bet · GP01FIU20 · 2002-05-30 00:00:00 — I de yngreåldrarna kan man inte räkna med särskilt mycket av ökad sysselsättning,större delen av de aktuella årskullarna kommer att befinna sig i utbildning. När det gäller hela denna grupp är den viktigaste frågan den omarbetstiden. En generell arbetstidsförkortning skulle ökaförsörjningsbördan på arbetande ytterligare och medföra att skattebördan påarbete måste öka ännu mer.Det är angeläget att sysselsättningen stiger i högre åldrar. Om välfärdenskall kunna bibehållas kan den faktiska pensionsåldern inte fortsätta attsjunka som den gjort . Medan den återstående medellivslängden fören 60-åring stigit med harandelen sys-selsatta och den faktiska pensionsåldern sjunkit. En vändningmåste ske. Bidragande i den riktningen är dels det nya pensionssystemet somstimulerar till arbete, dels den öppnade möjligheten att arbetatill 67 år.En avgörande förutsättning för att människor skall vilja arbeta är ettskatte-system som uppmuntrar till arbete. Med det höga svenskaskattetrycket måste det mesta av skatteinkomsterna komma från bredaskattebaser som arbete och konsumtion. Om större delen av skatteinkomsternatas ut på dessa skattebaser måste både genomsnittlig och marginellskattesats vara hög. Detta utgör ett stort hinder mot arbete.Ett bättre resultat av arbetetEtt lands välståndsnivå beror inte bara på antalet människor i arbete ochhur mycket de arbetar utan också på vilket resultat arbetet ger.Arbetsresultatet beror på en mängd faktorer, bl.a. på hur mycket maskin-eller annan kapitalut-rustning som varje arbetande har till sitt förfogande. En stor kapitalutrustning leder i allmänhet till attproduktionsresultatet blir högre. Detta har framför allt gällt inomindustriproduktionen. Produktionen per insatt arbetstimme har varit höginom t.ex. processindustrin. Men i den alltmer expanderande tjäns-tesektornär situationen annorlunda. Modern tjänsteproduktion har inte ett så stortbehov av en hög kapitalintensitet. Tjänsteproduktionen omfattar enbetydligt större del av ekonomin än industrin.Som framgick av det tidigare diagrammet är investeringsandelen låg i Sve-rige i jämförelse med övriga EU-länder. Investeringskvoten var också högrei som haft en kraftig investeringsboom under hela 1990-talet.En allt större del av produktionsresultatet kan dock inte knytas tillinsatser av kapital per person utan beror på andra faktorer såsom tekniskutveckling, utbildningsnivå, arbetsorganisation m.m. Man har uppskattat attså mycket som hälften eller ännu mer av produktionsresultatet persysselsatt både i Sve-rige och i OECD-området beror på sådana faktorer sominte direkt kan förkla-ras med en större kapitalutrustning.Produktionsresultatet i har varit svagt. Som framgår av diagrammetnedan ligger vi lågt i produktivitet, produktion per sysselsatt.BNP per sysselsatt 2001Index =100(grafik borttaget)Källa: European Competitiveness Report 2002Sverige har en förhållandevis hög utbildningsnivå och satsar en relativtstor andel av BNP på utbildning och forskning, även om de statligainsatserna inte är så omfattande. Enligt flera indikatorer borde Sverigeligga väl till. anger t.ex. att "investeringar i kunskap", som andelav BNP är störst i bland . Antalet forskare är högt.Antalet patentansökningar är också högt. Men utbytet tycks inte motsvarainsatserna. studier visar att trots höga kostnader för utbildning,en hög andel av BNP som går till forskning, en relativt hög andel industriinriktad på hög- och medelteknolo-gisk verksamhet ger inte detta denförväntade avkastningen i t.ex. exportin-komster.Att satsningarna på utbildning och forskning inte ger önskade resultatframgår inte minst av att fortfarande ligger så lågt i BNP perperson och att denna situation inte förbättrats under konjunkturuppgången islutet av . Insatserna har inte förbättrat vår styrka iförhållande till omvärl-den. Det finns en tät väv av hinder genomlönebildning, skatter och reglering-ar som hindrar människor av fåtillräckligt utbyte av sin utbildning eller före-tagen att kunna dra nyttaav de resurser som läggs ned på forskning. Det är oroande att andelen medhögre utbildning är lägre än tidigare i de yngre års-kullarna.Det behövs reformer över hela utbildningsområdet, både för att utbildning-en skall motsvara människors behov och att den skall vara användbar iarbete som också ger god ekonomisk utdelning till den enskilde. Det krävsen väl avvägd blandning av teoretiskt och praktiskt kunnande för att fåökad tillväxt.Arbetsorganisationen spelar också en viktig roll för resultatet. Detta blirbättre om arbetet organiseras så att det ger större självständighet ochdelta-gande för de anställda. tycks det framför allt vara i denoffentliga ar-betsorganisationen som förändringar är nödvändiga.Undersökningar från bekräftar att medlemmarnas önskan om fleraarbetsgivare är tyd-lig. Ett tydligt tecken på behovet av omdaning av denoffentliga organisatio-nen är att det är där frånvaron är störst.Monopoliseringen av offentliga tjänster till att i huvudsak utföras avstaten eller kommunen har inneburit en inlåsning för främst kvinnor. Dethar hämmat nya idéer och arbetssätt och medfört att utbytet avskattepengarna blivit sämre än vad det kunnat bli. Det har också hämmat enutjämning av lönerna mellan män och kvinnor.En indikation är vidare att medborgarnas tillfredsställelse med de offentli-ga tjänsterna är låg.Möjligheten till ett gott arbetsresultat är inte bara beroende avförhållande-na på själva arbetsplatsen. Möjligheten att förena arbets- ochfamiljeliv är en kärnfråga. Många upplever stora svårigheter attförena dessa på ett rimligt sätt. De principiella förändringar vi angerinom familjepolitikens område bidrar till att underlätta för barnfamiljeroch bidrar därmed till ett bättre resultat, en högre tillväxt.En avmonopolisering, underlättande för nya företag, rimliga villkor förhushållstjänster och ett delat ansvar bidrar till att göra det lättare attförena arbets- och familjeliv.Fler människor i arbete - inte bara fler sysselsattaProblemen på arbetsmarknadenAntalet sysselsatta speglar inte hur många som faktiskt arbetarDe svenska sysselsättningstalen är som högst mitt , närantalet personer som arbetar är som lägst. Om sjukfrånvaron ökar och flervikarier eller extraarbetare kommer in på arbetsmarknaden stiger ocksåsysselsättningen, trots att det inte är några nya arbetsuppgifter ellerjobb som uppstått. Om antalet personer med anställningsstöd eller starta-eget-bidrag blir fler stiger sysselsättningen, eftersom personer i dessakonjunkturåtgärder räknas in bland de sysselsatta. Även de personer som ärofrivilligt deltidsarbetslösa (de som vill arbeta mer) räknas helt ochhållet som syssel-satta.Som sysselsatt räknas i den svenska statistiken den som arbetat minst 1timme eller som var "tillfälligt frånvarande" under den vecka som mätningen, Arbetskraftsundersökningen, gjordes. mått överantalet sysselsatta är därför främst ett slags mått på antalet personer sompå något sätt kommer i kontakt med arbetsmarknaden, snarare än att detspeglar antalet faktiska utförda heltidsjobb. I extremfallet skulle deträcka med att hela befolkningen i arbetsför ålder hade ett jobb på en timmei veckan som de var lediga, sjukskrivna eller deltidsförtidspensioneradeifrån - sysselsätt-ningstalet i den officiella statistiken skulle då ändåuppgå till 100 %.Det använda sysselsättningsmåttet används i de internationellt jämförbaraarbetskraftsundersökningarna, vilka ligger till grund för de flesta inter-nationella jämförelser av arbetsmarknaderna. De nackdelar vi här pekat påblir dock särskilt viktiga i en situation som den svenska, med en stigandefrånvaro.Nästan 700 000 personer saknar arbeteSverige har den högsta arbetslösheten i modern tid efter flera årlång högkonjunktur. Fler än någonsin saknar ett riktigt jobb. Sammanlagtrör det sig om närmare 700 000 personer som saknar ett arbete eller somvill arbeta mer än de får möjlighet till på arbetsmarknaden.Den verkliga arbetslöshetenApril 2002Så många saknar ett reguljärt arbete eller vill arbeta mer: AntalAndel av arbetskraftenOfficiellt öppet arbetslösa 164 000 3,8 %Officiellt i arbetsmarknadsåtgärder 126 700 2,9 %Sammanlagd officiell arbetslöshet 290 700 6,7 %Arbetssökande heltidsstudenter1 69 000 1,6 %Arbetslösa inom kunskapslyftet2 40 000 0,9 %Undersysselsatta (= deltidsarbetslösa)3 233 000 5,4 %Totalt antal människor i arbetsför ålder som inte har ett arbete på denordinarie arbetsmarknaden eller som vill arbeta mer 632 700 14,6 %Övriga latent arbetssökande (risk för viss dubbelräkning)4 66 000 1,5%Totalsumma 698 700 16,1 %1 Människor i denna grupp räknas i internationell statistik som arbetslösaenligt en ILO-konvention.2 Siffran motsvarar cirka hälften av det sammanlagda antalet studerandeinom Kunskapslyf-tet.3 Personer som av arbetsmarknadsskäl arbetar mindre än de önskar.4 Statistiken medger inte klara avgränsningar, men till de ovan angivnagrupperna kan läggas huvuddelen av de icke heltidsstuderande personer som iAKU-statistiken räknas som latent arbetssökande samt de som uppger att devill arbeta, men inte har sökt arbete den vecka AKU-mätningen genomförs,eller varit tillfälligt förhindrade att söka arbete.Källor: SCB () och AMSAtt ha ett arbete innebär för de allra flesta mer än att bara ha enförsörjning. Arbetet är viktigt för den enskildes självkänsla och förlivskvaliteten i stort. En hög faktisk sysselsättning leder också tillbättre möjligheter för gemen-samt finansierade välfärdstjänster, eftersomskatteintäkterna stiger och kost-naderna för arbets-mark-nads-politikenminskar. Åtgärder för att höja den fak-tiska sysselsättningen är därför avstörsta vikt.Om vi ser till människorna och inte till de officiella statistikkolumnernaså uppgår den verkliga arbets-lösheten till ca 15 snarare än (tabellenovan). Då har vi ändå inte räknat med två viktiga grupper av människor somstår utanför arbetsmarknaden - de som är långtids-sjukskrivna och de somhar förtidspensionerats. Inte heller har vi då räknat alla dem som ärberoende av socialbidrag för att få ekonomin att gå ihop, men som arbetarmed låga in-komster eller på tillfälliga korttidsjobb - dessa räknas ju istatistiken som sysselsatta.Fler är sjukskrivna och färre arbetar70 % av sysselsättningsökningen äts upp av ökad sjukfrånvaroDen dystra bilden av arbetsmarknaden förstärks av det faktum att avden sysselsättningsuppgång som skett är ersättning-sjobb för de sjuk-skrivna och förtidspensionerade. Om nuvarande utvecklingfortsätter kommer snart fler att vara långtidssjukskrivna ()än det finns personer i öppen arbetslöshet. Dessa sjukskrivningar har ökatmed . Av dem som är långtidssjukskrivna ijanuari 2002 var kvinnor och män. Läget bland de anställda ärallra värst inom den offentliga sektorn.800 000 helårsarbeten borta på grund av ohälsaAntalet personer som är sjukskrivna uppgår till ungefär400 000 män-niskor, varav ungefär 278 000 människor är sjukskrivna en läng-re period än . Dessutom är 454 000 personer förtidspensionerade,helt eller delvis. Många av dessa har blivit förtidspensionerade av arbets-marknadspolitiska skäl, enligt bl.a. LO. Totalt räknar regeringensutredning Handlingsplan för ökad hälsa i arbetslivet (HpH) med att ca 800000 helårsar-betskrafter uteblir enbart på grund av ohälsa.Ohälsoutvecklingen medför sammantaget att har underhögkonjunkturen den verkliga sysselsättningen bara ökat med 0,5procentenheter (se tabellen nedan).Även LO-ekonomerna konstaterar: "Den sammanlagda frånvaron på grund avsjukskrivning eller förtidspension motsvarar 800 000 personer. /.../ Denökande frånvaron har nästan helt ätit upp sysselsättningsökningen. För 45-54-åriga män har av sysselsättningsökningen försvunnit i ökadfrånva-ro. För kvinnor mellan 45 och 59 har antalet arbetande minskat trotsatt an-delen sysselsatta ökat med . "(Politik för Arbete 1/2002)I tabellen nedan beskriver vi situationen på arbetsmarknaden så verklig-hetsnära som möjligt. Det innebär att vi - med utgångspunkt från offentligstatistik från () och () - beskriver hur många som verkligen arbetar genom att ta hänsyn ocksåtill sjukfrånvaron. Uppställningen är densamma som regeringens utredare använder i SOU 2002:5 Handlingsplan för ökad hälsa i arbetslivet (HpH), med tillägget att endast reguljärt sysselsatta räknas. Därmed blir siff-rorna för reguljärt sysselsatta identiska med hur regeringenssysselsättnings-mål mäts, medan antalet människor i reguljärt arbete visarden faktiska ut-vecklingen när sjukfrånvaron räknats bort.Befolkning, arbetskraft, officiell sysselsättning samt människor ireguljärt arbete 1997 och 2001, åldersgruppen 20-64 år.19972001 Förändring 1997-2001Procent-Antal Andel1 Antal Andel1 Antal enheter1Befolkningen 5 145 700 5 225 000 79300Ej i arbetskraften 981 100 957 250 -23 850 -0,7varav förtidspensionerade (heltid) 363 000 400 000 37000 +0,6varav studerande 273 000 278 500 5 500 0,0Övriga 345 100 278 750 -66 350 -1,4Arbetskraften 4 164 600 4 276 750 112 150 +0,9varav arbetslösa 328 000 162 750 -165 250 -3,3Sysselsatta 3 836 600 4 114 000 277 400 +4,2varav sysselsatta i arbetsmarknad-såtgärder2 32 000 26 000 0,-6 000 -0,1Reguljärt sysselsatta 3 804 600 4 088 000 283400 +4,3varav sjukfrånvarande 200 000 400 0003 200 000 +3,8Människor i reguljärt arbete 3 604 600 3 688 000 83 400 +0,51 Andel av befolkningen i åldern , samt förändring (sista kolumnen)av dessa ande-lar i procentenheter.2 Endast de personer som deltar i arbetsmarknadsåtgärder och som i AKU-statistiken räknas som sysselsatta (i arbetskraften). Detta är sammapersoner som regeringen räknar bort när de definierar sittsysselsättningsmål (reguljärt sysselsatta i åldern ). Raden"Reguljärt sysselsatta" anger alltså de personer som räknas in iregeringens sysselsätt-ningsmål, dock inte de som faktiskt arbetar. Antaletmänniskor i arbete kan utläsas på sista raden.3 I stort sett hela ökningen beror på att de längre sjukfallen har ökat.Källor: Regeringens utredning S 2000:7, SOU 2002:5 (HpH) samt SCB, AKUAv tabellen kan utläsas att antalet personer i förtidspension ökat med 37000 eller . harantalet sjukfrånvarande fördubblats, dvs. ökat med 100 %.Den öppna arbetslösheten har minskat och antalet sysselsatta förefaller attha ökat så att den officiella sysselsättningsgraden för befolkningen iåldern nu uppgår till . Men skenet bedrar: När hänsyn tastill att den samlade sjukfrånvaron har ökat med 200 000 personer såreduceras den verk-liga sysselsättningsökningen till ca 83 000 personer istället för den officiella siffran på ca 280 000 personer. Så mycket som av den officiellt redovi-sade sysselsättningsökningen är alltså "luft"som betalas med ökade sjuk-skrivnings- och förtidspensionskostnader.En av slutsatserna i HpH är: "Utredningens bedömning är att sysselsätt-ningsmålet inte kan uppnås med en förväntad utveckling av antalet förtids-pensionärer. Inte ens med en oförändrad nivå på den ''''''''permanenta'''''''' sjukfrån-varon, i form av förtidspension, torde det 80-procentigasysselsättningsmålet kunna nås. "Det är den verkliga sysselsättningen som skapar långsiktiga förutsättningarför ökad ekonomisk tillväxt och välfärd.Antalet människor som är förtidspensionerade beräknas kosta svenskafolket . Kostnaden för alla långa sjukskrivningar (merän ) och rehabilitering beräknas därtill uppgå till 45,8 miljarderkronor. Det är lika mycket som det kostar att driva samtliga fritidshem,grundskolor och gymnasieskolor i hela landet. Då är ändå inte företagenskostnader för alla sjukskrivningar medräknade.Utvecklingen kan också sammanfattas som i nedanstående diagram. Det visaratt den sysselsättningsökning som skett till 70 %varit ett utslag för ökad sjukfrånvaro. Andelen människor som faktiskt är iarbete har bara ökat med under perioden 1997-2001.SysselsättningsbubblanAndelen reguljärt sysselsatta mellan 20 och 64 årKällor: Regeringens utredning S 2000:7, SOU 2002:5 (HpH) samt SCB, AKUOjämn regional fördelning av sjukskrivningarnaEn ytterligare aspekt på sjukskrivningarna är de regionala skillnaderna. Inedanstående diagram visas sjuktalet (antalet för året ersatta sjukdagarmed hel eller partiell sjukpenning per sjukpenningförsäkrad) i de olikaförsäk-ringskassorna. För att underlätta en jämförelse kring hur stora deprocentuella skillnaderna är mellan länen har sjuktalen indexerats motriksgenomsnittet. Sjuktalet för riket uppgick till . Av diagrammetframgår t.ex. att sjuk-talet i och låg högreän riksgenomsnittet , eller således kring totalt sett (1,4x24,4).De socialdemokratiskt styrda länen i norra är de som har högstsjukfrånvaro, som de också har den högsta arbetslösheten (setabel-len nedan). Samtliga storstadslän, där stressen och tempot i ochkring arbets-livet normalt kan väntas vara som högst, låg undergenomsnittet för sjuktalet. låg under riksgenomsnittet.Arbetslivsinstitutet pekade nyli-gen i en undersökning på sambandet mellanarbete och sjukskrivning: arbets-lösa tenderar att vara mer sjukskrivna ände som har ett arbete. Arbetet i sig kan alltså enligt denna studie sägasha en hälsobringande effekt.Skillnader i sjuktal, fördelat per län år 2001.Index: Riket = 100(grafik borttaget)Källa: RiksförsäkringsverketAnm. uppgick sjuktalet för riket till 24,4 %.Arbetslösheten delar SverigeDen svenska arbetsmarknaden är regionalt tudelad. I vissa regioner har denofficiella arbetslösheten minskat relativt snabbt , medanden i andra delar av landet bara minskat marginellt. I tabellen nedanframgår den länsvisa fördelningen av öppen arbetslöshet ochkonjunkturåtgärder för april 2002.Total officiell arbetslöshet, och 2002 fördelad på län.Öppen arbetslöshet och personer i konjunkturberoende arbetsmarknadsåtgärderLänen rangordnade med avseende på läget år 2002April 1999 April 2002LÄN Öppet arbetslösa Konjunk-turåtgärder Summa 1999Öppet arbetslösa Konjunk-turåtgärder Summa 2002 Relativskillnad mot Stockholm199920021 3,7 2,1 5,8 2,5 1,0 3,5 --2 4,0 2,8 6,8 2,3 2,0 4,3 23 %3 4,2 3,0 7,2 2,8 1,8 4,6 31%4 3,8 3,1 6,9 2,8 2,3 5,1 46 %5 5,5 3,8 9,3 3,8 2,5 6,3 80 %6 5,2 4,7 9,9 3,7 2,6 6,3 80%7 5,1 5,4 10,5 3,0 3,4 6,4 83%8 5,3 5,2 10,5 3,5 3,3 6,8 94 %9 5,1 5,6 10,7 3,8 3,4 7,2 106%10 4,9 5,5 10,4 3,6 3,8 7,4 111 %11 6,6 4,2 10,8 4,4 3,1 7,5 114%12 5,7 5,8 11,5 3,5 4,0 7,5 114 %13 6,6 5,4 12,0 4,1 4,0 8,1 131 %14 6,9 5,8 12,7 4,3 4,1 8,4 140%15 5,8 5,2 11,0 4,2 4,3 8,5 143 %16 6,1 5,5 11,6 3,9 4,6 8,5 143%17 6,0 6,7 12,7 3,5 5,2 8,7 149 %18 7,1 6,0 13,1 4,5 4,6 9,1 160 %19 7,4 6,7 14,1 4,4 5,5 9,9 183 %20 7,4 6,4 13,8 5,6 5,1 10,7 206 %21 9,0 8,3 17,3 5,9 7,2 13,1 274 %Hela riket 5,4 4,2 9,6 3,6 2,9 6,5 86 %Källa: AMS, översikt över arbetsmarknadsläget och april 2002Dagens situation på arbetsmarknaden visar att sprickan mellan olika delarav snarare ökar än minskar. I tillväxtregionerna runt storstädernaoch universitetsorterna ska-pas många nya arbeten. I delar av landet medstark socialdemokratisk prägel såsom Bergs-lagen och inre lyckasman inte få fram särskilt många nya jobb. Samma län som har högarbetslöshet har också de högsta sjuktalen.Våra förslagFörbättrad hälsa - minskad sjukfrånvaroEtt av de mer akuta problemen på arbetsmarknaden och i socialförsäkrings-systemet är de kraftigt ökande sjukskrivningarna. De senaste årensutveckling är mycket allvarlig, eftersom det främst ärlångtidssjukskrivningarna som ökar och kostnaderna skenar.Likaså har antalet förtidspensionärer ökat , och även deväntas öka än mer . Regeringens utredning (Handlingsplanför ökad hälsa i arbetslivet) räknar med att antalet förtidspensionärerkommer att öka från 428 2000 till ca 514 2006. ökarkostna-derna under samma period.Att minska antalet sjukskrivningsdagar och det ökande antalet förtidspen-sionärer är därför en av de viktigaste sociala utmaningarna som bör präglade kommande årens politik.Det är främst de långvariga sjukskrivningarna som ökar. Regeringen harhittills bara försökt möta de ökade problemen med utredningar. Utredningarkan behövas för att föreslå omfattande förändringar på lång sikt, men mångaåtgärder som ger snabba resultat går att göra . En utredning (Rehabi-litering till arbete, SOU 2000:78) gjord av är sedanlänge klar och visar på en rad brister i nuvarande system: Mer än en miljonindivi-der har övervägt att av hälsoskäl förändra sin arbetssituation,sjukfrånvaron ökar kraftigt och många sjukskrivna har ettrehabiliteringsbehov som inte tillgodoses. Utbudet av rehabilitering ärotillräckligt och ojämnt fördelat. Väntetider inom sjukvården försenarrehabilitering. Arbetsgivaren behöver stöd i rehabiliteringsarbetet, ochdet är ett stort problem att rehabiliterings-ansvaret delas av femparallella sektorer som alla har olika mål, medel och ansvar (arbetsgivaren, hälso- och sjukvården, kommunens socialtjänst, arbets-förmedlingen ochförsäkringskassan).Sedan denna utredning presenterades har läget försämrats ytterligare. Be-hovet av kraftfulla åtgärder har därför ökat än mer. Regeringens s.k. elva-punktsprogram är i detta sammanhang verkligen inte imponerande. Den ne-gativa utvecklingen inleddes . Men först i budgetpropositionenför 2002 reagerade regeringen på de höga sjukskrivningstalen och det ökandeantalet förtidspensioneringar. I finansplanen upprättades en strategi förökad hälsa i arbetslivet i form av ett elvapunktsprogram. I regeringensekonomiska vårproposition upprepas samma program. Regeringensfaktiska åtgärder med anledning av den upprättade strategin har sedanhösten 2001 varit mycket få. Programmet är till intet förpliktigande förregeringen, och även om de elva punkterna skulle genomföras fullt ut kommerde ökande ohälsotalen i arbetslivet inte att hejdas.Regeringens kraftlösa "svar" på de ökande sjukskrivningarna och förtids-pensioneringar förtjänar att uppmärksammas i särskild ordning, se tabellennedan.Regeringens program vittnar om en påtaglig likgiltighet och handlingsför-lamning. av ökande ohälsa som medfört alarmerande kostnaderför sjukskrivningar och förtidspensioneringar presterar regeringenovanståen-de tunna strategi och verkar inte visa intresse för att genomföraden. I övrigt hänvisar regeringsföreträdare till att de tänker återkomma"efter valet". Soci-aldemokraterna står alltså antingen helt utan politikeller så tänker de medvet-et dölja för väljarna vad de tänker göra. Bådaalternativen är lika skrämman-de.Regeringens "elvapunktsprogram" för ökad hälsa i arbetslivetRegeringens elva punkter Typ av åtgärd/ kommentar1. Mål för ökad hälsa i arbetslivet. Regeringen efterlyser enmålformulering.2. Trepartssamtal mellan regeringen och arbetsmarknadens parter.Samtal om problem - har knappt påbör-jats.3. Ekonomiska drivkrafter för arbetsgivare att förebygga ohälsa.Utredningsuppdrag med stora målkon-flikter.4. Utveckling av arbetsmiljöarbete. Lagstiftning som läggs på företagen.6. Försök att minska ohälsan i den offentliga sektorn. Försök, ingaresultat redovisas.7. Förnyelse av rehabilitering - individen i centrum. Uppdrag tillArbetsmarknadsstyrelsen och Riksförsäkringsverket.8. Justeringar av den gällande lagstiftningen för att höja kvaliteten irehabiliteringsar-betet. Former för sjukskrivningsprocessen. Förbättrad statistik och forskning på ohälsoområdet.Utredningsuppdrag om hur statistik skall förbättras.11. Förbättrad tillgänglighet till behand-ling i hälso- och sjukvården för1,25 miljar-der kronor år 2003.Den enda egentliga satsningen, som dock tillkommer på grund av attsocialdemo-kraterna först tagit bort den vårdgaranti som den borgerligaregeringen införde.Till skillnad från Socialdemokraterna har vi en politik för att brytautveck-lingen, och vi talar dessutom om vad vi anser behöver göras för attså snabbt som möjligt komma till rätta med den negativa utveckling somSocialdemo-kraterna under har låtit bli att åtgärda.Omedelbara åtgärder· En möjlighet att förbättra situationen är att i hela landet tillåtafinansiell samordning mellan försäkringskassorna och sjukvården. Det skulleinne-bära att försäkringskassorna kunde bekosta sjukvårdsinsatser för attsnabbt få resultat som skulle hålla nere långtidssjukskrivningar. I de om-råden där detta varit möjligt på försök har besparingarna visat sig varaavsevärda.