bet · GP01FIU27 · 2002-05-30 00:00:00 — Vissa motioner inom finansutskottetsberedningsområde SammanfattningI detta betänkande behandlar utskottet åtta motionerfrån allmänna motionstiden och en motion somväckts med anledning av ekonomiskavårproposition (prop. 2001/02:100). Motionernabehandlar dels vissa jämställdhetsfrågor, dels vissafrågor som rör skatt på valutatransaktioner,betalkort i staten och finansiering av störreinfrastrukturinvesteringar.Vad utskottet anför om den inriktning avjämställdhetspolitiken som finns i vårpropositionenoch det arbete som pågår inom Regeringskanslietkring jämställdhetsfrågor samt kring strategiernaför utformning, uppföljning och utvärdering avjämställd arbetsgivarpolitik både i den statligaförvaltningen och i övriga offentliga verksamheterbör som sin mening tillkännage förregeringen.Utskottet föreslår beträffande betalkorten atthuvudregeln även i fortsättningen bör vara attmyndigheterna tillhandahåller betalkort medpersonligt betalningsansvar till de anställda samtatt undantag från denna huvudregel bör motiverassärskilt antingen i av myndigheterna utfärdaderegler eller i beslutet i det enskilda fallet.I betänkandet finns sju reservationer och tvåsärskilda yttranden.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. Jämställdhetsaspekter på den statligaarbetsgivarpolitikenRiksdagen tillkännager för regeringen som sinmening vad utskottet anfört omjämställdhetsaspekterna på den statligaarbetsgivarpolitiken och avslår motionerna2001/02:A211 av m.fl. (kd) yrkande1,2001/02:A212 av m.fl. (c) yrkande 5,2001/02:A228 av m.fl. (m) yrkande16 samt2001/02:A229 av m.fl. (fp)yrkande 9.Reservation 1 (m)Reservation 2 (kd)Reservation 3 (c)Reservation 4 (fp)2. Jämställdhet i arbetslivetRiksdagen avslår motion2001/02:Fi41 av m.fl. (mp)yrkande 2.Reservation 5 (mp)3. Skatt på valutatransaktionerRiksdagen avslår motionerna2001/02:Fi221 av () samt2001/02:U300 av m.fl. (m) yrkandena 4och 5.Reservation 6 (m, fp)4. Betalkort i statenRiksdagen tillkännager för regeringen som sinmening vad utskottet anfört om användningen avbetalkort i staten. Därmed bifaller riksdagendelvis motion2001/02:Fi203 av Per ().5. Finansiering av störreinfrastrukturinvesteringarRiksdagen avslår motion2001/02:Fi225 av m.fl. (m).Reservation 7 (m)den 30 maj 2002På finansutskottets vägnarJan BergqvistFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: JanBergqvist (s), (), (),(), (), LennartHedquist (m), (), (), (), (), Per (), (), (), (), (), () ochHans Hoff ().2001/02FiU27Utskottets övervägandenJämställdhetsaspekter på denstatliga arbetsgivarpolitikenUtskottets förslag i korthetUtskottet anser att det är angeläget attregeringens jämställdhetsmål fullföljs i denstatliga arbetsgivarpolitiken. Vad utskottetanför om den inriktning avjämställdhetspolitiken som finns ivårpropositionen och det arbete som pågårinom kringjämställdhetsfrågor samt kring strategiernaför utformning, uppföljning och utvärderingav jämställd arbetsgivarpolitik både i denstatliga förvaltningen och i övrigaoffentliga verksamheter, bör somsin mening tillkännage för regeringen. Meddetta föreslår utskottet att avslårförslagen i motionerna.Jämför reservationerna 1 (m), 2 (kd), 3 (c)och 4 (fp).MotionernaKristdemokraterna begär i motion A211 (yrkande 1)att regeringen redovisar hur man skall ökakvinnorepresentationen bland myndighetschefer ochambassadörer. Motionärerna anser att regeringen intetillämpat sina egna jämställdhetsdoktriner vidtillsättning av myndighetschefer och ambassadörer,vilket resulterar i fortsatt låga andelar kvinnor påledande positioner i myndigheter och ambassader.Centerpartiet förespråkar i motion A212 (yrkande5) en lönerevision i den statliga verksamheten isyfte att utjämna löneskillnader mellan likvärdigtarbete. Anledningen till en sådan lönerevision ärenligt motionärerna de kraftiga löneskillnadernamellan kvinnor och män anställda i den statligasektorn även på de högsta befattningsnivåerna.Motionärerna anser vidare att man bör undersökamöjligheten att genomföra denna lönerevision isamarbete med Kommun- och Landstingsförbundet.I motion A228 (yrkande 16) förordar Moderatasamlingspartiet att regeringen tillsätter enutredning om effekterna av den egna arbetsplanen förjämställdhet inom den offentliga förvaltningen. Manpoängterar att regeringen i flera rapporterkritiserats för den ojämna könsfördelningen samt dekraftigt ökade löneskillnaderna inom statligförvaltning i . Vidare ser motionärernanegativt på kvotering och positiv särbehandling avkvinnor inom olika områden och framhäversynliggörande av kvinnor som det bästa medlet förattitydförändringar i samhället.Folkpartiet liberalerna anser i motion A229(yrkande 9) att de offentliga arbetsgivarna måsteföregå med gott exempel när det gäller rättvisalöner, flexibla arbetstider och inställning tillfamiljeansvar och föräldraledighet. Motionärernaunderstryker att många missförhållanden påjämställdhetsområdet även uppmärksammats inom denoffentliga sektorn och kräver ett avsevärt störrepraktiskt engagemang i jämställdhetsfrågorna hosarbetsgivare inom staten, kommunerna ochlandstingen.Utskottets ställningstagandeEnligt utskottets mening är jämställdheten mellankvinnor och män en av de grundläggande principernaför ett demokratiskt samhälle. Den ekonomiskapolitiken i måste därför få ett ännutydligare genusperspektiv än för att kunnabryta det maktmönster som ger kvinnor sämrekarriärmöjligheter, sämre lön och mindre makt endastdärför att de är kvinnor. Kvinnors rätt till arbetemed rättvisa löner och med öppen tillgång tillposter på alla beslutsnivåer måste bli ensjälvklarhet.Utskottet vill framhålla att regeringensutgångspunkt i jämställdhetsarbetet är att såväl denpolitiska som den verkställande delen avregeringsarbetet skall genomsyras av ettjämställdhetsperspektiv. Regeringen har också idetta avseende ett strategiskt övergripande ansvarför arbetsgivarpolitiken inom statsförvaltningen,medan myndigheterna har det operativa ansvaret föratt åstadkomma resultat enligt de mål somstatsmakterna ställer upp. Enligt 8 §verksförordningen (1995:1322) skall myndighetenschef skapa goda arbetsförhållanden och ta till varaoch utveckla de anställdas kompetens och erfarenhet.Myndighetschefen har i detta hänseende ett särskiltansvar att arbeta förebyggande för att skapaförutsättningar för god kompetensförsörjning ochmotverka att lön sätts efter könstillhörighet.Regeringen har en genomarbetad policyför chefsförsörjningen - från rekrytering,introduktion, chefsutveckling, mål- ochresultatdialog till rörlighet samt löner ochanställningsvillkor för chefer i statsförvaltningen.Policyn har myndighetschefer och överdirektörer somfrämsta målgrupp. En prioriterad fråga i regeringenschefspolicy är att arbetet med att öka andelenkvinnliga myndighetschefer fortsätter. Så långt sommöjligt skall det alltid finnas både en kvinnlig ochen manlig kandidat med i det slutliga urvalet införtillsättningar av myndighetschefer. Regeringen utgårsamtidigt från att myndighetscheferna i sin turtillämpar grunddragen i chefspolicyn inom sina egnamyndigheter. Utskottet anser i detta sammanhang attdet måste vara en av förutsättningarna förtillsättning av myndighetschefer att dessa är bådeintresserade av jämställdhetsfrågor och beredda attta på sig det praktiska ansvaret för att genomföraregeringens mål för jämställdhetsarbetet. Utskottetanser vidare att det är varje nuvarandemyndighetschefs ansvar att aktivt och målmedvetetarbeta med jämställdhetsfrågor.Utskottet vill understryka att målsättningen förregeringens chefspolicy inom utrikesförvaltningen äratt ytterligare öka andelen kvinnliga chefer såvälute som hemma. Denna målsättning måste genomsyrahela personalpolitiken och komma till uttryck blandannat i jämställd basrekrytering och aktivtbefordringsarbete. Utskottet anser det angeläget inom förbereder utveckling avstrategier för jämställd tillsättning av utredareoch styrelseordföranden för att öka möjligheten tillatt föra en medveten jämställdhetspolitik även inomdetta område. Det är värdefullt att Statenskvalitets- och kompetensråd fortsätter att aktivtarbeta med att förverkliga jämställdhetsmålen genomsådana satsningar som exempelvis ett program medsyftet att exponera kvinnor som kandidater tillhögre chefsbefattningar och ett mentorsprogram förrelativt nya chefer på mellannivå.Utskottet noterar attArbetsgivarpolitikutredningen lämnat sittbetänkande Den arbetsgivarpolitiska delegeringen istaten - en samlad utvärdering (SOU 2002:32).Utredningens uppdrag omfattade bl.a. bedömning aveffekterna av den arbetsgivarpolitiska delegeringenpå lönebildningen, personalförsörjningen och andrapersonalpolitiska frågor inom statsförvaltningen.Enligt utredningens uppfattning har myndigheternasansträngningar för jämställd kompetensförsörjningökat avsevärt, mycket tack vare denarbetsgivarpolitiska delegeringen i staten som gerstörre möjligheter till lokala lösningar inompersonalverksamheten. Utredningen föreslår attsystemet för regeringens uppföljning avmyndigheternas kompetensförsörjning fortsätter attutvecklas. En remittering av betänkandet förberedsför närvarande.Sedan 1997 begär regeringen in uppgifterom myndigheternas mål för sin kompetensförsörjningliksom statistik över löneutveckling,könsfördelning, rörlighet och ålder. Myndigheternaåläggs i beslutet att - med anledning avskärpningarna i jämställdhetslagen - särskiltredovisa vilka åtgärder som vidtas för att gekvinnor och män lika goda möjligheter tillutveckling och befordran. Myndigheterna skall vidareredovisa det arbete som bedrivs för att kartläggaoch eliminera eventuella osakliga löneskillnadermellan kvinnor och män. Enligt en redogörelse förarbetet med genomförandet av regeringensförvaltningspolitiska handlingsprogram (skr.2000/01:151 Regeringens förvaltningspolitik) ökadeandelen myndigheter som vidtar aktiva åtgärder isyfte att eliminera osakliga löneskillnader mellankvinnor och män från till drygt 66 %under år 2000. Andelen myndigheter som redovisaraktiva åtgärder för att ge kvinnor och män lika godamöjligheter till utveckling och befordran ökadesamtidigt från till omkring 50 %.I detta sammanhang vill utskottet understryka attdet är oerhört viktigt att alla myndigheter somomfattas av den nya jämställdhetslagen följer ochgenomför regeringens riktlinjer förjämställdhetsarbete i statsförvaltningen. Utskottetutgår från att samtliga myndigheter vid nästagenomgång av regeringens förvaltningspolitik kommeratt redovisa aktiva åtgärder både för att minskalöneskillnaderna mellan könen och för att åstadkommasamma möjligheter till utveckling och befordran förkvinnor och män.Utskottet vill också understryka att en välfungerande lönebildning är av avgörande betydelseför en fortsatt god samhällsekonomisk utveckling.Inom ramen för detta mål är det viktigt attregeringen verkar för att bryta den könsrelateradelönediskrimineringen samt motverka bådediskriminerande värderingar av olika arbeten ochnegativa effekter av den segregeradearbetsmarknaden. Utskottet vill erinra om attregeringen via JämO och följerarbetsmarknadsparternas arbete med att åtgärdaosakliga löneskillnader fram till den 1 januari2004. Detta arbete åläggs parterna i enlighet medden nya jämställdhetslagen och det gäller ävenlöneskillnader i den offentliga sektorn. Utfallet avparternas arbete kommer att vara vägledande förbehovet av ytterligare åtgärder, bl.a. skärptlagstiftning.Vidare noterar utskottet att i vårpropositionenför 2002 uppmärksammas att kvinnor i högre grad änmän har anställningskontrakt som visstids- ochdeltidsanställda. Utskottet anser i likhet medregeringen att det krävs ytterligare insatser föratt säkerställa att grunden även för kvinnorsdeltagande på arbetsmarknaden skall varatillsvidareanställning på heltid. Utskottet serdärför positivt på att en av dessa insatser -anställningsstöd för arbetsgivare vid omvandling avofrivilliga deltidstjänster till heltidsarbete -kommer att särskilt uppmärksammas ibudgetpropositionen för 2003.Utskottet konstaterar att ytterligare insatser föratt stärka jämställdhetsarbete både i den statligaförvaltningen och hela den offentliga sektorn ärunder beredning inom . Bland annathar regeringen beslutat direktiv till en översyn avverksförordningen (dir. 2001:177) i syfte att skapaen större tydlighet när det gäller dels deförvaltningspolitiska kraven på myndigheterna, delsmyndighetsledningens ansvar och uppgifter också idess roll som arbetsgivare. Dessutom planerasen ny regeringsskrivelse om jämställdhetspolitikenutkomma . Utskottetförutsätter att regeringen härvid lämnar en utförligredovisning av hur kvinnorepresentationen blandmyndighetschefer, ambassadörer och statliga utredareskall öka och vad som ytterligare kan göras för attutjämna obefogade löneskillnader.Regeringens och arbete för ökadjämställdhet sammanfattas i en ny tidning frånRegeringskansliet, Jämnt. Tidningen vänder sig tillchefer och jämställdhetsansvariga i den statligaförvaltningen och skall också distribueras tillkommunerna, landstingen samt olikaintresseorganisationer för att ge kunskap ochinspiration i det fortsatta jämställdhetsarbetet.Utskottet anser att det är angeläget attjämställdhet mellan könen och en arbetsmiljö därdiskriminering på grund av kön inte får förekommamåste utgöra en av de grundläggandeförhållningssätten för den statliga förvaltningen.Enligt utskottet har regeringen genomförvaltningspolitiska styrsignaler tillmyndigheterna samt en aktiv uppföljning av dearbetsgivarpolitiska insatserna åstadkommit attmyndigheterna tar ett större ansvar för att sättakonkreta mål för sitt jämställdhetsarbete medtydliga kopplingar till målen för verksamheten. Detär viktigt att regeringen löpande fortsätter attaktivt följa upp och utvärdera sin egen ochmyndigheternas arbetsgivarpolitik med hänsyn tilldessa jämställdhetsmål.Utskottet vill understryka att jämställdhet beröralla samhällsområden. Jämställdhet handlar omrättvisa och fördelning av ekonomisk och politiskmakt. Det handlar om demokrati, om att värderakvinnor och män lika. Därför är det också viktigtatt genusperspektivet blir en naturlig del avverksamheten i statsförvaltningen och i övriga delarav den offentliga sektorn. Det är utskottets meningatt jämställdhet är en fråga med högsta prioritet.Mycket återstår att göra. Utskottet ser positivt påatt regeringen arbetar med att på olika sättfullfölja jämställdhetsmålen i den statligaarbetsgivarpolitiken samt att i övrigt utvecklajämställdhetsarbetet.Vad utskottet anfört om den inriktning avjämställdhetspolitiken som finns i vårpropositionenoch det arbete som pågår inom Regeringskanslietkring jämställdhetsfrågor samt kring strategiernaför utformning, uppföljning och utvärdering avjämställd arbetsgivarpolitik både i den statligaförvaltningen och i övriga offentliga verksamheter,bör som sin mening tillkännage förregeringen. Med detta föreslår utskottet attriksdagen avslår förslagen i motionerna A211 (kd)yrkande 1, A212 (c) yrkande 5, A228 (m) yrkande 16och A229 (fp) yrkande 9.Jämställdhet i arbetslivetUtskottets förslag i korthetUtskottet föreslår att avslårmotionen om ytterligare insatser för attförbättra jämställdheten i arbetslivet medhänvisning till att frågorna harbehandlats av riksdagen.Jämför reservation 5 (mp).MotionenMiljöpartiet de gröna förordar i motion Fi41(yrkande 2) ytterligare insatser för att förbättrajämställdheten. Motionärerna framhäver behovet avatt stärka gravida kvinnors och föräldrars ställningpå arbetsmarknaden samt råda bot pålönediskrimineringen med hjälp av bl.a. utbyggnad avföräldraförsäkringen, införandet av en dagligarbetstidsförkortning och förflyttning avlönediskrimineringsärenden från Arbetsdomstolen tillallmän domstol. Vidare anser man att politiker somarbetsgivare i offentlig sektor bör prioriterakvinnors löner, speciellt i kvinnodomineradelåglöneyrken, i de närmaste årens löneförhandlingar.Finansutskottets ställningstagandeUtskottet vill erinra om att arbetsmarknadsutskottettidigare har behandlat flera av frågornaangående jämställdheten i arbetslivet i betänkandena2001/02:AU3, 2001/02:AU4 och 2001/02:AU6.Arbetsmarknadsutskottet ser allvarligt på teckenpå försämrade möjligheter att kombinera arbete ochbarn och hänvisar till JämO:s särskilda uppdrag atttill regeringen redovisa och kommentera resultat avdiskrimineringsärenden i samband med graviditet ochföräldraskap. I frågan om en arbetstidsförkortningavvaktar man slutsatserna från utredningen avKommittén för nya arbetstids- och semesterregler.Man hänvisar också till en pågående utredning om ensammanhållen diskrimineringslagstiftning innanfrågan om forum i diskrimineringsmål kan avgöras.Finansutskottet finner för sin del inga skäl tillatt avvika från arbetsmarknadsutskottetsställningstagande.Med hänvisning härtill avstyrker utskottet motionFi41 (mp) yrkande 2.Skatt på valutatransaktionerUtskottets förslag i korthetRegeringen avser att lämna enskrivelse till med arbetsnamnetSpelregler för globala marknader. Iskrivelsen behandlas bl.a. en svensk strategiför internationell finansiell stabilitet. Motdenna bakgrund avstyrker utskottetmotionerna.Jämför reservation 6 (m, fp).MotionernaI motion U300 av m. fl. (m) anförs attdet framför allt är de fattigaste länderna som haratt vinna på att kapital utan onödiga regleringarkan flyttas på den internationella marknaden. Närregleringar minskas eller försvinner leder dettatill ökade strömmar av kapital till . Engrundförutsättning för investeringar är ocksåförutsebarhet och grundläggande marknadsekonomiskainstitutioner. Enligt motionärerna bör därförSverige i IMF verka för en kod för transparenta ochöppna finansmarknader så att otillbörlig statlig ochannan påverkan på banker och andra aktörerförhindras. bör också med kraft motarbetainförandet av en s.k. Tobintull eller Tobinskatt.Förutom att skatten fördyrar och försvårarkapitalanskaffningen för innebärTobinskatten att det blir svårare att överföra deviktiga kreditmarknadsinstrument som i-världen harutvecklat och som är en förutsättning för ett välfungerande näringsliv (yrkandena 4 och 5).I motion Fi221 av () anförs attavsikten med Tobinskatten är att den skall vara etthandelshinder för pengar. Enligt motionären skadaralla handelshinder marknadens sätt att fungera.Tobinskatten skulle göra att investeringar i blir dyrare genom att pengaströmmarna ditbeskattas. Den som vill gynna utvecklingen i bör, enligt motionären, inte försvåra förinvesteringsströmmarna utan tvärtom se till att merpengar når dessa länder. Vidare anförs attTobinskatten innebär att beskattningsmakten försöver till internationella - icke folkligtkontrollerade - organisationer. Ur en demokratisksynvinkel är detta oacceptabelt. Enligt motionärenbör Tobinskatten avvisas (yrkandena 1-9).Utskottets ställningstagandeMed anledning av motioner om det internationellafinansiella systemet och införandet av en s.k.Tobinskatt på den internationella finansmarknadengjorde utskottet en omfattande ochgrundlig beredning av frågorna. Ett stort antal,både svenska och internationella, rapporter i ämnenagicks igenom, och hölls enoffentlig utfrågning under rubriken i en global ekonomi. Tobinskatt - hindereller möjlighet. I utfrågningen deltoghandelsminister , vice riksbankschefEva Srejber, chefekonomen i ochekonomen en följd av beredningen och utskottetsbetänkande (bet. 2000/01:FiU25) uppmanade riksdagenregeringen att utarbeta och formulera englobaliseringsstrategi, inom vilken såväl förslagetom Tobinskatt som andra alternativa åtgärder för attöka stabiliteten i det finansiella systemet och föratt hantera eller finansiera åtgärder mot de växandeglobala utmaningarna värderas och prioriteras.Strategin bör bl.a. utgöra grunden för Sverigesagerande i olika internationella församlingar.Enligt uppgifter som utskottet inhämtat frånUtrikesdepartementet kommer regeringen undersommaren att lämna en skrivelse till medarbetsnamnet Spelregler för globala marknader. Iskrivelsen behandlas bl.a. en svensk strategi förinternationell finansiell stabilitet. Utskottetanser att det inte finns anledning till att ta någotinitiativ med anledning av motionerna U300 (m) ochFi221 (m), varför de avstyrks.Betalkort i statenUtskottets förslag i korthetUtskottet anser att huvudregeln även ifortsättningen bör vara att myndigheternatillhandahåller betalkort med personligtbetalningsansvar till de anställda. I de fallmyndigheterna anser det motiverat att denanställde använder betalkort där staten bärbetalningsansvaret främst när det gällerfortlöpande inköpsverksamhet i tjänsten bördetta motiveras särskilt antingen i avmyndigheterna utfärdade regler eller ibeslutet i det enskilda fallet. Utskottetföreslår att delvis bifallermotionen.MotionenI motion Fi203 av Per () förordas att statensom huvudregel bör avskaffa alla kreditkort därstaten bär betalningsansvar. Grundregeln för allstatlig personal skall i stället vara attmedarbetare bär betalningsansvar (yrkande 1). Det ärenligt motionären angeläget att samma system somtillämpas i övriga samhället, där människor måsteredovisa sina kvitton och själva ansvara för sinakreditkort, skall gälla även för statsapparaten.Alla undantag från denna huvudregel skall motiverasindividuellt och alla motiveringar skall varaoffentliga (yrkande 2).Kommentar från betalchefen vidRiksgäldskontorets enhet för statensbetalningssystemFrån betalchefen vid enhet förstatens betalningssystem, , harutskottet erhållit kommentarer med bl.a. följandesynpunkter:"Statliga myndigheter behöver komplement tillvanliga beställningsrutiner, vilka är både dyra ocharbetskrävande, och här kan betalkorten dels ge enlängre betalningsfrist åt myndigheten, delsväsentligt minska antalet fakturor från olikaleverantörer. Och kan även s.k. rena företagskortbehövas där fakturan kommer till myndigheten förtanken kan knappast vara att enskilda tjänstemänekonomiskt skall ansvara för statliga myndigheterssamtliga anskaffningar (.). I stället för att fåt.ex. 50 fakturor (varje faktura kostar ca300-500 kronor i hanteringskostnader) kanmyndigheten från kortföretaget få en (1) samlings-faktura och på det sättet väsentligt effektiviserasin ekonomiförvaltning. "ställningstagandeUtskottet har behandlatliknande motionsförslag om användningen av betalkortmed personligt betalningsansvar i staten (bet.1996/97:FiU17 och 1997/98:FiU14). Vid båda dessatillfällen avslog på utskottets begäranmotionen med motiveringen att det vore att gå förlångt att avskaffa betalkort med statligtbetalningsansvar eftersom det fanns skäl att användaäven denna typ av betalkort i staten.Utskottet kan konstatera att myndigheterna tillämpar huvudregeln att statsanställda skallanvända betalkort med personligt betalningsansvar.Av de statligt upphandlade betalkort som används påmyndigheterna är kort med personligtbetalningsansvar. Endast är kort därstaten bär betalningsansvar. Utskottet anser attbetalkorten med statligt betalningsansvar har enfunktion i myndigheternas förvaltning eftersomenskilda tjänstemän inte skall ansvara ekonomisktför statliga myndigheters anskaffningar. Samtidigtkan myndigheterna som juridiska personer intefråntas möjligheten att utnyttja tjänster ochprodukter från leverantörer som inte godkännerfakturabaserade transaktioner.Det finns ingen generell förordning beträffandevalet av betalkort i statlig verksamhet, utanmyndigheterna gör själva en prövning av vilken typav betalkort som bäst tjänar deras behov. I dettasammanhang är det enligt utskottets mening viktigtatt den interna kontrollen på myndigheterna fungeraroklanderligt så att statliga medel används på avsettsätt och att alla oegentligheter upptäcks, beivrasoch rättas till. Enligt vad utskottet erfarit frånRiksgäldskontoret fungerar systemet med två typer avbetalkort i staten mycket väl - myndigheterna visargod disciplin i sina korttransaktioner och någraoegentligheter har inteförekommit. För tjänstemän som inte använderbetalkorten på ett tillfredsställande sätt finnssjälvfallet möjlighet att frånta dem rätten attanvända korten.