bet · GP01KU20 · 2002-05-21 00:00:00 — Vidsitt sammanträde beslutadetrafikutskottet att bereda finansutskottet tillfälleatt yttra sig över propositionen och motionerna.Finansutskottet avlämnade ett yttrande samma dag.Trafikutskottet justerade sitt betänkande2001/02:TU7 . Utskottetkonstaterade att för tredje gångenskyndsamt behandlade frågan om statliga garantierför att återställa försäkringsskyddet förflygbranschen och uttalade att detta varotillfredsställande. Enligt utskottets mening bordedärför ge regeringen ett bemyndigande attutfärda statliga garantier för att återställaförsäkringsskyddet för flygbranschen fr.o.m. den 24november och tills vidare, dvs. ansåg dock, ilikhet med finansutskottet, att det var angelägetatt garantigivningen kunde avvecklas så snart sommöjligt. godkände trafikutskottetsbetänkande den 14 december 2001.UtfrågningarUtskottet har hållit offentlig utfrågning medriksgäldsdirektören ,. Vid utfrågningen har ävendeltagit avdelningschefen ,, bilaga B3. Vid utfrågningenframkom bl.a. följande.Riksdagsbeslutet baseradespå att mot en riskrelaterad avgiftskulle ikläda staten ekonomiska förbindelser i formav garantier till försäkringsbolag, så attförsäkringsbolag i praktiken hanterade självakontakten med flygbolagen, medan Riksgäldskontoretgaranterade försäkringsbolagen. Det beslut somregeringen meddelade preciseradeförutsättningarna för garantierna och innebar attgaranti fick ställas ut endast om enförsäkringslösning helt eller delvis saknades påmarknaden. Om det inträffadeatt en försäkringslösning kunde erhållas påmarknaden skulle garantibeloppet i motsvarandeutsträckning minskas. skrev i sinagarantier in detta villkor och tillade att detåvilade den som hade garantierna att bevakamarknaden och ersätta den försäkring som statentillhandahöll med privata försäkringar så snart detfanns ett privat marknadsalternativ. Detta innebaratt villkoret som skrevs in kunde tolkas så att omdet uppstod en skada, och det vid skadetillfälletfanns ett alternativ på marknaden, skulle egentligeninte garantin gälla och försäkringsbeloppet utgå.Tanken var att i regerings- och riksdagsbeslutetsanda lägga ett tryck på flygbolagen att undersökaoch förhandla på marknaden och se om man kunde fåprivata eller icke statligt garanterade alternativ.Som tolkade det hela utveckladesmarknaden så att det blev uppenbart att det fannsalternativ på marknaden och att dåinte hade något bemyndigande att vidmakthållaflygförsäkringar längre. skrev ettbrev till flygbolagen och påminde om detta den 3oktober, och gick Riksgäldskontoretut och talade om att kontoret nu upphävde beslutetom garantier med ikraftträdande den 22 oktober.Flygbolagen gavs en viss respit för att få möjlighetatt förhandla fram lösningar.Thomas har vid utfrågningen redogjort förvissa minnesanteckningar från samtal som han den22 fört med regeringsföreträdare.Han har därvid uppgett följande.Jag talade med omgarantin, och hans bedömning var att regeringenskulle stå fast och inte förlänga garantin. Runthalv fem ringde han och sade att det fanns enmöjlighet till en överenskommelse om att garantinupphörde att gälla vid utgången den 24 oktoberoch att skulle acceptera att dendärefter inte förlängdes. Han frågade omRiksgäldskontoret kunde fatta beslut omförlängning på egen hand, men han underströk attdet var vår bedömning som skulle gälla. Han varmycket korrekt i det avseendet. Jag bad om någraminuters betänketid och bad också minamedarbetare skissa på ett sådant beslut, även omjag inte trodde på det. Jag ville inte förloratid. Det jag personligen tyckte var besvärandevar att hade agerat - tror jag -på ett sätt som givit flygbolagen intryck av attgarantin skulle förlängas. Jag bad också Svenkolla om det verkligen fanns en deal. Jag varbestört över utvecklingen. ringde igen, ochjag sade att jag fått information om att BjörnRosengren gått ut och lovat att Riksgäldskontoretskulle förlänga garantin. Det var ute imassmedier. Jag sade att jag tyckte illa om dethela och att vårt tidigare beslut, det om attgarantin skulle upphöra, stod fast. föreföllrespektera beslutet och verkade nästan lättad.Samtalet avslutades i god anda.Min nästa anteckning är: Jag ringde tillbakatill , som talat in meddelande påmin mobiltelefon om flyggarantier. Han var"ledsen" om det hade blivit "missförstånd". "och jag var överens om att vi skulleförlänga garantin." skulle ordna det. Hanvar "tvungen" att ringa SAS en kvart före 17 ochtala om att skulle förlängagarantin. Några meningar senare var tidpunkten 5minuter före 17. Han undrade vad min "linje" var.Jag svarade att vi hade ett uppdrag av regeringoch riksdag att utfärda garantier om det intefanns marknadslösningar. fanns det sådana, ochdärmed fanns ingen grund för fortsatta garantierför flygbolagen. Han sade, att det ju var vårtolkning, men att man kanske kunde göra en annan.Han ville inte ifrågasätta tolkningen, men detkanske fanns alternativa tolkningar. Jag sade attfrån vår sida är tolkningen klar. Han frågade dåom hans linje kunde vara att tala om att detskulle fattas ett retroaktivt regeringsbeslut.Han frågade hur jag såg på det. Jag sade att jaginte hade någon anledning att kommentera hanslinje. Han upprepade frågan, och jag repeteradeatt det inte är min uppgift att kommentera hansalternativ. Samtalet avslutades därmed.Jag kan tillfoga att jag berättat dethär för , och menaratt det inte har funnits någon deal mellan BosseRingholm och . Det här är så långtmina anteckningar sträcker sig.Thomas har vidare uppgett attRiksgäldskontoret ännu inte hadeunderrättats om att det fanns en proposition dateradden om förlängning av de statligagarantierna.I fråga om tillgången till marknadslösningar harThomas uppgett att ett antal flygbolag skrevtill och ifrågasatte att det fannsen marknad. svarade på dessa brevden och informerade om attRiksgäldskontoret ansåg att det fanns ett erbjudandeatt teckna en försäkring.Per har i sammanhanget uppgettatt det fanns två försäkringsalternativ påmarknaden. I det ena alternativet tillämpades öppnapriser för alla. Det andra alternativet var av merselektiv karaktär. I detta försäkringsalternativaccepterades t.ex. inte engelska eller amerikanskabolag därför att och var i krig. Enligtför tillgängliga uppgifter fannsdet flygbolag i , de baltiska staterna ochRyssland som hade tecknat flygförsäkringar utanstatsgaranti. har vidare upplyst attkostnaden för en av garanteradförsäkring uppgår till perpassagerare. Motsvarande försäkring kostar enligtThomas utan statsgaranti 3,10 US-dollar.Inom EU uppgår den lägsta kostnaden för enstatsgaranterad försäkring till ca 2,35 US - dollar.Utskottet har vidare hållit offentlig utfrågning medfinansminister , bilaga B5. Vidutfrågningen framkom bl.a. följande.Bosse och samrådde idessa frågor från och var inriktadepå att försöka upphäva garantin. den22 oktober insåg de emellertid att detta inte varmöjligt. Stödet för att avbryta garantierna fannsvarken i EU eller i de nordiska länderna. Därför komde överens om att lägga framett nytt förslag till om att garantiernaskulle fortsätta att gälla samt att ett extraregeringssammanträde skulle hållas dagen därpå, dvs.den 23 oktober.Regeringsbeslutet om att överlämnaen proposition fattades utom listan. Så skedde föratt kunna ha hög beredskap inför den fortsattahanteringen.Utskottet har även hållit offentlig utfrågning mednäringsminister , bilaga B14. Vidutfrågningen framkom bl.a. följande.Regeringskansliet har efterfrågat och fått endagbok från SAS ledning över processen ur dessperspektiv. Av dagboken framgår bl.a. att det var avstörsta vikt för SAS och för samtliga övrigaflygbolag med svenskregistrerade flygplan att fåbesked om förlängning av de statliga garantiernaefter . Om sådanautfästelser inte hade erhållits, hade det varitomöjligt för SAS att bedriva trafik medsvenskregistrerade flygplan efter den tidpunkten.SAS hade vidtagit allanödvändiga åtgärder för att ställa sinsvenskregistrerade flotta på marken, om det hadeblivit nödvändigt.Utskottets ställningstagandeBakgrunden till ärendet är de beslut som riksdagenfattade respektive den 31 oktober2001, och som innebar att regeringen bemyndigadesför en månad i taget att ikläda staten ekonomiskaförpliktelser i form av garantier tillförsäkringsbolag för att återställa detförsäkringsskydd för svenska aktörer inomflygbranschen som marknaden inte längretillhandahöll vid skador på tredje man till följd avkrig, terrorism och liknande.Riksdagsbeslutet gällderetroaktivt fr.o.m. . Detbeslut som fattade gällderetroaktivt fr.o.m. den 25 oktober 2001.Till grund för riksdagsbeslutet den 27 septemberlåg ett förslag från trafikutskottet, som på egetinitiativ hade tagit upp frågan i betänkande2001/02:TU5. Betänkandet justerades den 26 september2001, dvs. dagen före riksdagsbeslutet.Till grund för riksdagsbeslutet den 31 oktober2001 låg trafikutskottets betänkande 2001/02:TU6.Detta betänkande justerades ,dvs. dagen före riksdagsbeslutet. I betänkandetföreslog utskottet att skulle bifallaproposition 2001/02:23 om förlängt bemyndigande förregeringen att utfärda den aktuella typen avstatsgarantier. Propositionen är daterad den 18oktober 2001, men den inkom till riksdagenskammarkansli först den 25 oktober.Därefter har den 14 december 2001bemyndigat regeringen att fr.o.m. den 24 november2001 och tills vidare ikläda staten ekonomiskaförpliktelser i form av garantier tillförsäkringsbolag för att återställaförsäkringsskyddet till samma omfattning somtidigare vid skador för tredje man som följer avterrorism och liknande för av licensieradeflygbolag och för flygplatser och vissa s.k.handlingagenter. Även detta riksdagsbeslut gälleralltså retroaktivt. Till grund för riksdagsbeslutetligger trafikutskottets betänkande 2001/02:TU7, somjusterades . I betänkandetbehandlade utskottet regeringens förslag iproposition 2001/02:66 om ytterligare förlängd tidför att återställa försäkringsskyddet förflygbranschen. Regeringen föreslog i propositionenen ytterligare förlängning av det aktuellabemyndigandet att gälla t.o.m. den 31 januari 2002.I det nämnda betänkandet uttalade utskottetemellertid att det var otillfredsställande attriksdagen för tredje gången behandlade denna frågaskyndsamt. Därför föreslog trafikutskottet attriksdagen skulle besluta att det aktuellabemyndigandet skulle förlängas att gälla tillsvidare.Utskottet vill inledningsvis understryka vikten avatt berörda myndigheter och marknadsaktörer i ettfall som detta ges klar och tydliginformation om förändringar som påverkarförutsättningarna för deras verksamhet. Mot denbakgrunden är det, som också harkonstaterats vid trafikutskottets behandling avfrågan om statliga garantier till flygbranschen,otillfredsställande att vid upprepadetillfällen skyndsamt behövt behandla frågan ochfatta beslut härom med retroaktiv verkan. Samtidigtkonstaterar utskottet att riksdagbesluten den 27september och var tidsbegränsade.Tidsbegränsningen av föregående riksdagsbeslutbidrog enligt utskottets mening verksamt till attriksdagsbesluten respektive den 14december behövde beredas skyndsamt och till attbesluten behövde ges retroaktiv verkan. En fråga somi anslutning härtill har aktualiserats i utskottetsgranskning är om tiden för beredning inomRegeringskansliet inför riksdagsbesluten den 27september respektive hade kunnatkortas ned ytterligare för att underlätta riksdagenshantering av frågorna.Av en av de inom upprättadepromemoriorna framgår att flygbolagen anmälde frågansenare än i andra länder, och att tiden förberedning inom inför det förstariksdagbeslutet med hänsyntill beslutsordningen i vårt land knappast hadekunnat kortas ned ytterligare.Utskottet har mot den anförda bakgrunden intefunnit skäl att anta annat än att beredningstideninom inför riksdagsbeslutet den 27september 2001 har varit så kort somomständigheterna medgav.Beträffande beredningen inför riksdagsbeslutet den31 har finansministern vid utfrågninginför utskottet uppgett att regeringen den 18oktober 2001 fattade beslut utom listan om attöverlämna en proposition till . Från den 18oktober 2001 samrådde finansministern mednäringsministern i dessa frågor. De var bådainriktade på att försöka avbryta den statligagarantigivningen. insåg de emellertidatt detta inte var möjligt.Av vad som har sagts följer att utskottetanser att tunga skäl i och för sig talar för attproposition 2001/02:23 borde ha överlämnats tillriksdagen tidigare än . Isammanhanget bör emellertid även beaktas att maninom den hysteförhoppningen att tillsammans med andraländer i och inom EU omgående skulle kunnaavbryta den statliga garantigivningen. Först närmöjligheterna att uppnå detta bedömdes vara uttömdaöverlämnades propositionen till . Medhänsyn till de extraordinära omständigheterna idetta fall har utskottet inte heller beträffanderiksdagsbeslutet ansett sig hagrund för att ifrågasätta de motiv som frånregeringshåll har redovisats för att överlämnaproposition 2001/02:23 till först den 25oktober 2001.Utskottet övergår härefter till att behandlaregeringens beslut om attRiksgäldskontoret skulle fortsätta att ställa utgarantier till flygbranschen fr.o.m. den 22 oktober2001 t.o.m. den 24 oktober 2001.Beslutet skall ses mot bakgrund av attRiksgäldskontoret hade fått i uppdrag frånregeringen att ställa ut garantier för flygbranscheni enlighet med det av givna bemyndigandetför regeringen, vilket sträckte sig t.o.m.den 24 oktober 2001. meddeladedock att de utfärdade garantierna skulle upphöra attgälla . Iregeringsbeslutet som låg till grund förRiksgäldskontorets utfärdande av garantier angavsatt garanti fick ställas ut endast om enförsäkringslösning helt eller delvis saknades påmarknaden. Vidare föreskrevs i regeringsbeslutet attom det inträffade att enförsäkringslösning kunde erhållas på marknaden,skulle garantibeloppet i motsvarande mån minskas. utfrågning inför utskottet medriksgäldsdirektören ochavdelningschefen ,, har framgått attRiksgäldskontoret gjorde bedömningenatt marknaden tillhandahöll ett försäkringsskydd förde aktörer inom flygbranschen som omfattades av destatliga garantierna. Vidare har av utfrågningarnaframgått att uppfattade sittuppdrag på så sätt, att kontoret skulle utfärdagarantier endast om det inte fannsmarknadslösningar. Regeringen beslutade den 23oktober 2001 att skulle fortsättaatt ställa ut garantier till flygbranschen fr.o.m.den 22 oktober t.o.m. den 24 oktober 2001.Av utredningen framgår att företrädare förregeringen dagen informerade såvälmassmedier som flygbolag om att regeringenförberedde ett sådant beslut. Utskottet noterar attregeringen därmed gjorde utfästelser inom ett områdesom fram till tidpunkten för regeringsbeslutet den23 oktober skulle handhas av Riksgäldskontoret.Utskottet konstaterar att den förhärskandeuppfattningen såväl bland de skandinaviska ländernasom inom EU var att det inte existerade någonfungerande försäkringslösning på marknaden i slutetav . får vidare anses haanslutit sig till denna uppfattning genom det beslutsom fattades , och som innebaratt garantifristen förlängdes med en månad ochfortsatte att löpa fr.o.m. t.o.m. den23 . noterar utskottet attregeringsbeslutet harförtydligat förutsättningarna för Riksgäldskontoretsverksamhet avseende garantigivningen, vilketuppenbarligen svarade mot ett tydligt behov.Ärendet föranleder inget ytterligare uttalande frånutskottets sida.2.3. Upphandlingen av helikopterNH90AnmälanI en anmälan, bilaga A2.3.1, har begärts attutskottet granskar upphandlingen av helikopter samt hur försvarsministern harhanterat informationen till allmänheten i sambandmed upphandlingen. I anmälan anförs att en svenskofficer greps av misstänkt förspionage. ska enligt anmälaren viaofficeren ha fått hemliga militära uppgifter ochvetskap om upphandlingsläget och därmed gynnats påett otillbörligt sätt, vilket ska ha sattkonkurrensreglerna ur spel. I anmälan anförs ocksåatt det i en sekretessbelagd framgåratt detta har lett till ett fördyrat helikopterköp.Vidare anförs att regeringen vid sittregeringssammanträde ska habeslutat att köpa nämnda helikoptrar, men attförsvarsministern vid en presskonferensförnekat att något beslut tagits av regeringen.UpphandlingsförfarandetSedan 1994 har , , och Sverigeförsökt samarbeta inom olika försvarsprojekt. Frånmars 1996 till studerade en s.k.förundersökningsgrupp möjligheterna att samordna engemensam anskaffning av helikoptrar. Rapporten frånförundersökningsgruppen resulterade i enprojektorganisation vars uppgift var att förberedaoch genomföra en gemensam anskaffning. På hösten1998 upprättades ett preliminärt projektavtal ochåret därpå genomfördes en informationsförfrågan till12 olika helikoptertillverkare. Svar erhölls frånåtta tillverkare. färdigställdes ettgemensamt nordiskt kravdokument. Ländernasförsvarsministrar undertecknade ett Memorandum ofUnderstanding, vilket innefattade riktlinjer föranskaffning av en nordisk standardhelikopter. Inovember 1999 sändes en gemensam offertförfrågan uttill fem helikoptertillverkare som ansågs kunnatillfredsställa de gemensamma kraven. I april år2000 inkom anbud från fyra tillverkare. Entillverkare avböjde att offerera. Under hösten 2000genomfördes faktainhämtning hos två av dehelikoptertillverkare som var mest intressanta förde flesta länderna. avslutades dennafaktainhämtning och den egentligaförhandlingsverksamheten startade. I april 2001inkom tre av tillverkarna med tekniskt ochkommersiellt uppdaterade anbud. På grundval av dessaanbud fortsatte förhandlingarna parallellt med tvåtillverkare. gavs det underupprepade tillfällen möjlighet för dessa båda attinkomma med kompletterande uppgifter vad gälldetekniska och kommersiella uppgifter. Därefterkoncentrerades slutförhandlingarna till entillverkare. rekommenderadestyrkommittén från somden helikopter som bäst uppfyllde de gemensamma ochnationellt specifika kraven. När styrkommitténsrekommendation överlämnats vidtog nationellaförhandlingar med den rekommenderade tillverkaren.Sverige avslutade upphandlingen den 12 september2001 då () tecknade ettkontrakt med . Kontraktet tecknades medförbehåll för regeringens slutliga godkännande atten beställning görs.Uppgifter från FörsvarsdepartementetFörsvarsdepartementets promemoria tillutskottetGenom en skrivelse till harutskottet begärt vissa redogörelser och kommentarer.Som svar har överlämnats en promemoria av den 19februari 2002 från Försvarsdepartementet, bilagaA2.3.2. I promemorian redogör Försvarsdepartementetbl.a. för regeringens agerande.Den 12 september 2001 inkom Försvarsmakten med enhemställan om regeringens medgivande att få beställa 17 helikoptrarNH90. Morgonen därpå inkom en skriftligkomplettering från Försvarsmakten med innebörden atthemställan skulle omfatta 18 helikoptrar.I promemorian anförs att det införregeringssammanträdet fannsett färdigberett regeringsbeslut om medgivande tillanskaffningen av helikoptrarna. Enligt promemorianvar avsikten att den svenska anskaffningen skulleoffentliggöras senare denna dag efter ettministermöte med försvarsministrarna från ,och . Detta gjorde att ärendet anmäldes"utom listan" till regeringssammanträdet för attsedan kunna lyftas in på listan i samband medoffentliggörandet av affären. I promemorian framförFörsvarsdepartementet att ärendet togs upp påregeringssammanträdet och behandlades mer ingåendepå den allmänna beredning som följde påsammanträdet. Det bestämdes i det sammanhanget attpromemorior rörande finansiering, operativa krav,motköp samt val av helikopter skulle tasfram och delges ,och Statsrådsberedningen. Dessapromemorior upprättades och delgavs dagen därpå. IFörsvarsdepartementets promemoria till utskottetpåpekas att det med hänsyn till dessa förhållandeninte var möjligt att offentliggöra den svenskaanskaffningen i samband med ministermötet senare pådagen den 13 september 2001.I promemorian redogör Försvarsdepartementet ävenför uppgifter om oegentligheter och därtillpågående förundersökning. Enligt departementetunderrättades Försvarsdepartementet avFörsvarsmakten om att en svensk överste varmisstänkt för att obehörigen ha fört vidareuppgifter av hemlig natur som hade anknytning tillhelikopterupphandlingen. I promemorian anförs attdepartementet inte fick några närmare uppgifter omsaken förrän efter det att den 14 september2001 i ett TV-program hade redogjort för att enhemlig menbedömning från Försvarets militäraunderrättelsetjänst (MUST) visade att ett av deföretag som konkurrerade om det svenskahelikopterkontraktet skulle ha fått kommersielltkänslig och för upphandlingen betydelsefullinformation som innebar att det företaget kunde höjapriset.Uppgifterna i TV4 ledde enligt promemorian tillatt expeditions- och rättschefen iFörsvarsdepartementet hade ettmöte med () chefsjuristoch den överste inom FMV som hade ansvarat förförhandlingarna. Enligt FMV hade det i upphandlingeninte förekommit något som kunde tyda på att något avde fyra företagen hade skaffat sig konkurrensfördelgenom kommersiellt hemliga uppgifter efter den 4april 2000 då anbuden från tillverkarna lämnades in.Försvarsdepartementets expeditions- och rättschefupprättade en promemoria, "Frågan om upphandlingenav helikoptrar av typen 14 kan ha påverkats av attuppgifter har lämnats ut otillbörligen", som ocksåutskottet tagit del av, där uppgifterna belystes ochunderrättade försvarsministern om vad som framkommitvid mötet.Den 17 september 2001 träffadeFörsvarsdepartementets expeditions- och rättschefchefen för säkerhetsavdelningen och en handläggareinom MUST. MUST redogjorde för bakgrunden tillutredningen och för menbedömningen. Enligt MUST varmenbedömningen upprättad den 11 september 2001.Försvarsdepartementet fick ta del av en ickeunderskriven handling som dock sades överensstämmamed den underskrivna med den skillnaden att datumetvar ett annat. vid mötet deltog även ettdepartementsråd, chefen för , Försvarsmaktens chefsjurist samtden kommendörkapten vid Högkvarteret som hadedeltagit i upphandlingsarbetet och i den egenskapenlämnat underlag till menbedömningen. Vid dessadiskussioner framkom att det enligt MUST inte fannsnågot i utredningen som visade att NH Industrieshade verkat aktivt för att skaffa de uppgifter somskulle ha skickats till företaget. Vad gällermenbedömningen hade de överväganden som låg tillgrund för bedömningen gjorts inomsäkerhetsavdelningen. Varken juristavdelningen ellerstrategiavdelningen hade tillfrågats. Inte hellerhade FMV hörts. Vid mötet sades att åtgärder genastskulle vidtas inom Försvarsmakten för att ta uppsaken på nytt och eventuellt göra en kompletteringtill menbedömningen.I Försvarsdepartementets promemoria anförs attregeringen vid lunchen diskuterade ärendetpå nytt och att det bestämdes att ärendet skullelyftas in på listan underförutsättning att försvarsministern inte fann någothinder häremot med anledning av de frågor avrättslig natur som rests genom uppgifter.Vidare anförs i promemorian att departementetsexpeditions- och rättschef rapporterade tillförsvarsministern vad som hade förekommit vid mötetmed MUST och Försvarsmakten och att ministern intetog del av menbedömningen på annat sätt än detta.I promemorian framhålls att menbedömningen hadegjorts av en liten och sluten krets personer ochutan att de som hade bäst kännedom i saken hadeblivit tillfrågade eller ens fått reda påmenbedömningens existens. Slutsatserna imenbedömningen om en fördyring vid upphandlingenbyggde på felaktiga föreställningar om vad som lågbakom de överväganden som bestämde när upphandlingenborde vara avslutad. Vidare framhålls att det enligtFMV inte fanns något som tydde på att upphandlingenpåverkats negativt av någon informationsgivning avdet slag som anförts i menbedömningen. FMV kundeockså visa att man ända fram till slutpunkten iförhandlingarna hade uppnått successivaförbättringar i villkoren.