bet · GP01KU13 · 2002-02-12 00:00:00 — En sådan åtgärdskulle på ett helt annat sätt än vad som ärfallet göra det möjligt för ungdomar att få ettverkligt inflytande i politisk verksamhet.Regeringen bör därför återkomma till medförslag till ändringar i relevant lagstiftning.Enligt min mening bör därför, i enlighetmed vad som anförs i motionerna K258 (yrkande 1) ochK381 (yrkande 2) i berörda delar samt i motionernaK337 och K397, ge regeringen till känna vad som nuanförts om en sänkt rösträttsålder. Tidpunkt för rösträtt (punkt 9)av (), (), PerLager (mp), () och HelenaBargholtz (fp).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 9 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 7. Därmed bifallerriksdagen motion 2001/02:K258 yrkande 2.StällningstagandeUnder förutsättning att rösträttsåldern också ifortsättningen är , bör enligt vår meningrätten att rösta i allmänna val inträda detkalenderår då väljaren uppnår rösträttsåldern.Regeringen bör därför, i enlighet med vad som anförsi motion K258 (yrkande 2), återkomma till riksdagenmed förslag till en sådan lagändring. Motionen bördärmed bifallas i berörd del.8. Renodlat personval (punkt 11)av Per (), (), (), (), () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 11 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 8. Därmed bifallerriksdagen motion 2001/02:So637 yrkande 23 (delvis).StällningstagandeVi vill framhålla att det är angeläget att stärkapersonvalsinslaget. I likhet med vad som anförs imotion So637 (yrkande 23 delvis) anser vi att ettrenodlat personval skulle leda till att medborgarnasom väljare får ökad egenmakt. Enligt våruppfattning bör därför regeringen nu tillkalla enutredning med uppgift att lämna förslag pånödvändiga åtgärder för att ett system med renodlatpersonval skall kunna införas. Vi vill därför medbifall till den nämnda motionen i berörd del geregeringen till känna vad som har anförts.9. Småpartispärren (punkt 13)av (), (), MatsEinarsson (v), Per () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 13 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 9. Därmed bifallerriksdagen motion 2001/02:K323 yrkande 4 och avslårmotion 2001/02:K222 (delvis).StällningstagandeEnligt vår mening bör 4-procentsspärren vidfördelningen av mandat avvecklas. Vi vill härvidframhålla att man skulle slippa alltför kraftigamarginaleffekter vid mandatfördelningen om manersätter den nuvarande spärren med enintrappningsskala. Det är ju viktigare för partieratt få någon representation i parlamentet än atthelt stå utanför. Vi anser därför, i likhet med vadsom anförs i motion K323 (yrkande 4), att enutredning bör tillkallas med uppgift att arbetautifrån perspektivet att eventuella förändringar av4-procentsspärren skall kunna beslutas i samband medvalet och träda i kraft (såvida inte nyvalinträffar under den senare mandatperioden). Dettabör ges regeringen till känna. Mot denna bakgrundtillstyrker vi den nämnda motionen och avstyrkermotion K222 (delvis) i berörd del.10. Antalet riksdagsledamöter (punkt 15)av Per (), (), IngerRené (m), (), () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 15 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 10. Därmed bifallerriksdagen delvis motionerna 2001/02:K206,2001/02:K222 (delvis), 2001/02:K236 yrkande 20,2001/02:K287 och 2001/02:K299 yrkandena 1 och 2.StällningstagandeMed nu gällande ordning har 349riksdagsledamöter. hadeföreslagit att antalet ledamöter i den nyaenkammarriksdagen skulle uppgå till 290.Grundlagsberedningen ansåg dock att enenkammarriksdag borde bestå av 350 ledamöter, ochriksdagen godtog det senare förslaget. Antaletminskades senare till 349.I ett internationellt perspektiv har mångariksdagsledamöter i förhållande till folkmängden, ca25 000 medborgare per mandat. I går det ca115 000 medborgare per folkvald och i ca66 000 medborgare per folkvald. I finns entradition av mycket stora direktvalda parlament iförhållande till folkmängden. I , ochDanmark representerar dock varje ledamot flermedborgare än i Sverige.En minskning skulle kunna leda till bl.a.förbättringar för som arbetsplats,ledamöternas arbete samt medborgarnas kunskaper ochkännedom om de folkvalda. En utredning bör därförtillsättas för att utreda förutsättningarna för enminskning av antalet riksdagsledamöter. Vad som nuanförts bör med anledning av motionerna K206 ochK287 samt motionerna K222 (delvis), K236 (yrkande20) och K299 (yrkandena 1 och 2) i berörda delar gesregeringen till känna.11. Partibytares rätt att förfoga över uppdragfrån partigrupp (punkt 16)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 16 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 11. Därmed bifallerriksdagen motion 2001/02:K325.StällningstagandeEnligt vår uppfattning finns det skäl att starktifrågasätta den rätt med vilken partibytare harmöjlighet att sitta kvar på tidigare tilldeladeuppdrag. Det har ibland funnits en ovilja blandpartibytare att lämna uppdrag som besatts av enpartigrupp. Vi vill, i likhet med vad som anförs imotion K325, framhålla att ett sådant beteende kanleda till problem i den politiska beslutsprocessen.Därför delar vi motionärernas uppfattning attregeringen bör utreda och överväga möjligheterna attför partibytare begränsa förfoganderätten översådana uppdrag som är i fråga. Vad som haranförts bör med bifall till den nämnda motionen gesregeringen till känna.12. Successionsordningensgiftermålsbestämmelser (punkt 19)av Per () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 19 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 12. Därmed bifallerriksdagen motion 2001/02:K330.StällningstagandeSom ett led i moderniseringen av monarkin bör enligtvår uppfattning ytterligare ett steg tas genom attsamtliga medlemmar i kungafamiljen medges rätt attsjälva bestämma vem de vill gifta sig med. Vi delaruppfattningen i motion K330 att statschefen ochregeringen inte bör vara de som beslutar om en vuxenmänniskas val av livspartner. Det känns väldigtotidsenligt att monarken skall få sista ordet iangelägenheter som val av partner för hans ellerhennes syskon och barn. Regeringens inblandning idenna fråga känns enligt vår mening inte hellerbefogad. Vi anser därför att med bifalltill den nämnda motionen bör ge regeringen tillkänna att alla svenska medborgare, kungliga ellericke, som har fyllt skall ha fullständigfrihet att själva välja vem de vill gifta sig med,under förutsättning att personen är myndig.13. Förberedelser för monarkins avskaffande(punkt 20)av (), () och PerLager (mp).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 20 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 13. Därmed bifallerriksdagen motionerna 2001/02:K240 och 2001/02:K273.StällningstagandeVi anser att statschefen, som innehar det främstaämbetet i en demokrati, bör tillsättas på ett sättsom står i överensstämmelse med den demokratiskagrunduppfattning som i alla andra offentligasammanhang anses självklar. Monarkins självaexistens fungerar som en ideologisk konservering avicke-demokratiska föreställningar om "överhetens"utvaldhet och "naturliga" maktbefogenheter.Statschefens representativa funktion understrykerytterligare det principiellt orimliga i attstatschefen föds till sitt ämbete. Inte minst denärftliga tronföljden utgör ett sådant otidsenligtarrangemang som krävs för att den irrationella magisom utgör monarkins enda källa till legitimitetskall kunna upprätthållas. Vi vill vidare av rentmänskliga skäl motsätta oss idén med att ett barnskall utses till uppdrag redan i moderlivet ochdärefter hela uppväxten präglas av detta. Vad som nuanförts motiverar enligt vår mening att statschefenbör utses i en sådan ordning att han eller hon kanförväntas åtnjuta ett brett politiskt förtroende.Vi anser därför att en bred diskussion börinitieras om statsskickets framtida utformning medutgångspunkt i konkreta och realistiska förslag. Vadsom anförs i motion K273 är ett förslag som kanutgöra en sådan utgångspunkt. En diskussion avangivet slag kan enligt vår mening bara gynna enfortsatt demokratisering och modernisering av vårförfattning. Regeringen bör därför, såsom anförs isåväl den nämnda motionen som i motion K240, nutillsätta en utredning med uppgift att övervägastatsskickets framtida utformning med inriktning påatt monarkin skall avskaffas. Vad som anförts börmed bifall till de nämnda motionerna ges regeringentill känna. Till detta kan tilläggas att deriksdagsledamöter som inte är beredda attfatta beslut om monarkins omedelbara avskaffande börkunna biträda vad som har sagts och därmed bidratill frågans framtida lösning.14. Entledigande av regeringen efterriksdagsval (punkt 21)av Per () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 21 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 14. Därmed bifallerriksdagen motion 2001/02:K371 yrkande 37.StällningstagandeVi anser att regeringen oavsett valutgångenobligatoriskt skall avgå efter ett riksdagsval. Pådetta sätt ges utrymme för sonderingar kring vilkaregeringsbildningar som kan väntas få stöd. Enregering som förväntar sig att sitta kvar tvingasdärmed, såsom anförs i motion K371 (yrkande 37),söka nytt stöd från efter genomfört val.Vad som sagts bör med bifall till den nämndamotionen i berörd del ges regeringen till känna.15. Domstolars och ställningsamt utnämning av högre domare (punkt 23)av Per (), (), () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 23 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 15. Därmed bifallerriksdagen motion 2001/02:K236 yrkandena 14-16.StällningstagandeÄrenden om domstolsväsendet bereds i avjustitieutskottet. Domstolarna tenderar därmedenligt vår uppfattning att uppfattas mer som enbrottsbekämpningsmyndighet, inplacerad mellanåklagarväsendet och kriminalvården, än som denrättsstatens kärna som domstolarna bör utgöra.Domstolarnas roll är till stor del avkonstitutionell art. Vi anser att domstolsfrågornabör, som framhålls i motion 2001/02:K236 (yrkande14), beredas av konstitutionsutskottetför att tydliggöra domstolsväsendets särskildaställning i konstitutionellt hänseende.Riksdagskommittén bör därför, med bifall till dennämnda motionen i berörd del, ges i uppdrag attbeakta detta i sitt fortsatta arbete.När det gäller ställning anser viatt den centrala domstolsorganisationen inte börutformas på ett sätt som riskerar ett oberoendedomstolsväsende. Den nuvarande konstruktionen gerenligt vår mening regeringen ett alltför starktgrepp om domstolsorganisationen. Det finns därförskäl att överväga en annan ordning. Med ettsjälvständigt serviceorgan skulle domstolarnassjälvständighet kunna garanteras. Vi vill som ettalternativ peka på det danska systemet med enmyndighet som ligger under och varsverksamhet regleras i lag. Enligt vår mening bör,såsom anförs i motion K236 (yrkande 15), regeringenfå i uppdrag att utreda frågan om Domstolsverketsställning och funktion i förhållande tilldomstolarna med det danska systemet som förebild. Vitillstyrker därmed nämnda motion också i denna del.I övrigt vill vi framhålla att förslagen frånKommittén om domarutnämningar ochdomstolsledning är bra, eftersom de bl.a.innebär en öppnare utnämningsprocess. Dettabör, såsom anförs i motion K236 (yrkande16), ges regeringen till känna.16. EMU och demokratin (punkt 25)av (), () och PerLager (mp).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 25 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 16. Därmed bifallerriksdagen motion 2001/02:K374.StällningstagandeDet är en politisk omöjlighet för eliterna att ifrågasätta den allmänna och lika rösträtten. Ilikhet med vad som anförs i motion K374 vill vi dockpåpeka att eliterna nu är betydligt mersofistikerade. I stället för att argumentera förbegränsningar i rösträtten, urholkar man demokratininifrån genom att flytta makt från demokratisktvalda församlingar till "oberoende experter". Dessaexperter antas bättre kunna styra utvecklingen,eftersom de inte kan ställas till svars ellerpåverkas av ett krävande och pockande folk. Folketsinflytande anses alltså numera som ett hot, inte enmöjlighet. Vi delar motionärens uppfattning att EMUär ett praktexempel på en oåtkomlig, odemokratiskexpertmakt. Om vi går med i kommer det svenskafolket inte att kunna rösta fram en regering, somhar möjlighet att sätta rätten till arbete som detviktigaste politiska målet. Ett samhälle kan sägasfungera så länge politiken kan lösa konflikterna.Efter ett införande av EMU får politiken i vårt landinte ens försöka lösa de konflikter som kan kommaatt uppstå. Vi vill i likhet med motionärenframhålla att den långa och mycket framgångsrikauppbyggnaden av välfärdsstaten har skapat en uniktilltro till det politiska systemet, trots dess allafel och brister. Denna tilltro är förmodligen denstörsta tillgång som ett samhälle kan ha, och som vinu riskerar. Vi delar således motionärensuppfattning att omsorgen om demokratin och detpolitiska systemets legitimitet gör att böravstå från medlemskap i . Med bifall till dennämnda motionen bör vad som anförts om EMU:soförenlighet med ett demokratiskt styrelseskick gesregeringen till känna.Särskilda yttrandenUtskottets beredning av ärendet har föranlettföljande särskilda yttranden. I rubriken anges inomparentes vilken punkt i utskottets förslag tillriksdagsbeslut som behandlas i avsnittet.Rösträtt för utländska medborgare vidriksdagsval (punkt 7)av ().En fråga som enligt min mening är angelägen attlyfta fram är möjligheterna för både nationellaminoriteter och invandrargrupper att engagera sigpolitiskt. Jag anser att det är rimligt attmänniskor som har sin hemvist i , även om deav olika anledningar inte vill eller kan få svensktmedborgarskap, skall ha rätt att rösta inte bara ikommunala val, utan också i riksdagsval. Somframgått bereds inomRegeringskansliet förslaget från Kommittén ommedborgarskap att kravet på folkbokföring i Sverigeunder för att andra utländska medborgare änEU-medborgare samt norska och isländska medborgareskall ha rätt att delta i kommunala val skall tasbort. Enligt förslaget skall alltså alla utländskamedborgare ha rösträtt i kommunala val samt ikommunala folkomröstningar om de är folkbokförda ikommunen respektive och på valdagen harfyllt 18 år.Jag anser, i likhet med vad som anförs imotionerna K264 (yrkande 5) och A317 (yrkande 30)att det rådande sambandet mellan medborgarskap ochrösträtt i riksdagsval bör brytas. Det gällandekravet folkbokföring för rösträtt i dekommunala valen har förefallit uttrycka ettrimligt krav på hemvist för deltagande i ocksåriksdagsval. får dock resultatet av beredningenav förslaget från Kommittén om medborgarskapskravavvaktas innan ett lämpligt krav på hemvist förrösträtt i riksdagsval formuleras.Entledigande av regeringen efter riksdagsval(punkt 21)av Per (), (), () och ().Vi delar inte uppfattningen som anförs i motion K371(yrkande 37) att det finns behov av en bestämmelsesom, vid sidan av vad som gäller vidmisstroendeförklaring, innebär att statsministernoch därmed regeringen med automatik skall avgå efterett riksdagsval. Däremot finner vi anledning att idetta sammanhang framhålla att varje regering haratt söka parlamentariskt stöd för sin politik. Meddenna utgångspunkt är det en självklarhet att enregering som förlorar den majoritet på vilken den ärbildad eller som avser att söka ett förändrat stödavgår. Vi vill också erinra om vad vi framhöll ianslutning till omröstningen ommissförtroendeförklaring , nämligen att det ärrimligare att en regering avgår än sitter kvar efterett betydande valnederlag och då den dittills följdasamarbetsstrategin överges. I en sådan situation börenligt vår mening inte lämnas utanför,utan i stället bör utrymme lämnas för enregeringsbildningsprocess under talmannens ledning.Domstolsverkets ställning (punkt 23)av () och ().Som framgått har detta redantagit ställning till en motion med ett liknandeyrkande som i den nu aktuella motionen K236 (yrkande15) och som rör ställning. I dettasammanhang hade en gemensamreservation med Moderata samlingspartiet (se bet.2001/02:JuU1 s. 139 f.). Denna reservation biföllsinte av . Vi avstår därför nu från attreservera oss, men vill ändå framhålla att också viär av den uppfattningen att den centraladomstolsorganisationen inte bör utformas på ett sättsom riskerar ett oberoende domstolväsende. Det finnsenligt vår mening anledning att överväga en annanordning än den gällande, eftersom den ger regeringenett alltför starkt grepp om domstolsorganisationen.För att domstolarnas självständighet skall kunnagaranteras behövs ett självständigt ser-viceorgan. Även vi vill i detta sammanhang peka pådet danska systemet som ett alternativ. Vi delarsåledes uppfattningen att regeringen, såsom anförs imotion K236 i berörd del, bör få i uppdrag attutreda frågan om ställning ochfunktion med det danska systemet som förebild.Lagprövning och författningsdomstol (punkt 24)av (), (), (), (),(), (), () och ().Som framgått har en majoritet av riksdagensledamöter under föregående år fattat beslut om attregeringen skulle ges i uppdrag att låta utredafrågor om skyldigheten enligt 11 kap. 14 § RF fördomstolar och andra offentliga organ att i vissafall inte tillämpa en föreskrift och om undantagetfrån denna skyldighet, det s.k.uppenbarhetsrekvisitet. Oaktat detta finner vianledning att också nu hävda vår ståndpunkt attnågon sådan utredning inte bör tillkallas. Skälenför detta är desamma som de vi anförde föregåendeår.All offentlig makt i utgår från folket. Bestämmelsen geruttryck åt folkstyrelsen som den bärande principenför det svenska statsskicket.Riksdagen är folkets främsta företrädare. Det ärriksdagen som stiftar lag. Detta är fundamentet fördet svenska folkstyret. Folket har att besluta ieget hus. Inga andra statsorgan skall ställasovanför folkets valda representanter. Enutgångspunkt måste enligt vår mening därför vara attdet är uppgift att tolka grundlagen.Liksom tidigare vill vi framhålla att haren unik tradition och ett utvecklat system för att iförväg pröva ett tilltänkt lagförslags lämplighetfrån olika utgångspunkter. Beredningen av ettlagförslag omfattar normalt utredning,remissförfarande och lagrådsgranskning. Lagrådetsgranskning av ett lagförslag skall enligt 8 kap. 18§ regeringsformen avse bl.a. hur förslaget förhållersig till grundlagarna och rättsordningen i övrigtoch hur det förhåller sig till rättssäkerhetens kravsamt vilka problem som kan uppstå vid tillämpningen.Lagrådets yttranden har praktiskt taget genomgåendevarit av juridisk-teknisk art. Inriktningen påLagrådets yttranden har inneburit att det ipraktiken kunnat förenas med folkstyret.Ett noggrant beredningsförfarande, som omfattaräven den juridisk-tekniska granskningen av Lagrådetmen där som lagstiftare har det ytterstaansvaret, är enligt vår uppfattning den bästagaranten för att lagstiftningen uppfyller högtställda krav på rättssäkerhet och ändamålsenlighet.Gällande ordning ger ett visst utrymme förprövning i efterhand av en föreskrifts förenlighetmed bestämmelse i grundlag eller annan överordnadförfattning. Det gäller föreskrifter såväl i lageller förordning som i myndighetsföreskrifter. i lag eller förordning får dock sättas åtsidan på grund av bristande överensstämmelse medöverordnad författning endast om felet är uppenbart.Både domstolar och andra offentliga organ harutrymme för, innefattande såväl en rätt som enskyldighet, att göra en sådan prövning.Lagprövningsinstitutet är dock inget normalt inslagi svensk rättstillämpning.Ett slopande av uppenbarhetsrekvisitet lederenligt vår uppfattning till osäkerhet och skadarförtroendet för rättsordningen. Ett stort antalinstanser ges därmed rätt och skyldighet att iavsevärt större omfattning än med nuvarande regleröverpröva beslut som fattats av ellerregeringen. En lagprövning som centraliseras tillett organ, såsom en författningsdomstol, skulle ledatill att detta organs maktställning blev mycketstark - alltför stark för att enligt vår mening varaväl förenlig med folkstyrelseprincipen. Vi anser attingen av dessa lösningar är tillfredsställande. Ipraktiken juridifieras politiken, i stället för attdemokratiseras. I detta sammanhang vill vi erinra omatt författningsdomstolar främst förekommer iförbundsstater. Författningsdomstolens viktigasteuppgift i är att slita kompetenskonfliktermellan delstater och förbundsrepubliken.I likhet med föregående år vill vi också framhållaatt en ökad lagprövningsrätt för domstolar innebären politisering av juridiken, där domare allt oftarekommer att kunna - men också avkrävas - politiskaställningstaganden. Utvidgad lagprövningsrättinnebär att domstolarna får en ökad politisk makt.All internationell erfarenhet visar att i länder därden judiciella makten är stark, som i , ärutnämningarna av domare starkt politiserade. Detjudiciella upphör att vara judiciellt och blirpolitik. Med nuvarande ordning föranlederdomarutnämningar sällan politiska kontroverser ivårt land. Ger vi domstolarna allt större rätt attöverpröva bedömning att dess beslut ärlagliga, finns risken att varje politisk rörelseockså kommer att försöka se till att utnämna domaresom har åsikter i linje med rörelsens ideologi. Detobjektiva och förhållandevis sakligastatstjänstemannaidealet skulle enligt våruppfattning riskera att gå till historien vad gällerdomarkåren.Vi vill återigen framhålla att grundläggandeförändringar av författning bör ske endasti bred politisk enighet. regeringsform varresultatet av en sådan uppgörelse. De förändringarsom den begärda utredningen syftar till innefattaren väsentlig maktförskjutning till nackdel förfolkstyret. Vi är alltjämt inte beredda att förordaen sådan maktförskjutning.Ett enhälligt konstitutionsutskott uttalade vidbehandlingen av regeringens proposition medanledning av förslagatt det inte kunde komma i fråga att i någothänseende förändra lagprövningsrätten och attuppenbarhetsrekvisitet måste få en särskildbetydelse när det gäller av beslutad lageller annan föreskrift (bet. KU 1978/79:39).Utskottet uttalade att enligt grundlagenär den främste lagstiftaren och att endast riksdagenkan stifta grundlag. Därför ansåg utskottet att detär naturligt att är den instans som ärbäst ägnad att pröva om en viss föreskrift ärgrundlagsenlig. Uppenbarhetsrekvisitet medförde idetta fall enligt utskottet att riksdagenstillämpning av visst grundlagsstadgande måsterespekteras så länge den håller sig inom ramen fören möjlig tolkning av bestämmelsen i fråga. För attunderlåta tillämpning av en av beslutadföreskrift måste det därför, enligt utskottet,fordras att föreskriften materiellt sett äroförenlig med ett grundlagsstadgande eller att detvid föreskriftens beslutande förekommit ett klartoch direkt åsidosättande av ett uttryckligtstadgande i grundlag eller riksdagsordningen omlagstiftningsproceduren som uppenbarligen måsteanses vara av väsentlig betydelse för denna.Sveriges medlemskap i innebär att EG-rätten harföreträde framför svensk lag utan att det finnsnågot krav på uppenbar motstridighet. Dettaförhållande kan visserligen ses som en minskning avutrymmet för att tillämpa uppenbarhetsrekvisitet. Vivill dock påpeka att lagprövningsregeln i11 kap. 14 § regeringsformen tar sikte påkonflikter mellan svenska rättsnormer av skildavalörer och anser att de återgivna uttalandenaalltjämt äger giltighet.