styrelse bör behandlas iden föreslagna översynen av verketsorganisation.Utskottet föreslår att ärendet avgörs efterendast en bordläggning.Revisorernas förslagRegeringen har utsett en ny styrelse förLivsmedelsverket. I styrelsen ingår elva ledamöter,vilket är en minskning med en ledamot jämfört medtidigare. I styrelsen ingår även två personer somsamtidigt är verksamma i livsmedelsföretagensbranschorganisationer. Från och med innevarande åringår inte någon person i styrelsen som är verksaminom . Enligtverksförordningen (1995:1322) skall styrelsen för enmyndighet bestå av högst åtta ledamöter. instruktion anges inte någotundantag från verksförordningens bestämmelser.Revisorerna ifrågasätter lämpligheten av attrepresentanter för branschorganisationer varsmedlemmar står under verkets tillsyn ingår iLivsmedelsverkets styrelse och anser att frågan börbehandlas i den föreslagna organisationsöversynen.Utskottets ställningstagandeUtskottet konstaterar att antalet styrelseledamöteri inte synes stå i överensstämmelsemed 4 § verksförordningen (1995:1322) där detstadgas att styrelsen för en myndighet skall beståav verkschefen och högst åtta ledamöter. I likhetmed revisorerna anser utskottet att lämpligheten avvissa branschorganisationers representation iverkets styrelse kan ifrågasättas, och frågan börbehandlas i den föreslagna översynen av verketsorganisation. Vad utskottet anfört med anledning avrevisorernas förslag i denna del bör ges regeringentill känna.Slutligen föreslår utskottet att ärendet avgörsefter endast en bordläggning.ReservationUtskottets förslag till riksdagsbeslut ochställningstaganden har föranlett följandereservationer. I rubriken anges inom parentes vilkenpunkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut sombehandlas i avsnittet.1. Ansvarsfördelningen mellan stat och kommun(punkt 10)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag under punkt 10borde ha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 1.