bet · GP01LU27 · 2002-05-23 00:00:00 — Enligt motionärernafinns det anledning att se över hur deträttsliga ansvaret för ett barn skallfördelas i en verklighet där många barnväxer upp i familjer som inte motsvararden traditionella, biologiska familjen.Många av dessa barn kan ha en starksocial gemenskap med en eller flera vuxnasom inte är deras rättsliga föräldrar.Dessa barns intressen måste också, ansermotionärerna, tillgodoses på bästa sättoch barnen måste ges ett bra skydd.Yrkanden med förslag omtillkännagivanden som får anses liggahelt i linje med de i propositionenframlagda förslagen framställs i de underden allmänna motionstiden väcktamotionerna L371 av m.fl.(v, s, c, fp, mp) (yrkandena 20 och2224), L325 av och (båda m) (yrkandena 5 och 6),L226 av m.fl. (v)(yrkandena 13), L327 av (båda s), L344 avKarin och (bådafp), L357 av och (båda s), L359 av HilleviLarsson m.fl. (s) (delvis), L368 av LailaBäck (s) och So495 av . (mp) (yrkande 5). I den sistnämndamotionen yrkas att skallbesluta om sådana lagändringar atthomosexuella par ges rätt att prövas somadoptivföräldrar (yrkande 4).Utskottets ställningstagandeUtskottet konstaterar att regeringensförslag skarpt kritiserats i flertalet avde motioner som väckts med anledning avpropositionen, särskilt vad gällerförslaget att tillåta att registreradepartner prövas även för internationellaadoptioner. Också kommittéförslaget i dendelen har utsatts för kraftig kritik avremissinstanserna. En annan del avkritiken gäller det forskningsunderlagsom Kommittén om barn i homosexuellafamiljer presenterat, och fleramotionärer menar att man inte kan dranågra generella slutsatser av det. Annankritik går ut på att förslaget inte är iöverensstämmelse med Sverigesinternationella åtaganden. Därutöverframförs invändningen att förslagetstrider mot adoptionsinstitutets syfte,nämligen att ge barnet en ersättning fördess biologiska föräldrar. Attregistrerade partner på ett meragenerellt plan inte skulle kunna ansesuppfylla de krav som ställs påadoptivföräldrar, görs däremot integällande.Inför ett ställningstagande tillpropositionen och de i ärendet aktuellamotionerna vill utskottet förstunderstryka att föreliggande lagförslaginnebär att registrerade partner påsamma sätt som gäller för makar skall få möjlighet att prövas somadoptivföräldrar. Det är således intefråga om, såsom i bland slarvigt antyttsi den allmänna debatten, att ge generellarättigheter för registrerade partner somgrupp betraktad att adoptera barn.Vad gäller forskningsunderlaget kanutskottet instämma i regeringensbedömning att detta har vissa brister ochatt det måste bedömas med försiktighet.Även om så är fallet ger underlaget,enligt regeringens mening, ändå stöd förbedömningen. Utskottet delar regeringensuppfattning.Utskottet konstaterar vidare att destudier som ligger till grund förkommitténs forskningsresultat är baseradepå icke-slumpmässiga urval. Orsaken tilldetta är att barn i homosexuella familjerutgör en dold population. Studier avdolda populationer reser såväl annorlundasom svårare metodproblem än studier avandra grupper, särskilt vad gällerurvalet. Utskottet instämmer dock iregeringens bedömning att kommitténsstudier har utförts med de vedertagnaundersöknings- och urvalsmetoder sombrukar tillämpas vid studier av doldapopulationer. Forskningsunderlaget kandärför sägas uppfylla de vetenskapligakrav som ställs på sådan forskning föratt den skall betraktas somtillförlitlig.Enligt utskottets mening kan ocksåfrågan väckas om inte spörsmålet rörandeeventuella brister i forskningsunderlagettillmätts en alltför stor betydelse idebatten. Som redovisats tidigare ibetänkandet omgärdas adoptionsinstitutetav ett detaljerat och omsorgsfulltutformat regelverk som syftar till attförhindra att varje enskild adoption sominte är till ett visst barns fördelkommer till stånd. Några ändringar idetta regelsystem är inte aktuella iförevarande lagstiftningsärende. Varjeenskild ansökan skall alltså ävenfortsättningsvis prövas utifrån deförutsättningar som föreligger just i detärendet. Frågan om vilka generellaforskningsresultat som föreligger iprövningsögonblicket kan givetvis vara aven viss betydelse, men kan knappast ansesvara avgörande i ett enskilt ärende. Ävenom det skulle föreligga fullt utgeneraliserbara resultat från forskningenskall givetvis en ansökan avslås omadoptionen inte kan anses vara tillfördel för just det barn ärendet gäller.På motsvarande sätt bör en ansökanbifallas om adoptionen kan anses varatill för det aktuella barnets bästa, ävenom det inte föreligger fullt utgeneraliserbara forskningsresultat.I likhet med regeringen anserlagutskottet att utgångpunkten för fråganom registrerade partner skall gesmöjlighet att prövas som adoptivföräldrarbör vara att lagstiftaren så långt sommöjligt skall vara neutral mellanäktenskap och partnerskap när det gällersamlevnadsformens rättsverkningar. Enändring av gällande regler måste vidarevara sakligt motiverad utifrån principenom barnets bästa.När det sedan gäller grundfrågan omregistrerade partner över huvud taget börges möjligheter att prövas somadoptivföräldrar delar lagutskottet denbedömning som gjorts av socialutskottet,regeringen och Kommittén om barn ihomosexuella familjer. Det finns såledesingenting som säger att registreradepartner generellt sett inte skulle hasamma förutsättningar som makar atttillgodose de särskilda behov av praktiskoch känslomässig omsorg och omvårdnad somadopterade barn kan ha, även medbeaktande av den känsliga situation sombarn i homosexuella familjer kan befinnasig i. Den bild forskningen ger härvidlagtyder, enligt utskottets mening, klart påatt registrerade partner har sammaförutsättningar som makar att bli godaadoptivföräldrar.I propositionen gör också regeringensammantaget den bedömningen att denerfarenhet och forskning som finns ombarn som växer upp med homosexuella vuxnamed tillräcklig grad av säkerhet talarför att registrerade partner kan klara avatt hantera den känsliga situation somadopterade barn kan befinna sig i.Lagutskottet gör för sin del sammabedömning. När det gäller omgivningenssyn på förevarande frågor bör ocksåtilläggas att man i , i synnerhetbland yngre personer, har ett alltmerfördomsfritt förhållningssätt gentemothomosexuella. Enligt utskottets meningfinns det ingenting som tyder på attdenna utveckling inte kommer attfortskrida, och redan nu kan skönjas attyngre personers förhållningssätt gentemothomosexualitet anammats också av gemeneman.Vad först gäller styvbarnsadoptioner bör,enligt utskottets mening, engrundläggande utgångspunkt förställningstagandena vara att det inte gåratt blunda för att det i dagens samhällefinns ett inte oansenligt antal barn somväxer upp i familjer med två vuxnapersoner av samma kön. Det är givet attden rättsliga situationen i sådana fallvad gäller relationen mellan barnet ochdess föräldrar varierar, såväl för dessabarn som i fråga om andra barn. Sålundakan barnets mor eller far ha vårdnadengemensamt med barnets andra biologiskaförälder eller adoptivförälder. I andrafall är modern eller fadern ensamvårdnadshavare och barnets andra förälderhar ingen del i vårdnaden. Vidareförekommer det att barn växer upp utanatt ha haft två föräldrar, nämligen barnför vilka faderskapet inte blivitfastställt. Situationen kan också varaden att barnets ena förälder är avliden.De barn som är adopterade av ensamståendepersoner har en liknande situation.När ett barn växer upp med två personerav samma kön, varav den ena är en avbarnets biologiska förälder, är det,liksom i andra fall av styvbarnssituationer, fullt tänkbart att barnetsrelationer till förälderns partner är välså goda som relationen till denbiologiska föräldern. Särskilt kan dettavara fallet då den andre föräldernavlidit eller inte tar någon som helstaktiv del i barnets uppväxt. Relationentill förälderns partner kan också i falldå faderskapet aldrig fastställts varalika god som en motsvarande relation därstyvföräldern är av motsatt kön.Lagutskottet kan inte finna några bärandeskäl för att i sådana och liknandesituationer lagligen hindra att denbiologiska förälderns partner fårmöjlighet att bli prövad somadoptivförälder. Som regeringen ochsocialutskottet anfört kan enstyvbarnsadoption i ett registreratpartnerskap innebära fördelar för barnetgenom att dess ekonomiska, sociala ochrättsliga trygghet ökar. Utskottet villvidare peka på att i ett av de särskildaexpertyttrandena till betänkandet (SOU2001:10) Barn i homosexuella familjer (s.435) uttalats att barnet i familjer därden ena partnern är biologisk förälderredan har sitt ursprung klart och att detför det mesta redan har sina relationer,anknytning och bakgrund uppbyggda medåtminstone en biologisk förälder.Utskottet kan inte finna annat än attlagstiftaren då har en skyldighet attunderlätta för dessa barns uppväxt samtekonomiska, sociala och rättsligatrygghet. Lagstiftningen bör således,enligt utskottets mening, inte hindra attbarnet, om förutsättningarna i övrigt föradoption är uppfyllda, kan få adopterasav partnern till den biologiske föräldernom det i ett enskilt fall skulle bedömasvara till fördel för barnet.Enligt utskottets mening finns det inteanledning att vid styvbarnsadoptionergenerellt göra någon åtskillnad mellanett biologiskt barn och ett adopteratbarn. Ett adopterat barn som sedan en tidlever tillsammans med sin adoptivförälderoch dennes registrerade partner kan,precis som ett biologiskt barn i ettmotsvarande förhållande, ha behov attgenom en styvbarnsadoption få sinarättsliga, sociala och ekonomiska behovtillgodosedda. Att generellt föreskrivaatt sådana barn inte kan bli föremål förstyvbarnsadoption inom ramen för ettregistrerat partnerskap anser utskottetinnebära en oacceptabel särbehandling avadopterade barn. En motsatt ordningstämmer dessutom inte överens med detstarka adoptionsinstitutets grundsyfte.Därutöver vill utskottet än en gång pekapå att en individuell prövning skallkomma till stånd i varje enskiltadoptionsärende. Därvid får givetvis detsärskilda förhållandet att styvbarnet engång tidigare är adopterat vara ensärskild omständighet som får beaktasbåde i den utredning som skall föregåprövningen och i samband med självaavgörandet. Om det därvid skulle visa sigatt ytterligare en adoption inte är tillfördel för barnet skall givetvistillstånd till adoptionen inte ges. Närdet gäller något äldre barn bör vidarepåpekas att gällande lagstiftning innebärtillräckliga garantier för att enadoption inte kommer till stånd motbarnets vilja.Som redovisats inledningsvis iförevarande avsnitt är kritiken motregeringens förslag särskilt stark ifråga om att tillåta att registreradepartner prövas även för internationellaadoptioner. Utskottet anser attregeringens förslag i denna del börbedömas i sitt rätta sammanhang, och attde jämförelser som gjorts i den allmännadebatten med makars möjligheter attprövas som adoptivföräldrar förinternationella adoptioner inte ärrättvisande. Enligt vad företrädare förNIA upplyst utskottet tillåter inget avde ursprungsländer som förnärvarande samarbetar med i fråga ominternationella adoptioner atthomosexuella par adopterar barn frånifrågavarande land och att det ärosannolikt att registrerade partner inomen överskådlig framtid kommer att kunnagemensamt adoptera barn från dessaländer. Också regeringen är medveten omdessa förhållanden, och i propositionenuttalas att en lagändring som ocksåkommer att omfatta internationellaadoptioner knappast kommer att resulterai att registrerade partner inom dennärmaste tiden kan adoptera barn frånandra länder annat än i undantagsfall.Fråga uppkommer då om man av dessa skälinte bör genomföra lagförslaget såvittavser internationella adoptioner.Lagrådet har också i sitt yttrandeifrågasatt lämpligheten av enlagstiftning som i detta hänseende intekan förväntas få något praktisktgenomslag. Enligt lagutskottets meningbör emellertid denna omständighet inteutgöra skäl för att frångåregeringens förslag i denna del. Isammanhanget måste nämligen beaktas,såsom också regeringen är inne på, attattityden i många länder tillhomosexuella och homosexuellasförhållande till barn håller på attförändras i en positiv riktning. mening kan det inte uteslutasatt det finns länder, såväl nya somgamla, som inom en inte alltföravlägsen framtid skulle kunna bliaktuella som ursprungsländer. En svensköppenhet i frågan kan dessutom på siktmedföra att inställningen tillhomosexuella och adoptioner i partnerskapytterligare förändras i positiv riktningockså i andra länder. Mot den bakgrundenanser utskottet i likhet med regeringenatt den omständigheten att en lagändringsåvitt avser internationella adoptionerendast skulle få en begränsad och inteomedelbar effekt inte i sig bör hindraatt den genomförs. Regeringens förslag idenna del får anses som framåtsyftande.Utskottet konstaterar även att deföreslagna ändringarna kommer att ge etträttsligt skydd till de internationelltadopterade barn som levertillsammans med registrerade partner.I vissa motioner har uttryckts farhågorför att ett genomförande av förslaget ominternationella adoptioner kan komma attnegativt påverka makars och ensamståendesframtida möjligheter att adopterainternationellt. Utskottet anser attdessa farhågor är överdrivna. Kommitténsundersökningar kan, enligt utskottetsmening, inte anses ge stöd förmotionärernas uppfattning. Kommittén harundersökt hur de länder som förnärvarande samarbetar med ominternationella adoptioner skulle ställasig om registrerade partner fick adopteragemensamt och vad detta skulle innebäraför andra personer som vill adopterautländska barn. Kommittén ställde genomUtrikesdepartementet två frågor till de25 ursprungsländer som lämnar flest barnför adoption till . Den förstafrågan var om man kunde tänka sig attlåta homosexuella par adoptera barn fråndet landet. Den andra frågan var omsvenska regler som ger homosexuella parmöjlighet att adoptera skulle kunnanegativt påverka makars möjlighet attadoptera. Sjutton länder svarade.Samtliga sjutton svarade att endast makaroch ensamstående accepteras för adoption.Nio av länderna svarade att svenskaregler som ger homosexuella par möjlighetatt adoptera inte skulle negativt påverkamakars möjlighet att adoptera. Ett land,, svarade att det finns risk föratt makars möjlighet skulle påverkasnegativt. Övriga sju svarade inte på denfrågan.Utskottet delar mot denna bakgrundregeringens bedömning att risken förnegativa konsekvenser för makar ochensamstående inte är så stor att den börhindra att det införs en möjlighet förregisterade partner till gemensamadoption också från utlandet. Isammanhanget måste också beaktas attregeringen avser att ge berördamyndigheter i uppdrag att kontinuerligtfölja upp konsekvenserna av de föreslagnalagändringarna. Därvid skall undersökasursprungsländernas reaktioner ochutvecklingen när det gällerinternationella adoptioner liksomförhållandena för de barn som adopterats.Förslag skall lämnas på de åtgärder somkan visa sig motiverade. En förstarapport skall lämnas efterikraftträdandet, och regeringen kommerockså att vid behov på annat sättutvärdera lagstiftningen.Mot denna bakgund anser utskottet attvad som anförts i motionerna om riskernasom lagändringarna kan innebära förmakars och ensamståendes möjligheter attadoptera från andra länder inte utgörskäl för att avslå regeringenslagförslag i denna del.I några av motionerna görs invändningarmot regeringens förslag utifrån Sverigesinternationella åtaganden. Vad förstgäller kan utskottetinte finna att den lagstiftning somregeringen föreslår innebär att densvenska adoptionslagstiftningen kommer ikonflikt med konventionens bestämmelseroch anda. kommer även i framtidenatt ha en adoptionslagstiftning sominnebär att barnets bästa skall varastyrande för alla överväganden som röradoption. Inga andra intressen kommer attfå sättas före eller anses lika viktigasom hänsynen till barnets bästa. I defall ett beslut om adoption skall fattasi barnets urspungsland kommer de ländersom inte tillåter homosexuella attadoptera helt enkelt att säga nej tilladoptionen. I de fall adoptionen skallgenomföras i gäller, som tidigareredovisats, enligt lagen (1997:192) ominternationell adoptionsförmedling attadoptionen som huvudregel skall gå via enauktoriserad sammanslutning. I andra fallskall pröva om förfarandet ärgodtagbart. Enligt utskottets meningtorde detta med all önskvärd tydlighetsäkerställa att adoptionsförfarandet ärförenligt med vad som föreskrivs ibarnkonventionen.När det sedan gäller Haagkonventionenframgår av vad som redovisats tidigareatt denna konvention inte är tillämplignär det gäller adoptioner som görs avregistrerade partner. Konventionen ärinte heller uppbyggd så att den avser atttäcka alla former av adoption. EnligtHaagkonventionen finns inte heller någraformella hinder för medlemsstaterna attinföra bestämmelser som ger registreradepartner möjlighet att adoptera barn.Med det regelverk som omgärdaradoptionsinstitutet i görutskottet den bedömningen att barnet,trots att inte ärtillämplig, ändå har i princip sammarättsliga skydd som om så skulle varafallet. kan således,enligt utskottets mening, vare sig påformella eller sakliga grunder sägasutgöra hinder för att regeringens förslaggenomförs.Vad slutligen gäller 1967 årseuropeiska konvention om adoption av barnanser utskottet, i likhet med Kommitténom barn i homosexuella familjer ochregeringen att föreliggande lagförslagknappast är förenliga med konventionsåtagandena. Detta gäller även för detfall att endast styvbarnsadoptionerskulle komma i fråga. Generellt sett ärdet naturligtvis olämpligt att man frånsvensk sida behöver säga upp eninternationell konvention för att införanationella bestämmelser som inte stämmeröverens med konventionen. I förevarandefall föreligger emellertid, enligtutskottets mening, sådana skäl att enuppsägning är motiverad. Som regeringenframhållit innebär inte en uppsägningfrån svensk sida att barns rättsskydd vidadoption försvagas eller att hänsynentill barnet skulle äventyras. Redan företillträdet hade regler omadoption som i huvudsak stämde överensmed konventionen, och så kommer att varafallet också efter de ändringar somregeringen nu föreslår. Därtill kommeratt konventionen är förhållandevis gammaloch att den inte fått den betydelse somtanken var när den komtill. Många europeiska länder har inteheller tillträtt konventionen. Isammanhanget kan vidare nämnas attDanmark vid tillträdet gjorde sådanareservationer att man kunnat kvarstå somkonventionsstat trots att man sedan år1999 tillåter adoption i registreradepartnerskap.Mot bakgrund av vad som sålunda anförtsanser utskottet att den omständighet att1967 års europeiska konvention omadoption av barn måste sägas upp inteutgör hinder för att de framlagdalagförslagen genomförs.Sammanfattningsvis ställer sigutskottet bakom regeringens förslag attregistrerade partner skall ges möjlighetatt prövas som adoptivföräldrar i frågaom både styvbarnsadoptioner ochinternationella adoptioner.När det sedan gäller regeringens förslagatt registrerade partner och homosexuellasambor skall kunna utses att som särskiltförordnade vårdnadshavare utöva vårdnadenom ett barn anser utskottet i linje medden bedömning som utskottet gjortbeträffande partnerskap och adoption att partner och homosexuella samborallmänt sett kan erbjuda en sådanuppväxtmiljö som behövs för att hanteraeventuella problem och att de bör kunnautses gemensamt till särskilt förordnadevårdnadshavare. Också i denna del ställersig utskottet bakom regeringens förslag.Nu gjorda ställningstaganden innebäratt utskottet anser att böranta regeringens lagförslag i denna deloch godkänna att 1967 årsadoptionskonvention sägs upp samt bifallamotion So495 yrkande 4 och avslåmotionerna L17, L19, L20, L22 yrkandena13, L23, L24, L25 och L26.Ställningstandena innebär vidare attmotionerna L226 yrkandena 13, L325yrkandena 5 och 6, L327, L344, L357, L359i denna del, L368, L371 yrkandena 20 och2224 och So495 yrkande 5 ärtillgodosedda och därför också böravslås.Vad beträffar spörsmålen i motionernaL309 och L319 vill utskottet peka på attKommittén om barn i homosexuella familjeransett att frågan om det kan vara tillett barns bästa att ha flera än tvåvårdnadshavare bör utredas närmare.Utskottet förutsätter att regeringen ilämpligt sammanhang tar ställning tillkommitténs förslag och anser därför attockså dessa motionsyrkanden bör avslås.Av lagtekniska skäl bör, enligtutskottets mening, den ändring i lagen(1987:813) om homosexuella sambor somgenom utskottets nu gjordaställningstaganden skall komma till ståndframläggas som en friståendeändringsförfattning. Därför läggerutskottet fram ett eget förslag till nylydelse av lagen om homosexuella samborsom endast avser särskilt förordnadvårdnadshavare. Förslaget framgår avlagförslag 2 i bilaga 3. Den ändring isamma lag som är påkallad med anledningav förslaget om homosexuellas rätt tillföräldrapenning framgår av lagförslag 1 ibilaga 3.Utskottet övergår därmed till attbehandla frågan om när ifrågavarandelagändringar skall träda i kraft, enfråga som tagits upp i motion L21 yrkande6. Uppsägningen av konventionträder i kraft efter det attden har tagits emot av Europarådetsgeneralsekreterare. I propositionenföreslås att lagändringarna skall träda ikraft den dag regeringen bestämmer, ochregeringen uttalar som sin ambition attikraftträdandet skall ske så snart sommöjligt efter det att inte längreär bundet av konventionen.Den nya lagstiftningen bör, enligtutskottets mening, inte träda i kraftinnan uppsägningen av konventionär genomförd. När så skett kan inte angestill en viss dag. I sådana fall dåtidpunkten när en lag kan träda i kraftinte låter sig bestämmas beroende avinternationella åtaganden brukarriksdagen regelmässigt i lag överlämna åtregeringen att bestämma tidpunkten förikraftträdandet. Enligt utskottets meningär en sådan situation för handen iförevarande lagstiftningsärende. Motbakgrund härav och med beaktande av vadregeringen uttalat om sin ambitionrörande ikraftträdandet anser utskottetatt inte bör besluta om närlagändringarna skall träda i kraft.Utskottet förutsätter att regeringenomgående efter riksdagsbeslutet vidtarerforderliga åtgärder för att fåkonventionen uppsagd och attlagändringarna därför kan träda i krafttidigare än den 1 mars 2003.Med det anförda anser utskottet attmotionsönskemålet är tillgodosett.Utskottet tillstyrker regeringens förslagsåvitt avser ikraftträdandet och föreslåratt skall avslå motion L21yrkande 6.Beträffande ikraftträdandetidpunkten avändringen i lagen om homosexuella samborrörande tillfällig föräldrapenning (punkt24 i regeringens lagförslag 2) återkommerutskottet till den frågan.När det gäller prövningen av de sökandeslämplighet att adoptera framhålls ipropositionen bl.a. att det för barnetsidentitetsutveckling är viktigt attbarnet får möjlighet till ett naturligtumgänge med personer av båda könen ochatt barnet kan erbjudas varaktiga ochgoda manliga och kvinnliga förebilder ibarnets närhet. Detta uttalandekritiseras i motion L21, och i motionenyrkas att genom ettmotivuttalande skall ge uttryck för attden prövning som skall göras avadoptanter inte skall ställa krav på attdet finns kvinnliga och manligaförebilder utanför adoptionsrelationen(yrkande 1).Utskottet har en viss förståelse förden i motionen framförda kritiken. mening kan det vara väl såviktigt att de förebilder som bör finnasi barnets närhet återspeglar också annat.Uttalandena i propositionen om godamanliga och kvinnliga förebilder fåremellertid inte övertolkas. Regeringenhar också avvisat Lagrådets förslag attlåta återspegla sådana förebilder ilagtexten.