bet · GP01KRU19 · 2002-05-14 00:00:00 — SammanfattningI betänkandet behandlas regeringens skrivelse2001/02:171 världsarvskonvention och desvenska världsarvsobjekten samt en motion som väcktsmed anledning av skrivelsen. Utskottet föreslår attriksdagen skall lägga skrivelsen till handlingarnasamt avslå motionen.Vidare behandlas i betänkandet motioner omkulturmiljövård, som väckts vid 2000/01 och 2001/riksmöten.Motionsyrkandena rör frågor om Unescosvärldsarvslista, ansvarsfrågor inomkulturmiljövården, fornminnen, arkeologiskaundersökningar, fyndfördelning, avyttring av föremålfrån arkeologiska massfynd, fornlämningar iTjustbygden, kyrkliga inventarier, fornlämningar iskogsmark, skydd för byggda och kulturpåverkademiljöer m.m. samt internationella konventioner.Samtliga motionsyrkanden avstyrks av utskottet.I betänkandet finns 21 reservationer och 9särskilda yttranden.Utskottets förslag till riksdagsbeslutFrågor om världsarvslista1. världsarvskonvention och desvenska världsarvsobjektenRiksdagen lägger regeringens skrivelse2001/02:171 till handlingarna.2. Nya objekt på världsarvslistanRiksdagen avslår motionerna 2000/01:Kr203,2000/01:Kr211, 2000/01:Kr267, 2001/02:Kr202 och 2001/02:Kr233.3. Vården av Cape Castle i GhanaRiksdagen avslår motion 2001/02:Kr8.Reservation 1 (m)4. Fuktskador i världsarvsstaden avslår motion 2000/01:Kr268.Reservation 2 (m)Ansvarsfrågor inom kulturmiljövården5. Renodling av RAÄ:s rollRiksdagen avslår motionerna 2000/01:Kr235yrkande 6 i denna del, 2000/01:Kr272 yrkande 2,2001/02:Kr205 yrkande 2 i denna del och2001/02:Kr215 yrkande 2.Reservation 3 (m)Reservation 4 (mp)6. RAÄ:s informationsverksamhetRiksdagen avslår motion 2000/01:Kr701 yrkande32.Reservation 5 (mp)7. Samarbetet mellan ochRAÄRiksdagen avslår motionerna 2000/01:Kr701yrkande 31 och 2001/02:Kr422 yrkande 46.8. Regler för statliga byggnadsminnenRiksdagen avslår motion 2001/02:Kr235.Reservation 6 (v)Fornminnen9. Skyddet för skeppsvrakRiksdagen avslår motion 2001/02:Kr292 yrkandena1 och 2.Reservation 7 (mp)Arkeologiska undersökningar10. Upphandling vid arkeologiskaundersökningarRiksdagen avslår motionerna 2000/01:Kr235yrkande 6 i denna del, 2000/01:Kr271 yrkande 1,2001/02:Kr205 yrkande 2 i denna del och2001/02:Kr215 yrkande 1.Reservation 8 (m, kd)11. Elektroniskt anbudsförfarandeRiksdagen avslår motion 2000/01:Kr271 yrkande2.Reservation 9 (m, c)12. Begreppet signifikans ikulturminneslagenRiksdagen avslår motion 2001/02:Kr300 yrkande1.Reservation 10 (m)13. Handläggningstider vid arkeologiskaundersökningarRiksdagen avslår motion 2000/01:Kr272 yrkande1.Reservation 11 (m)14. Kostnadsansvar vid arkeologiskaundersökningarRiksdagen avslår motionerna 2001/02:Kr375 och2001/02:Kr376.Reservation 12 (m, kd, c, fp)Fyndfördelning15. Placering av fornfyndRiksdagen avslår motionerna 2000/01:Kr322 och2001/02:Kr373.Övriga arkeologifrågor16. Avyttring av föremål från arkeologiskamassfyndRiksdagen avslår motion 2000/01:Kr240.Reservation 13 (m)17. Undersökning av fornlämningar iTjustbygdenRiksdagen avslår motion 2001/02:Kr297.Kyrkliga inventarier18. Kyrkliga inventarierRiksdagen avslår motion 2000/01:Kr266.Fornlämningar i skogsmark19. Registrering av fornlämningar iskogenRiksdagen avslår motionerna 2000/01:Kr323yrkande 1 och 2000/01:MJ306 yrkande 8 i denna del.20. Information och utbildning omfornlämningarRiksdagen avslår motionerna 2000/01:Kr323yrkande 2 och 2001/02:Kr265 yrkandena 3 och 4.Reservation 14 (kd, fp, mp)Reservation 15 (c)21. Översyn av kulturminneslagen m.m.Riksdagen avslår motionerna 2000/01:Kr232,2000/01:MJ306 yrkande 8 i denna del,2000/01:MJ312 yrkande 5, 2001/02:Kr265 yrkandena1 och 2, 2001/02:Kr278 yrkandena 1 och 2 samt2001/02:MJ339 yrkande 2.Reservation 16 (m, kd, c)22. Översyn av RAÄ:s och SkogsstyrelsensrollerRiksdagen avslår motion 2001/02:Kr278 yrkande3.Skydd för byggda och kulturpåverkade miljöer, m.m.23. Fortsatt utredning om skydd avkulturmiljönRiksdagen avslår motion 2000/01:Kr339 yrkandena1 och 3.24. Skydd och vård av kulturhistorisktvärdefulla fiskelägen m.m.Riksdagen avslår motionerna 2000/01:Kr216,2000/01:Kr218, 2000/01:Kr325 och 2001/02:Kr221.25. Skydd och vård av kulturhistorisktvärdefulla fyrarRiksdagen avslår motionerna 2001/02:Kr249,2001/02:Kr380 och 2001/02:Kr381.26. Stöd till bevarande av hälsingegårdarm.m.Riksdagen avslår motion 2001/02:Kr378.Reservation 17 (mp)27. Skydd för prästgårdar vid försäljningRiksdagen avslår motion 2000/01:Kr339 yrkande2.28. Stöd till bevarande avfolkhögskolebyggnaderRiksdagen avslår motion 2000/01:Kr602.29. Bevarande av vissa industrihistoriskakulturmiljöerRiksdagen avslår motionerna 2001/02:Kr236 och2001/02:Kr289.30. Stöd till förvaltning avkulturhistoriskt unika anläggningar ochmiljöerRiksdagen avslår motionerna 2001/02:Kr217,2001/02:Kr374 och 2001/02:Kr379.Reservation 18 (m)31. Bevarande av ladorRiksdagen avslår motion 2001/02:MJ375 yrkande3.Reservation 19 (mp)32. Återuppförande av UranienborgRiksdagen avslår motion 2000/01:Kr215.Internationella konventioner33. Tre avslår motion 2001/02:Kr286.Reservation 20 (mp)34. Unescokonventionen om skydd förkulturarv under vattenRiksdagen avslår motion 2001/02:Kr292 yrkande3.Reservation 21 (mp)den 14 maj 2002På kulturutskottets vägnarInger DavidsonFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: IngerDavidson (kd), (), ElisabethFleetwood (m), (), (), (), (), PaavoVallius (s), (), (),(), (), (), (), (),() och ().2001/02KrU19Utskottets övervägandenUnescos världsarvskonvention och desvenska världsarvsobjekten (skr.2001/02:171)Utskottets förslag i korthetRiksdagen bör lägga regeringens skrivelse2001/02:171 till handlingarna samtavslå motionsförslagen om- nya objekt på ,- vården av Cape Castle i , jämförreservation 1 (m), och- fuktskador i världsarvsstaden , jämförreservation 2 (m).SkrivelsenRegeringen bedömer att har en lagstiftningoch organisation som uppfyllervärldsarvskonventionens krav. De svenskavärldsarvsobjekten förvaltas tillfredsställande inomramen för nuvarande regelverk och organisation.Regelverket är tillräckligt även för skydd avvärldsarven. Vidare har det statliga stödet tillbevarande av natur- och kulturmiljöer successivtbyggts ut. Ytterligare reglering eller riktadestatliga medel för världsarven är därför intepåkallat enligt regeringens bedömning.Den nuvarande ansvarsfördelningen mellan berördastatliga myndigheter då det gäller världsarvsfrågorär tillfredsställande och den löpande uppföljningsom centrala och regionala statliga myndigheterutför för världsarven fungerar väl.Genom Svenska görs omfattande insatserför information om världsarven med inriktning motskolan. Målet är att det lokala engagemanget fördenna verksamhet skall öka, vilket i betydandeutsträckning redan skett. Svenska Unescorådetsframtida roll och uppgifter i detta sammanhang kanövervägas inom ramen för den pågående översynen avdenna myndighet.Sverige har tolv världsarv. De hari huvudsak tillkommit efter planer som upprättats avRiksantikvarieämbetet och , var försig eller i samverkan.Regeringen anser att frågor om ytterligarenomineringar till bör behandlasmycket restriktivt, inte minst mot bakgrund avUnescos globala strategi och det relativt sett storaantalet världsarv i . De nomineringar som försvensk del kan bli aktuella bör enligtregeringens uppfattning omfatta endast sådana objektsom är underrepresenterade på världsarvslistan.MotionernaFem motionsyrkanden syftar till att regeringen skallverka för att nya objekt skall föras upp påvärldsarvslistan.I motion 2000/01:Kr211 (fp) föreslås attregeringen skall besluta att nominera Grimetonsradioanläggning till världsarvslista.I motion 2000/01:Kr267 (m) föreslås attHälsingegårdarna skall nomineras som världsarv.Enligt motion 2001/02:Kr202 (m) bör medsin rika förekomst av natur- och kulturobjekt förasupp på världsarvslistan.Förslag att och skall föras upp påvärldsarvslistan finns i motionerna 2000/01:Kr203(m) och 2001/02:Kr233 (m).I motion 2001/02:Kr8 (m) föreslås att regeringenskall lämna förslag till som syftar tillatt skall ta ett särskilt ansvar för vårdenav den 350-åriga vasaborgen , numeravärldsarvet Cape Castle i Ghana.I motion 2000/01:Kr268 (m) sägs att flera hus ivärldsarvsstaden på grund av fukt blivit offerför svampangrepp. Motionsyrkandet syftar till attstaten skall ha ett ansvar för att utreda vilkaåtgärder som behövs för att hindra att ytterligarefuktskador uppstår på de gamla husen ivärldsarvsstaden ställningstagandeUtskottet konstaterar i likhet med regeringen attsvensk lagstiftning och organisation står iöverensstämmelse med kraven i världsarvskonventionenoch att de svenska världsarvsobjekten förvaltas påett tillfredsställande sätt.Av de 721 världsarv som förts upp påvärldsarvslistan är två tredjedelar belägna iEuropa. Denna geografiska obalans ledde till attEuropas länder vid år 1999kom överens om att de i fortsättningen endast skullefå nominera ett objekt per land och år (skr. s. 7).Mot den bakgrunden bedömer regeringen att Sverigebör vara återhållsamt med att föra fram nyanomineringar, en bedömning som utskottet inte harnågot att erinra mot utan delar till fullo.Utskottet har inte heller något att erinra motregeringens bedömningar i övrigt. Utskottet föreslårdärför att utan erinran skall läggaskrivelsen till handlingarna.I motioner från allmänna motionstiden hösten 2000och har föreslagits att fem nya objekt iSverige skall föras upp på världsarvslistan.Utskottet har vid tidigare tillfällen avstyrktliknande förslag och därvid anfört att det inte börankomma på att göra ställningstaganden idessa frågor (jfr bet. 1999/2000:KrU13 s. 31).Liksom är det i första handRiksantikvarieämbetet (RAÄ) och somskall lämna förslag till nomineringar tillregeringen. Förslagen bör grundas på myndigheternasegna initiativ eller på initiativ av ägare ellerförvaltare av kultur- eller naturobjekt eller avkommuner eller länsstyrelser där objekten ärbelägna. Regeringen har därefter att ta ställningtill om nomineringsförslagen från myndigheternaskall föras vidare till . Det slutligabeslutet tas av Världsarvskommitté.I sammanhanget bör nämnas att frågan om Grimetonsradioanläggning skall nomineras för närvarandebereds inom Regeringskansliet.Med hänvisning till det anförda avstyrkerutskottet motionerna 2000/01:Kr203 (m),2000/01:Kr211 (fp), 2000/01:Kr267 (m), 2001/02:Kr202(m) och 2001/02:Kr233 (m).Utskottet avstyrker även motion 2001/02:Kr8 (m) omatt regeringen skall lämna förslag till omvilket ansvar skall ha för vården avvärldsarvsobjektet Cape Castle i Ghana.Utskottet påminner om att den stat som harundertecknat kulturarvskonventionen därmed harerkänt att det främst tillkommer denna stat attskydda, bevara, levandegöra och till kommandegenerationer överlämna de kultur- och naturarv somfinns inom statens territorium (artikel 4).Som framgår av regeringens skrivelse harkonventionsstaterna även förpliktelser som sträckersig utanför det egna landets gränser. Staternaförbinder sig att stödja andra länder i derasansträngningar att bevara vårt gemensamma arv ochatt bidra ekonomiskt till bevarandet avvärldsarvsobjekt i nationer som saknar egna medel.Detta sker genom världsarvsfond, som allakonventionsstater bidrar till, och genom bilateralaprojekt (skr. 2001/02:171s. 3).Förslaget i motion 2000/01:Kr268 (m) tar upp deproblem med fuktskador som förekommer ivärldsarvsstaden konstaterar att varje konventionsstathar ett stort ansvar för att förvalta sinakulturarv. Staterna skall ha ett regelverk som kangarantera skydd för världsarvsobjekten. som gäller i och som utförligt harredovisats i regeringens skrivelse 2001/02:171 harav regeringen bedömts uppfyllavärldsarvskonventionens krav, en bedömning somutskottet delar. Den statliga organisation i innebär att RAÄ har detövergripande ansvaret för konventionen och desstillämpning. har myndighetsansvarför den del av världsarven som är naturarv.Länsstyrelsernas ansvar för kulturmiljö och naturomfattar även världsarvsområden (jämför skr.2001/02:171 s. 9).Utskottet förutsätter att här angivna myndigheterär väl medvetna om det ansvar som åvilar dem för attpå bästa sätt skydda våra världsarvsobjekt. Då detgäller de fuktskador som kan finnas i byggnader ivärldsarvsstaden pågår - på uppdrag avLänsstyrelsen i - ett utredningsarbete.Det ankommer på att utifrån deslutsatser och förslag som kan bli resultatet avutredningen vidta lämpliga åtgärder. Därmedavstyrker utskottet motion 2000/01:Kr268 (m).Ansvarsfrågor inomkulturmiljöområdetUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsförslagen om- renodling av RAÄ:s roll, jämförreservationerna 3 (m) och 4 (mp),- RAÄ:s informationsverksamhet, jämför reservation 5(mp),- samarbetet mellan och regler för statliga byggnadsminnen, jämförreservation 6 (v).MotionernaI fyra motioner finns förslag som syftar tillrenodling av RAÄ:s roll, bl.a. i fråga omarkeologiska undersökningar. I motionerna2000/01:Kr235 (m) yrkande 6 i denna del och2001/02:Kr205 (m) yrkande 2 i denna del föreslås attRAÄ skall vara central sektorsmyndighet utan egnagenomföranderesurser. Motionärerna anser t.ex. attmyndigheten inte skall ägna sig åt arkelogiskaundersökningar i egen regi.Motionärerna bakom motion 2000/01:Kr272 (m)föreslår att RAÄ:s egen arkeologiskauppdragsverksamhet skall avskiljas från det centralaverket för att konkurrensen om arkeologiska uppdragskall öka och för att uppkomsten av flerarkeologiska aktörer skall stimuleras (yrkande 2).Även i motion 2001/02:Kr215 (m) yrkande 2 krävs attRAÄ:s avdelning för arkeologisk uppdragsverksamhetskall avvecklas.Enligt motion 2000/01:Kr701 (mp) bör RAÄ:sinformationsverksamhet om befintlig lagstiftningförstärkas i syfte att stärka kulturmiljöns plats isamhällsplaneringen (yrkande 32).I två motioner, 2000/01:Kr701 (mp) yrkande 31 och2001/02:Kr422 (mp) yrkande 46, yrkas att samarbetetmellan och skall utvecklas.Förslaget i motion 2001/02:Kr235 (v) syftar till attsamma regler skall gälla för statliga byggnadsminnensom för andra byggnadsminnen, dvs. attlänsstyrelserna och det regionalasjälvstyrelseorganet skall få ett ökat ansvar.Utskottets ställningstagandeFrågan om renodling av RAÄ:s roll behandlades senastvid 1999/. Utskottet anförde då atten viss renodling genomförts då detgäller RAÄ:s arbetsuppgifter. Många av dearbetsuppgifter som tidigare åvilade myndigheten harflyttats från den centrala till den regionala nivån(bet. 1999/2000:KrU13).Utskottet ansåg att en alltför långtgåenderenodling av verksamheten skulle riskera att utarmaden samlade erfarenhets- och kunskapsmassan somunder byggts upp vid RAÄ. Det bör, menadeutskottet, finnas en stor kunskapsbredd ochkompetens hos myndigheten för att den skall kunnamotsvara de krav som bör kunna ställas på en centralmyndighet.Även frågan om RAÄ:s arkeologiskaundersökningsverksamhet, UV, behandlades avkulturutskottet /. Enutförlig redogörelse för de översyner som då varaktuella finns i bet. 1999/2000:KrU13s. Utskottet, som här nöjer sig med att hänvisatill att formerna för uppdragsarkeologi förnärvarande analyseras och ses över inomRegeringskansliet, förutsätter att även frågan omUV:s ställning och verksamhet ingår i det arbetet.Kulturministern har i ett svar på en frågaom uppdragsarkeologi informerat om att regeringenavser att lämna en redovisning 2003 (fråga 2001/02:1086).Slutligen bör i detta sammanhang nämnas attRiksdagens revisorer granskar någrautvalda myndigheter, däribland RAÄ, för att se hurdessa hanterar en kombinerad affärs- ochmyndighetsroll. För RAÄ:s del gäller granskningenmyndighetens arkeologiska uppdragsverksamhet.Med hänvisning till det anförda avstyrkerutskottet motionerna 2000/01:Kr235 (m) yrkande 6 idenna del, 2000/01:Kr272 (m) yrkande 2,2001/02:Kr205 (m) yrkande 2 i denna del och2001/02:Kr215 (m) yrkande 2.Beträffande förslaget i motion 2000/01:Kr701 (mp)yrkande 32 om förstärkning av RAÄ:sinformationsverksamhet om kulturmiljöns plats isamhällsplaneringen erinrar utskottet om de mål förkulturmiljöarbetet och för den centrala myndighetensom godkände våren 2000.De övergripande målen för kulturmiljöarbetet är- ett försvarat och bevarat kulturarv,-- ett hållbart samhälle med goda och stimulerandemiljöer och med kulturmiljöarbetet som en drivandekraft i omställningen,-- allas förståelse, delaktighet och ansvarstagandeför den egna kulturmiljön samt-- nationell och internationell solidaritet ochrespekt inför olika gruppers kulturarv.-Målet för RAÄ är att som central myndighet arbetaför att de övergripande målen för verksamheten inomkulturmiljöområdet uppnås.Av regeringens regleringsbrev för framgåratt RAÄ:s verksamhet bl.a. skall syfta till attstärka kulturarvets och kulturmiljöns ställning iden regionala utvecklingen. Verksamheten skall ocksåsyfta till att kulturarvet och miljöns kulturvärdenskall tas till vara inom olika samhällssektorer,bl.a. jord- och skogsbruk ochinfrastruktursatsningar. RAÄ skall redovisa sinaprestationer samt göra en bedömning av vilkaeffekter dessa har haft (jfr regleringsbrev avseendevissa myndigheter inom Kulturdepartementetsansvarsområde s. 86).Det är angeläget att kulturarvsaspekternaintegreras på olika nivåer inom allasamhällssektorer. För att de av riksdagenfastställda målen inom kulturmiljöområdet skallkunna uppnås torde bl.a. information på olika plan -dvs. från RAÄ till andra myndigheter, kommuner ochenskilda - ha en central betydelse. Utskottetkonstaterar att det ankommer på RAÄ att i sina olikaverksamhetsgrenar och inom ramen för givna resurseravgöra hur de fastställda målen skall uppnås. Någotsärskilt uttalande från sida som syftartill förstärkning av RAÄ:s informationsverksamhet ärinte påkallat. Motion 2000/01:Kr701 (mp) yrkande 32avstyrks således.Det kan tilläggas att kulturutskottet nyligenföreslagit revisorer att somgranskningsärende undersöka om RAÄ har möjlighet attmed dagens regelverk hävda kulturminnesaspekternagentemot de intressen som företräds av ,m.fl. myndigheter vars verksamhetpåverkar miljön (kulturutskottets protokoll2001/02:25.3).Förslagen i motionerna 2000/01:Kr701 (mp) yrkande 31och 2001/02:Kr422 (mp) yrkande 46 syftar till attsamarbetet mellan och skallutvecklas. Syftet med yrkandena överensstämmer välmed de intentioner som regeringen presenterat iolika sammanhang. Här kan nämnas att RAÄ ochNaturvårdsverket i regleringsbrevet för fåtti uppdrag att utveckla ett fördjupat samarbetemellan kulturmiljövården och naturvården därsärskilt olika samverkansformer mellan de bådabevarandesektorerna skall belysas. Av regeringensskrivelse /02:173 En samlad naturvårdspolitikframgår att regeringen avser att fortsätta attutveckla gemensamma styrformer gentemot de centralamyndigheterna och i syfte attunderlätta samverkan på såväl central som regionalmyndighetsnivå.Enligt utskottets uppfattning synesmotionsyrkandena vara tillgodosedda. Motionerna2000/01:Kr701 (mp) yrkande 31 och 2001/02:Kr422 (mp)yrkande 46 avstyrks.Förslaget i motion 2001/02:Kr235 (v) syftar bl.a.till att samma regler skall gälla för statligabyggnadsminnen som för andra byggnadsminnen.Nuvarande reglering framgår av lagen (1988:950) omkulturminnen m.m. (kulturminneslagen eller KML).Enligt lagen får en byggnad som är synnerligenmärklig genom sitt kulturhistoriska värde eller somingår i ett kulturhistoriskt synnerligen märkligtbebyggelseområde förklaras för byggnadsminne avlänsstyrelsen (3 kap. 1 §). angergenom skyddsbestämmelser på vilket sätt ettbyggnadsminne skall vårdas och underhållas samt ivilka avseenden det inte får ändras (3 kap. 2 §).KML gäller inte för byggnader som tillhör staten.Dessa kan om de är synnerligen märkliga skyddasgenom bestämmelser i förordningen (1988:1229) omstatliga byggnadsminnen m.m. Av förordningen framgåratt frågan om en byggnad skall förklaras förstatligt byggnadsminne prövas av regeringen efterframställning från RAÄ (2 §). När en byggnadförklaras för statligt byggnadsminne angerregeringen genom skyddsföreskrifter på vilket sättbyggnaden skall vårdas och underhållas samt i vilkaavseenden den inte får ändras(3 §). RAÄ har tillsyn över de statligabyggnadsminnena (5 §).De statliga byggnadsminnena förvaltas av fleraolika huvudmän, bl.a. ,och . Ansökan omtillstånd till ändring av de statligabyggnadsminnena lämnas in till RAÄ och prövas avregeringen om ändringen innefattar frånkulturhistorisk synpunkt väsentliga ingrepp. Iövrigt prövar RAÄ frågor om tillstånd till ändring(7 § förordningen 1988:1229).Frågor liknande motionsförslaget har diskuterats iolika sammanhang. Här kan nämnas att föredragandestatsrådet i prop. 1987/88:104 Kulturmiljövårduttryckte förståelse för synpunkten att regleringenborde vara fullständig i så måtto att den även bordegälla för byggnader i statlig ägo. Statsrådetanförde bl.a. följande om sådana byggnader.Mina överväganden leder dock till att jag ställermig bakom arbetsgruppens förslag att skyddet försådana byggnader inte regleras i lagen utan i ensärskild förordning. Ett väsentligt skäl är attflertalet av de bestämmelser som behövs för attreglera förhållandet mellan staten och ägarentill en byggnad som är eller avses bliskyddsobjekt inte har någon relevans om statensjälv äger byggnaden. Det blir i stället en frågaom förvaltningsföreskrifter till myndigheterna avdet slag som konstitutionellt sett normaltankommer på regeringen - eller på en myndighetsom regeringen bestämmer - att utfärda.Jag vill emellertid här göra klart attkvalifikationsgrunderna för skydd bör varadesamma oavsett om en byggnad är i statens ägoeller annans.Utskottet vill i sammanhanget erinra om att en av debestämmelser som gäller icke-statliga byggnadsminnenmen som saknar relevans för statliga byggnadsminnenrör rätten till ersättning från staten i vissa fallför en ägare, t.ex. när de skyddsbestämmelser somutfärdats avsevärt försvårar markanvändning.Vidare bör nämnas att det kan vara en fördel förmyndigheter som förvaltar statliga byggnadsminnenatt endast ha en motpart, RAÄ.Utskottet utgår från att frågan om ansvaret förolika typer av byggnadsminnen kommer att behandlasinom ramen för den utredning som regeringen avseratt tillsätta och som skall lämna förslag om ettförbättrat skydd för kulturhistoriskt värdefullbebyggelse. Utskottet har inhämtat att regeringenskall besluta om direktiv till utredningen föresommaren 2002.Med hänvisning till det anförda avstyrkerutskottet motion 2001/02:Kr235 (v).Skyddet i KML för fornminnenUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsförslagen omskyddet för skeppsvrak, jämför reservation 7(mp).MotionenI motion 2001/02:Kr292 (mp) föreslås attkulturminneslagen skall ändras då det gällerkriteriet för fartygs förlisningstidpunkt. Lagensskydd bör enligt motionen gälla vrak som förlist för50 år sedan eller mer (yrkande 1).I samma motion, 2001/02:Kr292 (mp), yrkas attregeringen skall verka i och EU föratt fartyg som förlist skallfå lagfäst skydd (yrkande 2).Utskottets ställningstagandeFasta fornlämningar är sådana lämningar från fornatider som är övergivna eller inte längre användseller brukas. De skyddas enligt kulturminneslagen.Exempel på fast fornlämning är skeppsvrak, kan antas ha gått sedan skeppet blevvrak (2 kap. 1 § KML).Enligt utskottets uppfattning kan hundraårsgränsengivetvis diskuteras. Som motionären anför kan det -med bibehållen tidsgräns - finnas en risk för att endel av vårt kulturarv går förlorat. Utskottet finneremellertid att det är en uppgift för RAÄ att somansvarig myndighet för frågor om kulturarvet bedömaom hundraårsgränsen bör behållas eller om lagskyddetför skeppsvrak bör vidgas och i så fall rapporterasin bedömning och lämna förslag till regeringen ifrågan.