bet · GP01AU4 · 2002-03-14 00:00:00 — SammanfattningI detta betänkande behandlas 111 motionsförslag frånallmänna motionstiden riksmötena /2000, 2000/01och 2001/02 som rör frågor om ohälsa i arbetslivet,arbetsmiljö, företagshälsovård och andraarbetslivsfrågor.I motionerna lämnas bl.a. förslag till åtgärderför att minska en tilltagande ohälsa i arbetslivet,inte minst med anledning av det ökande ohälsotal somhar samband med stress och psykiska faktorer.Utskottet ser utvecklingen vad gäller ohälsan somett av de största samhällsproblemen . Samtligamotioner avstyrks dock bl.a. med hänvisning till ettav regeringen initierat elvapunktsprogram för ökadhälsa i arbetslivet och pågående samtal mellanregeringen och arbetsmarknadens parter i dessafrågor.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. Ohälsa och arbetsmiljöRiksdagen avslår motionerna 2000/01:A277yrkandena 1 och 6, 2001/02: A244 yrkande 1 och2001/02:A246 yrkande 6.Reservation 1 (m) - motiv.Reservation 2 (kd)2. TaylorismenRiksdagen avslår motion 1999/2000:A601.3. Utredning om ohälsaRiksdagen avslår motionerna 1999/2000:A220yrkande 4, 1999/2000:A242, 1999/2000:A270,1999/2000:A726, 2000/01:A256 yrkande 1,2000/01:A313, 2001/02:A247 yrkande 3 i denna del,2001/02:A304 och 2001/02:A385 yrkande 6.Reservation 3 (c)4. Frågor inom ramen för trepartssamtalm.m.Riksdagen avslår motionerna 2000/01:A225yrkande 4, 2000/01:A262, 2000/01:A277 yrkande 3 idenna del, 2001/02:A229 yrkande 11 i denna del,2001/02:A247 yrkandena 6 och 7, 2001/02:A292,2001/02:A330, 2001/02:A333, 2001/02:A342,2001/02:A360, 2001/02:A385 yrkande 5 och2001/02:Sf395 yrkande 4.Reservation 4 (kd)Reservation 5 (c, fp)5. RehabiliteringRiksdagen avslår motion 2000/01:So358 yrkande11.6. Arbetstid och friårRiksdagen avslår motionerna 2000/01:A277yrkande 3 i denna del, 2001/02:A220 yrkandena 8och 9, 2001/02:A229 yrkande 11 i denna del,2001/02:A247 yrkande 3 i denna del och2001/02:A385 yrkande 2.Reservation 6 (kd, c, fp)7. ÄldrekompetenscentrumRiksdagen avslår motion 2001/02:A204 yrkande 3.Reservation 7 (kd)8. Forskning om ohälsaRiksdagen avslår motionerna 1999/2000:So226yrkande 5, 2000/01:A233, 2000/01:A238,2000/01:So549 yrkande 7, 2001/02:A377 yrkandena2-4 och 2001/02:So497 yrkande 12.Reservation 8 (c, fp)9. FonderRiksdagen avslår motionerna 1999/2000:A722yrkande 3, 2000/01:A242, 2000/01:A256 yrkande 2,2001/02:A220 yrkande 2 och 2001/02:A385 yrkande3.Reservation 9 (mp)10. Sjukvård i företagshälsovårdenRiksdagen avslår motion 2001/02:A242 yrkandena1 och 2.Reservation 10 (m)11. FolkhälsokommitténRiksdagen avslår motion 1999/2000:So226 yrkande3.12. Företagshälsovård i övrigtRiksdagen avslår motionerna 1999/2000:Sf304yrkande 7, 2000/01:A275, 2001/02:A247 yrkande 8,2001/02:A283 yrkandena 1 och 2, 2001/02:A309,2001/02:A371, 2001/02:A377 yrkande 1 och2001/02:Sf395 yrkande 9.Reservation 11 (c, fp)13. BullerRiksdagen avslår motionerna 2001/02:A247yrkande 11, 2001/02:A314 yrkande 5 och2001/02:Bo217 yrkande 5.Reservation 12 (c)14. Elektromagnetiska fält m.m.Riksdagen avslår motionerna 1999/2000:A215yrkandena 1-3, 1999/2000:A719, 2000/01:A201yrkandena 1-3 och 2001/02:A210 yrkandena 1-3.Reservation 13 (mp)15. IsocyanaterRiksdagen avslår motionerna 1999/2000:A724,2001/02:A325, 2001/02:MJ357 och 2001/02:MJ390.16. Hygieniska gränsvärdenRiksdagen avslår motion 2001/02:A352.Reservation 14 (v)17. Skyddsutrustning m.m.Riksdagen avslår motionerna 2001/02:A247yrkandena 9 och 10 samt 2001/02:A260.Reservation 15 (c)18. Våld och hot i arbetslivetRiksdagen avslår motionerna 1999/2000:A209,1999/2000:A219 yrkande 5, 2000/01:A213,2000/01:A232 yrkande 1, 2000/01:A310,2000/01:A312, 2001/02:A337 och 2001/02:A375.19. Regionala skyddsombudRiksdagen avslår motionerna 2001/02:A215 och2001/02:A315 yrkande 4.Reservation 16 (v)20. Lokala skyddsombudRiksdagen avslår motionerna 1999/2000:A232,2000/01:A205 och 2001/02:A261.21. Småföretag m.m.Riksdagen avslår motionerna 1999/2000:N273yrkande 20 och 2001/02:A315 yrkande 3.Reservation 17 (m, kd)Reservation 18 (v)22. Systematiskt arbetsmiljöarbete m.m.Riksdagen avslår motionerna 2000/01:A277 yrkande 8och 2001/02:A246 yrkande 8.Reservation 19 (kd)23. Funktionshindrades arbetsmiljö m.m.Riksdagen avslår motionerna 2001/02:A298 och2001/02:A326.24. SanktionerRiksdagen avslår motion 2001/02:A315 yrkande 2.Reservation 20 (v)25. ViteRiksdagen avslår motionerna 2000/01:A239 och2001/02:A307.26. NämndemänRiksdagen avslår motion 2001/02:A286 yrkandena1 och 2.Reservation 21 (kd)27. ArbetslivsinstituetRiksdagen avslår motionerna 2001/02:A369 och2001/02:A383.28. Forskning om mångfald m.m.Riksdagen avslår motionerna 2000/01:A240 och2001/02:A297.29. AnställningstesterRiksdagen avslår motion 1999/2000:A718.30. Program mot alkoholRiksdagen avslår motionerna 2000/01:A253,2001/02:A254 och 2001/02:So27 yrkande 17.31. SäljsekterRiksdagen avslår motion 1999/2000:A716.Stockholm den 14 mars 2002På arbetsmarknadsutskottets vägnarSven-Erik ÖsterbergFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: (), (), MargaretaAndersson (c), (), (), (), (), LailaBjurling (s), (), (), (), (), BarbroFeltzing (mp), (), (), () och Carlinge Wisberg (v).2001/02AU4Utskottets övervägandenAllmänna frågor som rör arbetslivet,ökad ohälsa och stressUtskottets förslag i korthetI detta avsnitt behandlar utskottet en radmotionsförslag som gäller åtgärder mot enökad ohälsa i arbetslivet. Samtliga motioneravslås, bl.a. med hänvisning till ett avregeringen initierat elvapunktsprogram förökad hälsa i arbetslivet, och särskiltinledda samtal mellan regeringen och parternapå arbetsmarknaden. Jämför reservationerna 1(m), 2 (kd), 3 (c), 4 (kd), 5 (c och fp), 6(kd, c och fp), 7 (kd), 8 (c och fp) och 9(mp).MotionerAllmänt om arbetslivetKristdemokraterna menar i kommittémotion2000/01:A277 (yrk. 1 och 3) att det är viktigt attframhålla att stress inte bara är enarbetsmarknadsfråga. Stress uppkommer när konfliktuppstår mellan arbetsliv och privatliv, när individoch arbetsuppgifter inte passar ihop och närmänniskor inte har kontroll över sitt eget arbeteeller sina liv. Det handlar om helheten i livet ochom balansen i tillvaron mellan arbete och hem- ochfamiljeliv. Arbetslivet bör göras mer barnvänligtoch måste utformas på ett sådant sätt att det blirkompetenshöjande att vårda och fostra sina barn. Ettsådant arbetsliv skulle kunna åstadkommas genom enfamiljepolitik som bl.a. ger föräldrar möjlighet attvälja barnomsorgsform, mer flexibel arbetstid ochmöjligheter till distansarbete. Genom något somKristdemokraterna kallar "job-sharing" skulle tvåpersoner kunna dela på ett arbete för att klarabarnomsorgen på ett familjenära sätt. Ett annatförslag från och som lämnas ikommittémotion 2001/02:A204 (yrk. 3) är att ettäldrekompetenscentrum för utveckling av godseniorpolitik i arbetslivet inrättas. Ett sådantcentrum skulle med fördel kunna samlokaliseras medArbetsmiljöverket. Arbetsgivare skall där kunna fåkonsultstöd och rådgivning vid introduktion ochgenomförande av en aktiv seniorpolitik i företagen.Kristdemokraterna anser vidare i kommittémotionerna2000/01:A277 (yrk. 6) och 2001/02:A246 (yrk. 6) attde särskilda problem som finns med ohälsa i denoffentliga sektorn bör belysas. Denna sektor topparstatistiken över såväl långtidssjukskrivning somkorttidsfrånvaro från arbetet. Erbjudande om tryggaarbeten, möjlighet till flexibelarbetstidsförläggning och rik möjlighet tillkompetensutveckling är några viktiga faktorer förframtidens personalpolitik inom offentlig sektor.Frågor om de anställdas delaktighet och inflytandebör också ses över.Också de båda tar i motion 2001/02:A244(yrk. 1) upp arbetsmiljön inom hälso- ochsjukvården. De anför att hälso- och sjukvårdenbehöver rekrytera mer personal. De befarar attrekryteringsproblemen kommer att varagigantiska om bilden av offentlig sektor somarbetsgivare inte ändras till det bättre.Centerpartiet å sin sida anser i motion1999/2000:A220 (yrk. 4) att problematiken medstigande sjukfrånvaro och sjuknärvaro i första handbör betraktas som ett arbetsmiljöproblem. Det måstedärför till största delen hanteras avarbetsmarknadens parter. En parlamentarisk utredningbör tillsättas för att belysa arbetsmarknadensohälsoproblem och socialförsäkringarna i ettsammanhang. I motion 2000/01:So358 (yrk. 11)föreslår att arbetsmiljölagstiftningenses över i syfte att radikalt förbättrarehabiliteringen och för ökad livskvalitet.Utredningar visar att det är få som får tillgångtill rehabilitering. Arbetsgivarnas ansvar förrehabilitering är otydligt och tolkas olika. Detoperativa ansvaret har förskjutits till fyra olikainstanser, nämligen landstingens hälso- ochsjukvård, , kommunernassocialtjänst och statens arbetsförmedling. Detsaknas incitament för att de olika sektorerna skallbidra med finansiering av rehabiliteringen. Ensamordning av insatserna skulle väsentligt förbättralivsvillkoren för den enskilde individen.Rehabiliteringsansvaret behöver förtydligas ochkostnaderna i högre grad belasta det som orsakarskadan. Arbetsgivarna måste åläggas ett störreansvar för arbetsmiljön. Arbetsgivarinträdet för denoffentliga sektorn bör förlängas ,som en sänkning av arbetsgivaravgiftengenomförs för att kompensera den ökade kostnaden. Ikommittémotion 2001/02:A247 (yrk. 3) föreslårCenterpartiet att en översyn görs av de strukturersom styr den enskildes arbetssituation så attverktyg för bättre arbetsmiljöer kan utvecklas. Detgäller frågor om arbetets förläggning och rum,anställningsvillkor och anställningsformer.Folkpartiet menar i motionerna 2000/01:A225 (yrk.4), 2001/02:A229 (yrk. 11) och 2001/02:Sf395 (yrk.4) att den enskilde individen bör ges mer makt överden egna arbetsmiljön och arbetstiden. Den enskildearbetstagarens ställning på arbetsmarknaden börstärkas liksom möjligheter till eget inflytande. Detbör göras kvalitetsbedömningar av den socialaarbetsmiljön och personalpolitiken. Lagstiftaren,arbetsgivare och fackföreningsrörelsen bör iframtiden ta arbetsplatsernas "mjuka"arbetssjukdomar, som stress och psykosocial ohälsa,på betydligt större allvar än hittills.Miljöpartiet anför följande i motionerna2000/01:A256 (yrk. 1 och 2) och 2001/02:A220 (yrk.2, 8 och 9). Kopplingen mellan arbetsorganisationoch arbetshälsa har inte kommit fram tillräckligttydligt. En modern arbetsorganisation måste ta tillvara teknikens fördelar och individens kompetens.Den måste ge medarbetarna goda möjligheter tilllärande och förändring. I arbetsorganisationen måsteockså finnas ett fungerande "signalsystem" som bådevarnar för och förebygger olika former av ohälsa,belastningsskador, stress och utbrändhet.Arbetsgivare har svårt att själva hittaarbetsformer som fungerar. Regeringen bör därförinrätta speciella arbetslivsfonder som kan medverkatill ett utvecklingsarbete för att förebygga ochåtgärda stress och utbrändhet. Härifrån skallgrupper eller organisationer kunna söka hjälp tillprojekt eller åtgärder för arbete med stress ochutbrändhet. Regeringen bör utreda hur företagen kangöras ansvariga, eventuellt ekonomiskt, närsjukfrånvaron på en arbetsplats når oacceptablanivåer. De friårsförsök som inletts detta år och somnu omfattar 12 kommuner bör utvidgas till att gällaalla kommuner. Det skulle kunna vara ett sätt attkomma till rätta med utbrändhet och stress iarbetslivet. Ett annat sätt är genomförandet avförkortad arbetstid. Arbetstidsförkortningen börutformas i samspel mellan staten ocharbetsmarknadens parter.Förslaget om förkortad arbetstid och fonder förminskad stress i arbetslivet förs fram också avBarbro Feltzing (mp) i motionerna 1999/2000:A722(yrk. 3) och 2001/02:A385 (yrk. 2 och 3).Ann-Kristine och (båda s)yrkar i motion 1999/2000:A242 att en utredning omdet framtida arbetslivet tillsätts. I utredningenbör frågor om människors möjligheter tilldelaktighet och inflytande kopplas till människorsutveckling och kompetens. Förutsättningar för ökadsysselsättning och tillväxt bör vägas in isammanhanget. Även och (båda s) anser i motion 1999/2000:A270 attregeringen bör tillsätta en utredning som tar framförslag på hur man kan förhindra utslagning frånarbetsmarknaden.Tomas () framför i motion 1999/2000:A726som sin åsikt att de förslag (SOU 1990:49) lämnade bör följas upp, detta motbakgrund av att partssamarbetet påarbetsmiljöområdet inte fungerat lika bra under1990-talet som tidigare.Torgny och m.fl.(s) menar i motion 2000/01:A242 att mycket av denkunskap och den erfarenhet som vanns genom olikaprojekt som finansierades av den dåvarandeArbetslivsfonden har gått förlorad i och med attfonden upphörde med sin verksamhet.Arbetslivsfondens verksamhet bör därför återupptas.Siw m.fl. (s) för fram sina tankar omett "uthålligt arbetsliv" i motion 2000/01:A262.Åtgärder måste vidtas mot belastningsskador, ochstressen i arbetslivet måste stoppas.Yrkesinspektionen och företagshälsovården har enviktig roll t.ex. när det gäller att få kontrollöver arbetstiden. Obligatorisk företagshälsovård kanvara ett sätt att åtgärda och minimera skaderisker.I motion 2001/02:A377 (yrk. 2 och 3) anser m.fl. (s) att inrättandet av ettnationellt hälsoregister bör övervägas. Ett sådantregister bör förvaltas av samhället, men medarbetsmarknadens parter som intressenter.Krister Örnfjäder och ()påtalar i motion 2001/02:A342 att alltfler drabbasav olyckor och sjukdomar inom arbetslivet.Ytterligare åtgärder måste vidtas för att göra någotåt situationen anser motionärerna. Även i motion2001/02:A333 efterlyser m.fl. (s)åtgärder mot stress i arbetslivet. Det handlar omatt ge människor bättre inflytande över sinarbetssituation, skapa ett vänligare klimat ochbelöna ansträngningar så att människor kan känna sigbehövda. En annan viktig åtgärd är, framhållermotionärerna, att skapa en ny och modernarbetsmiljöorganisation med bättre utbildadeskyddsombud och arbetsmiljöinspektörer.Göran och () anför imotion 2001/02:A292 att en god arbetsmiljö inte baraär en viktig angelägenhet för den enskilde utanockså för hela samhället. Sambandet mellankostnaderna för ohälsa i arbetet och en i övrigtdålig arbetsmiljö måste visas på ett tydligare sättanser motionärerna. Medvetenheten om dessa frågormåste öka för att människor skall kunna gå i pensionnär de är friska.Jan () anser i motion 1999/2000:A601 attstat och kommun bör föregå med gott exempel ochavskaffa "taylorismen".I motion 2000/01:A313 anför m.fl. (v)att regeringen bör tillsätta en kommission meduppdrag att sammanställa kunskap och föreslååtgärder som vänder ökningen av negativ stress ochutbrändhet. Kommissionen bör bestå av forskare,representanter för fackliga organisationer,arbetsgivare och berörda organisationer samt depolitiska partierna. Motsvarande synpunkter framförsockså av m.fl. (v) i motion2001/02:A304.Chatrine () är inne på liknandetankegångar i motion 2000/01:A233. Hon anser attdet bör inrättas en delegation mot stress ochutbrändhet. Forskare och praktiker med kunskaper omstress och utbrändhet bör föras samman i en sådandelegation. En återgång till 40 timmars arbetsveckasom ett första steg mot arbetstidsförkortning, enanalys av varför sjukskrivningarna har ökat, störremöjlighet till reflektion och reflekterande samtalkring den egna arbetssituationen och balans mellanfamilj och arbete är några frågor som bör tas upp avkommissionen.I motion 2001/02:A385 (yrk. 5 och 6) framför BarbroFeltzing (mp) ett förslag om att initiera ennationell kampanj mot ohälsa i arbetslivet. Honförordar också att en "vardagsmaktsutredning"tillsätts.TrepartssamtalCenterpartiet befarar i motion 2001/02:A247 (yrk. 6och 7) att arbetsmiljöutbildningen påarbetsplatserna tappat i kontinuitet och attkompetens urholkats sedan en tidigare gällandebindande bestämmelse i det centralaarbetsmiljöavtalet togs bort under 1990-talet.Centerpartiet anser att regeringen inom ramen föraviserade trepartssamtal med arbetsmarknadens parterbör göra en närmare studie av hur utbildningen inomarbetsmiljöområdet har utvecklats. Regeringen börockså föra en dialog med parterna om hur kunskapenoch kompetensen inom arbetsmiljöområdet kan stärkasytterligare och inom ramen för trepartssamtalen taupp frågan om arbetstagarnas möjligheter tillinflytande över arbetstiden.Christina m.fl. (s) anser i motion2001/02:A330 att regeringens kommande trepartssamtalmed arbetsmarknadens parter bör innefatta frågor omhur ökad "egenmakt" och ett större inflytande kanmotverka stress och ohälsa i arbetslivet.Lilian Virgin och ()anser i motion 2001/02:A360 att arbetstidernasinverkan på hälsan för handelsanställda bördiskuteras i trepartssamtalen.Forskning om ohälsa och andra övergripandearbetslivsfrågorFolkpartiet anför i kommittémotionerna1999/2000:So226 (yrk. 5), 2000/01:So549 (yrk. 7) och2001/02:So497 (yrk. 12) att ären viktig aktör när det gäller att ta fram ochsprida kunskap om hur arbetsplatser fungerar för attfrämja hälsa och förebygga ohälsa. Några områden därdet finns kunskapsbrister och där forskningen börstimuleras är hur arbetets positiva effekter förhälsa och välbefinnande kan stärkas, hur denenskilde kan få ansvar och makt över den egnaarbetssituationen, hur stress och enformighet iarbetet kan minskas, hur den totalaarbetsbelastningen ser ut, dvs. summan avyrkesarbete och hemarbete, och hurarbetsbelastningen fördelar sig i olika faser ilivet för kvinnor och män.Ann-Kristine och ()anser i motion 2000/01:A238 att det är nödvändigtmed ökad forskning om arbetsorganisationsfrågor omkvinnors och mäns olika villkor i arbetslivet. Detbehövs en ökad kunskap om arbetslivet, omförutsättningar för ökad sysselsättning och tillväxtoch om människors möjligheter till delaktighet,inflytande, utveckling och kompetens.Siw m.fl. (s) menar i motion2001/02:A377 (yrk. 4) att arbetslivsinriktadforskning måste stimuleras för att kunna minskasjukskrivningar och förslitningsskador.Utskottets ställningstagandeBakgrundDen totala sjukfrånvaronUtskottet inleder detta avsnitt med att redovisa någrastatistiska uppgifter som rör sjukfrånvaro ochförtidspensioneringar.Enligt Utredningen om en handlingsplan för ökadhälsa i arbetslivet, den s.k. , varsslutbetänkande[1] publicerades ,motsvarade den totala sjukfrånvaron, inklusivekarensdagar, sjuklönedagar och sjukpenningdagar förår 2001 ca 400 0000 årsarbeten. Därtill kommer attfrånvaron på grund av förtidspensioneringar för år2001 i runda tal motsvarande 400 000 årsarbeten.Sammantaget innebär detta att ca 800 000 personer,eller annorlunda uttryckt av befolkningen iarbetsför ålder, är frånvarande från arbetslivet pågrund av ohälsa. Sjukförsäkringens kostnader istatens budget för har beräknats till 108miljarder kronor. Enbart ökningen av kostnaderna förförtidspension, sjukpenning ochrehabiliteringspenning har under de senaste två åreni genomsnitt uppgått till omdagen.Enligt SCB uppgick år 2001kvinnors sjukfrånvaro till och männenssjukfrånvaro till av antalet anställda iprivat sektor. Sjukfrånvaron för kommunerna ochlandstingen uppgick till 6,respektive av antalet anställda. Motsvarandesiffra för staten var . I statlig och kommunalsektor är det en större nivåskillnad mellan kvinnorsoch mäns sjukfrånvaro än i den privata sektorn.Sjukfrånvaron är högre på arbetsställen som krympereller växer (d.v.s. arbetsställen där antaletanställda minskar eller ökar) än på arbetsställendär antalet anställda är oförändrat.Kortvariga sjukfallSedan sjuklöneperiod infördes saknasofficiell statistik om kortvariga sjukfall. har dock bearbetattidsanvändningsstatistik från Svenskt näringsliv.Statistiken visar att ju lägre ålder desto störreandel av sjukfrånvaron tar karensdager ochsjuklönedagar i anspråk av arbetstiden. För denyngsta åldersgruppen (20-24-åringar) bestårsjukfrånvaron till av karens- ochsjuklönedagar. För den äldsta åldersgruppen (60 åroch äldre) består av sjukfrånvaron avkarens- och sjuklönedagar. I åldersgruppen 25-54 årär sjukfrånvaron i intervallet igenomsnitt . I gruppen eller äldreär motsvarande siffra . Den allra yngstagruppen () har det högsta talet, igenomsnitt närmare .**FOOTNOTES**[1]:? Det tål att tänka på.Ordföranden: får bli den siUppskattat antal sjukfrånvarodagar i olikaåldersgrupper fördelade på karensdag, nuvarandesjuklöneperiod, samt dag 15-60. Uppgifterna avser2000.Källa: HpH. Bearbetning av uppgifter från RFV och SvensktNäringslivs tidsanvändningsstatistik.Längre sjukfrånvaroVad gäller den lite längre sjukfrånvaron framgår av slutbetänkande att av dem som varsjukskrivna vid utgången av hade fler än 180302 kvinnor och 101 858 män varit sjukskrivna mer än30 dagar (uppgiften är prognostiserad). Det är dehittills högsta nivåerna som noterats. Kvinnornasandel av de sjukskrivna har ökatsuccessivt och kraftigt. 1976 var andelen , 1980hade den stigit till och vid slutet av år 2001var den . /2002 har enligtprognosen av kvinnorna och av männeni åldern varit sjukskrivna längre än30 dagar.Andel sjukskrivna >30 dagar vid slutet av 1976-2001(prognos) i procentav befolkningen ()Källa: HpH. Bearbetning av material från RFV och SCB.Antalet sjukskrivna längre än har ökatsedan 1997 från 45 000 till 120 000. Den relativaökningstakten har legatpå . Under dessa år har antaletförtidspensionärer också ökat, från 423 000 till ca450 000 vid slutet av . Det ökade antaletlångtidssjukskrivna motsvaras således inte av någonminskning av antalet förtidspensionärer.Summa sjukskrivna >30 dagar och förtidspensionärervid slutet avåren 1993-2001 (prognos) i procent av befolkningen()Källa: HpH. Bearbetning av material från RFV och SCB.Könsfördelning bland de långtidssjukskrivnaI () , arbetsgivare och återgång i arbete,2001:11, som publicerades görsen jämförelse . (Rapportenavser sjukfall eller längre.) Av rapportenframgår att av de långvarigt sjukskrivna ärkvinnor. Medelåldern bland de sjukskrivna kvinnornaär medan den är för män. Den yngsta ochden äldsta åldersgruppen har minskat i relativstorlek bland kvinnorna som åldersgruppen35-44-åringar relativt sett har blivit större.Långtidssjukskrivningar inom olika sektorer ochyrkenÅr 2000 var av de långvarigt sjukskrivna anställda inomprivat sektor. Varannan långvarigt sjukskriven haranställning i den offentliga sektorn. tillandelen på arbetsmarknaden som har anställning inomoffentlig sektor, , så är deoffentliganställda kraftigt överrepresenterade blandde långvarigt sjukskrivna. Den största enskildagruppen var liksom anställda inomvård och omsorg som står för av de långvarigtsjukskrivna. Inom denna yrkeskategori återfinnsbarnskötare, undersköterskor, sjukvårdsbiträden,vårdbiträden, skötare, vårdare, personligaassistenter, tandsköterskor m.fl. Denna yrkesgrupp,som är kraftigt kvinnodominerad, är också kraftigtöverrepresenterad i förhållande till sin storlek påarbetsmarknaden. Andra överrepresenteradeyrkesgrupper är mansdominerade yrken inomgruvindustri liksom i bygg-, process- ochtillverkningsindustri samt inom transportsektorn.Också inom yrken utan krav på yrkesutbildning finnsen klar överrepresentation bland de långvarigtsjukskrivna.DiagnoserAndelen långtidssjukskrivna kvinnor med sjukdomar irörelseorganen har minskat från år . Bland männen har sjukdomar icirkulationsorganen minskat från till 7 %.Den största enskilda förändringen mellan 1999 och2000 gäller de psykiska sjukdomarna. De vanligastebesvären utgörs av depression, ångesttillstånd ochstressreaktioner. Andelen långvarigt sjukskrivna medsådana sjukdomsbesvär ökade från till 23 %under nämnda år. Ökningen är kraftigast blandkvinnor. En relativt liten del av diagnoserna, ,avser utbrändhet.Enligt en annan rapport publicerad tidigare i årav RFV - Långtidssjukskrivningar för psykisk sjukdomoch utbrändhet (2002:4) står nu avsjukdomarna som berör den psykiska hälsan för delångvariga sjukskrivningarna (sjukfall mer än 60dagar). Det är framför allt fråga om mindresvårartade sjukdomar som neuroser ochstressrelaterade syndrom.Diagnoser och yrkenSjukskrivningar för psykiska besvär är vanligare inom yrken medhögre utbildningskrav med mer teoretiskt inriktadutbildning (tjänstemannayrken). Särskilt utmärkersig s.k. kontaktyrken inom vård, skola och omsorg.Även inom mer uttalade karriäryrken är de psykiskaproblemen dominerande.