bet · GP01FIU23 · 2002-04-18 00:00:00 — Om den fortsätter att vara såhög som den har varit under de senasteåren finns det, enligt de bedömarna, färreskäl att vara orolig för obalansernaeftersom en högre potentiell tillväxtockså medför större inkomstökningar somkan bära den skuldbörda som har byggts upphos hushåll och företag i vi närmar oss den här frågan sägervi oss att någon snabb korrigering avobalanserna inte står i förgrunden för denanalys som vi gör. Men det finns nog skälatt räkna med att tillväxten under denärmaste åren i varje fall inte blir likahög i den amerikanska ekonomin som islutet av . Skulle en snabbareanpassning av de amerikanska obalansernaändå inträffa måste självfallet Riksbankenta hänsyn till det vid uppläggningen avpenningpolitiken. Så långt USA.Vänder vi sedan blickarna till ärtecknen på en återhämtning färre.Utsikterna för euroområdets störstaekonomi är fortsatt osäkra.Men om man granskar de ledandeindikatorerna kan man ändå konstatera attföretagen har blivit mer positiva.Dessutom har inte alls samma typ avobalanser byggts upp i euroområdet som vihar sett i . Det kan underlättaåterhämtningen.Även i är den ekonomiskapolitiken märkbart expansiv, även omutrymmet för finanspolitiken inte är likastort som i . Sedan har vi stelheter påprodukt- och arbetsmarknaderna. Det kanverka bromsande på uppgången i Europa.Vad kan man då dra för slutsats av deninternationella bilden? Det är svårt attse att den förestående konjunkturuppgångenskulle bli lika snabb som i tidigareåterhämtningsfaser. Men bilden avvärldsekonomin är ändå väsentligt ljusarejämfört med när vi sågs här i höstas.Konturerna av en vändning blir allttydligare när man tittar på olikaindikatorer.Om den bild som vi presenterar iinflationsrapporten stämmer kommer svenskekonomi att ha upplevt kanske den mildastekonjunkturnedgången . Ökningen iBNP dämpades visserligen 2001, som vi serpå bilden, men några negativa tillväxttalhar inte förekommit, om man får troStatistiska centralbyråns statistik.Utvecklingen på arbetsmarknaden harheller inte försämrats i den utsträckningsom brukar vara vanligt. Inte heller harnågra allvarliga obalanser utvecklats. Detinnebär att det så här långt finnsanledning att se positivt på denekonomiska situationen. De flesta ledandeindikatorer tyder på att ekonominåterhämtar sig och att konjunkturen vänderupp under 2002.Ett problem är dock att inflationen harlegat tydligt över mål på 2 %.Den förhållandevis höga inflationen kantill viss del och jag vill understrykadet förklaras av olika s.k.utbudsstörningar som lyft prisnivån påt.ex. el, kött, frukt och grönsaker.Prishöjningarna har haft att göra med endålig tillgång på vatten i kraftmagasinentill följd av den snöfattiga vintern förraåret. Det har som vi vet varitsjukdomar bland korna som har drivit uppköttpriserna. Det har varit ovanligt kalltväder i som gjorde attskördarna slog fel. Den här typen avstörningar kan, som jag sade, lyfta denallmänna prisnivån och leda till entemporär höjning av inflationstakten,vilket de också gjort.Vad jag visar nu är den inhemskaunderliggande inflationen. Om man rensarbort de s.k. tillfälligainflationseffekterna, vilket är gjort idet här diagrammet, finns det, som vi harvarit inne på i flera av fjolåretsinflationsrapporter, en underliggandetrend uppåt. Det är den svarta linjen somredovisar det.Diagram 1. Inhemsk underliggande inflation(UNDINHX)Inklusive och exklusive kött, el, tele, svensk frukt och svenskagrönsakerUNDINHX är KPI rensat för ändrade räntekostnader,importprisförändringar och direkta effekter avändrade inhemska indirekta skatter.Smygande har prisökningstakten dragit siguppåt under det senaste dryga året. Enförklaring till det är attresursutnyttjandet i den svenska ekonomintroligen har varit högre än väntat. Det ärsäkert i sin tur en förklaring till attlönerna, särskilt i de inhemskasektorerna, har ökat mer än väntat.Här ser vi hur löneökningstakten i helaekonomin successivt har dragit sig uppåt.Problemet på detta område är attlöneökningsstatistiken släpar efter. Dettar innan vi får deriktiga utfallen på vad löneökningarna harvarit. Den statistik som kom under loppetav visade på mer måttligalöneökningssiffror.Diagram 2. Hela ekonominHär kan man ana en trendmässig stegring avlöneökningarna i hela ekonomin. De ärframför allt koncentrerade till desektorer, särskilt servicesektorn, där manhar haft en ganska god efterfrågan trotsden senaste lågkonjunkturen.När produktiviteten utvecklassvagt antagligen beroende på denkonjunkturella utvecklingen har detmedfört ett tyck uppåt på priserna.Uppgången i priserna har under senare årtroligtvis mildrats av att vinstandelen iekonomin i stort har pressats tillbaka.Men därmed har också utrymmet minskat förföretagen att svälja fortsattakostnadsökningar och en svag underliggandeproduktivitetstillväxt.Diagram 3. Vinstandel i hela ekonominAndel av BNP till faktorprisAnm. Horisontell linje anger historiskt genomsnitt19702000Källor: , SCB och RiksbankenAllt detta reser naturligtvis frågor omden potentiella tillväxten,resursutnyttjandet, inflationstrycket,konkurrenssituationen på olika marknaderoch ekonomins funktionssätt.Alltsedan inflationsförväntningarnabörjade närma sig inflationsmålet någongång efter mitten av harresursutnyttjandet varit en viktig del iinflationsprognoserna och därmed förpenningpolitikens uppläggning.Resursutnyttjandet speglar förhållandetmellan faktisk efterfrågan och vadekonomin förmår att producera varaktigtutan att priser och löner accelererar.Låt mig genast säga att den potentiellatillväxten, resursutnyttjandet ochinflationsbenägenheten inte är någradirekt mätbara storheter utan måsteanalyseras och bedömas. harunder uppmärksammat ochanalyserat frågor som rör de områdena. Vihar också utförligt redovisat vilkabedömningar vi har gjort i de olikainflationsrapporterna. Även om vi ihuvudsak har pekat på olikautbudsstörningar som skäl till det senasteårets relativt höga inflationstakt har viockså från början lyft fram andra tänkbarakompletterande förklaringar. på detta i inflationsrapporten i majförra året.I den inflationsrapport som vipresenterar har vi reviderat uppresursutnyttjandet något. Det har skettmot bakgrund av att den underliggandepris- och lönestegringstakten rört sigsakta uppåt . När priser och lönertenderar att accelerera är det ett teckenpå att resursutnyttjandet börjar bliansträngt. På motsvarande sätt men medmotsatt förtecken tog vi under senaredelen av intryck av attinflationen överraskadeoss positivt. Jag är övertygad om attutskottet kommer ihåg de diskussioner vihade närinflationen hamnade lågt jämfört med våraprognoser.Efter de justeringar som vi nu har gjortfinns det enligt vår bedömning mindrelediga resurser som kan tas i anspråk utanatt pris- och lönestegringstakten tilltar.Det inverkar i sin tur påinflationsutsikterna framöver, särskilt iljuset av att konjunkturen såväl i Sverigesom i omvärlden ser ut att förbättras ochatt den samlade ekonomiska politiken ärexpansiv.Den här analysen har kopplingar tillutvecklingen på arbetsmarknaden. Trots ensvagare efterfrågan i ekonomin i stortunder 2001 har det inte givitåterverkningar på sysselsättningen.Arbetslösheten har på det hela taget varitganska stabil . Menekonomin i stort och arbetsmarknaden harkarakteriserats av en tudelning.Produktionen och sysselsättningen inomindustrin har minskat, som vi vet.Samtidigt har efterfrågan och nyaarbetstillfällen ökat inom tjänstesektorn.Det är precis här i tjänstesektorn sompriser och löner har dragit i väg.Riksbanken har i ljuset av det som häntmed priser och löner under det senasteåret gradvis ändrat sin syn något på densvenska ekonomins inflationsbenägenhet.Ett högre resursutnyttjande i kombinationmed snabba löneökningar och en svagväxelkurs har medfört ett något högreinflationstryck. Det påverkar den prognossom vi nu presenterar. Parallelltfortsätter vi förstås vårt arbete med attutveckla analysen kring dessa frågor ochtolka de olika data som kommer in för attse om analysen av resursutnyttjandethåller.Sammantaget konstaterar irapporten att inkommande statistikbekräftar att konjunkturen i Sverigesannolikt har bottnat. Den expansivafinanspolitiken bidrar till en starkutveckling av hushållens disponiblainkomster under det närmaste året ochlägger grunden för både en högre privatkonsumtion och ett ökat sparande. Exportenökar gradvis men ganska försiktigt till enbörjan eftersom den internationellauppgången är avvaktande beroende på att viväntar att kronan ska fortsätta attstärkas. På BNP-nivå tror vi att svenskekonomi växer men att vifår se en acceleration till underde närmaste åren. Det är såvitt kanbedömas något mer än vad svensk ekonomiklarar av varaktigt utan att det uppstårinflationsdrivande spänningar.Diagram 4. BNP-tillväxtDet höga resursutnyttjandet gör attarbetskraftskostnaderna bedöms öka någotmer än vad vi trodde så sent som idecember. Den inhemska inflationen blirdärför något högre under prognosperiodenjämfört med tidigare bedömningar. Ser vitill konsumentprisinflationen tror vi attden stannar på ochpå . Detunderliggande måttet UND1X brukar stå ifokus för penningpolitiken. Vi räknar medatt UND1X ökar både på ett sikt.Diagram 5. UND1X med osäkerhetsintervallÅrlig procentuell förändringKällor: SCB och RiksbankenDet här diagrammet är intressant eftersomdet visar två saker. Först och främst trorvi att inflationen kommer ned.Det är utbudsstörningarna och att vi haren viss proportion ledig kapacitet iekonomin som verkar dämpande på deunderliggande inflationstendenserna, somjag visade tidigare. Sedan kommeruppgången i ekonomin. Då finns det inte såmycket lediga resurser. Därför får vi entendens uppåt på inflationstakten igenunder de närmaste 12 åren.När det gäller riskbilden handlar denfrämst om det inhemska inflationstrycket.Om resursutnyttjandet är mer ansträngt änvad vi bedömer eller om denpotentiella tillväxttakten i svenskekonomi har överskattats av Riksbankenfinns det risk att inflationen hamnarhögre än i vårt huvudscenario. När vibeaktar också riskbilden kommer vi tillslutsatsen att den underliggandeinflationen ökar både ochnästa år. Det är alltså över målet.Låt mig avslutningsvis säga någonting ompenningpolitiken.I ljuset av allt tydligare tecken på enåterhämtning av konjunkturen och ett någotmer ansträngt resursutnyttjande än väntathar direktion annonseraten höjning av reporäntan med 25räntepunkter från till . Vi gördet i förvissningen om att genom att värnaom prisstabiliteten ger vi vårt bidragtill att skapa förutsättningar för enstabil och uthållig produktions- ochsysselsättningsutveckling i svenskekonomi.Den högre inflationen ochvår bedömning att den inte enbart är avtillfällig art har redan påverkatpenningpolitiken. Låt mig för attillustrera penningpolitiken med en bildvisa hur styrräntorna har gått i , iEuropa och i de senaste åren.Diagram 6. Styrränta i olika länderNär jag säger att den redan har påverkatpenningpolitiken vill jag peka på vårräntehöjning . Vi höjde då räntantill följd av oro för att den lågtvärderade kronkursen i kombination med ettförhållandevis högt resursutnyttjandeskulle kunna medföra att den högreinflationen bet sig fast.I september sänkte vi visserligenstyrräntan med 50 räntepunkter i likhetmed många andra centralbanker. Men undersenare delen av hösten och det syns avdiagrammet här gick vi försiktigare frammed räntepolitiken än t.ex. den europeiskacentralbanken.Från att vid ingången av 2001 ha legatlägre med den svenska reporäntan jämförtmed motsvarande räntor i euroområdet och iUSA ligger vi nu högre. Det framgår idiagrammet här av att den mörka linjen närvi kommer in i 2001 ligger lägre än bådeden tunna och den grövre linjen. Det ärnågot som förändrats när vi har kommitin i 2002.Blickar vi framåt binder vi som vanligtinte upp oss när det gällerpenningpolitiken. Vad vi kommer att göraeller inte göra med reporäntan berorförstås på den information som kommer inoch på hur vi fortlöpande värderar ochanalyserar den informationen. Betydelsenav just det förhållningssättet tycker jagåskådliggörs väl av det som inträffade ifjol.Händer det någonting som påverkarinflationsprognosen ska ocksåta det i beaktande. Det handlar ompositiva överraskningar och negativaöverraskningar. Vi måste förstås varaberedda att förhålla oss till dem.När detta väl är sagt kan man konstateraatt inflationen är relativt hög i svenskekonomi. Även om vi räknar med att denkommer ned en hel del under det närmastehalvåret måste vi också se attresursutnyttjandet sannolikt är ganskahögt.Avgörande för ränteutvecklingen blir då så länge inflationsförväntningarnahåller sig i schack hur konjunkturenutvecklas. Om den fortsätter attförstärkas som väntat, och om det intefinns skäl att t.ex. ändra synen påinflationsbenägenheten, är det rimligt attanta att ränteläget i successivtkommer att anpassas uppåt.Det är någonting som inte kommer som enöverraskning för aktörerna på definansiella marknaderna. Tvärtom är ensådan utveckling naturlig till följd avatt visar att den tar sinuppgift på allvar med att säkra en löne-och prisökningstakt i linje medinflationsmålet när aktiviteten i svenskekonomi gradvis blir starkare.Skulle man göra en historisk anspelning såhär på slutet skulle man kunna ta fram vadden kände nationalekonomen . Vad det handlar om äratt söka den naturliga räntenivå därekonomin kan expandera utan att priser ochlöner ökar för snabbt. Tack för ordet,herr ordförande.Ordföranden: tackar förinledningen. Så går vi över till frågor.Först är det frånSocialdemokraterna.Sonia (): Tack, herr ordförande.Förra gången riksbankschefen var här ifinansutskottet vid utfrågningen i oktoberförra året berömde jag för attden agerade kraftfullt i en situation därde ekonomiska utsikterna hade blivitmycket osäkra. Det fanns någracentralbanker som ängsligt valde att väntaoch se. Då valde den svenska riksbankenatt sänka räntan. Det var mångacentralbanker som gjorde en samtidigaktion för att möta nedgången ivärldsekonomin.Nu räknar vi med att världsekonominkommer att vända uppåt igen. Ska man dåuppfatta det som att det ärfråga om ett agerande ellernågorlunda agerande? Ska man sedet som att den svenska vill gåföre andra länder vad gällerränteförändringar?Reporäntan i euroområdet ligger ,som bilden diagram 6 visar, på ca3,, och det finns inga signaler omräntehöjningar. Den amerikanska styrräntanligger på . Inte heller där finnssignaler om en höjning. Den svenskareporäntan var på . Det är högre änbåde den i euroområdet och den i USA.Genom den höjning som aviseras på0,hamnar styrräntan i påsamma nivå som i , 0,75 %högre än i euroområdet och högre äni . I vad mån är en förklaring tilldetta att den svenska ekonomin är på vägatt lyfta snabbare än i andra länder? Detskulle vara intressant om riksbankschefenville jämföra den tyska och den svenskaekonomin i detta avseende.En annan intressant faktor kan varastyrkan i de offentliga finanserna. Vihade nästan iöverskott , avbruttonationalprodukten. I många EU-länderfinns det tvärtom underskott i deoffentliga finanserna.Riksbanken har hållitfast vid uppfattningen att uppgången förvissa livsmedel och energivaror är avtillfällig art och att inflationstaktenkommer att sjunka när de faller urstatistiken . Är dagensräntehöjning ett uttryck för att ni harändrat uppfattning? Hade det varit möjligtatt avvakta vårens inflationssiffror föratt se om inflationstakten faller , när förra vårens kraftigahöjningar faller ur statistiken?Efter EMU:s bildande varkursen per euro. I går var kursen9,07 per euro. Då varkursen runt 9,25. Vilken effekt anserriksbankschefen att interventionerna somRiksbanken gjorde har haft påkursen?Jag vill ta tillfället i akt och säga attutskottet välkomnar att nuarbetar fram en ordning som innebär enökad öppenhet när det gäller Riksbankensinterventioner på valutamarknaden. Jag haren fråga kring de nya reglerna. I det nyaregelverket anges att protokollen fråndirektionens diskussioner ominterventioner ska offentliggöras minst enmånad och högst efter det attinterventionerna genomförts på marknaden.I vanliga fall, när direktionen diskuterarpenningpolitiken och räntan, arbetarRiksbanken efter regeln att protokollenska offentliggöras efterdirektionens sammanträde. Varför dennaskillnad mellan valutapolitiska ochpenningpolitiska diskussioner?Urban : vet vi inte vad andracentralbanker kommer att göra. Det diagramjag har visat över styrräntor i olikaländer diagram 6 är rätt belysande.Det vi försöker göra i är attbedriva penningpolitik efter hur det serut i vårt land. Det innebär att vi iblandligger mellan och när detgäller nivån på styrräntan. Det kan iblandinnebära att vi ligger under. Så har detvarit . Det kanockså innebära att vi ligger över.Det är många som pekar på att denamerikanska penningpolitiken har varithjälpande i efterfrågeutvecklingen.Diagrammet visar att den svenskareporäntan har legat under den amerikanskamellan 1997 och slutet av 2001. Under ettantal år har vi alltså legat under denamerikanska styrräntan. Det ärförhållandena i vårt land som påverkar.Att skapa en bild av resursutnyttjandetkan liknas vid att lägga ett pussel. Närvi kom ur krisen under första halvan av1990-talet visste vi inte hur starktsvensk ekonomi skulle kunna växa och ta ianspråk de lediga resurser som fanns. Detkan bero på med vilken hastighet man rörsig mot fullt resursutnyttjande. Det kanockså handla om själva nivån.Vi har försökt att iinflationsrapporterna diskuterainflationsbenägenhet, resursutnyttjande,potentiell tillväxt osv. När vi nuupptäcker en trendmässig stegring, intebara i priserna exklusive utbudseffekternautan också i lönestegringstakten, fallerflera pusselbitar på plats. Jag visadenyss på den stegringen. Vi har inte vetatom det så länge eftersom statistiken harsläpat efter. Det gör den normalt.Vi har dragit slutsatsen attresursutnyttjandet i svensk ekonomi äransträngt. Det innebär ändå attinflationstakten sannolikt kommer attsjunka . Det är viktigt attuppmärksamma att det ligger i Riksbankensprognos. Det är inte problemet. Problemetär att vi , när konjunkturen vänder,inte har en stor omfattning av ledigaresurser att ta i anspråk. Svensk ekonomifår då växa i takt med den underliggandeutbyggnaden av produktionskapaciteten. Detär långsammare än vid normalakonjunkturförlopp. Det är vad som liggerbakom reporäntehöjning i dag.Vi har redogjort ganska utförligt förinterventionernas effekt på kronan i detmaterial vi har behandlat i direktionenoch sedan publicerat. Den allra senastekronförstärkningen tror jag hänger sammanmed två faktorer. Det finns aktörer somlänge har tyckt att den svenska kronan harvarit undervärderad. De har fått ettstörre förtroende för att kursen skullestärkas, inte minst i samband med talet omEMU . Det har säkertbetytt en hel del för kronans styrka. Enannan sak är säkert att svensk ekonomiinte gick så dåligt somman befarade, om man skulle tro de svartatidningsrubrikerna . Dethar säkert också spelat en roll.Till sist frågan om varför det är skillnadmellan protokollen från de valutapolitiskadiskussionerna och de penningpolitiska.Skälet är ganska enkelt. När det gällerpenningpolitiken har vi stödatt vara monopolister på den marknaden.Det är bara vi som får ge ut sedlar ochmynt. Det gör att vi kan sätta denreporänta vi tycker är lämplig, i enlighetmed de instruktioner vi har fått frånriksdagen. Det finns inga andrakonkurrenter på den marknaden. Därför kanvi vara snabba när vi offentliggör deprotokollen. På valutamarknaden ärRiksbanken en aktör bland många. Dethänger samman med hur starka vi är, hurstor valutareserv vi har, osv. Där måstevi gömma undan våra strategier ett litettag till, för att inte andra aktörer skakunna dra nytta av den kunskapen i sambandmed en intervention. Vår strävan är att såsnart som möjligt offentliggöramaterialet, när interventionsperioden äröver. Vi har då satt en bortre gräns, attvi inte ska kunna hålla det hemligt förlänge.Sonia (): Herr ordförande! Jag frågade också om det fannsnågon förklaring till att den svenskaekonomin lyfter snabbare än andra länders.Jag ville höra om riksbankschefen kundejämföra den tyska och den svenskaekonomin.Vi har erfarenhet av att inflationenunder betydande perioder legat undertvåprocentsmålet, t.o.m. undertoleransgränsen på . Under denna periodhar agerat förhållandevisförsiktigt och tagit god tid på sig föratt närma sig målet. Kan vi vänta oss ettliknande handlingsmönster när inflationenöverstiger tvåprocentsmålet? Med andraord, vad betyder princip omsymmetri i den situation vi nu har?Jag läste i protokollet från direktionenssammanträde idiskussionen inför bedömningen av detpenningpolitiska läget och när man talarom inflationen att frågan är hur snabbtinflationen kom ned till och därunder.Det är klart att ska sikta påmålet . Men jag blir lite bekymrad närdet står därunder. Därav min fråga omsymmetri.Urban : Jag tar frågan omTyskland och först. Det går inteså bra i , av olika skäl. Ett skälär att fortfarande påverkas avsviterna efter återföreningen för tio årsedan. Det har varit en lång och besvärligprocess. I mitten och slutet av 1990-taletblev det en boom i byggsektorn, därför attdet skulle byggas mycket i underen . Som alltid gick den fasennågot för långt. Då blir det ett bakslagsom drar ned BNP.Det svenska budgetöverskottet har kunnatmedföra en mer expansiv finanspolitik meddet utrymme som har funnits istatsfinanserna, till skillnad från iKontinentaleuropa. Det har också spelatroll.Problem med prisökningar itjänstesektorn finns även iKontinentaleuropa inklusive . Jaghar ett diagram som visar prisökningarna itjänstesektorn. Det visar tydligt att detsom jag talade om är ett problem också iövriga . Skillnaden mellan Sverigeoch övriga är att våra löner ökaren procentenhet snabbare. Kostnadstrycketär alltså starkare i än i övrigaEuropa. Det är en komponent som liggerbakom det vi har gjort i dag.Diagram 7. Tjänstepriser (HIKP) i euroområdet ochi SverigeÅrlig procentuell förändringKälla: EurostatJag lägger nu på ett diagram som visarinflationsutveckingen. Här visas både KPIoch UND1X. Skillnaden mellan de två måttenär att vi i det senare har tagit bortränteeffekten på priserna, alltså den somvi mer eller mindre själva står för. Vihar också tagit bort effekter avoffentliga åtgärder, indirekta skatter ochsubventionsförändringar.Diagram 8. Inflationen 19932001 mätt med KPI ochUND1XÅrlig procentuell förändringKälla: SCBNär den nya lagstiftningen trädde i kraftsade direktionen att UND1X för det mestastår i fokus för penningpolitiken och attvi anger det tydligt i protokoll. Ipraktiken var det en etablering av denpraxis som hade rått . Vihar i utskottet pratat om attde omfattande räntesänkningarna 1996 leddetill en mycket drastisk temporär nedgångav konsumentprisindex.Poängen med diagrammet är att visa attvi inte alltid kommer att ligga på precis2 % inflation med den strategi vi harvalt. Inflationen kommer att pendla kringmålet. kommer vi att ligga underoch ibland över. Vi skulle kunna välja enannan strategi, en strategi där vi alltidlåg på . Men det skulle kräva mycketstora utslag av reporäntan ochföljaktligen leda till häftiga kast iproduktion och sysselsättning. Därför harvi valt en mjukare penningpolitik, somändå måste vara bestämd så att målet blirtrovärdigt.Det kommer att bli perioder då vi liggerunder och perioder då vi ligger över.Det viktiga är att vi iinflationsrapporterna klarar ut hur ochnär vi kommer tillbaka till målet.Sonia (): Jag eftersträvar ingatvära kast. Jag sade att Riksbankentidigare har agerat förhållandevisförsiktigt och tagit god tid på sig föratt närma sig målet, när det låg under2 %. Jag har förhoppningen atthandlingsmönstret nu ska vara liknande,att det är symmetri, när inflationenöverstiger 2 %.Jag fick inget exakt svar på omvalutainterventionerna var utan positiveffekt. Vilken effekt hade de?Urban : Jag tror attvalutainterventionerna hade en positiveffekt. En sak som de gjorde klart ochtydligt var att flagga för att vi hade ettproblem i penningpolitiken. Det följdessedan av en räntehöjning.Jag tror inte att man ska ha för storaförhoppningar på interventioner. Historienvisar att de kan lyckas .