bet · GP01KU21 · 2002-04-23 00:00:00 — Utskottet delar också utskottetsbedömning att preskriptionstiderna förtryckfrihetsbrott i skrifter ochyttrandefrihetsbrott i traditionellaljudradio- och TV-program inte bör ändras.PropositionenDet bör, enligt regeringen, inte nu göras någonändring av yttrandefrihetsgrundlagens bestämmelserom ursprungsuppgifter för tekniska upptagningar somframställts utomlands och lämnas ut för spridning iSverige.Preskriptionstiderna för tryckfrihetsbrott iskrifter och yttrandefrihetsbrott i traditionellaljudradio- och TV-program bör, enligt regeringen,inte ändras.Utskottets ställningstagandeUtskottet delar regeringens bedömning.Preskriptionstiden för brott idatabaser som omfattas avdatabasregelnUtskottets förslag i korthetUtskottet tillstyrker att regeringens förslagtill 7 kap. 1 § andra stycket första meningenYGL antas som vilande. Förslaget innebär attpreskriptionstiden för yttrandefrihetsbrott idatabaser enligt databasregeln skall löpafrån det att informationen inte längretillhandahålls i databasen.PropositionenPreskriptionstiden för yttrandefrihetsbrott idatabaser enligt databasregeln skall, enligtregeringen, löpa från det att informationen intelängre tillhandahålls i databasen.Preskriptionstiden skall liksom vara sexmånader.För yttrandefrihetsbrott i databaser som omfattasav databasregeln gäller samma korta preskriptionstidpå som för de traditionellaradioprogrammen. Preskriptionstiden för radioprogramräknas från det att programmet sändes. När detgäller överföringar från databaser är det inte likaenkelt att fastslå en given utgångspunkt förberäkningen av preskriptionstiden. Frågan om frånvilken tidpunkt preskriptionstiden skall räknas harinte behandlats i förarbetena till YGL, och den harinte heller besvarats i domstolspraxis.Beräkning av preskriptionstiden för varjeöverföring för sig eller från det att informationenförst gjordes tillgänglig i databasen kan förefallabäst stämma överens med vad som gäller förradiosändningar och tekniska upptagningar, eftersomtiden för dessa medier löper från sändningenrespektive från det att den tekniska upptagningenpublicerades, dvs. lämnades ut för spridning. Åandra sidan kan man hävda att det såvitt avserdatabasverksamhet inte finns någon visspubliceringstidpunkt utan att det snarare är frågaom en pågående publiceringsverksamhet. Det är meddetta synsätt alltså tillhandahållandet somär av betydelse och inte varje enskild överföringtill en mottagare. Ett motsatt synsätt skulledessutom leda till avsevärda problem, eftersom detskulle krävas bevisning om när informationen börjadetillhandahållas i databasen eller när en överföringfaktiskt skedde.Utredningen har analyserat de olika alternativasynsätten och kommit till slutsatsen atttillhandahållandet av brottslig information i endatabas måste ses som ett pågående brott.Preskriptionstiden bör med detta synsätt då räknasfrån det att informationen senast tillhandahölls idatabasen. Utredningen föreslår mot denna bakgrundett förtydligande av preskriptionsbestämmelsen iYGL. Regeringen ansluter sig till detta.När det sedan gäller frågan om en förlängning avpreskriptionstiden gör regeringen följandebedömning. En förlängning av nu gällandepreskriptionstid innebär ökade möjligheter tilllagföring och därmed i vart fall principiellt sett en försvagning av grundlagsskyddet för detraditionella massmedieföretagen i förhållande tillvad som gäller . Det skulle också innebära attnyare, mer renodlad massmedial databasverksamhet inyhetsförmedlingshänseende sattes i stryklass iförhållande till mer traditionella medier, vilketrimmar illa med de överväganden som enligtregeringens mening motiverar en utvidgning avgrundlagsskyddet. Det måste alltså till tungtvägande skäl för en sådan åtgärd. Det är, enligtregeringen, svårt att se några bärande skäl tillvarför preskriptionstiden skall vara längre för detfall verksamheten bedrivs med stöd avutgivningsbevis enligt YGL.Utskottets ställningstagandeUtskottet delar regeringens bedömning ochtillstyrker att regeringens förslag till 7 kap. 1 §andra stycket första meningen antas som vilande.Preskriptionstiden för brott idatabaser som omfattas avbilageregelnUtskottets förslag i korthetUtskottet delar regeringens bedömning attnågon ändring i bestämmelserna ompreskription för tryckfrihetsbrott idatabaser som omfattas av bilageregeln intebör göras.PropositionenNågon ändring i bestämmelserna om preskription förtryckfrihetsbrott i databaser som omfattas avbilageregeln bör, enligt regeringen, inte göras.Bilageregeln i TF innebär bl.a. att ett materialsom tillhandahålls i en databas skall betraktas somen bilaga till en periodisk skrift underförutsättning att ägaren till skriften sprider ellerlåter sprida skriftens innehåll eller delar av detpå det sättet och den spridda versionen återgerinnehållet oförändrat samt anger hur det ärdisponerat. Genom regeln uppnås att dettryckfrihetsrättsliga ansvaret för spridningen avden periodiska skriftens innehåll hålls samlat hossamma person. Om bilageregeln är tillämplig,utesluts tillämpning av yttrandefrihetsgrundlagen(YGL).I många fall är det, enligt regeringen, nog så attinnehållet i en periodisk skrift inte angesoförändrat i databasen på det sätt som krävs för attbilageregeln skall vara tillämplig. Det är numeravanligt förekommande att nyheter och annaninformation publiceras först i databasen och sedan iskriften. Bilageregeln torde därför mera sällan varatillämplig på databasöverföringar. Detta förhållandetalar för att sådana skall undantas från regelnstillämpningsområde. Emellertid kan det inteuteslutas att det fortfarande finns en del fall somomfattas av bilageregeln. Enligt regeringen börbilageregeln tills vidare även kunna omfattadatabasöverföringar.Med hänsyn till att det antal databasverksamhetersom omfattas av bilageregeln torde varaförhållandevis begränsat och dessutom kan väntasminska anser regeringen att det inte finns anledningatt belasta grundlagsregleringen för denna kategorimed nya bestämmelser. Ledning får i stället sökas idet befintliga regelverket. Därvid torde den riskför immunitet och den komplicering av systemet somutredningens synsätt innebär medföra att frågan ompreskriptionstidens utgångspunkt för databaserenligt bilageregeln i rättstillämpningen kommer attbesvaras på samma sätt som för övriga databaser dvs.att preskriptionstiden får anses börja löpa från detatt materialet sist tillhandahölls i databasen.Utskottets ställningstagandeUtskottet delar regeringens bedömning.Skyndsam behandling av mål enligtyttrandefrihetsgrundlagenUtskottets förslag i korthetUtskottet tillstyrker att regeringens förslagtill 11 kap. 1 § YGL antas som vilande.Förslaget innebär att kravet på skyndsambehandling av yttrandefrihetsmål skall gällaockså andra mål enligtyttrandefrihetsgrundlagen.PropositionenKravet på skyndsam behandling av yttrandefrihetsmålskall, enligt regeringen, gälla också andra målenligt yttrandefrihetsgrundlagen.Tryckfrihetsmål och annat mål om brott motbestämmelserna i skall behandlas skyndsamt.Detsamma gäller i fråga om yttrandefrihetsmål. Dettaskyndsamhetskrav gäller dock inte andra mål enligtYGL, t.ex. mål om ansvar för underlåtenhet att sättaut föreskrivna ursprungsuppgifter.Bestämmelserna om skyndsam behandling skall sesmot bakgrund av reglerna om de kortapreskriptionstiderna. Många yttranden som kan varastraffbara enligt TF och YGL är sådana som harbetydelse för den allmänna opinionsbildningen.Uppfattningen om vad som är tillåtet att yttra kanändras även under en kortare tidsperiod.Åtalsprövning skall därför ske i anslutning tilloffentliggörandet av ett yttrande. Detta syfte medde korta preskriptionstiderna motverkas om måleninte handläggs skyndsamt i domstol. Dröjsmål medavgörande av målen hämmar dessutom tryckfriheten ochyttrandefriheten. En skyndsam behandling är avintresse inte endast för den åtalade utan även förandra som vill utnyttja dessa friheter.Skälen bakom bestämmelserna om skyndsamhandläggning är alltså viktiga. Skyndsamhetskravetgäller samtliga mål enligt TF men endastyttrandefrihetsmål enligt YGL. Enligt regeringensmening gör sig dock skälen för skyndsam handläggninggällande med samma styrka för andra mål enligt YGLän yttrandefrihetsmål. För dessa mål bör därförinföras samma skyndsamhetskrav som gäller för övrigamål enligt grundlagarna.Utskottets ställningstagandeUtskottet delar regeringens bedömning ochtillstyrker att regeringens förslag till 11 kap. 1 §yttrandefrihetsgrundlagen antas som vilande.Vissa frågor om beslagGällande bestämmelser om beslagEn tryckt skrift eller en teknisk upptagning sominnefattar tryckfrihets- respektiveyttrandefrihetsbrott får konfiskeras. Konfiskeringinnebär bl.a. att alla för spridning avseddaexemplar skall förstöras (7 kap. 7 § TF, och 5 kap.6 § YGL). Förekommer anledning till konfiskering fåren tryckt skrift eller en upptagning tas i beslag iavvaktan på beslut om konfiskering, s.k.konfiskeringsbeslag (10 kap. 1 § TF och 7 kap. 3 §första stycket YGL).Exemplar av en tryckt skrift eller en tekniskupptagning som skäligen kan antas äga betydelse förutredning i tryckfrihets- respektiveyttrandefrihetsmål får tas i s.k. utredningsbeslag(10 kap. 14 § TF och 7 kap. 3 § första stycket YGL).Vid utredningsbeslag av skrifter skall åtal väckasinom en månad från det att beslutet om beslagmeddelades, om inte rätten medger att tiden förlängs(10 kap. 14 § TF). Detsamma gäller utredningsbeslagav upptagningar (7 kap. 3 § YGL).Vid sidan av TF och YGL får beslag enligträttegångsbalken (RB) ske vid brott av andra slag änsådana som utgör missbruk av tryck- elleryttrandefriheten eller som uttryckligen undantagitsfrån dessa grundlagars tillämpningsområden. Enligträttegångsbalken kan föremål tas i beslag om detskäligen kan antas äga betydelse för utredning ombrott eller vara avhänt någon genom brott eller pågrund av brott förverkat (27 kap. 1 § RB).I saknas regler som kan jämförasmed bestämmelserna i grundlagarna om att åtal alltidskall väckas inom efter att annan änrätten beslutat om utredningsbeslag. Däremot finnsen regel om att den som drabbas av beslag somverkställts utan rättens förordnande kan begärarättens prövning av beslaget (27 kap. 6 § RB). TFoch YGL innehåller inte någon bestämmelse somuttryckligen slår fast att den som drabbas av beslagsom verkställts utan rättens förordnande kan begäradomstolsprövning av beslaget. Inte heller lagen(1991:1559) med föreskrifter påtryckfrihetsförordningens ochyttrandefrihetsgrundlagens områden(tillämpningslagen) innehåller någon sådan regel. AvTF och YGL följer emellertid att i alla hänseendensom inte reglerats i grundlagarna eller i lag sombeslutats med stöd av grundlagarna gäller vad som ärföreskrivet i lag eller annan författning (14 kap. 5§ första stycket TF respektive 11 kap. 1 § andrastycket YGL). Enligt tillämpningslagen skall i frågaom rättegången i tryckfrihets- ochyttrandefrihetsmål tillämpas i denmån inte annat följer av TF, YGL ellertillämpningslagen (11 kap. 3 §). I TF:s bestämmelseom utredningsbeslag finns också en uttrycklighänvisning till vad som i allmänhet är föreskrivetom beslag i de delar som inte regleras i paragrafen(10 kap. 14 § tredje meningen TF).Varje beslut om beslag av en teknisk upptagningskall ange det eller de avsnitt av framställningensom har föranlett beslaget. Beslaget gäller endastde särskilda skivor, rullar eller andra delar avupptagningen där dessa avsnitt förekommer. Dettagäller både konfiskerings- och utredningsbeslag (7kap.3 § YGL jämförd med 10 kap. 6 § och 14 §§ TF). Densom sprider en teknisk upptagning trots att haneller hon vet att den har tagits i beslag ellerkonfiskerats skall dömas till böter eller fängelse ihögst (3 kap. 13 § fjärde stycket YGL).Straffansvaret gäller inte för spridning avupptagning som tagits i utredningsbeslag (7 kap. 3 §första stycket YGL jämförd med 6 kap.3 § andra stycket TF, 10 kap. 7 § andra stycket TFoch 10 kap. 14 § TF).Bevis om att konfiskeringsbeslag av en trycktskrift eller en teknisk upptagning har beslutatsskall utan kostnad tillställas den som beslagetverkställts hos och den som har tryckt skriftenrespektive har låtit framställa upptagningen (10kap. 8 § andra stycket TF jämförd med 10 kap. 14 §TF samt 7 kap. 3 § YGL).Rätt till domstolsprövning avbeslag, m.m.Utskottets förslag i korthetUtskottet tillstyrker att regeringens förslagtill 10 kap. 3 och 8 §§ TF samt 7 kap. 3 §andra och tredje styckena YGL antas somvilande. Regeringens förslag innebär bl.a.att det skall införas en uttrycklig regel iTF om rätt till domstolsprövning avutredningsbeslag och konfiskeringsbeslag somverkställts utan rättens förordnande.PropositionenI tryckfrihetsförordningen skall, enligt regeringen,införas en uttrycklig regel om rätt tilldomstolsprövning av utredningsbeslag ochkonfiskeringsbeslag som verkställts utan rättensförordnande. I yttrandefrihetsgrundlagen skall ocksåinföras en hänvisning till bestämmelsen, som blirgällande även för motsvarande beslag enligtyttrandefrihetsgrundlagen. I fråga om skyldighetenenligt yttrandefrihetsgrundlagen att i beslut omutredningsbeslag av tekniska upptagningar ange vilkaavsnitt av framställningen som föranlett beslagetinförs en möjlighet för Justitiekanslern att iefterhand i särskilt beslut ange sådan uppgift.Kompletteringen skall göras så snart det kan ske. Itryckfrihetsförordningens ochyttrandefrihetsgrundlagens regler om skyldighet attsända bevis om konfiskeringsbeslag av skrifter ochtekniska upptagningar görs ett tillägg om att dettaskall göras så snart det kan ske för att klargöraatt Justitiekanslern får dröja med underrättelsentills det är klart vem den skall skickas till.Bestämmelserna i tryckfrihetsförordningen ochyttrandefrihetsgrundlagen som hänvisar till vanliglag i fråga om allt som inte har reglerats igrundlagarna eller tillämpningslagen innebär attregeln i om rätt tilldomstolsprövning av beslag som verkställts utanrättens förordnande gäller för såväl utrednings- somkonfiskeringsbeslag enligt grundlagarna. Det äremellertid angeläget att denna rätt uttryckligenframgår av grundlagarna och görs oberoende av eneventuell ändring i . En bestämmelseom rätt till domstolsprövning bör därför införas igrundlagarna. I fråga om förfarandet börrättegångsbalkens regler gälla.Skyldigheten enligt YGL att ange vilka avsnitt ien teknisk upptagning som föranlett konfiskerings-eller utredningsbeslag innebär att en sådanprecisering skall ske som beslutet ombeslag fattas. I praktiken kan det vara omöjligt attgöra denna precisering i ett beslut omutredningsbeslag, t.ex. vid ett beslag av hundratalsvideogram där varje videogram kan ha en speltid påflera timmar. Ett utredningsbeslag är till skillnadmot ett konfiskeringsbeslag inte förbundet medspridningsförbud. Skyldigheten att ange avsnitt vidutredningsbeslag har emellertid betydelse i andraavseenden. Angivandet av avsnitten ger den somdrabbas av utredningsbeslaget möjlighet att bedömariktigheten i beslutet. Det har också betydelse fören person som har för avsikt att sprida enupptagning som belagts med utredningsbeslag. Dennekan därigenom bedöma om upptagningen kan ansesinnefatta yttrandefrihetsbrott som han eller honriskerar att senare dömas för i egenskap avspridare. I de fall det är möjligt att preciseraavsnitten i beslutet om utredningsbeslag saknas skälatt upphäva denna skyldighet. I övriga fall bör avhänsyn till den som drabbas av beslaget och tillpresumtiva spridare skyldigheten inte helt upphävas.I stället bör JK få en möjlighet att i efterhandgenom särskilt beslut komplettera beslagsbeslutetmed angivande av vilka avsnitt som åberopas sombrottsliga. Hur som kan behövas för ensådan komplettering kan variera från fall till fall.Det bör därför inte föreskrivas att kompletteringenskall ske utan att den skall göras såsnart det kan ske. Om den som drabbas av beslagetbegär rättens prövning av detta innan preciseringengjorts, kan det medföra att JK så långt möjligt fårprecisera avsnitten. Detta får dock inte föranledalängre uppskov i beslagsförhandlingen än fyra dagar.Frågan på vilket sätt avsnitten bör preciseras kaninte regleras i lag utan måste överlämnas tillrättstillämpningen.Bevis om konfiskeringsbeslag av en tryckt skriftrespektive en teknisk upptagning skall skickas bl.a.till den som har tryckt skriften respektive låtitframställa upptagningen. Uppgifter om vilka dessapersoner är skall framgå av skriften ochupptagningen. Om sådana uppgifter inte lämnats ochdet inte heller på annat sätt är känt vilkapersonerna är, måste JK kunna dröja medunderrättelsen tills utredningen kommit så långt attpersonerna kan identifieras. En bestämmelse meddetta innehåll bör, enligt regeringen, införas igrundlagarna.Utskottets ställningstagandeUtskottet delar regeringens bedömning ochtillstyrker att regeringens förslag till 10 kap. 3och 8 §§ tryckfrihetsförordningen och 7 kap. 3 §andra och tredje styckena yttrandefrihetsgrundlagenantas som vilande.Gemensam handläggning av tryck- ochyttrandefrihetsmålUtskottets förslag i korthetUtskottet tillstyrker regeringens förslagtill 7 kap. 1 § lagen (1991:1559) medföreskrifter på tryckfrihetsförordningens ochyttrandefrihetsgrundlagens områden. Förslagetinnebär bl.a. att mål rörandetryckfrihetsbrott och yttrandefrihetsbrottsom har samband med varandra skall kunna tasupp av en av de tingsrätter som är rättdomstol för något av målen.PropositionenMål rörande tryckfrihetsbrott ochyttrandefrihetsbrott som har samband med varandraskall kunna tas upp av en av de tingsrätter som ärrätt domstol för något av målen. Detsamma skallgälla för tryck- och yttrandefrihetsmål som rörenskilt anspråk på grund av sådana brott samt måldär talan enbart förs om konfiskation av en trycktskrift eller en teknisk upptagning. Målen skallockså handläggas i en rättegång om inte synnerligaskäl talar mot det.I lagen (1991:1559) med föreskrifter påtryckfrihetsförordningens ochyttrandefrihetsgrundlagens områden(tillämpningslagen) finns bestämmelser om rättdomstol i tryck- och yttrandefrihetsmål. att avgörande för vid vilken domstol etttryckfrihetsmål skall tas upp är i fråga omperiodiska skrifter skriftens utgivningsort och ifråga om andra skrifter den ort där den som enligt 8kap. tryckfrihetsförordningen (TF) är ansvarig förskriften har sitt hemvist. Om någon sådan ort intekan fastställas skall den ort där skriften trycktseller eljest mångfaldigats vara avgörande. När enskrift mångfaldigats utomlands skall i stället denort vara avgörande där den som låtit lämna utskriften för spridning har sitt hemvist. När inteheller dessa regler ger ledning skall den ort därexemplar av skriften påträffas vara avgörande.Beträffande yttrandefrihetsmål gäller att den ortvarifrån ett radioprogram sänds eller där en tekniskupptagning lämnats ut för spridning eller därbrottet på annat sätt förövats skall vara avgörandeför vilken domstol som skall ta upp målet.Justitiekanslern () har i en framställning tillregeringen pekat på att bestämmelserna itillämpningslagen kan få till följd att åtal förtryck- eller yttrandefrihetsbrott som har sambandmed varandra måste handläggas vid skildatingsrätter.Regeringen delar JK:s uppfattning att det bör varamöjligt att vid en och samma tingsrätt handlägga målsom har samband med varandra. Tillämpningslagen bördärför ändras på så sätt att mål rörandetryckfrihetsbrott och yttrandefrihetsbrott som harsamband med varandra kan tas upp av en av detingsrätter som är rätt domstol för något av målen.Detsamma bör gälla för tryck- och yttrandefrihetsmålsom rör enskilt anspråk på grund av sådana brottsamt i mål där talan enbart förs om konfiskation aven tryckt skrift eller en teknisk upptagning. Målenskall också handläggas i en rättegång om intesynnerliga skäl talar mot det.Utskottets ställningstagandeUtskottet delar regeringens bedömning ochtillstyrker regeringens förslag till 7 kap. 1 §lagen (1991:1559) med föreskrifter påtryckfrihetsförordningens ochyttrandefrihetsgrundlagens områden. Regeringenföreslår att lagändringen skall träda i kraft förstden . Utskottet anser att förslagetbör antas i samband med att antargrundlagsändringarna. Utskottet föreslår därför attriksdagen skjuter upp behandlingen av förslaget till2002/riksmöte.Etableringsfriheten förtrådsändningar enligtyttrandefrihetsgrundlagenEtableringsfrihet för trådsändningar,konvergensfenomenet och bestämmelser omtillträde till nätPrincipen om etableringsfrihet förtrådsändningarVarje svensk medborgare och svensk juridisk personhar rätt att sända radioprogram genom tråd dvs.sända program i ljudradio eller television ellerannars överföra innehåll med hjälp avelektromagnetiska vågor som är bundna till en ledare(3 kap. 1 § första stycket YGL). Detta gäller bådeinhemska sändningar och vidaresändningar avutländska sändningar. Denna etableringsfrihetinnebär att det inte får ställas krav på tillståndför sådana sändningar och att möjligheten att drivaverksamheten i princip inte får begränsas av villkorsom inte har stöd i grundlagen.Etableringsfriheten är dock inte oinskränkt. Denhindrar bl.a. inte att det i lag meddelasföreskrifter om skyldighet för nätinnehavare att geutrymme för vissa program i den utsträckning detbehövs med hänsyn till allmänhetens intresse avtillgång till allsidig upplysning (andra stycketsamma paragraf). Denna s.k. must carry-principinnebär en skyldighet för nätinnehavare atttillhandahålla utrymme i nätet för dels vissa TV-sändningar som sker med tillstånd av regeringen sändningar från och , dels sändningar från lokala kabelsändarföretag (8kap. 1 och 2 §§ radio- och TV-lagen [1996:844]).För radioprogram som sänds på annat sätt än genomtråd råder inte motsvarande etableringsfrihet.Anledningen är att dessa sändningar kräver utrymme ifrekvensspektrum. Rätten att sända sådana programfår därför regleras genom lag som innehållerföreskrifter om tillstånd och villkor att sända(3 kap. 2 § första stycket YGL). För att så storetableringsfrihet som möjligt ändå skall råda gälleratt det allmänna skall eftersträva attradiofrekvenserna tas i anspråk på ett sätt somleder till vidaste möjliga yttrandefrihet ochinformationsfrihet (andra stycket samma paragraf).I fråga om begränsningar i rätten att sändaradioprogram genom tråd och på annat sätt hänvisarYGL till vissa föreskrifter i regeringsformen (RF)om begränsningar av grundläggande fri- ochrättigheter (3 kap. 3 § YGL). Av dessa föreskrifterföljer att en begränsning får göras endast för atttillgodose ändamål som är godtagbart i ettdemokratiskt samhälle och att den aldrig får gåutöver vad som är nödvändigt med hänsyn till detändamål som föranlett den och inte heller fårsträcka sig så långt att den utgör ett hot mot denfria åsiktsbildningen (2 kap. 12 § andra stycketRF). Vidare gäller att en begränsning endast får skeom särskilt viktiga skäl föranleder det och att detvid bedömandet av vilka begränsningar som får skesärskilt skall beaktas vikten av vidaste möjligayttrandefrihet och informationsfrihet i politiska,religiösa, fackliga, vetenskapliga och kulturellaangelägenheter (2 kap. 13 § RF).KonvergensfenomenetDen tekniska utvecklingen har medfört atttraditionellt sett olika och urskiljbaratjänstetyper, såsom tele-, data-, radio- och TV-tjänster, kan integreras och förmedlas viainfrastrukturer som var mer eller mindretekniskt avgränsade för en viss typ av tjänst.Parallellt med denna tekniska utveckling sker ocksåförändringar vad avser marknader ochbranschstrukturer m.m. Tillsammans medför dessautvecklingstendenser att gränserna mellan detidigare relativt klart avgränsade tele-, data- ochmediesektorerna blir otydliga. Det brukar beskrivassom att dessa sektorer och informationsteknikenkonvergerar eller sammansmälter.Bestämmelser om tillträde till nätI telelagen (1993:597) finns bestämmelser omteleverksamhet. Lagen innehåller bl.a. regler omskyldighet att driva samtrafik (3236 §§).