bet · GP01FÖU3 · 2002-03-19 00:00:00 — Mot bakgrund av det som har sagts anserregeringen att det i 5 kap. 3 § lagen om totalförsvarsplikt bör föras in enföreskrift som klarlägger att det i grundutbildningen ochrepetitionsutbildningen kan ingå utbildning för fredsfrämjande verksamhet,om den ger eller vidmakthåller och utvecklar sådana kunskaper ochfärdigheter som krigsuppgiften kräver.Utbildning enligt lagen (1994:588) om utbildning för fredsfrämjandeverksamhetI lagen (1994:588) om utbildning för fredsfrämjande verksamhet harregeringen bemyndigats att sända en väpnad styrka utomlands för att delta iutbildning för fredsfrämjande verksamhet inom ramen för internationelltsamarbete. Med utbildning avses i lagen även övning. Lagen möjliggör attlåta en svensk väpnad styrka delta i övningar som genomförs inom ramen församarbetet Partnerskap för fred (PFF) utan samtycke. I sambandmed lagens tillkomst konstaterades att deltagande i utbildning förfredsbevarande verksamhet som äger rum inom ramen för internationelltsamarbete inte primärt är att betrakta som ett led i utbildningen avvärnpliktiga för krigsbefattningar i det svenska försvaret, prop. 1993/94:244 s. 8. En värnpliktig ansågs därför, som framgår av det föregående, intemed stöd av den då gällande värnpliktslagen skyldig att delta i sådanutbildning. Det fordras därför att den totalförsvarspliktige lämnarsitt samtycke om han skall delta i sådan utbildning.Det svenska försvaret har sedan tillkomsten av lagen om utbildning förfredsfrämjande verksamhet förändrats avsevärt. deltar ifredsfrämjande verksamhet inom ramen för internationellt samarbete inteenbart för att bidra till fred och säkerhet i omvärlden utan också för attverksamheten är av betydelse för vår nationella försvarsförmåga. Den tänktakrigsuppgiften är till stora delar förändrad. Regeringen anser attdeltagande i internationella övningar är av stort värde för det nya svenskainsatsförsvaret. Verksamheten som bedrivs inom ramen för dettainternationella samarbete ger nämligen utbildning och erfarenheter somutvecklar den nationella försvarsförmågan. Det är alltså regeringensuppfattning att den här typen av utbildnings- och övningsmoment normaltsett stärker den enskildes förmåga att klara de beredskaps- ochkrigsuppgifter som han eller hon kan komma att ställas inför i krig.Utbildning och övning för fredsfrämjande verksamhet äger rum såväl iSverige som utomlands. Regeringen ser inte något skäl för att begränsautbildningsplikten bara till utbildning och övning i Sverige.Mot bakgrund av vad som här sagts anser regeringen att bestämmelsen om attsärskilt samtycke krävs av den totalförsvarspliktige vid deltagande iutbildning enligt lagen om utbildning för fredsfrämjande verksamhet skalländras. När ett deltagande är av betydelse för en totalförsvarspliktigsförmåga att fullgöra krigsuppgiften skall det inte längre krävas samtyckefrån den totalförsvarspliktige. Varje sådant deltagande måste ställas motutbildningsplanen och utbildningsmålen.MotionI motion 2000/01:Fö401 (kd) av och anförsatt utbildning av flygplatsbrandmän är attraktiv. Mångatotalförsvarspliktiga söker sig till denna utbildning. Det innebär intenågra större svårigheter för att rekrytera tillräckligt medpersonal för att klara säkerhetskraven på flygplatserna. Motionärerna sägersig dessvärre ha erfarit att civilpliktiga flygplatsbrandmän används förandra uppgifter än den utbildningen syftar till, bl.a. till bagagehantering. Det behövs därför en översyn av civilpliktiga brandmänsutbildningssituation, vilket som sin mening bör ge regeringentill känna.Utskottets ställningstagandeAtt tjänstgöra i fredsfrämjande verksamhet bygger på frivillighet där denenskilde ingår ett anställningsavtal. Totalförsvarsplikten innebär såledesinte någon skyldighet att tjänstgöra i internationell fredsfrämjandeverksamhet. Utskottet delar därför regeringens uppfattning att utbildningsom endast har betydelse för anställning i utlandsstyrkan inte bör få skemed stöd av totalförsvarsplikten. Utgångspunkten bör sålunda även ifortsättningen vara att endast utbildning som har betydelse för dentotalförsvarspliktiges beredskaps- och eller krigstjänstgöring skall fåingå i grund- och fortsättningsutbildningen.Utbildningsmoment, vilka primärt ingår i förberedelserna för en eventuellinternationell tjänstgöring skulle stärka den totalförsvarspliktigesförmåga att fullgöra sina uppgifter under tjänstgöring vid beredskap och ikrig, bör dock få ingå i grund- och fortsättningsutbildningen. Utskottetgör i detta fall samma bedömning som regeringen. En förutsättning ärsjälvfallet att de totalförsvarspliktiga inte får utsättas för obefogaderisker.Utskottet föreslår därför bifall till regeringens förslag till ändringardels i lagen (1999:1809) om totalförsvarsplikt, dels i lagen (1994:588) omutbildning för fredsfrämjande verksamhet i de delar som rör utbildningensinnehåll.I motion 2000/01:Fö401 (kd) förordas en översyn av civilpliktiga brandmänsutbildningssituation. uppdrog regeringen åt atti samråd med och att delsredovisa förutsättningarna för dimensionering av totalförsvarspliktigaflygplatsbrandmän, dels lämna förslag till den grundutbildning av sådanabrandmän som skall genomföras för att tillgodose rapporterade till regeringen . Regeringen harnyligen till (prop. 2001/2002:10 s. 211) redovisat sin bedömningatt utbildningen av civilpliktiga flygplatsbrandmän bör upphöra från ochmed 2004. Motionens syfte bör därmed bli tillgodosett. Utskottet avstyrkerdärför motionen.Avgångar, arbetsmiljö och utrustningUtskottets bedömning och förslag i korthetUtskottet anser att syftet med de motionsförslag som rör förbättringar iarbetsmiljön för att minska avgångarna under grundutbildningen i huvudsakkommer att bli tillgodosett till följd av åtgärder som genomförts eller somavses vidtas. Utskottet gör samma bedömning när det gäller motionsvisföreslagna åtgärder som rör arbetsmiljön ur ett kvinnoperspektiv.Riksdagen bör därför avslå motionerna 2000/01:Fö803 (v) yrkandena 2, 3 och6, 2001/02:Fö14 (v) yrkande 2, 2001/02:Fö237 (v) yrkandena 1-4 samt 2001/02:Fö269 (c) yrkande 3.Regeringen lämnar i propositionen inga förslag som rör avgångar underutbildningen, arbetsmiljön för totalförsvarspliktiga eller detotalförsvarspliktigas utrustning. Däremot finns förslag i motioner pådessa teman.MotionerI kommittémotion 2001/02:Fö237 (v) av och det stora problemet inom Försvarsmakten med de höga avgångarnabland de värnpliktiga under grundutbildningen. Ett av de vanligaste skälentill avhopp sägs vara hälsoskäl, både kroppsliga och psykosociala, där detsistnämnda dominerar. Att ungdomars psykiska hälsa är så pass dålig att deväljer att avbryta sin värnplikt anser motionärerna vara illavarslande påmånga sätt.Pliktverket har till uppgift att genom mönstringen ta ut ungdomar tillplikt-utbildning inom totalförsvaret. Genom olika tester skall de som ärbäst lämpade tas ut till de olika utbildningsplatserna. Försvarsmakten harett stort och viktigt arbete i att minska avgångarna. Att fler ungdomaravbryter sin militärtjänstgöring på grund av psykosociala skäl får enligtmotionärerna ses som ett observandum vad gäller arbetsmiljön inomFörsvarsmakten. Eftersom avgångarna varierar är det viktigt attFörsvarsmakten ser över arbetsmiljön, som på många håll är bristfällig.Riksdagen bör därför begära att regeringen ger Försvarsmakten i uppdrag attse över sina nuvarande rutiner gällande uppföljning av avgångar blandvärnpliktiga i syfte att minska antalet avhopp frånvärnpliktstjänstgöringen (yrkande 1).Riksdagen bör även begära att regeringen ger Försvarsmakten ett uppdrag attse över arbetsmiljön för värnpliktiga i syfte att förbättra denna (yrkande2).Det är vidare viktigt att Försvarsmakten gör allt som är möjligt för attminska avgångarna, speciellt om dessa orsakas av psykosociala skäl. Detborde därför, menar motionärerna, finnas incitament för att satsa på braarbetsmiljö och stöd i syfte att minska avgångar. bör därför geregeringen i uppdrag att låta Försvarsmakten genomföra åtgärder för attminska avgångarna (yrkande 3).Problemet med stora avgångar finns inom civilpliktsområdet, men av delvisandra orsaker. De myndigheter som har ansvar för utbildningen av civil-pliktiga har likaledes ett stort ansvar för att minska avgångarna.Riksdagen bör därför ge regeringen i uppdrag att låta de myndigheter somutbildar ungdomar med stöd av civilplikt genomföra åtgärder i syfte attminska avgångarna (yrkande 4).I kommittémotion 2000/01:Fö803 (v) av m.fl. uppmärksammasett antal arbetsmiljöfrågor ur ett kvinnoperspektiv. Motionärerna anser attmed fler kvinnor i försvaret så krävs det allmänna lösningar och intesärlösningar för kvinnorna. Den utrustning som finns att tillgå förSveriges värnpliktiga är enhetlig. All materiel som t.ex. kalsonger,stridsbälten, kängor och hjälmar är framtagen, utprovad och anpassad förmän. En konsekvens av detta är att kvinnor inom Försvarsmakten inte kan fåsina underkläder utdelade på samma villkor som för männen. Motionärernaanser att det i ett jämställt försvar skall vara en självklarhet att denutrustning som finns att tillgå i förråd och liknande skall kunna passa allpersonal. bör därför tillkännage för regeringen att den skallavskaffa det särskilda bidraget för underkläder för kvinnor och geFörsvarsmakten i uppdrag att anskaffa trosor och behå (yrkande 2).Motionärerna anser vidare att en förutsättning för att kvinnor och mänskall kunna göra värnplikt och arbeta inom Försvarsmakten på lika villkorär att utrustning och materiel framtas, utprovas och anpassas till bådekvinnor och män. bör därför uppdra åt regeringen att geFörsvarsmakten i uppdrag att anskaffa utrustning och materiel som ärframtagen, utprovad och anpassad till både kvinnor och män (yrkande 3).I nämnda motion uppmärksammas också en undersökning av Försvars-maktenvilken visar att av homosexuella försvarsanställda upplever en negativbehandling på jobbet, trots att attityderna i samhället har förändrats påett positivt sätt. beslöt i lag (1999:133) att förbjudadiskriminering i arbetslivet på grund av sexuell läggning (HomOL). De somär anställda inom Försvarsmakten omfattas naturligtvis av dennalagstiftning. Det gör dock inte de värnpliktiga på samma sätt. Motionärernaföreslår därför att begär att regeringen lägger fram förslag tilländring av nämnda lag (1999:133) så att även de värnpliktiga omfattas avlagen om diskriminering på grund av sexuell läggning (yrkande 6).I kommittémotion 2001/02:Fö14 (v) av m.fl. kritiserasproposition 2001/02:11 för sin brist på kvinnoperspektiv i de åtgärder somföreslås. En hänvisning görs till kommittémotion 2000/01:Fö803 (v) och dekonkreta förslag som där ges om hur utrustning och materiel kan anpassastill ett jämställt försvar. Motionärerna föreslår att riksdagentillkännager för regeringen som sin mening att denna bör ge Försvarsmakteni uppdrag att anpassa arbetsmiljön och utbildningsförhållandena till dekrav som kan ställas på ett modernt och jämställt försvar (yrkande 2).Även motion 2001/02:Fö269 (c) av har synpunkter på militärutrustning ur ett jämställdhetsperspektiv. Motionären menar attvärnpliktsutbildningen fortfarande inte har anpassats efter de kvinnligadeltagarna. Kläder och övriga persedlar är utformade till större delenefter männen. Försvaret måste därför arbeta än intensivare medjämställdhetsfrågan, vilket som sin mening bör ge regeringen tillkänna (yrkande 3).Utskottets ställningstagandeFlera motionsyrkanden har, från delvis skilda perspektiv, anknytning tilltotalförsvarspliktigas arbetsmiljö. Regeringen avger inga förslag i dennadel.Avgångar under totalförsvarspliktigas grundutbildning är ett betydandeproblem. har dessa avgångar ökat och uppgick till igenomsnitt . Utskottet har i samband medberedningen av regeringens budgetförslag tagit upp denna fråga. Exempelvisanförde utskottet (bet. 2000/01:FöU1) att de avgångar somredovisades för - i genomsnitt - var oacceptabelthöga.I kommittémotion 2001/02:Fö237 (v) ses avgångarna som en arbetsmiljöfrågaoch förordas förändrade rutiner för uppföljning av avgångarna (yrkande 1),ett uppdrag att se över arbetsmiljön för de värnpliktiga (yrkande 2) samtuppdrag att låta utbildningsansvariga myndigheter genomföra åtgärder föratt minska avgångarna (yrkandena 3 och 4).Utskottet anser för sin del att problemet med avgångar är betydligt vidareän att vara en arbetsmiljöfråga. Avgångsfrekvensen påverkas t.ex. också avvilka attityder de totalförsvarspliktiga har till tjänstgöringen som sådan,hur pass rättvist de uppfattar pliktsystemet och av hur de ser påekonomiska och andra förmåner knutna till plikttjänstgöringen. Utskottetvill här erinra om att de av regeringen nu föreslagna förbättringarna ipliktsystemet har som främsta syften att öka de totalförsvarspliktigasmotivation att mönstra och tjänstgöra och att öka rättvisan i systemet.Utskottet har erfarit att det i och vid deutbildningsansvariga myndigheterna pågår arbete med att klarläggaavgångarnas faktiska orsaker. Detta är enligt utskottet mycket angeläget.Det behövs bättre kunskaper om avgångarnas orsaker för att kunna beslutaoch genomföra väl avvägda åtgärder för att minska dem. Det behövs isammanhanget också en uppföljning av hur de nu aktuella reformerna avpliktsystemet påverkar avgångsstatistiken.Utskottet har vidare erfarit att de utbildningsansvariga myndigheternaarbetar med att förbättra arbetsmiljön, inte minst för att nedbringaantalet olyckor och olyckstillbud.Mot bakgrund av vad utskottet här har anfört avstyrks motion 2001/02:Fö237(v) yrkandena 1-4. Utskottet anser således att det inte nu finns skäl föratt föreslå att besluta om de uppdrag som förordas i motionen.Arbetsmiljön ur ett kvinnoperspektiv är utgångspunkten för förslag i såvälkommittémotionerna 2000/01:Fö803 (v) och 2001/02:Fö14 (v) som i motion 2001/02:Fö269 (c). Motionärerna föreslår åtgärder för att anpassa militärutrustning till kvinnor. Utskottet har erfarit att det inom Försvarsmaktenpågår ett arbete med det syfte som motionärerna förordar. Bland annat hartill förbanden levererats kängor, hjälmar och kalsonger i mindrestorlekar. Reaktionerna uppges ha varit positiva. Försvarsmakten anseremellertid att det inte är lämpligt att avskaffa detsärskilda beklädnadsbidraget för kvinnor, vilket förordas i motion 2000/01:Fö803 (v). Skälet är att det ännu inte finns framtagen någon utprovadmodell av behå och trosor.Utskottet utgår från att motionernas syfte i huvudsak kommer att blitillgodosett genom de åtgärder som genomförts eller som avses vidtas.Utskottet avstyrker därför motionerna 2000/01:Fö803 (v) yrkandena 2 och 3,2001/02: Fö14 (v) yrkande 2 och 2001/02:Fö269 (c) yrkande 3.I kommittémotion 2000/01:Fö803 (v) avges två yrkanden - yrkandena 4 och 5 -som rör åtgärder mot sexuella trakasserier mot kvinnor. Utskottet har valtatt behandla dessa yrkanden i det föregående i samband med övervägandenamed anledning av motionsförslagen om en könsneutral totalförsvarsplikt.I samma motion förordas att även värnpliktiga bör omfattas av lagen (1999:133) om förbud mot diskriminering i arbetslivet på grund av sexuellläggning (yrkande 6). Utskottet vill inledningsvis konstatera attjämställdhetslagen (1991:433) skall förebygga uppkomsten av sexuellatrakasserier. Utskottet har erfarit att den s.k. (dir. 2001:106) ersatts av en parlamentarisk kommitté. skall se över hela diskrimineringslagstiftningen. I direktiveningår att de totalförsvarspliktiga bör ges samma skydd mot diskrimineringsom getts studenter vid universitet och högskolor. Utskottet har vidareerfarit att Försvarsmaktens policy mot sexuella trakasserier, bl.a.inskriven i Försvarsmaktens , påpekar attvärnpliktiga omfattas av samma bestämmelser som gäller för fast anställdpersonal. Varje förband och skola vid Försvars-makten skall ha en lokalhandlingsplan mot sexuella trakasserier.Enligt utskottets mening kommer motionens syfte i denna del att blitillgodosett. Utskottet avstyrker därför motion 2000/01:Fö803 (v) yrkande 6.Säkerhet och personskadeskyddUtskottets bedömning och förslag i korthetFörebyggande åtgärderUtskottet konstaterar att utvecklingen i flera viktigaavseenden varit positiv när det gäller det skadeförebyggande arbetet iförsvaret.Utskottet föreslår därför att motionerna 2000/01:Fö802 (v) yrkandena 1-4och 2001/02:Fö14 (v) yrkande 4 avslås.Ersättning vid personskadaNär det gäller de grundläggande bestämmelserna om ersättning vid skadadelar utskottet regeringens uppfattning att det inte bör vara någonskillnad om den totalförsvarspliktige fullgör lång eller kortgrundutbildning eller repetitionsutbildning. Utskottet föreslår attriksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1977:265)om statligt personskadeskydd i berörd del. Utskottet föreslår vidare attriksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1977:266)om statlig ersättning vid ideell skada m.m., i den del förslagen rörersättning vid sjukdom och personskada, med den förändringen att ordet"endast" i 1 § andra stycket inte bör strykas utan finnas kvar i den nyalydelsen.När det gäller livränteunderlagets storlek m.m. anser utskottet att den s.k. ålderstrappan vid beräkning av livränteunderlaget bör avskaffas samt attgarantinivån för livränta för totalförsvarspliktiga bör fastställas tillminst sju prisbasbelopp vid tillämpning av lagen (1976:380) omarbetsskadeförsäkring. Utskottet föreslår att med avslag påmotionerna 2001/02:Fö1 (m) yrkande 3 och 2001/02:Fö17 (m) yrkande 2 antarregeringens förslag till lag om ändring i lagen (1977:265) om statligtpersonskadeskydd i här berörd del med den ändringen i 12 § andra stycketatt livränteunderlaget skall utgöra minst sju prisbasbelopp.Utskottet anser att en statliga riskgaranti skall kompensera för de inslagav tvång och merrisk som finns i totalförsvarsverksamheten. Dennariskgaranti bör av regeringen i förordning fastställas till 22prisbasbelopp.Utskottet föreslår att avslår motionerna 2001/02:Fö1 (m) yrkande2 och 2001/02:Fö235 (m).RehabiliteringsansvarUtskottet biträder regeringens förslag om ett utökat rehabiliteringsansvarför de utbildningsansvariga totalförsvarsmyndigheterna. Utskottet föreslårdärför att antar regeringens förslag till lag om förändring ilagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt i berörd del. börsamtidigt avslå motionerna 2001/02:Fö1 (m) yrkandena 4 och 5, 2001/02:Fö9 (m) yrkande 11 i denna del och 2001/02:Fö17 (m) yrkande 3.Ersättning till anhörigaUtskottet biträder regeringens förslag att anhöriga tilltotalförsvarspliktiga skall kunna få ersättning om de engagerar sig irehabiliteringsarbetet för någon som skadas. Utskottet föreslår därför attriksdagen antar regeringens förslag till lag om förändring i lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt i berörd del.PropositionenErsättning vid personskadaRegeringen föreslår ändringar dels i lagen (1977:265) om statligtpersonskadeskydd, dels i lagen (1977:266) om statlig ersättning vid ideellskada m.m. med följande innebörd:· Bestämmelserna om ersättning vid skada skall vara desamma oavsett om dentotalförsvarspliktige fullgör lång eller kort grundutbildning ellerrepetitionsutbildning.·· Livränteunderlaget skall bestämmas till minst fem prisbasbelopp vidtillämpning av lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring.·· Alla som fullgör grund- eller repetitionsutbildning skall ha samma rätttill ersättning för sveda och värk, lyte eller annat stadigvarande men samtallmänna olägenheter till följd av skadan som följer av lagen (1977:266) omstatlig ersättning vid ideell skada m.m.·Regeringen anför att utredningens förslag i princip stämmer överens medregeringens. Utredningen har dock föreslagit att livränteunderlaget skallvara sju och ett halvt prisbasbelopp. Flera remissinstanser avstyrkerutredningens förslag i denna del och påpekar att sju och ett halvtprisbasbelopp motsvarar en inkomst som endast få totalförsvarspliktigaskulle kunna uppnå genom eget arbete.I skälen för sina förslag framhåller regeringen bl.a. följande.Nuvarande bestämmelserLagen (1977:265) om statligt personskadeskydd gäller för den som tjänstgörenligt lagen om totalförsvarsplikt eller inställer sig till mönstring ellerannan uttagning enligt den lagen eller till antagningsprövning enligt lagenom möjlighet för kvinnor att fullgöra värnplikt eller civilplikt med längregrundutbildning. Regeringen får föreskriva att lagen skall tillämpas ävenpå den som frivilligt deltar i verksamhet inom totalförsvaret. Begreppet"skada" innefattar enligt lagen om statligt personskadeskydd bådeolycksfallsskada och sjukdom (prop. 1976/77:64 s. 127).Enligt 10 § lagen om statligt personskadeskydd lämnas ersättning försjukdom, bestående nedsättning av arbetsförmågan och dödsfall.Personskadeskyddet omfattar enligt 6 § skada som har ådragits underskyddstiden. Med den tolkning av begreppet skada som gjorts innebär dettaatt skyddet omfattar de allra flesta skador och sjukdomar som dentotalförsvarspliktige kan drabbas av . Med skyddstid avsesenligt 4 § den tid som löper mellan att den första färden påbörjas tillinställelsen till dess att den sista färden från verksamheten avslutats.Vid bestämmande av sjukpenning tillämpas vissa i 10 § lagen om statligtpersonskadeskydd angivna bestämmelser i lagen (1976:380) omarbetsskadeförsäkring. Enligt 3 kap. 1 § lagen om arbetsskadeförsäkring som är sjukförsäkrad enligt lagen om allmän försäkring vid arbetsskadarätt till samma förmåner från sjukförsäkringen som vid annan sjukdom. Helsjukpenning utges av sjukpenninggrundande inkomst med avdrag fören karensdag. Många totalförsvarspliktiga har dock inte haft något arbeteföre inryckningen. Den sjukpenninggrundande inkomsten går då inte attfastställa eller blir mycket låg. I stället får ett sjukpenningunderlagenligt 12 § första stycket lagen om statligt personskadeskydd bestämmas medhjälp av vissa minimibelopp kopplade till den skadades ålder. Enligt dessaregler gäller för den som omfattas av bestämmelserna om längregrundutbildning än enligt lagen om totalförsvarsplikt attsjukpenningunderlaget inte får beräknas till lägre belopp än vad sommotsvarar fyra gånger prisbasbeloppet enligt 1 kap. 6 § lagen om allmänförsäkring för tid , fyra och en halv gångerprisbasbeloppet för tid och fem gångerprisbasbeloppet för tid från och med ålder.För totalförsvarspliktiga som inte omfattas av bestämmelserna om långgrundutbildning - dvs. de som tas ut för en kortare grundutbildning ellerfullgör repetitionsutbildning - och skadas under utbildningen tillämpas imotsvarande situation reglerna om vissa minimibelopp kopplade till denskadades ålder som återfinns i 4 kap. 10 § andra stycket lagen omarbetsskadeförsäkring. Enligt dessa regler får sjukpenningunderlaget inteberäknas till lägre belopp än vad som motsvarar två gånger prisbasbeloppetför tid , prisbasbeloppet för tidmellan 21 och och prisbasbeloppet för tid från ochmed ålder.Enligt 13 § lagen om statligt personskadeskydd kan vidare en särskildsjukpenning utges om en totalförsvarspliktig under grundutbildning som ärlängre än har ådragit sig sjukdom ,utryckningsmånaden eller den efterföljande månaden och denna sjukdom sätterned den totalförsvarspliktiges förmåga att skaffa sig inkomst genom arbetemed minst en fjärdedel. Denna form av sjukpenning utges vid sjukdom som pågrund av bestämmelserna i 6-8 §§ inte täcks av lagens övrigaersättningsbestämmelser.Även vid bestämmande av livränta tillämpas vissa i 10 § lagen om statligtpersonskadeskydd angivna bestämmelser i lagen om arbetsskadeförsäkring. Densom genom arbetsskada fått sin förmåga att skaffa inkomst genom arbetenedsatt med minst en femtondel har enligt 4 kap. 1 § lagen omarbetsskadeförsäkring rätt till ersättning i form av livränta.Livränteunderlaget bestäms enligt 4 kap. 5 § lagen om arbetsskadeförsäkringi stort på samma sätt som den sjukpenninggrundande inkomsten enligt 3 kap.2 § lagen om allmän försäkring.