bet · GP01KU21 · 2002-04-23 00:00:00 — I förarbetenaframhålls också att den fristående ställning somjuryn har är av stor betydelse som en folkliggaranti för tryckfriheten, främst den politiskayttrandefriheten. För den tilltalade eller svarandenär, enligt regeringen, en juryprövning förenad medvissa fördelar. För att juryn skall kunna komma tillslutsatsen att brott föreligger krävs kvalificeradmajoritet (sex röster av nio), och såväl tingsrättensom högre rätt är bundna av juryns friandeutlåtande. Det är därför enligt regeringen naturligtatt den tilltalade eller svaranden i de flesta fallvill ha juryprövning. förslaginnebär att ett mål under vissa förhållanden skallprövas utan jury trots att ena parten eller bådaparter vill att jury skall medverka. Ett sådantåsidosättande av jurysystemet skulle, enligtregeringen, kunna medföra betydande ingrepp iskyddet för tryck- och yttrandefriheten. Enligtregeringen bör utredningens förslag därför integenomföras.Sedan Holms jävsinvändning prövades av de svenskadomstolarna har en i detta sammanhang betydelsefullförändring av rättsläget skett. Från och med den 1januari 1995 är svensk lag. Föreinkorporeringen kunde konventionsbestämmelserna intetillämpas direkt av svenska domstolar utan de kundebara få betydelse som element vid tolkningen avsvensk lag. är både konventionen ochEuropadomstolens praxis en del av den svenskarättsordningen, och svenska domstolar måste tillämpakonventionen på samma sätt som all annan svensklagstiftning. Av stor betydelse för bedömningen avjävsfrågor är enligt regeringen särskilt denomständigheten att rättsläget vad gäller jäv avpolitisk natur har klarnat genom Europadomstolensdom i Holmmålet.Regeringen gjorde i propositionen den bedömningenatt någon särskild lagstiftningsåtgärd inteerfordras för att svensk rätt skall överensstämmamed krav. Det torde varatillräckligt att domstolarna i fortsättningentillämpar RB:s generella jävsregel och artikel 6.1 iEuropakonventionen såsom den har tolkats avEuropadomstolen i fallet . Någon ändring av RB:sjävsregler bedömdes inte vara nödvändig. Inte hellergjorde regeringen den bedömningen att klagoförbudeti 54 kap. 8 § RB bör upphävas.Utskottet delade i betänkande 1997/98:KU19regeringens bedömning att de problem somaktualiserades genom dom iHolmmålet borde kunna lösas inom ramen förexisterande lagstiftning och avstyrktemotionsyrkanden motsvarande det nu aktuella omförändringar i jurysystemet. Utskottet delade ävenregeringens bedömning att klagoförbudet i 54 kap. 8§ inte skall upphävas. Riksdagenföljde utskottet.Vid riksmötena /99 och 2000/01 behandladeutskottet motioner med yrkanden om förändringar ijurysystemet motsvarande de nu aktuella. Utskottetvidhöll sitt tidigare ställningstagande att deproblem som aktualiserades genom Europadomstolensdom i Holmmålet borde kunna lösas inom ramen förexisterande lagstiftning och att det saknades skälatt upphäva klagoförbudet i 54 kap. 8 §rättegångsbalken.Utskottets ställningstagandeUtskottet vidhåller sitt tidigare ställningstagandeatt de problem som aktualiserades genomEuropadomstolens dom i det s.k. Holmmålet bör kunnalösas inom ramen för existerande lagstiftning ochatt det saknas skäl att upphäva klagoförbudet i 54kap. Utskottet avstyrkerdärför motion K272.Nyhetsbyrå i allmänhetens tjänstUtskottets förslag i korthetUtskottet föreslår att avslårmotion 2001/02:Kr338 yrkandena 1 och 2 variyrkas dels att en utredning skall undersökamöjligheten att tillskapa en friståendenyhetsbyrå i allmänhetens tjänst, dels attregeringen bör initiera en dialog medmediebranschen om hur Pressombudsmannensgranskning fungerar.MotionenI motion 2001/02:Kr338 av ()föreslås att begär att regeringentillsätter en parlamentarisk utredning som skallundersöka möjligheterna att tillskapa en friståendenyhetsbyrå i allmänhetens tjänst i enlighet med vadsom anförs i motionen (yrkande 1) och att riksdagentillkännager för regeringen som sin mening att denbör initiera en dialog med mediebranschen om hurPressombudsmannens granskning av medierna fungerar(yrkande 2). Om mångfalden skall kunna garanteras imedierna behövs en fristående nyhetsbyrå. Precis somvi har en radio och TV i allmänhetens tjänst behövs,enligt motionären, en nyhetsbyrå som kan garanterasen existens utan kommersiellt beroende enfristående nyhetsbyrå som granskar hur folk har deti och i omvärlden, i stället för attfabricera nyheter på medieföretagens eller andrakommersiella företags villkor. Likaväl som atttidningarna erhåller presstöd för att mångfalden imedierna i möjligaste mån skall kunna säkras, börstatliga medel kunna användas till en sådanfristående nyhetsbyrå. Pressen fungerar underalltmer kommersiella villkor, och med tanke påbehovet av att också medierna utsätts förgranskning, föreslår motionären att regeringen tarinitiativ till en dialog med mediebranschen om hurbranschen genom uppfyller sittuppdrag.BakgrundTidningarnas Telegrambyrå (TT), som började sinverksamhet , är största nyhetsbyråmed ca 110 medarbetare varav ca 95 är journalister.TT är ett aktiebolag med den svenska pressen somägare som står fritt gentemot statliga och politiskaintressen. Huvuduppgiften är att förse press, radiooch TV med nyheter från och utlandet. TT gerlöpande ut snabba nyheter, som kompletteras ochfördjupas med bakgrunder, intervjuer och analyser.Ytterligare information om verksamheten m.m. finnspå TT:s webbplats: pressombudsman (PO) har till uppgiftatt råda och bistå enskilda som känner sigförfördelade av publicitet i periodisk skrift, påeget initiativ eller efter anmälan undersökaavvikelser från god publicistisk sed, eventuellthänskjuta sådana ärenden till () för avgörande samt genom opinionsbildningverka för god publicistisk sed. Ytterligareinformation om verksamheten m.m. finns på PO:swebbplats: behandlade i betänkande 2000/01:KU9 enmotion om en utredning om en fristående nationellnyhetsbyrå i allmänhetens tjänst. Utskottet gjordedå följande bedömning. Tryckfrihetsförordningensprinciper om etableringsfrihet, spridningsrätt ochinförselrätt samt dess censurförbud skapar, iförening med den likaledes grundlagfästa principenom massmediernas oberoende, förutsättningar för ettfritt meningsutbyte och en allsidig upplysning.Utskottet är inte berett att föreslå några åtgärdermed anledning av motionen varför den avstyrkes.Utskottets ställningstagandeUtskottet vidhåller sitt tidigare ställningstagandeatt tryckfrihetsförordningens principer ometableringsfrihet, spridningsrätt och införselrättsamt dess censurförbud skapar, i förening med denlikaledes grundlagfästa principen om massmediernasoberoende, förutsättningar för ett frittmeningsutbyte och en allsidig upplysning. Utskottetavstyrker därför motion Kr338 yrkande 1.Utskottet anser inte att som sin meningbör tillkännage för regeringen att den bör initieraen dialog med mediebranschen om hurPressombudsmannens granskning av medierna fungerar.Utskottet avstyrker därför motionens yrkande 2.Pornografi, m.m.Utskottets förslag i korthetUtskottet föreslår att avslårmotionerna 2001/02:K232 yrkande 3,2001/02:K362, 2001/02:Ju452 yrkande 2 och2001/02:K416 i vilka framförs yrkanden som gällerbl.a. reklam för porrklubbar och om attklarlägga pornografins utbredning ocheffekter.MotionernaI motion 2001/02:K232 av ()föreslås att tillkännager för regeringensom sin mening vad i motionen anförs om attlagförslag mot porrindustrin utreds med motivet attkoppleri är straffbart (yrkande 3). Lagarna måsteenligt motionären skärpas för att skydda vårafamiljer mot våldsporr. Ett övergrepp är alltid ettövergrepp oavsett om det sker framför en kameraeller ej. Ett lagförslag som skulle slå hårt mot densvenska porrindustrin skulle enligt motionärenbaseras på att koppleri är straffbart.I motion 2001/02:K362 av ()föreslås att tillkännager för regeringensom sin mening vad i motionen anförs om att stoppaden motorburna reklamen för porrklubbar. PåStockholms gator kan man alltför ofta se mindrelastbilar med ljusreklam för porrklubbsverksamhet.Utöver det uttryck för en ojämlik kvinnosyn somdenna verksamhet i sig ger uttryck för så utgörbilarnas ständiga trafik en onödig miljöbelastning.Det är, enligt motionären, hög tid att denoffentliga miljön befrias från denna sociala ochmiljömässiga nedsmutsning. För att komma till rättamed den motorburna porreklamen torde det inte varaomöjligt att införa regler eller tolka gällandelagrum på ett sådant sätt att verksamheten kanstoppas.I motion 2001/02:Ju452 av ()föreslås att tillkännager för regeringensom sin mening vad i motionen anförs om att reklamför sexklubbar förbjuds (yrkande 2). Det är enligtmotionären stötande att marknadsföring av sexklubbarkan ske genom att bilar åker runt på stan med reklamför klubben. Reklam som leder till negativa följderför de kvinnor som arbetar på sexklubbarna, t.ex.genom kränkt identitet, är enligt motionärenegentligen ett slags koppleriverksamhet förpornografisk föreställning och bör förbjudas.I motion 2001/02:K416 av () föreslåsatt tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om behovet av attklarlägga pornografins utbredning och effekter. Itakt med vårt alltmer öppna samhälle får vi alltsvårare att kontrollera hur pornografin breder utsig i vårt land. Tidningar, TV och videofilmer kanvi kontrollera, men utländska TV-kanaler ochInternet har vi ingen möjlighet att stoppa vidSveriges gränser. Där måste andra medel till för attbalansera de sociala följder som kan bli resultatetav pornografins verkningar. Det är svårt att vetaomfattningen av pornografins material, liksom hurdet distribueras och marknadsförs. Motionären villdärför konstatera att det föreligger ett stort behovav att klarlägga pornografins utbredning i ,dess distributionsvägar och marknadsföring. Dessutomfinns behov av att utreda pornografins effekter ivårt samhälle.BakgrundGällande bestämmelserDen som i bild skildrar sexuellt våld eller tvångmed uppsåt att bilden eller bilderna sprids ellersom sprider en sådan skildring kan, om integärningen med hänsyn till omständigheterna ärförsvarlig, dömas för olaga våldsskildring enligt 16kap. 10 b § (BrB).I 1 kap. 9 § tryckfrihetsförordningen föreskrivs attutan hinder av tryckfrihetsförordningen gäller vad ilag är stadgat om förbud mot kommersiell annons iden mån annonsen används för marknadsföring avalkoholhaltiga drycker eller tobaksvaror. I lagen(1978:763) med vissa bestämmelser om marknadsföringav alkoholdrycker och i tobakslagen (1993:581) finnssärskilda bestämmelser om marknadsföring av alkoholrespektive tobak.Enligt 2 kap. 14 § ordningslagen (1993:1617) fåroffentlig tillställning som utgör pornografiskföreställning inte anordnas. Straffet föröverträdelse av förbudet är enligt 2 kap. 29 § 5samma lag böter eller fängelse i högst sex månader.Med offentlig tillställning förstås, enligt 2 kap. 3§ ordningslagen, bl.a. tävlingar och uppvisningar,danstillställningar, marknader och mässor. För atten tillställning skall anses som offentlig krävs attden anordnas för allmänheten eller att allmänhetenhar tillträde till den. En tillställning till vilkentillträdet är begränsat genom krav på inbjudan,medlemskap i en viss förening eller annat villkor ärdock att anse som en tillställning som allmänhetenhar tillträde till, om tillställningen uppenbarligenär en del av en rörelse vars verksamhet uteslutandeeller väsentligen består i att anordnatillställningar av detta slag. Detsamma gäller omtillställningen med hänsyn till omfattningen av denkrets som äger tillträde, de villkor som gäller förtillträdet eller andra liknande omständigheter äratt jämställa med sådan tillställning.Enligt 6 kap. 8 § BrB gäller att den som främjareller på ett otillbörligt sätt ekonomiskt utnyttjaratt annan har tillfälliga sexuella förbindelser motersättning döms för koppleri till fängelse . Av 6 kap. 9 § BrB framgår att, om brottetär grovt, straffet skall bestämmas till fängelse,lägst två och högst . Vid bedömande av ombrottet är grovt skall särskilt beaktas om den sombegått gärningen främjat tillfälliga sexuellaförbindelser mot ersättning i större omfattningeller hänsynslöst utnyttjat annan. Syftet medkoppleribestämmelserna är att motverka prostitution.Tidigare riksdagsbehandling m.m.Utskottet behandlade vid /94 motionerom en allmän översyn av den lagstiftning som berörpornografin och dess tillämpning samt om en översynav definitionen av pornografi. Enligt utskottetfanns det anledning att avvakta ytterligareerfarenheter av tillämpningen av straffbestämmelsenom olaga våldsskildring och av den nyayttrandefrihetsgrundlagen innan ställning togs tillbehovet av ytterligare lagstiftningsåtgärder.Utskottet avstyrkte motionerna (bet. 1993/94:KU1).Under /98 behandlade utskottetmotioner med yrkanden bl.a. om en översyn avlagstiftningen om kvinnoförnedrande pornografi, omatt begränsa tillgängligheten av pornografi, om enåldersgräns för köp av pornografiska skrifter samtom förbud mot rullande reklam för pornografi.Utskottet (bet. 1997/98:KU19) gjorde följandebedömning.Enligt den lagstiftning vi har kan den somt.ex. i stillbild eller i en rörlig bild skildrarsexuellt våld eller tvång med uppsåt att bildeneller bilderna sprids eller som sprider en sådanskildring dömas för olaga våldsskildring tillböter eller fängelse i högst . Begåsgärningen genom tryckt skrift eller t.ex. i enfilm skall de anses som tryckfrihets- respektiveyttrandefrihetsbrott. Utskottet är inte berettatt föreslå ytterligare lagstiftningsåtgärder medanledning av motionerna varför dessa avstyrks.Vid /99 avstyrkte utskottet motionerom en översyn av lagstiftningen om pornografi, omåtgärder mot pornografi i dagligvaruhandeln, ominförande av en 18-årsgräns för köp av pornografiskatidskrifter och videofilmer samt vid uthyrning avpornografiska videofilmer och om att förbjudapornografisk reklam på liknande sätt som tobaks- ochalkoholreklam. Utskottet ansåg det viktigt attsamhället på olika sätt söker motverka pornografi,men inte i första hand genom lagstiftning. Ävenopinionsbildningens betydelse för att skapavärdefulla attitydförändringar betonades. Utskottetuttalade att det inte enbart är TV, radio ochtidningar utan även politiska partier, föreningar,offentliga personer och privatpersoner som har enviktig roll när det gäller att motverka pornografi ialla dess former (bet. 1998/99:KU22).Utskottet gjorde i betänkande 2000/01:KU9 sammabedömning. Med anledning av motionsyrkande om attlagförslag mot porrindustrin borde utredas medmotivet att koppleri är straffbart samtmotionsyrkande om förbud mot reklam för porrklubbarhänvisade utskottet till att Sexualbrottskommitténbl.a. hade i uppdrag att utreda omkoppleribestämmelsen borde utvidgas och om deskadliga effekterna av s.k. sexklubbar kan undvikasgenom lagstiftning eller på annat sätt. Kommitténsarbete borde enligt utskottet inte föregripas varförmotionerna avstyrktes.I ett regeringsbeslut behandladeregeringen en hemställan från Stockholmskommunstyrelse om förändrad lagstiftning när detgäller kränkande marknadsföring mot bakgrund av enskrivelse till kommunstyrelsen om att försöka stoppabilar med reklam för vissa porrklubbar. Regeringenbeslutade att inte vidta någon åtgärd med anledningav framställningen. Som skäl för beslutet anförderegeringen bl.a.Frågan om lagreglering av diskriminerande reklambehandlades av regeringen i propositionen Nymarknadsföringslag (prop. 1994/95:123). I detsammanhanget gjorde regeringen bedömningen attlagstiftning med förbud mot diskriminerandereklam inte kan införas utan grundlagsändringar.Regeringen anförde vidare att den noga kommer attfölja utvecklingen samt att det finns anledningatt på nytt ta upp frågan om åtgärder om intenäringslivet genom egna åtgärder kan stävja dendiskriminerande reklamen.Lagutskottet konstaterade i sitt betänkande(bet. 1994/95:LU16) med anledning avpropositionen att en laglig möjlighet tillingripande mot diskriminerande reklam krävergrundlagsändringar som innebär inskränkningar itryckfriheten och yttrandefriheten. Lagutskottetanförde vidare att lagstiftningsbehovet måstevara klarlagt och att det bör krävas attden diskriminerande reklamen förekommer i sådanomfattning och är av sådan art att inskränkningari tryckfrihetsrätten och yttrandefrihetenoundgängligen är påkallade.Konsumentverket fick regeringensuppdrag att redovisa utvecklingen avseendediskriminerande reklam och eventuellt komma medförslag till åtgärder. Med anledning av uppdragetöverlämnade i januari 1997rapporten igen (1997:4)till regeringen. fann i rapportenatt det inte föreligger tillräcklig grund för attföreslå lagstiftning på området, i vart fall inteså länge som näringslivet vidtar egna åtgärder.Regeringen finner mot bakgrund av det ovananförda att de omständigheter som Stockholmskommunstyrelse aktualiserat inte är tillräckligaför att regeringen nu skall ta initiativ tilllagreglering av frågan om diskriminerande reklam.1998 års sexualbrottskommitté (Ju 1998:03) hade iuppdrag att göra en översyn av bestämmelserna omsexualbrott samt av vissa angränsande frågor.Kommittén skulle därvid särskilt utreda omkoppleribestämmelsen borde utvidgas och om deskadliga effekterna av s.k. sexklubbar kan undvikasgenom lagstiftning eller på annat sätt.1998 års sexualbrottskommitté avlämnade i mars2001 sitt betänkande Sexualbrotten Ett ökat skyddför den sexuella integriteten och angränsande frågorSOU 2001:14. I betänkandet anför kommittén bl.a. (s.22 f.)Kommittén har kommit fram till att bestämmelsenom koppleri inte bör utvidgas till att omfatta des.k. huvudaktörerna bakom sexklubbarna. Denfrämsta anledningen är att enskild poseringförekommer nästan uteslutande på sexklubbarna. Iordningslagen (1993:1617) finns det redan ettförbud mot anordnandet av en offentligtillställning som utgör pornografiskföreställning. Kommittén föreslår att detförbudet förtydligas. I förslaget till lydelse av2 kap. 14 § sägs sålunda att en föreställning ärpornografisk om den med hänsyn till inslag avdans, posering eller liknande uppträdanden avsexuell karaktär vid en samlad bedömning kananses ha till huvudsakligt syfte att påverkaåskådaren sexuellt. Straffskalan har skärpts.Till skydd för de kvinnor och i förekommandefall de män som uppträder i föreställningen hari bestämmelsen uttryckligen sagts att den somendast har uppträtt skall vara fri från ansvarför medverkan till brottet.Kommittén har inte haft till uppgift attföreslå ett allmänt förbud mot pornografi.Däremot har kommittén utrett ompornografibranschens s.k. huvudaktörerstraffrättsligt kan jämställas med dentraditionella kopplaren. Eftersom utvidgningar avbestämmelsen om koppleri i detta avseenderiskerar att leda till inskränkningar i degrundlagsfästa reglerna om tryck- ochyttrandefrihet har kommittén funnit att det intefinns utrymme för att lämna något sådant förslag.Enligt uppgift från harbetänkandet remissbehandlats. Departementet avseratt göra en sammanställning över remissyttrandena.Utskottets ställningstagandeUtskottet vidhåller sitt tidigareställningstagande att det är viktigt att samhälletpå olika sätt söker motverka pornografi, men inte iförsta hand genom lagstiftning. Utskottet villbetona opinionsbildningens betydelse för att på siktskapa värdefulla attitydförändringar. Det är inteenbart TV, radio och tidningar utan även politiskapartier, föreningar, offentliga personer ochprivatpersoner som har en viktig roll när det gälleratt motverka pornografi i alla dess former.Utskottet är inte berett att bifalla yrkandena imotionerna K232 yrkande 3, K362, Ju452 yrkande 2 ochK416. Motionerna avstyrks därför.ReservationerUtskottets förslag till riksdagsbeslut ochställningstaganden har föranlett följandereservationer. I rubriken anges inom parentes vilkenpunkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut sombehandlas i avsnittet.1. Ett frivilligt grundlagsskydd enligtdatabasregeln (punkt 2)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag under punkt 2 bordeha följande lydelse:Riksdagen avslår regeringens förslag till 1 kap. 9 §lagen om ändring i yttrandefrihetsgrundlagen samttillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservation 1. Därmed bifaller riksdagenmotion 2001/02:K55 yrkandena 1 och 4 samt2001/02:K57 yrkande 1 samt avslår motion 2001/02:K57yrkande 2.StällningstagandeJag avvisar regeringens hållning i fråga omutgivningsbevis för enskilda. Det finns minst tvådemokratiskäl för detta, nämligen kostnad ochgodkännande. Utgivningsbevis kommer att kostapengar. Jag är tveksam till en ordning där människorsom känner att de har små ekonomiska marginalerskall tvingas överväga om de skall söka ettutgivningsbevis till en högre kostnad för att vågayttra sig på Internet. Jag är också tveksam till ettförfarande där enskildas yttrandefrihet skall görasavhängig av ett godkännande från någon myndighetssida. Detta är rimligt för det särskilda skydd ochde privilegier som erbjuds medieföretag, men inte ifråga om enskildas yttrandefrihet. Till och medMediegrundlagsutredningen noterar den förvirring somkan komma att uppstå i fråga huruvida en webbsida ärskyddad, vilket talar för en annan lösning. Det ärockså värt att framhålla att ett avslag ofelbartkommer att leda till en diskussion kring censur ochgodtycke i fråga om grunderna för att beviljautgivningsbevis. Jag anser därför att böravslå regeringens förslag.Genom sin spridningsform förefaller yttranden påInternet att uppvisa den största likheten med sådanasändningar som avses i YGL. I takt med att tekniskutveckling förändrar förutsättningarna för hurinformation sprids till mottagarna blir också denuppdelning mellan tryckta medier och spridning genomelektromagnetiska vågor på TF respektive YGLalltmer oklar. Jag vill framhålla möjligheten attförändra YGL på ett sådant sätt att den itillämpliga delar skulle kunna fungera som en allmänyttrandefrihetsgrundlag, tillämplig även på enskildaoch andra företag än medieföretag. Jag anser att detbör prövas en ny ordning däryttrandefrihetsgrundlagen i tillämpliga delar kanskydda enskildas yttrandefrihet i nya medier. Dettabör ges regeringen till känna. Därmed tillstyrkerjag motion 2001/02:K55 yrkandena 1 och 4 samt2001/02:K57 yrkande 1.2. Ett frivilligt grundlagsskydd enligtdatabasregeln (punkt 2)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag under punkt 2 bordeha följande lydelse:Riksdagen avslår regeringens förslag till 1 kap. 9 §lagen om ändring i yttrandefrihetsgrundlagen samttillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservation 2. Därmed bifaller riksdagenmotionerna 2001/02:K57 yrkandena 1 och 2 samt2001/02:K55 yrkande 1 samt avslår motion 2001/02:K55yrkande 4.StällningstagandeDen digitala tekniken och den numera alltmerutbredda användningen av Internet underlättarkontakt, information och kommunikation mellanmänniskor på ett revolutionerande sätt. Förutom attdet fria ordet skall ges grundlagsskydd oavsettvilket medium som används för kommunikationen är detangeläget att yttrandefriheten gäller för alla, ävenresurssvaga grupper och mindre etablerade röster isamhällsdebatten. Regeringen föreslår, liksommajoriteten gjorde i , attskydd skall kunna erhållas genom utgivningsbevis.Jag anser att regeringen på denna punkt borde havalt en annan juridisk teknik för att undvika onödigbyråkrati och för att på ett enkelt sätt ge flerInternetanvändare grundlagsskydd för sinameddelanden. Ett sätt vore att tillämpa ett slagsstencilregel motsvarande den som finns i 1 kap. 5 §TF. Enligt denna bestämmelse får en skrift fulltgrundlagsskydd om den är försedd med beteckning somutvisar att den är mångfaldigad samt i anslutningdärtill tydliga uppgifter om vem som harmångfaldigat skriften och om ort och år förmångfaldigandet. En motsvarande bestämmelse skullekunna tas in i YGL:s databasregel.Den som vill organisera ett öppet diskussionsforumpå Internet kan fördela ansvaret för de inlägg somförekommer i det till upphovsmännen genom att tillseatt dessa identifieras antingen direkt i varjeinlägg eller genom hyperlänk till en presentation.Också det absoluta förbudet mot att andra ändatabasinnehavaren ges möjlighet att påverka dessinnehåll innebär en onödig inskränkning av skyddetför yttrandefriheten.