bet · GP01SOU13 · 2002-04-18 00:00:00 — Utskottet anser mot bakgrund av detanförda inte att bör ta något initiativmed anledning av motion So400 (v).Medicinska patentUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå en motion om medicinskapatent. Utskottet hänvisar till att frågan omrättsligt skydd för biotekniska uppfinningarför närvarande är föremål för behandling iRegeringskansliet. Jämför reservation 70 (c,mp).MotionI motion So406 av och ()begärs ett tillkännagivande om att Socialstyrelsenskall få i uppgift att bevaka internationellamedicinska patent, särskilt rörande mänskliga gener(yrkande 1). Vidare begärs i yrkande 2 etttillkännagivande om att en nationell strategi börutarbetas för bevakning och hantering avinternationella medicinska patent, särskilt rörandemänskliga gener. Slutligen begärs i yrkande 3 attpatentreglernas omfattning och utformning såvälnationellt som internationellt utreds, särskilt medavseende på biotekniska upptäckter och uppfinningar.BakgrundLagutskottet har i betänkandet 2001/02:LU17behandlat frågan om patent på biotekniskauppfinningar. Utskottet föreslog att motionsyrkandenom att patent inte skall få beviljas på biotekniskauppfinningar bör avslås och hänvisade till pågåendeberedning av förslag till lagstiftning för att isvensk rätt genomföra EG-direktivet om rättsligtskydd för biotekniska uppfinningar. följdeutskottet (beslut , prot. Underrubriken behandling anförde utskottet bl.a.Riksdagen har vid ett flertal tillfällen avslagitmotioner med samma inriktning som de nu aktuella(se bet. 1997/98:LU16, 1998/99:LU14,1999/2000:LU18 och 20001/02:LU8).Sammanfattningsvis har utskottet därvidkonstaterat att EG-direktivet om rättsligt skyddför biotekniska uppfinningar, som finns redovisati bilaga 2, synes stå i god samklang med gällandesvensk patenträtt, att vissa ändringar av svensklagstiftning ändå erfordras och att det inomRegeringskansliet pågår ett arbete med attförbereda förslag till de författningsändringarsom direktivet ger anledning till. Några bärandeskäl för att motverka ett genomförande avdirektivet har utskottet inte ansett föreligga.Utskottet har inte heller sett någon anledningatt föregripa det arbete som pågår såväl iSverige som internationellt såvitt avser dennärmare utformningen av ett från etisk synpunktlämpligt och i övrigt väl fungerande skydd förbiotekniska uppfinningar. Därutöver har utskottetframhållit att utvecklingen av biotekniskaprodukter kräver stora investeringar i forskningoch utveckling och att det immaterialrättsligaskyddet mot denna bakgrund är av avgörandebetydelse för verksamheten. Från exempelvisläkemedelsindustrins sida har gjorts gällande attmöjligheterna till patent på biotekniskauppfinningar är en av de viktigasteförutsättningarna för investeringar i forskningoch utveckling.I departementspromemorian (Ds 2001:49)Rättsligt skydd för biotekniska uppfinningarfinns förslag om hur EG-direktivet om rättsligtskydd för biotekniska uppfinningar skallgenomföras i svensk rätt. Promemorian innehållerförslag till ändringar i patentlagen ochväxtförädlarrättslagen, vilka huvudsakligenbygger på och väsentligen överensstämmer meddirektivet. Utgångspunkten för förslagen är,enligt promemorian, att grunderna för dengällande regleringen inte skall påverkas och attreglerna skall ge uttryck för respekt förgrundläggande principer om människans värdighetoch integritet.Från har inhämtats attregeringen avser att överlämna en proposition ifrågan under hösten 2002.Statens medicinsk-etiska råd () har den 25februari 2002 lämnat ett remissyttrande avseendedepartementspromemorian Rättsligt skydd förbiotekniska uppfinningar (Ds 2001:49). SMER anseratt vissa av förslagen till nya bestämmelser ipatentlagen bör avvisas. Vidare anser SMER attSverige bör motsätta sig varje patentering avmänniskokroppens beståndsdelar, även om dessa harisolerats, samt att i konsekvens härmedbör verka för revision av EG-direktivet 98/44 och avmotsvarande praxis enligt andra instrument.Utskottets ställningstagandeSom ovan anförts är frågan om rättsligt skydd förbiotekniska uppfinningar föremål förbehandling i . bör därförinte ta något initiativ i frågan. Motion So406 (c)avstyrks därför.Frågor om smittskyddUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motioner om smittskydd.Utskottet hänvisar till att frågan bereds iRegeringskansliet.MotionerI motion So509 av m.fl. (v) begärsett tillkännagivande om att införa en nysmittskyddslag (yrkande 7) Motionärerna anför att iapril lämnade ett förslagtill ny smittskyddslag. Enligt motionärerna är detangeläget att regeringen återkommer till riksdagenmed förslag till ny smittskyddslag med kommitténsbetänkande som utgångspunkt. Ett liknande yrkandeframställs i motion L371 (v, s, c, fp, mp) yrkande42.I motion So509 av m.fl. (v)begärs ett tillkännagivande om avskaffande av dens.k. bastuklubbslagen (yrkande 4). Motionärernaanför att bastuklubbslagen infördes vid hivepideminsbörjan och syftade till att motverka spridningen avhiv. Enligt motionärerna finns det emellertid mycketsom tyder på att lagen bidrar till att förhindra detförebyggande arbetet mot hiv. Lagen bör därföravskaffas. Även i motionerna L371 av TassoStafilidis m.fl. (v, s, c, fp, mp) yrkande 41, So533av m.fl. (fp) och L363 av AndersBengtsson och () framställsyrkanden om bastuklubbslagens avskaffande.BakgrundRegeringen utsåg en parlamentariskkommitté, den s.k. (S 1996:07),med uppdrag att utvärdera det svenska smittskyddetmed tonvikt på smittskyddslagen (1988:1472) ochövriga författningar som hör till smittskyddet.Smittskyddskommittén överlämnade sittslutbetänkande Smittskydd, samhälle och individ (SOU1999:51). Kommittén föreslår i betänkandet bl.a. attlagen (1987:375) om förbud mot s.k. bastuklubbar ochandra liknande verksamheter upphävs. uppfattning är det svårt att hävda attett totalförbud mot bastuklubbarna ärmotiverat av smittskyddsskäl. I stället föreslåsvissa kompletterande bestämmelser i ordningslagen(1993:1617) så att ingripande kan äga rum i detenskilda fallet om risk för smittspridningföreligger. Vidare föreslås att en ny smittskyddslaginförs. Betänkandet bereds i har föreslagit att en nysmittskyddslag införs samt att den s.k.bastuklubbslagen avskaffas och att ett ingripande idet enskilda fallet, om risk för smittspridningföreligger, kan äga rum med stöd av ordningslagen.Utskottet vidhåller att inte bör föregripakommande förslag, varför motionerna So509 (v)yrkandena 4 och 7, So533 (fp), L363 (s) och L371 (v,s, c, fp, mp) yrkandena 41 och 42 avstyrks.LobotomiUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå en motion om tillsättandeav en statlig utredning rörande omfattningenav lobotomioperationer i samt omersättning till vissa lobotomerade. Jämförreservationerna 71 (v, kd) och 72 (kd).MotionerI motion So314 av och () begärs ett tillkännagivande omtillsättande av en statlig utredning om omfattningenav lobotomioperationerna i (yrkande1).Motionärerna anför att det aldrig varit envetenskapligt belagd tes att lobotomi botar något.Vidare begärs ett tillkännagivande om vad i motionenanförs om statlig ersättning till lobotomerade från1940-, som är ilivet (yrkande 2). Motionärerna anför att ett beslutom ersättning vore ett sätt för staten attåtminstone i någon mån gottgöra dem som utsattes förlobotomi och på så sätt också erkänna att detta intevar en riktig behandling i ett samhälle som slårvakt om människovärdet.Tidigare behandlingUtskottet har vid flera tillfällen tidigarebehandlat frågor om lobotomi med anledning avmotionsyrkanden liknande de nu aktuella. Ibetänkande 1997/98:SoU2 gavs en bred bakgrund omlobotomi och kapsulotomi, skadeståndsregler m.m.vartill hänvisas (s. 64 och 65). Utskottet anförde isin bedömning sammanfattningsvis att när det gällerersättning till dem som lobotomerats under 1940- och1950-talen kunde utskottet konstatera att lobotomi,innan de ångestdämpande medicinerna fannstillgängliga, var i enlighet med dåtida vetenskapoch beprövad erfarenhet samt att några skäl förgenerell ersättning inte föreligger. godkända betänkandena /98:SoU12,1998/99:SoU10, 1999/2000:SoU9 och 2000/02:SoU10behandlades åter motioner om ersättning tilllobotomerade. Utskottet har vid samtliga tillfällenvidhållit sin inställning att det inte föreliggernågra skäl för generell ersättning till dem somlobotomerats (res. 1997/98:SoU12 och bet.1998/ 99:SoU10 kd och mp samt i 1999/2000:SoU9 kd. )I betänkande 1999/2000:SoU9 framställdes vidare ettyrkande om kartläggning av lobotomiverksamheten iSverige. Riksdagenföljde utskottet (rskr. 1999/2000:194). dels voch mp, dels kd.) I betänkande 2000/01:SoU10behandlades motionsyrkanden som åter begärde att enstatlig utredning skulle tillsättas för att se överlobotomiverksamheten. Motionsyrkandena avstyrktes.Riksdagen följde utskottet (rskr. 2000/01:194).(Res. v, kd, mp. )Utskottets ställningstagandeDe lobotomioperationer som gjordes på 1940- och1950-talen utfördes i enlighet med dåtidensvetenskap och beprövade erfarenhet. Utskottetvidhåller sin tidigare inställning att någonkartläggning av lobotomiverksamheten inte ärerforderlig. Motion So314 (kd) yrkande 1 avstyrks.Vidare vidhåller utskottet att det inte hellerföreligger några skäl för generell ersättning tilldem som lobotomerats. Även motion So314 (kd) yrkande2 avstyrks därför.ReservationerUtskottets förslag till riksdagsbeslut ochställningstaganden har föranlett följandereservationer. I rubriken anges inomparentes vilken punkt i utskottets förslagtill riksdagsbeslut som behandlas iavsnittet.1. ochfinansiering (punkt 1)av (), (), () och LarsElinderson (m).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 1 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 1. bifallerdärmed motionerna 2001/02:So202, 2001/02: So358yrkande 3 i denna del, 2001/02:So620 yrkandena 3, 6och 7 och 2001/02:N319 yrkande 12 och avslårmotionerna 2001/02:So230, 2001/02: So241,2001/02:So264 yrkandena 1, 3 och 4, 2001/02:So303yrkandena 1 och 2, 2001/02:So353 yrkandena 1 och 2,2001/02:So390, 2001/02:So482, 2001/02:So490yrkandena 1 och 2, 2001/02:So503 yrkande 5, 2001/02:So550 yrkandena 1 och 2, 2001/02:So566 yrkandena 1,8, 9, 10, 16 och 17, 2001/02:So581, 2001/02:So613yrkande 5, 2001/02:So628 yrkande 1, 2001/02:Sf395yrkande 15, 2001/02:T464 yrkande 3 och 2001/02:N314yrkande 3.StällningstagandeAtt få vård av god kvalitet, när man behöver den, är enfundamental rättighet i ett välfärdssamhälle.Patienten måste få en starkare ställning isjukvården. är patientens rättigheter enbartpolitiska, indirekta och kollektiva. Det är därförsom vi föreslår att alla medborgare skall omfattasav en obligatorisk hälsoförsäkring. Med en sådanföljer pengarna patienten, som alltså styrresurserna genom eget val av vårdgivare. Patientenkan på så sätt aktivt välja god vård och välja bortdålig vård.Den obligatoriska hälsoförsäkring som vi föreslårskall omfatta alla, oavsett betalningsförmåga ellerhälsotillstånd. Den skall finansieras gemensamt.Alla människor skall vara anslutna till valfriförsäkringskassa eller motsvarande som administrerarförsäkringen. Varken offentliga eller privataförsäkringskassor skall få plocka russinen urkakan, t.ex. genom att välja bort särskiltresurskrävande patienter. Avgiften skall bero påinkomsten och fastställas av . Ingen skallbetala mer än . Försäkringskassorna skalltilldelas medel ur dessa avgifter.Försäkringsmodellen innebär alltså att sjukvårdenspengar öronmärks.Försäkringskassorna skall ha skyldighet attersätta vårdgivare för behandling av de medborgaresom är anslutna till kassan. skall medriksdagens prioriteringsbeslut som grund ocksåfastställa vilka typer av behandling och omvårdnadsom skall finansieras av den gemensamt finansieradehälsoförsäkringen. Den kommer alltså inte attomfatta ett mindre åtagande än det dagens offentligavård har. Avgifter vid patientbesök m.m. skall varatillåtna men det skall finnas ett högkostnadsskyddsom mildrar avgiftsbördan för särskilt utsattapatientgrupper.Inom ramen för lagstiftningen om enhälsoförsäkring skall frihet finnas för olika typerav försäkringskassor att etablera sig och erbjudamedborgarna sina tjänster. Försäkringskassorna skallkonkurrera med varandra när det gäller kvalitet,administration och organisation samt vad gällertilläggstjänster utöver grundåtagandet.De ekonomiska medel som tillförs hälsoförsäkringenbör självklart omfatta den del av landstingsskattensom går till sjukvård och de statligaersättningarna till sjukvårdshuvudmännen. På längresikt bör även de delar av sjukpenningförsäkringenoch förtidspensionerna som avser rehabiliteringingå. Därigenom kan de offentliga resursernautnyttjas bättre, eftersom avvägningar mellanrehabilitering, vård, sjukskrivning ochförtidspensionering görs i ett helhetsperspektiv ochi ett sammanhang. Även statens subventioner avläkemedel bör ingå i hälsoförsäkringen.Såvitt gäller remisser anser vi att landstingeninte skall ha rätt att införa remisstvång tillspecialistläkare. Remissförfarandet kan enligt våruppfattning totalt sett föra med sig ett ökat antalläkarbesök samt förlänga väntetider tillundersökning och behandling.Vi vill också påtala att läkare med annanspecialitet än allmänmedicin regelmässigthindras att arbeta i primärvården. Det tycker vi ärfel. En breddad kompetens i primärvården är nuytterst angelägen, inte minst som primärvården fårta hand om alltfler mycket vårdkrävande patienter.Vi vill slutligen särskilt peka på attutvecklingen av det privata företagandet inom hälso-och sjukvården i har sketti positiv anda. Med det anförda föreslår vi attriksdagen bifaller motionerna So202 (m), So358 (m)yrkande 3 i denna del, So620 (m) yrkandena 3, 6 och7 och N319 (m) yrkande 12 och avslår motionernaSo230 (m), So241 (kd), So264 (v) yrkandena 1, 3 och4, So303 (c) yrkandena 1 och 2, So353 (kd) yrkandena1 och 2, So390 (s), So482 (kd), So490 (kd) yrkandena1 och 2, So503 (kd) yrkande 5, So550 (s) yrkandena 1och 2, So566 (kd) yrkandena 1, 8, 9, 10, 16 och 17,So581 (s), So613 (kd) yrkande 5, So628 (fp) yrkande1, Sf395 (fp) yrkande 15, T464 (fp) yrkande 3 ochN314 (c) yrkande 3.2. ochfinansiering (punkt 1)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 1 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 2. bifallerdärmed motionerna 2001/02:So264 yrkandena 1, 3 och 4och 2001/02:So390 och avslår motionerna2001/02:So202, 2001/02:So230, 2001/02:So241,2001/02:So303 yrkandena 1 och 2, 2001/02: So353yrkandena 1 och 2, 2001/02:So358 yrkande 3 i dennadel, 2001/02: So482, 2001/02:So490 yrkandena 1 och2, 2001/02:So503 yrkande 5, 2001/02:So550 yrkandena1 och 2, 2001/02:So566 yrkandena 1, 810, 16 och17, 2001/02:So581, 2001/02:So613 yrkande 5,2001/02:So620 yrkandena 3, 6 och 7, 2001/02:So628yrkande 1, 2001/02:Sf395 yrkande 15, 2001/02: T464yrkande 3, 2001/02:N314 yrkande 3 och 2001/02:N319yrkande 12.StällningstagandeVid internationella jämförelser intar svensksjukvård ofta en tätposition i frågor som rörkvalitet och tillgänglighet. Den svenska sjukvårdenär också kostnadseffektiv i jämförelse med andraländers, särskilt när man jämför med länder som haren stor andel privatdriven vård och där sjukvårdenbetalas via försäkringar.Vi anser att hälso- och sjukvården skall varaoffentligt finansierad, ges efter behov och ihuvudsak drivas i offentlig regi. Sjukvården börinriktas mot ett ökat patient- ochpersonalinflytande i form av korta beslutsvägar,långtgående och tydliga delegeringar och former förreell patientpåverkan. All sjukvård skall ha enhelhetssyn på människan som utgångspunkt förinsatsen. Med det menas att patientens fysiska,psykiska och sociala behov skall beaktas och vägassamman. Prioriteringar inom hälso- och sjukvårdenbör ske utifrån den prioriteringsordning somriksdagen beslutat.Vi anser att en demokratisering av vården bordestå mer i fokus än en privatisering. Det är fulltmöjligt att ge patienter och personalstörre inflytande, ansvar och medbestämmande genomatt delegera och skapa korta beslutsvägar.Vi anser inte att en ökad privatisering avprimärvården löser dess problem. De strukturellaproblem som finns inom primärvården kan, och bör, ihuvudsak lösas inom ramen för offentlig drift.Avancerad akutsjukvård kräver ofta omfattandeteknisk utrustning och övervakning. Denna vårdformbör därför enligt vår uppfattning koncentreras tillrelativt få sjukhus. Det ställer krav på välutvecklade vårdkedjor med närsjukhus, primärvård ochvälutrustad ambulanssjukvård. Kontinuiteten ärviktig i vården. Det finns risker medspecialisering, t.ex. att patienten inte ses som enhelhet i sitt sociala sammanhang. Vi anser därföratt detta skall beaktas vid uppbyggnaden avakutsjukvården. Vi vill också framhålla attakutsjukvården måste organiseras också utifrån atten stor andel av patienterna är äldre och har störrebehov av tid, planering och rehabilitering.Slutligen vill vi framhålla värdet av ökatbrukarinflytande i vården. Patienters och anhörigaserfarenheter och kunskaper bör tas till vara på ettbättre sätt än vad som sker . Med det anfördaföreslår vi att bifaller motionerna So264(v) yrkandena 1, 3 och 4 och So390 (s) och avslårmotionerna So202 (m), So230 (m), So241 (kd), So303(c) yrkandena 1 och 2, So353 (kd) yrkandena 1 och 2,So358 (m) yrkande 3 i denna del, So482 (kd), So490(kd) yrkandena 1 och 2, So503 (kd) yrkande 5, So550(s) yrkandena 1 och 2, So566 (kd) yrkandena 1, 8, 9,10, 16 och 17, So581 (s), So613 (kd) yrkande 5,So620 (m) yrkandena 3, 6 och 7, So628 (fp) yrkande1, Sf395 (fp) yrkande 15, T464 (fp) yrkande 3, N314(c) yrkande 3 och N319 (m) yrkande 12.3. ochfinansiering (punkt 1)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 1 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 3. bifallerdärmed motionerna 2001/02:So482, 2001/02: So490yrkandena 1 och 2, 2001/02:So503 yrkande 5,2001/02:So566 yrkandena 1, 810, 16 och 17 och2001/02:So613 yrkande 5 och avslår motionerna2001/02:So202, 2001/02:So230, 2001/02:So241,2001/02:So264 yrkandena 1, 3 och 4, 2001/02:So303yrkandena 1 och 2, 2001/02:So353 yrkandena 1 och 2,2001/02:So358 yrkande 3 i denna del, 2001/02:So390,2001/02:So550 yrkandena 1 och 2, 2001/02:So581,2001/02:So620 yrkandena 3, 6 och 7, 2001/02:So628yrkande 1, 2001/02:Sf395 yrkande 15, 2001/02: T464yrkande 3, 2001/02:N314 yrkande 3 och 2001/02:N319yrkande 12.StällningstagandeMänniskan har kroppsliga, själsliga och andligabehov. Därför handlar hälsa i vid bemärkelse om ettfysiskt, psykiskt, socialt och andligtvälbefinnande.Antalet vårdplatser på sjukhusen har reducerats såmycket att det blir störningar i patientflödet ochflera kliniker påverkas. Minskningen av antaletvårdplatser har inte heller blivit kompenserad genomen motsvarande utbyggnad av ellersärskilda boenden. Därför bör inriktningen vara attunder skapa ca 20 000 nyavårdplatser. Dessa vårdplatser bör främst gälla devårdformer där behoven av sjukvård och omvårdnad ärstörst, dvs. vård av svårt och långvarigt sjuka ochäldre.Vi vill verka för upprättandet av ett nyttförtroendekontrakt mellan politiska företrädare ochvårdens professioner som bygger på ömsesidigtansvarstagande och respekt för varandras uppgifter.Ett ömsesidigt åtagande att ta ansvar utifrån sinaolika roller och uppgifter krävs. Inte minst när detgäller prioriteringsfrågor finns det en starktendens till att skjuta över ansvaret på andragrupper än den man själv representerar.Det finns enligt vår uppfattning all anledning attarbeta med fördjupade kvalitetskrav inom sjukvården.Vi vill lyfta fram dessa kvalitetskrav genom attskapa en värdighetsgaranti för trygghet i vården ochen stärkt ställning för patienten. Detta får inteenbart begränsas till att handla om väntetider,tillgänglighet och ökade valmöjligheter. Patientensdelaktighet i sin egen vård, personlig integritetoch respekt för den enskilde är viktiga frågor. Tidför omvårdnad och tid för möten mellan människormåste bli centrala delar i en värdighetsgaranti inomhälso- och sjukvården. I värdighetsgarantin börskrivas in att ingen skall vårdas i korridorer ellerbehandlingsrum. I lägen med extremt hög belastninginom vården finns ingen möjlighet att låtavårdgarantin resultera i sanktioner gentemot någon,däremot kan man alltid ge kompensation tillpatienten. Värdighetsgarantin för sjukvården börtydligt ange att tidpunkten för operationer inteutan särskilda skäl får ändras somoperation först planerats.Särskild uppmärksamhet och hänsyn skall visaspersoner med nedsatt autonomi, t.ex. barn och äldre,demenshandikappade, individer medutvecklingsstörning och talsvårigheter. Studier harvisat att patienter med kommunikations- ochförståndshandikapp inte sällan reagerar med oro ochaggressivitet när individen känner smärta.Behandlingen av patienter som inte själva alltid kanföra sin talan ställer extra stora krav påvårdpersonalen vad gäller lyhördhet och förmåga atttolka signaler. Värdighetsgarantin skall vara enförsäkran om att vi får god vård även när vi intelängre är kapabla att föra vår egen talan.I debatten hävdas ibland att varje landsting harett sjukhus för mycket. Vi anser att det är enförenklad bild. Det är angeläget att varjeregion/landsting ges förtroende att avgöra dessastrukturfrågor, eftersom vårt land är geografisktstort och relativt glest befolkat. Det är mycketangeläget att finna vårdstrukturer som håller förhögt ställda medicinska kvalitetskrav och somsamtidigt är kostnadseffektiva och praktiska. Närsjukvården organiseras är det viktigt att alltidutgå från patienternas behov. finns detgränser mellan närsjukvård, sjukhusvård ochsocialtjänst som saknar förankring i patientensverklighet och som därför skapar bekymmer för denenskilde. Därför är det viktigt att ett nära,naturligt samarbete med patienten i centrum byggsupp mellan vårdens olika nivåer och ansvarigahuvudmän.Vi anser att det skall vara lätt att komma ikontakt med vården när man behöver det. Vi vill slåvakt om och utveckla de små länsdelssjukhusen.Tillsammans med vårdcentraler, jourmottagningar ochambulanssjukvård utgör de viktiga delar i endecentraliserad närsjukvård. I ett patientperspektivhandlar detta om kvalitet, tillgänglighet ochtrygghet.Närsjukvården behöver få utvecklas till ettvälrenommerat varumärke. Närsjukvården böruppfattas som en plats dit man går när man har behovav hjälp för sin hälsa. Därför måste närsjukvårdenkarakteriseras av lättillgänglighet, kvalitet, storbredd i vårdutbudet och låga avgifter.Avslutningsvis vill vi anföra att vi anser attvälfärden skall byggas utifrån människors mestangelägna behov. Med det anförda föreslår vi attriksdagen bifaller motionerna So482 (kd), So490 (kd)yrkandena 1 och 2, So503 (kd) yrkande 5, So566 (kd)yrkandena 1, 810, 16 och 17 och So613 (kd) yrkande5 och avslår motionerna So202 (m), So230 (m), So241(kd), So264 (v) yrkandena 1, 3 och 4, So303 (c)yrkandena 1 och 2, So353 (kd) yrkandena 1 och 2,So358 (m) yrkande 3 i denna del, So390 (s), So550(s) yrkandena 1 och 2, So581 (s), So620 (m)yrkandena 3, 6 och 7, So628 (fp) yrkande 1, Sf395(fp) yrkande 15, T464 (fp) yrkande 3, N314 (c)yrkande 3 och N319 (m) yrkande 12.4. ochfinansiering (punkt 1)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag under punkt 1 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 4.