bet · GP01JUU10 · 2002-02-14 00:00:00 — SammanfattningI detta betänkande behandlar utskottetmotionsyrkanden rörande olika straffrättsliga frågorsom väckts under den allmänna motionstiden åren 2000och 2001. De behandlade yrkandena tar framför alltupp frågor om brott och påföljderna för brott, t.ex.om människohandel, vålds- och sexualbrott mot barn,högmålsbrott, djurplågeri, livstidsstraffet,domstolarnas straffmätning och straffansvar förfordonsägare respektive juridiska personer.Utskottet hänvisar i betänkandet bl.a. till attgällande regelverk är ändamålsenliga samt tillpågående utredningar och beredningsarbete. Mot denbakgrunden föreslår utskottet att samtliga motioneravslås.I ärendet finns fjorton reservationer och fyrasärskilda yttranden.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. MänniskohandelRiksdagen avslår motionerna 2000/01:Ju731,2000/01:K398 yrkande 19, 2000/01:A812 yrkande 18,2001/02:Ju225, 2001/02:Ju236 yrkandena 13 och5, 2001/02:Ju262, 2001/02:Ju267 yrkandena 24,2001/02: Ju299, 2001/02:Ju386, 2001/02:Ju401,2001/02:Ju437, 2001/02:Ju441, 2001/02:K426yrkande 20, 2001/02:Fi219 yrkande 1, 2001/02:U301yrkande 42, 2001/02:U349 yrkandena 5 och 6,2001/02:A211 yrkande 34 och 2001/02:A229 yrkande37.2. Försäljning av sexuella tjänster, m.m.Riksdagen avslår motionerna 2001/02:Ju291,2001/02:Ju452 yrkande 1 och 2001/02:U349 yrkande8.Reservation 1 (kd)3. KönsstympningRiksdagen avslår motion 2001/02:Ju387.4. Vålds- och sexualbrott mot barnRiksdagen avslår motionerna 2000/01:Ju915,2001/02:Ju269, 2001/02: Ju360 yrkandena 1, 2 och4 samt 2001/02:Ju433.5. diskriminering, m.m.Riksdagen avslår motionerna 2001/02:Ju283 och2001/02:Ju378.6. HögmålsbrottRiksdagen avslår motionerna 2001/02:Ju375,2001/02:Ju402, 2001/02: Ju412 och 2001/02:Ju427.Reservation 2 (v, mp)7. KlotterRiksdagen avslår motionerna 2001/02:Ju223,2001/02:Ju264, 2001/02: Ju277, 2001/02:Ju280,2001/02:Ju320 och 2001/02:Ju363.8. Underlåtenhet att bistå nödställdRiksdagen avslår motion 2001/02:Ju274.9. RattfylleriRiksdagen avslår motionerna 2001/02:Ju241,2001/02:Ju296 yrkande 2 och 2001/02:Ju415.10. Olovlig körning, m.m.Riksdagen avslår motionerna 2001/02:Ju229,2001/02:Ju309, 2001/02: Ju316 och 2001/02:Ju383.Reservation 3 (m, kd, c, fp)11. Förbud att delta i militära aktionerutomlands, m.m.Riksdagen avslår motion 2001/02:Ju398.12. Djurplågeri, m.m.Riksdagen avslår motionerna 2001/02:Ju374,2001/02:Ju446 och 2001/02:MJ218 yrkande 2.Reservation 4 (mp)13. LivstidsstraffetRiksdagen avslår motionerna 2001/02:Ju231,2001/02:Ju340 yrkande 10, 2001/02:Ju424 yrkande15 och 2001/02:Ju450 yrkande 27.Reservation 5 (v, kd, mp, fp)14. Återfall i brottRiksdagen avslår motionerna 2001/02:Ju237yrkande 37, 2001/02:Ju266 yrkande 9,2001/02:Ju449 yrkande 3 och 2001/02:Ju450 yrkande26.Reservation 6 (m)Reservation 7 (c, fp)15. Villkorlig frigivningRiksdagen avslår motionerna 2001/02:Ju340yrkande 6 och 2001/02: Ju449 yrkande 5.Reservation 8 (m)Reservation 9 (v)16. Ett reformerat straffsystemRiksdagen avslår motionerna 2001/02:Ju266yrkandena 3 och 7, 2001/02:Ju449 yrkandena 1, 2,4 och 1012 samt 2001/02:A228 yrkande 12.Reservation 10 (m)17. StraffmätningenRiksdagen avslår motionerna 2001/02:Ju246yrkande 2 och 2001/02: A317 yrkande 22.Reservation 11 (v)18. Det straffrättsliga samarbetet inomEURiksdagen avslår motionerna 2001/02:Ju237yrkande 30 och 2001/02:Ju390 yrkande 4.Reservation 12 (kd)Reservation 13 (c)19. Juridiska personers straffansvarRiksdagen avslår motion 2001/02:A315 yrkande 1.Reservation 14 (v)20. Fordonsägares straffansvarRiksdagen avslår motionerna 2001/02:Ju228 och2001/02:Ju379.21. Frågor rörande vapenRiksdagen avslår motionerna 2001/02:Ju260 och2001/02:Ju298.22. Språket i , m.m.Riksdagen avslår motionerna 2001/02:Ju432 och2001/02:Ju450 yrkande 30.Stockholm den 14 februari 2002På justitieutskottets vägnarFredrik ReinfeldtFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: FredrikReinfeldt (m), (), (), (), (),(), (), Ann-MarieFagerström (s), (), HelenaZakariasén (s), (), YvonneOscarsson (v), (), (), (), (c) ochJohan ().2001/02JuU10Utskottets övervägandenInledningI detta betänkande behandlar utskottet ett antalmotioner som väckts under den allmänna motionstidenåren och 2001. Motionerna rör i huvudsak frågorom brott och påföljder för brott.Frågor om brottI detta avsnitt behandlar utskottetmotionsyrkanden rörande brott, främst frågorom människohandel, försäljning av sexuellatjänster, könsstympning, vålds- ochsexualbrott mot barn, brott med rasistiskaförtecken, högmålsbrott, klotter, vissatrafikbrott och djurplågeri. Utskottetföreslår med hänvisning till pågåendeutrednings- och beredningsarbete samt tillgällande regelverk att avslårsamtliga motioner i denna del. Jämförreservationerna 1 (kd), 2 (v, mp), 3 (m, kd,c, fp) och 4 (mp).MänniskohandelI ett stort antal motioner efterfrågas åtgärder mot handel medmänniskor, nämligen i motionerna 2000/01:Ju731(s),2000/01:K398 (fp), 2000/01:A812 (fp), 2001/02:Ju225(c), 2001/02:Ju236 (kd), 2001/02:Ju262 (m), 2001/02:Ju267 (m), 2001/02:Ju299 (s), 2001/02:Ju386 (m),2001/02:Ju401 (s), 2001/02:Ju437 (s), 2001/02:Ju441(s), 2001/02:K426 (kd), 2001/02:Fi219 (v),2001/02:U301 (fp), 2001/02:U349 (kd), 2001/02:A211(kd) och 2001/02: A229 (fp). I flera av motionernabegärs att i olika internationellasammanhang, bl.a. inom EU, skall verka för attstoppa människohandeln. I andra framhålls behovet aven särskild lagstiftning om människohandel samthöjda straffsatser för sådana brott. I några avmotionerna begärs ytterligare resurser till polisenför att bekämpa människohandel, medan det i andrabegärs ett ökat polissamarbete inom . Vidareframhålls i några av motionerna att stödet till dekvinnor och barn som varit föremål förmänniskohandel måste förbättras på olika sätt, bl.a.begärs ett förstärkt vittnesskydd. I en motionbegärs att om gränsöverskridandebrottslighet och tillhörande protokoll ommänniskohandel skall ratificeras. Slutligen begärs ien motion att sambandet mellan droghandel ochmänniskohandel skall följas upp på en europeisknivå.Människohandel kan, allt efter förhållandena i detenskilda fallet, medföra ansvar enligt olikastraffbestämmelser. Det kan sålunda vara fråga ommänniskorov eller olaga frihetsberövande (4 kap. 1och 2 §§ ), om försättande i nödläge (4kap. 3 § ) eller om olaga tvång (4 kap.4 § ). Enligt bestämmelsen omförsättande i nödläge är det t.ex. straffbart attförmå någon att bege sig till eller stanna kvar påutrikes ort om det kan befaras att personen kan bliutnyttjad för tillfälliga sexuella förbindelser där.Andra brott som kan aktualiseras, när fråga är ommänniskohandel för sexuella ändamål, är försök tillkoppleri eller försök eller förberedelse till grovtkoppleri (6 kap. 8 och 9 §§ jämfördamed 6 kap. 12 § samma balk). Den som organiserareller hjälper till vid handeln över gränserna kanäven dömas för brott mot utlänningslagen (1989:529).Det finns emellertid inte något brott som särskilttar sikte på handel med människor.Regeringen beslutade att tillkallaen parlamentarisk kommitté med uppgift att göra enöversyn av bestämmelserna om sexualbrott (dir.1998:48). Översynen skulle avse såväl det materiellainnehållet som systematik, lagteknik och språk.Utredningen, som antog namnet 1998 årssexualbrottskommitté, skulle enligt sina direktivsärskilt utreda bl.a. om det finns behov av ettsärskilt brott som tar sikte på handel medmänniskor, främst kvinnor och barn, sexualbrottskommitté redovisade sittuppdrag i betänkandet Sexualbrotten Ett ökat skydd för den sexuella integriteten ochangränsande frågor (SOU 2001:14). Enligt kommitténär de olika förfaranden som tillsammans utgör handelmed människor för sexuella ändamål i allt väsentligtkriminaliserade i svensk rätt. Trots detta bör detenligt kommittén införas en särskild bestämmelse omstraffansvar för sådan handel. Bestämmelsen böromfatta alla led i handeln och förenas med en strängstraffskala. Anledningen härtill är att en del av dehandlingar som agenter, organisatörer ochtransportörer vidtar inte är straffbara samt attflera av de straffbestämmelser som finns i dagförutsätter att en viss effekt har inträtt. Därtillkommer enligt kommittén att människohandel utgör enallvarlig kränkning av flera av offrensgrundläggande mänskliga rättigheter och bidrar tillatt förorsaka offren skador. Det är framför alltkvinnor, men också i betydande utsträckning barn,som är föremål för handeln. Det är vidareregelmässigt sådana personer som av olika skäl redanär särskilt sårbara som blir utnyttjade. Eftersomdet inte finns någon enskild bestämmelse som täckersamtliga led framträder inte den särskildakaraktären av handeln. Enligt kommittén synliggörman handeln om en särskild straffbestämmelse införs.Ytterligare omständigheter som talar för införandetav en sådan bestämmelse är enligt kommittén bl.a.det inom FN antagna tilläggsprotokollet tillkonventionen om gränsöverskridande brottslighet samtharmoniseringen av rättssystemen inom EU. Omländerna inom EU införde en bestämmelse som hadesamma definition som utgångspunkt skulle ländernaenklare kunna samordna sina insatser mot dengränsöverskridande brottsligheten. Detta skulleockså underlätta för myndigheterna att förastatistik och att följa brottsutvecklingen (s. 456f).Enligt vad utskottet inhämtat har 1998 årssexualbrottskommittés betänkande remissbehandlats,och det bereds inomJustitiedepartementet. En proposition i här aktuelldel är aviserad till mars 2002.När det gäller frågor om lagföring och stöd tilloffer som varit föremål för människohandel fick dens.k. i uppdrag attutreda om möjligheterna till lagföring kanunderlättas när det gäller fall av såvälmänniskosmuggling som människohandel samt att taställning till vilka möjligheter som finns att geoffren för människohandel rättsligt och annat stödså att de skall kunna bistå i utredningar om brott(dir. 2000:81). Kommittén skulle ha redovisat sittuppdrag . Tiden för kommitténsuppdrag har dock förlängts. Enligt nyatilläggsdirektiv skall kommittén redovisa den del avuppdraget som rör människosmuggling ochmänniskohandel (dir.2001:64).Kampen mot människohandel bedrivs även i flerainternationella forum, bl.a. inom FN och EU.FN antog en konvention omgränsöverskridande organiserad brottslighet i syfteatt främja ett internationellt samarbete för attförebygga och bekämpa gränsöverskridande organiseradbrottslighet mer effektivt. antogs etttilläggsprotokoll till konventionen ommänniskohandel. Syftet med tilläggsprotokollet äratt förebygga och bekämpa handel med människorvarvid kvinnor och barn särskilt skalluppmärksammas, att skydda och bistå offren förhandeln med full respekt för deras mänskligarättigheter samt att främja samarbetet mellankonventionsstaterna i dessa frågor. Konventionenomfattar människohandel i vid bemärkelse, bl.a.omfattas handel som syftar tillarbetskraftsexploatering och handel som syftar tillsexuell exploatering.Sverige undertecknade konventionenoch tilläggsprotokollet om människohandel. Enligtvad utskottet inhämtat bereds frågan om Sverigestillträde till instrumenten inomJustitiedepartementet.Inom EU har en rad åtgärder vidtagits.I november 1996 antog Europeiska unionens råd dets.k. STOP-programmet vars syfte är att ge stöd tilloch främja utbytet mellan personer med ansvar föratt bekämpa bl.a. handel med människor (Gemensamåtgärd 96/700/RIF).Vidare beslöt Europeiska unionens råd den 24februari 1997 om en gemensam åtgärd motmänniskohandel (97/154/RIF). Enligt den gemensammaåtgärden skall medlemsstaterna samarbeta i störstamöjliga omfattning på det rättsliga området vidundersökningar och rättsprocesser som gällermänniskohandel. I den gemensamma åtgärden gesnärmare föreskrifter om hur detta samarbete skall gåtill. Rättsakten anger också vilka förfaranden av nuifrågavarande slag som skall vara straffbelagda imedlemsstaterna.Den 1516 oktober 1999 höll ettsärskilt toppmöte i om skapandet av ettområde med frihet, säkerhet och rättvisa inom EU. Islutsatserna från toppmötet berörs bl.a. bekämpandetav människohandel. Sålunda anser Europeiska rådetatt insatserna för att enas om gemensammadefinitioner, grunder för åtal och påföljder börkoncentreras till bl.a. människohandel. Gemensammautredningsgrupper för att bekämpa denna typ avbrottslighet bör bildas utan dröjsmål, ochmedlemsstaterna bör i sin lagstiftning uppta strängastraff för människohandel. Även inom ramen förimmigrationspolitiken bör, enligt vad som uttalas islutsatserna, medlemsstaterna vidta åtgärder i syfteatt motverka människohandel.Kommissionen lade fram förslagtill två rambeslut, varav ett handlar ommänniskohandel och ett handlar om sexuellexploatering av barn.Rambeslutet rörande människohandel är tänkt attersätta gemensamma åtgärd. Det skallomfatta såväl handel som syftar tillarbetskraftsexploatering som handel som syftar tillsexuell exploatering. Varje medlemsstat skall enligtrambeslutet vidta nödvändiga åtgärder för atttillförsäkra att åtgärder såsom rekrytering,transport, överföring, hysande eller mottagande aven person vilka syftar till sådan exploatering ärstraffbara om tvång, våld, hot, svikligt förfarandeeller bedrägeri brukas, om missbruk av myndigheteller av en utsatt situation förekommer eller ombetalning eller andra förmåner ges eller tas emotför att erhålla medgivande från en person som harkontroll över en annan person. Varje medlemsstatskall också vidta åtgärder för att säkerställa attanstiftan, medhjälp, främjande och försök tillsådana brott är straffbara. Vidare skallmedlemsstaterna säkerställa att de brott somomfattas av rambeslutet är belagda med effektiva,proportionerliga och avskräckande brottspåföljdersom kan föranleda utlämning. Om det föreliggerförsvårande omständigheter, såsom att gärningsmannensatt offrets liv på spel, använt grovt våld ellertillfogat offret allvarlig skada eller att brottetförövats inom ramen för en kriminell organisation,skall maximistraffet för gärningen uppgå till fängelse.Vid ministerrådets möte för rättsliga och inrikesfrågor nåddes en politisköverenskommelse om merparten av innehållet irambeslutet. En politisk överenskommelse omresterande del, nämligen tillämpliga straffskalor,nåddes vid ministerrådets möte för rättsliga ochinrikes frågor . ingåendet av nämnda överenskommelser gjortförbehåll för godkännande.Regeringen beslutade att tillriksdagen överlämna en proposition med förslag attriksdagen skall godkänna rambeslutet (prop.2001/02:99).Även hos polisen förekommer en del arbete.Rikspolisstyrelsen har utsett en särskildrapportör vad gäller handel med kvinnor. Årligarapporter om läget i denna fråga lämnas tillregeringen. har också gjort andrainsatser, t.ex. hölls ettseminarium om handel med kvinnor och barn för attsprida information och kunskap samt öka samarbetetmellan olika myndigheter och organisationer somarbetar med dessa frågor.Det huvudsakliga arbetet med att bekämpa handelmed kvinnor bedrivs dock vid de lokalamyndigheterna. För att underlätta samarbetet utseskontaktpersoner vid varje polismyndighet.Rikspolisstyrelsen avser att utarbeta föreskrifteroch allmänna råd för att uppnå planmässighet ochenhetlighet i detta arbete (prop. 2001/02:1, volym3, s. 69).Människohandel är också en prioriterad fråga förEuropeiska polisbyrån (Europol). Frågan handläggs påEuropols narkotikaenhet som analyserar och utväxlarinformation och underrättelser om bl.a.människohandel, organiserad illegal invandring ocholaglig narkotika. Inom ramen för detta arbete gerEuropol ut rapporter med både allmän information ochuppgifter i specifika ärenden samt rapporteraråterkommande om trender och om läget i respektivemedlemsland. Europol bistår också den nationellapolisen i förundersökningar som rör människohandel.Så har t.ex. Europol bistått densvenska polisen i några förundersökningar som rörmisstanke om koppleri där huvudmännen hade hämtatkvinnor från utlandet för att förmå dem attprostituera sig i Sverige.Utskottet delar motionärernas uppfattning atthandeln med människor måste bekämpas med effektivaoch kraftfulla medel. Som framgår ovan har ocksååtgärder vidtagits för att förbättra bekämpningen avsådana brott. Därtill kommer att frågan omgodkännande av FN:s tilläggsprotokoll tillkonventionen om gränsöverskridande brottslighet förnärvarande bereds inom samtatt regeringen lagt fram en proposition med förslagom godkännande av EU:s rambeslut rörandemänniskohandel. Även frågan om att införa ensärskild straffbestämmelse om människohandel beredsinom departementet. I denna fråga har enlagrådsremiss beslutats och en proposition kanväntas . Regeringen har också givit dens.k. i uppdrag att utreda ommöjligheterna till lagföring av sådana brott kanunderlättas. Mot den bakgrunden anser utskottet attdet inte finns anledning förriksdagen att göra något särskilt uttalande ifrågan. Utskottet föreslår att avslårmotionerna 2000/01:Ju731, 2001/02:Ju225,2001/02:Ju262, 2001/02:Ju299, 2001/02:Ju386,2001/02:Ju401, 2001/02: Ju437 och 2001/02:Ju441 samtmotionerna 2000/01:K398, 2000/01:A812,2001/02:Ju236, 2001/02:Ju267, 2001/02:K426,2001/02:Fi219, 2001/02: U301, 2001/02:U349,2001/02:A211 och 2001/02:A229 i nu behandlade delar.Försäljning av sexuella tjänster, m.m.I motion 2001/02:Ju291 (kd) yrkas att försäljning avsexuella tjänster skall förbjudas samt att lämpligapåföljder för sådana brott skall övervägas. Härvidframhålls även behovet av vård- ochrehabiliteringsinsatser för prostituerade. I motion2001/02:U349 (kd) yrkas att lagen (1998:408) omförbud mot köp av sexuella tjänster skall ses översamt att skyddet för prostituerade skall förbättras.Slutligen begärs i motion 2001/02:Ju452 (kd) attlagstiftningen mot pornografisk föreställningskärps. Bland annat bör s.k. enskild poseringförbjudas.Enligt lagen om förbud mot köp av sexuellatjänster gäller att den som mot ersättning skaffarsig en tillfällig sexuell förbindelse döms om integärningen är belagd med straff enligt för köp av sexuella tjänster till böter ellerfängelse . Lagen trädde i kraftden (prop. 1997/98:55, bet. JuU13,rskr. 250).I propositionen övervägde regeringen fråganhuruvida både köpare och säljare av sexuellatjänster dvs. både de prostituerade och deraskunder borde kunna straffas för sitt beteende.Regeringen gjorde därvid bedömningen att, även omprostitutionen som sådan var en icke önskvärdsamhällsföreteelse, det inte var rimligt att ocksåkriminalisera den som, åtminstone i flertalet fall,var den svagare parten som utnyttjades av andra somville tillfredsställa sin egen sexualdrift. Det varockså viktigt för att motivera de prostituerade attsöka hjälp för att komma bort från prostitutionenatt de inte kände att de riskerade någon form avpåföljd för att de varit verksamma som prostituerade(prop. 1997/98:55 s. 104).Vid riksdagsbehandlingen av propositionen hadeutskottet att ta ställning till motionsyrkandenmotsvarande det nu förevarande om att ävenkriminalisera försäljning av sexuella tjänster.Utskottet instämde i regeringens återgivnamotivuttalande och uttalade att en kriminaliseringendast borde omfatta köp av sexuella tjänster. Dåaktuella motioner avstyrktes (bet.1997/98:JuU13 s. 27 f). Utskottet har även därefteravstyrkt liknande motionsyrkanden, senast i januari2000 (bet. 1999/2000:JuU7 s. 9 f).Ett antal undersökningar och utredningar harpresenterats i fråga om tillämpningen av denaktuella lagen och vilken effekt den har haft.Brottsförebyggande rådet () redovisade i mars2000 en studie som syftade till att kartläggatillämpningen av lagen , Förbudmot köp av sexuella tjänster Tillämpningen avlagen (2000:4). Avrapporten framgår att 91 polisanmälningarupprättades med anledning av lagen . andel av anmälningarna lades dock ned, ihuvudsak med motiveringen att brott inte kundestyrkas. Andra låg kvar hos polis och åklagare iväntan på beslut om åtal. Den vanligaste anledningentill att utredningarna lades ned var enligt BRÅbevissvårigheter, t.ex. att bevisa att parternaträffat en överenskommelse om sexuell förbindelsemot betalning. Endast sju domar meddelades under år1999, varav sex fällande och en friande. Dessutomutfärdades fem strafförelägganden. Påföljderna förbrotten bestämdes till mellan 40 och 80 dagsböter.Enligt BRÅ hade det inte vållat några större problematt avgöra vilka gärningar som föll inom detstraffbara området. Åklagare och poliser hade dockuttryckt osäkerhet beträffande definitionen av vadsom exempelvis menas med att skaffa sig en sexuellförbindelse, när en sådan förbindelse skall ansesvara av tillfällig natur samt vilka typer avtjänster som ingår i begreppet sexuell förbindelse.Vidare presenterade i augusti 2000en undersökning om prostitutionen i underåren 1998 och 1999 (2000:5). Avundersökningen framgår att antalet kändaprostituerade kvinnor verkade ha minskat istorstäderna, men att antalet i landet i övrigt varoförändrat. Vidare framgår att en kraftig nedgång avgatuprostitutionen kunnat noteras efter det attförbudet införts, men att denna saktaåterkom. Under undersökningen hade uppgifter ocksålämnats om en viss ökad användning av alternativamötesplatser och kontaktsätt, t.ex. via Interneteller mobiltelefon.Socialstyrelsen kommer även fortsättningsvis, inomsin ordinarie verksamhet, att kartläggaprostitutionens omfattning och utveckling.Slutligen har i , på uppdragav , utvärderat den praktiskatillämpningen av lagen och övervägt de metoder medvilka denna brottslighet bekämpas. Av rapporten, somlämnades , framgår bl.a. att en vissnedgång skett i den synliga gatuprostitutionen, menatt det inte finns några belägg för attprostitutionen som företeelse har minskat. Vidareframgår att vissa problem uppstått för polisen idess försök att bekämpa brott enligt lagen. Ettproblem har varit att domstolarna ställt synnerligenhöga krav på den bevisning som krävs för att lagföraoch döma sexköpare. Detta har för polisen bl.a.medfört att motstridiga intressen uppstått å enasidan har polisen en lagstadgad skyldighet attavvärja och förhindra brott i ett tidigt skede,medan å andra sidan kraven på bevisning förutsätterett ingripande från polisens sida först när brottetär fullbordat.Rapporten bereds inom Rikspolisstyrelsen.1998 års sexualbrottskommittén behandlar i sittbetänkande, Sexualbrotten Ett ökat skydd för densexuella integriteten och angränsande frågor (SOU2001:14), bl.a. frågor om koppleri och prostitution.Härvid görs vissa överväganden vad gäller förbudetmot köp av sexuella tjänster. Enligt kommittén börförbudet föras in i 6 kap. för attregleras på samma ställe som övriga förbud somgäller sexuella tjänster, nämligen förbudet mot attköpa sexuellt umgänge med någon ochförbudet mot koppleri. För en sådan placering talarenligt kommittén också det aktuella brottetsanknytning till sexuallivet, dvs. att brottet avseratt skydda individ och samhälle på sexuallivetsområde. Enligt kommittén bör vidare det straffbaraområdet förtydligas och i viss mån utvidgas, t.ex.bör en person som utnyttjar den sexuella tjänstenmen låter någon annan betala för den vara att se somgärningsman (s. 303 f).Betänkandet bereds inomJustitiedepartementet.I fråga om pornografisk föreställning gällerföljande bestämmelser. Enligt 2 kap. 3 §ordningslagen (1993:1617) skall med offentligtillställning förstås bl.a. tävlingar ochuppvisningar, danstillställningar, marknader ochmässor. För att en tillställning skall anses somoffentlig krävs att den anordnas för allmänheteneller att allmänheten har tillträde till den. Entillställning till vilken tillträdet är begränsatgenom krav på inbjudan, medlemskap i en vissförening eller annat villkor är dock att anse som entillställning som allmänheten har tillträde till, omtillställningen uppenbarligen är en del av enrörelse vars verksamhet uteslutande ellerväsentligen består i att anordna tillställningar avdetta slag. Detsamma gäller om tillställningen medhänsyn till omfattningen av den krets som ägertillträde, de villkor som gäller för tillträdeteller andra liknande omständigheter är att jämställamed sådan tillställning. Enligt 2 kap. 14 §ordningslagen får offentlig tillställning som utgörpornografisk föreställning inte anordnas.