bet · GP01FÖU3 · 2002-03-19 00:00:00 — Den är i ordets rättabemärkelse just en föredragningslista, eftersom den innefattar en mängdintressanta områden. Först av allt vill jag hälsa Försvarsmaktenssäkerhetsinspektör, överste , välkommen. Han ska ge en inledanderedovisning av olycksutveckling under värnpliktstjänstgöringen och hursäkerhetsarbetet drivs generellt.Andrus Toom, överste, ska försöka ge en heltäckande bild, om än i grova drag, av arbetet medverksamhetssäkerhet i Försvarsmakten, naturligt också återkopplat till enårsstatistik. Låt mig redovisa roll i den centrala ledningen, dvs. i Högkvarteret.Försvarsmaktens säkerhetsinspektion inrättades . Den lyderdirekt under myndighetsledningen. Det finns många skäl till att man komfram till detta. Förut hanterades säkerhetsfrågor på ett flertal olikaställen, vilket gjorde att det brast i helhetssynen. Dessutom "satt man iknät på den man hade att bita". Det gör vi inte . Detta ärnaturligtvis bra utifrån vår uppgift att utöva tillsyn inom Försvarsmakten.Våra arbetsuppgifter kan kort uttryckas med att vi ska leda arbetet medverksamhetssäkerhet och arbetsmiljö inom Försvarsmakten. Detta gör vi genomatt ge ut regler, utöva tillsyn och ge stöd. Vi har organiserat oss så attsäkerhetsinspektionen är underindelad i tre inspektioner för att hanteramarksäkerhetsfrågor, sjösäkerhetsfrågor respektive flygsäkerhetsfrågor.Vi är totalt ett 45-tal personer som arbetar tillsammans. Vi upplever attvi under de här två åren har tagit ett långt steg framåt, dels när detgäller att lära sig av varandra, dels när det gäller att utveckla ochförbättra säkerheten i Försvarsmakten.Naturligtvis har vi inom Försvarsmakten ett antal publikationer som talarom att vi lika väl som samhället i övrigt skall följa arbetsmiljölagar,förordningar och föreskrifter. I dessa publikationer slås det fast attarbetsmiljön skall vara god och säkerheten hög.Vår förre överbefälhavare framhöll att det är utomordentligt viktigt attsäkerhetsmedvetandet skärps i vår dagliga verksamhet. Vi har ständigt nyamänniskor i organisationen. Säkerhetsfrågorna kan man därför aldrig arbetatillräckligt mycket med.Attityderna är utomordentligt viktiga. Det är nämligen så att våra egnainterna regler oftast är tillräckliga. Det är människan som är den svagapunkten. En viktig åtgärd är därför att påverka attityderna, vilket jagåterkommer till.Säkerhetsfrågorna måste vara en del av vardagstänkandet. Vi måste ständigtarbeta med dessa, vilket general påpekade . Vår nyeöverbefälhavare har gett uttryck för ungefär samma sak, fast på ett annatsätt: Officeren är föregångsman, han skall kunna sitt hantverk, oavsettvilken nivå han jobbar på. Vi har ingen tolerans för att olyckor skall fåinträffa. Detta måste vi arbeta med ständigt, inte minst i skolsystemet ochute i organisationen.Sedan 1997 har vi en vision om noll antal skador. Denna har vi uttryckt påföljande sätt: Realistisk utbildning utan skador. Alla i Försvarsmaktenkänner till denna vision.Oaktat allt säkerhetsarbete har vi ett skadepanorama. När det gälleranmälda arbetsolycksfall för värnpliktiga utgör flertaletbullerskador. Därefter kommer skador i trafiken, under fysisk träning,tandskador, marschskador, köldskador samt skador av övriga orsaker.Vad är det då som påverkar säkerheten i utbildningen? Jo, varje ung officeroch varje värnpliktig måste kunna, eller i varje fall känna till,handlingsregler, föreskrifter och reglementen. Det är ett ganska omfattandematerial eftersom vi bedriver en komplicerad verksamhet.Vi skall hantera kvalificerad materiel, skjutvapen , utbildningsanordningar, simulatorer, skjutbanor, m.m., och naturligtvis ävensäkerhetsutrustningar. Allt detta, tillsammans med individen, människan,med hennes förtjänster och svagheter, gör att man får vara ganska ödmjukinför den situation vi sätter både våra officerare och våra värnpliktiga i.Vi måste ha klart för oss att vi verkligen behärskar det vi skall genomföra. Tyvärr är det då människan som oftast är den felande länken, det vet vialla.Våra värnpliktiga då. Jag förstod av inledningsanförandet att vi har engemensam syn när det gäller de värnpliktiga. De kommer från skolbänken,flertalet i alla fall, och de är unga. De har levt ett helt annat liv änman får göra efter inryckningen. De är alltså nybörjare på det mesta somskall utföras under utbildningen i Försvarsmakten. De är ambitiösa och deär ofta riskbenägna. De skall hantera riskfyllda, ja ibland farligasituationer.Den som skall leda en verksamhet, det kan gälla övningar eller annanutbildning, måste naturligtvis vara kompetent för uppgiften. Han eller honmåste ha förmågan att se att de som skall utbildas har enutbildningsståndpunkt som rimmar med svårighetsgraden på verksamheten.Brister i dessa avseenden medför direkt risker för att det inträffarolyckor och olyckstillbud. Den som inte har detta klart för sig, oaktat omman är värnpliktig, officer eller annan anställd i Försvarsmakten, måstehjälpas till att få en sådan insikt. Det handlar alltså om att påverkaattityder.Den som håller i verksamheten får naturligtvis stå för argusögat. Man har ivår organisation en hierarki, från överbefälhavaren ned till gruppcheferna.Någonstans där ligger ansvaret, inte minst hos den som pekar och säger: genomföra detta! Den personen måste också ha den här nämnda insikten.Hur ökar vi då säkerheten? Vi jobbar mycket med attityder för att ökasäkerhetsmedvetandet i Försvarsmakten. Det kan göras på en mängd olika sätt. Självklart styrs vi av regelverk. Vi utbildar också inom säkerhetsområdet. Det är en självklarhet. Vi tar vidare fram utbildningsmaterial för attunderlätta för våra officerare och värnpliktiga att ta till sig allt debehöver kunna.Säkerhetsutrustning krävs också, förutom den som samhället ställer krav på.Vi lever under precis samma förutsättningar i det avseendet som samhället iövrigt . Några undantag har vi, men de är ganska fåoch betingas av den särskilda verksamhet som Försvarsmakten bedriver.Jag nämnde att vi måste utbilda i säkerhet. I det militäraskolsystemet måste vi därför tidigt lägga grunden för det dagligasäkerhetsarbetet. Ansvar och skyldigheter på olika nivåer lärs ut och finnsnu inbyggt i skolsystemet. Detta gjordes inte tidigare. Befälsutbildninggenomförs vidare på förband och skolor, bl.a. när ny materiel tillförs.Utbildningen av värnpliktiga är i sig en bra väg till en säker verksamhet.Men det behövs också skyddsassistenter som har rollen att övervaka och slålarm till befälet att det är dags att stanna upp. Vi arbetar mycket med attförbättra kommunikationen mellan skyddsassistenter och utbildningsbefälet.Vi har infört s.k. utbildningssäkerhetsofficerare . De skall varaförbandschefens förlängda arm när det gäller säkerhetsfrågor ochsäkerhetsarbetet. De skall också ingå i och verka i vårt kontaktnät isäkerhetsfrågor från central ledning och ut i i organisationen. Viintegrerar nu detta arbete med arbetsmiljöarbetet i övrigt. På de möten somhålls har vi förmånen att ha med Värnpliktsrådet.Vi genomför också uppföljningar och deltar i inspektioner. Det är också enform av utbildning att på det sättet kommunicera med förband och skolor, omhur arbetet flyter, och därigenom få kunskaper till nytta för att skrivasäkerhetsregler som är anpassade till verksamheten och till verkligheten.Vi har, som jag tidigare gav uttryck för, tagit fram några verktyg av olikaslag. Vi har bl.a. utformat Utbildningssäkerhetspaket 2000. hur man utbildar på våra säkerhetsinstruktioner. Instruktören fårexempelvis vägledning för hur tänket i säkerhetsinstruktionen är.Vid sidan av detta har vi tagit fram ett utbildningspaket riktat motvärnpliktiga. Det paketet kan den unge officeren använda, alltifrån att hanförsta dagen vid inryckningen utbildar för hur man skall agera vid brand ikasern och allt däremellan till dess man kommer ut och genomför enstridsskjutning ute på skjutfältet. Allt detta för att genom utbildningförändra attityderna.Dessutom har vi fr.o.m. i vår ett utbildningspaket för skyddsassistenter.Man har med rätta kritiserat Försvarsmakten för att inte på alla ställengenomföra skyddsassistentutbildningen på ett bra sätt. Det framtagnapaketet gör att både befälet och de värnpliktiga får en bättre grund attstå på i det skadeförebyggande arbetet.Bättre arbetsmiljö i samverkan är ett nytt paket . Det går ut på attsåväl anställda som värnpliktiga skall förstå att arbetsmiljön ärlivsviktig i den verksamhet som Försvarsmakten bedriver.Kallt väder - jag återkopplar till inledningsanförandet. Vi har haftbekymmer med köldskador bl.a. på f.d. KA 4 i . Detta genererade ettutbildningspaket som hette Kallt väder. Alla förbanden har haftrepresentanter för utbildning i detta inför det här året och alla skolorkommer att få det . har vi tagit ett första steg. Vi såg attverktygen inte var riktigt bra. Däremot fanns föreskrifterna.Hör upp och hör se'n. Vi märkte att anmälningarna om hörselskador ökade iantal, och vi vidtog åtgärder och tog också fram ljudnivåberoendehörselkåpor för att kunna kommunicera. Dessa fungerar så att de slår av närdet kommer ett starkt ljud.Sedan har vi också insett att trafiksäkerhetsfrågorna måste upp på bordet.Därför startar vi en kampanj som börjar 2001 och håller på till 2004. Därtas alla slags frågor upp för att få en bättre trafiksäkerhetsmiljö iFörsvarsmakten.Självfallet använder vi allmänna befintliga skyddsutrustningar av olikaslag. Men ibland måste man utveckla egen skyddsutrustning. Jag vill då pekapå de nämnda ljudnivåberoende hörselkåporna, liksom på ett speciellttandskydd. Ni kommer ihåg att vi hade ett ganska stort utfall av tandskador. Tandskydd är egentligen fel ord. Det är egentligen ett mynningsskydd tillAK 5. De levererades till förbanden . Vi hoppas att statistiken förtandskador skall förbättras avsevärt nästa år.Jag talade tidigare om att vi naturligtvis följer samhällets lagar,förordningar och föreskrifter. Sedan har vi våra egna interna regler föratt uppnå en bättre utbildningssäkerhet. Dessa gav vi ut . Det kommerut en ny version . Den är ute på remiss för närvarande.Vi har säkerhetsinstruktionen, som benämns SäkI. Den är ny . Vihar föreskrifterna BVK och IFTEX. Det reglerar hantering av brandfarligaoch explosiva varor. De är också nya. Befäl har utbildats på dem.Boken är en utomordentligt bra grund när man ska ägna sig åtverksamhet i kallt väder. Dessutom finns Soldatreglementen för materiel osv. Vidare finns olika skjutreglementen. Det finns också ett nyttSoldatreglemente i utbildningssäkerhet, ett litet häfte som ingår iutbildningssäkerhetspaketet. Den idén har vi stulit från Danmark.Sammanfattningsvis: Vi har från säkerhetsinspektionens sida att hanteraregler i vidaste bemärkelse när det gäller arbetsmiljö ochverksamhetssäkerhet. Det gör vi genom att utbilda på olika sätt. Vi måsteockså skapa en förståelse för faror och problem hos dem som inte har ensådan förståelse. I en stor organisation som Försvarsmakten är detdessvärre så att några inte har förståelse. Det gäller anställda. Det gäller att hitta dem som inte har denna förståelse. Det kan man bara göra om alla jobbar tillsammans mot målet att få en ökadsäkerhet i Försvarsmakten. Det gäller för såväl anställda som värnpliktiga.Attityderna är en förutsättning. Samhället jobbar med attityder på mångaområden. Värnpliktiga är unga människor. De är ofta riskbenägna. Vi kanaldrig acceptera att riskbenägenhet i sig gör det acceptabelt med en ochannan olycka. Nolltolerans gäller!Säkerhetsmedvetandet är alltså livsviktigt för vår verksamhet. Vi har enpliktlag. Ytterst är det fråga om ledarskap och föregångsmannaskap. Det gåraldrig att förbättra säkerheten om man inte har goda ledare.Ordförande , riksdagsledamot (m):Tack så mycket för föredragningen. Är det någon av utskottets ledamöter somhar en kortare sakfråga att ställa till , annars har jag föravsikt att gå vidare i programmet och ta upp frågor senare?Stig riksdagsledamot (v):Bullerskador utgör en stor andel, . Framgår det vad det är förslags buller? Är den ökade eldkraften orsak?Andrus Toom, Försvarsmakten:Jag vill påpeka att det handlar om anmälda hörselskador. De är av dettotala antalet. 1997 var de anmälda skadorna och är de nästan 30 %.Det är mer ett resultat av att man satt fingret på ett område än attskadorna ökat. I 365 anmälda fall hade det bevisligen slarvats medskyddsåtgärder. I 55 anmälningar gällde det dåligt anbringat hörselskydd.35 anmälningar var oklara. Sedan har skador uppstått i samband medvådaskott då man inte har haft hörselskydden på sig. Det som har ökat ärskadeanmälningar där man skjutit utan hörselskydd.Projektet sattes i gång 1998. Då uppmärksammades hörseln på ett heltannat sätt . Jag tror att vi har ett i jämförelse med andraområden begränsat mörkertal. På andra områden är det nog större.Berit Jóhannesson, riksdagsledamot (v):Du sade att det är viktigt med utbildning. Det håller jag fullständigt medom. Hur mycket utbildning får man i den grundläggande befälsutbildningen idessa säkerhets- och arbetsmiljöfrågor? Tycker du att utbildningen ärtillfyllest, eller diskuteras att utöka denna?Andrus Toom, Försvarsmakten:Vi har konstaterat att alla behöver utbildning för att ökasäkerhetsmedvetandet. får denna utbildning inte bli ett eget spår. Den skall vara en naturlig del i vardagen. Alla skall tänka och engageras. Säkerhetsfrågorna skall inte enbart skötas av någonutbildningssäkerhetsofficer eller någon chef för . Vi utbildar därför våra utbildningssäkerhetsofficerare, arbetsmiljöhandläggare och alla andra inom arbetsmiljöområdet, sammanlagt30-40 olika befattningshavare, för att etablera en grundsyn, ett mål attarbeta emot, så att alla känner sig delaktiga. Vi kan aldrig få för mycketutbildning.Ordförande , riksdagsledamot (m):Jag har en avslutande fråga på det här passet. Du berörde mörkertalen enpassant. Finns det någon mer metodisk skanning av hur stort mörkertaletegentligen är med hjälp av någorlunda kvalitetssäkrade enkätundersökningar?Kan säkerhetsarbetet resultera i olika grad av anmälningar beroende påkultur, stämning och rutiner på de enskilda förbanden? Hur säkra ärsiffrorna? Är det rätt siffror som används som underlag för detförebyggande arbetet?Andrus Toom, Försvarsmakten:Det är riktiga totalsiffror vi har när det gäller anmälda olyckor. Lokaltvarierar antal och andelar beroende på det engagemang som inte minst cheferoch arbetsledare har på platsen. Det ser vi tydligt.Sedan var det mörkertalen. Vi har satt i gång ett arbete för att få inanmälningar på tillbuden, de som inte har förorsakat någon skada men därdet varit nära, t.ex. vådaskott. Jag vågar inte tala i procent, men frånatt det anmäldes sammanlagt sex allvarliga tillbud 1995/96 får vi nu inanmälningar på både allvarliga och mindre allvarliga tillbud på någrahundra . Detta anser jag vara avgörande för det förebyggandesäkerhetsarbetet.Sedan är det också en attitydfråga. Vi har olika kulturer. Se exempelvis påhur Flygvapnet har arbetat under för att få bort rädslan att anmälatillbud. Vi försöker nu att etablera detta förhållningssätt i övriga delarav Försvarsmakten. Det skall således inte automatiskt bli en påföljd föratt man talar om att man har gjort ett fel. Denna process att påverkaattityderna tar tid i en hierarkisk organisation.Ordförande , riksdagsledamot (m):Tack! Någon ytterligare som har en fråga till ? Då tackar jag såmycket, och så övergår vi till nästa punkt i programmet. Det är stf.utbildningschef från , som ska redovisaolycksutvecklingen under tjänstgöring med civilplikt. Varsågod.Lars Bjergestam, Statens räddningsverk:Jag ska redovisa förhållanden som rör civilpliktsutbildningen och skadoroch säkerhetsfrågor i utbildningen av civilpliktiga vid , och AB Svenska kraftnät.Utbildningstiden för de kategorier som utbildas med stöd av civilpliktvarierar avsevärt. Den varierar () för räddnings-och beredskapsmän som utbildar ()för flygplatsbrandmän som utbildar.Tjänstgöringstidens längd påverkar förstås sannolikheten för skador.Antalet utbildade civilpliktiga är i storleksordningen 4 000 personer perår, vilket också har en betydelse för siffrorna.Den här bilden visar de senaste tre årens statistik för de treutbildningsanordnarna: till vänster, imitten och till höger, och andelen skadade som en skiva påtoppen av staplarna. Ni kan också se de reella talen respektiveprocenttalen i skadade i förhållande till antalet utbildade.Som framgår är andelen skadade i procent relativt konstanta siffror. Vi harkonstaterat att civilpliktiga hos alla tre utbildningsanordnarna har en högbenägenhet att anmäla skador jämfört med andra kategorier som vi utbildar.Det ligger i sakens natur utifrån det som sadeinledningsvis, nämligen att det är fråga om personer som tjänstgör medtvång.Alla anmälningar går till . Skadorna kan ju leda tillavbrott i tjänstgöringen, och då reglerar Försäkringskassanersättningsfrågorna. Skadorna kan leda till sviter efteråt, vilket också ären fråga för försäkringskassorna.Under den aktuella treårsperioden har antalet skadade ökat.Orsakerna till det kan vara flera. Det är fråga om unga aktiva människor.De vanligaste fritidsskadorna är knutna till sportutövning, framför alltsnowboard, inlines och innebandy.Vi har på de civila myndigheterna säkerhetsrutiner att följa, ytterstarbetsmiljölagen och arbetsmiljöförordningen samt i olika avseenden och som hänger ihop med den verksamhet sombedrivs under utbildningen. Vi har vidare lokala arbetsmiljöföreskrifter pårespektive skola baserade på de centrala föreskrifter som finns pårespektive myndighet. Vi har särskilt utbildade lärare i t.ex. fysiskträning, och vi har lärare som är vana vid att jobba med praktiskutbildning, t.ex. i samband med räddningstjänst, brandsläckning ochliknande.Jag anser att vi har en hundraprocentig olycksrapportering. Vårtillbudsrapportering kan, precis som Försvarsmaktens representant sade, blibättre. Jag tror att det finns en benägenhet, beroende på attityder hosbåde lärare och elever, att hålla igen på rapportering av tillbud. Det ärsåledes en attitydfråga och en utbildningsfråga, en fråga om att haförståelse för hela systemet.Arbetet med säkerhetsfrågor under utbildningen av civilpliktiga följs avbåde de lokala och de centrala skyddskommittéerna i respektive myndighet.Sedan har varje klass sin skyddsassistent som också är involverad i arbetet.Ordförande , riksdagsledamot (m):Tack så mycket! Är det någon som har en omedelbar fråga till efter denna föredragning?Berit Jóhannesson, riksdagsledamot (v):Vad är det för typ av skador som man har fått i tjänsten? Finns detstatistik på det?Lars Bjergestam, Statens räddningsverk:Ja, det finns det. Jag har ingen bild på detta, men däremot på ett papper imin bänk. Översiktligt kan jag säga att det rör sig om mjukdelsskador,tandskador samt skador som hänger ihop med lyft, slag eller tryck i sambandmed utbildningen. Man hanterar mycket materiel, ibland i stressadesituationer, t.ex. i samband med brandsläckning. Det är då ganska lätt attskada sig.Jag hade från början inte tänkt att säga detta, men gör det ändå som följdav frågan. Vi har märkt en liten ökning av misshandelsskador under senaretid. Det har hänt att man anmält t.ex. knäckt näsben,utslagna tänder eller ett blått öga. Det är fråga om få fall och inget somkan beläggas statistiskt.Ordförande , riksdagsledamot (m):Har den senare typen av skador uppstått på grund av civilbefolkningensagerande gentemot de civilpliktiga eller som följd av "kurr" inom gruppen?Lars Bjergestam, Statens räddningsverk:Det är säkert både och. Det finns klara belägg för det första. Det ärutbildningar som bedrivs på relativt små orter där de civilpliktiga ärutbölingar.Ordförande , riksdagsledamot (m):Då går vi över till nästa punkt. Denna fråga har rönt en hel del medialuppmärksamhet och diskussion. Hur står det egentligen till när man jämförden militära arbetsmiljön med andra arbetsmiljöer i vårt samhälle? Jaghälsar välkommen, statistiker på Arbetarskyddsstyrelsen.Lotta Lundholm, Arbetarskyddsstyrelsen:Jag tänkte först börja med att visa hur arbetsolycksutvecklingen har settut i för samtliga förvärvsarbetande, förmän och kvinnor. I princip ser ni att den höga frekvensen av olyckor, 40olyckor per tusen förvärvsarbetande för män, har sjunkit radikalt. Mellan1988 och 1993 minskade de med . Det har flera förklaringar.Bland annat var det lågkonjunktur, och de unga kom inte in i arbetslivet -varav olycksfallsfrekvensen sjunker.Arbetsolyckor utan sjukfrånvaro ökar däremot. Det vi kallar förarbetsolyckor är alltså arbetsolyckor med sjukfrånvaro, men däri ingårockså tand-skador och akut hörselskada, som är en stor del av devärnpliktigas skador.Den här bilden visar utvecklingen , dvs. anmälda arbetsolyckor pertusen sysselsatta. Jag har tagit med värnpliktiga. På bilden har jagexkluderat fritidsskador hos de värnpliktiga, i det materialvi får in. Det visar att de värnpliktiga har ungefär sex gånger så hög risksom hos samtliga förvärvsarbetande, medan den anställda i totalförsvaretligger på ungefär samma nivå. Här har olyckorna ökat lite mellan 1997 och1999.Den här bilden visar vilka näringsgrenar i som har de högstarelativa skadefrekvenserna. Det är enbart för män. Det finns några kvinnorbland de värnpliktiga, men de är relativt få.Högst upp har vi kreatursslakt med en frekvens på 60 fall per tusensysselsatta. Längst ned har jag tagit med värnpliktiga, som för perioden1996-1998 har ungefär 62 olyckor per tusen anställda. De är i ungefär sammanivå. De värnpliktiga har ungefär dubbelt så hög risk som exempelvispersonal i brand- och räddningsverksamhet. En stor del av de värnpliktigasolyckor inträffar under fysisk aktivitet, speciellt innebandy.Jag tänkte slutligen visa den bild som stöder det som sade,nämligen att bland de värnpliktiga är den absolut vanligaste händelsen akuthörselskada i samband med skjutning.Vi har också en hel del fallolyckor, vilket kanske inte är så konstigt. Devärnpliktiga är ute i skog och mark. Om man jämför med vanligaförvärvsarbetande, har vi en hel del kontorspersonal som aldrig är ute osv., i varje fall inte på det sättet. Fordonsolyckorna är också en stor del avde värnpliktigas skador. Jag har även tagit med de försvarsanställda.Ordförande , riksdagsledamot (m):Tack så mycket! Är det någon som har någon fråga till ?Anna Lilliehöök, riksdagsledamot (m):Är kreatursslakt all hantering av skärmaskiner osv. ?Lotta Lundholm, Arbetarskyddsstyrelsen:Det är slaktare som styckar kött. De måste vara sjukskrivna så fort de fåren sårskada. Man anmäler olika i olika branscher efter olika skadetyper.Jobbar du någon annanstans behöver du kanske inte vara sjukskriven för ensådan skada. Jag vet att man inom försvaret har ett bra säkerhetsarbete ochanmäler en stor del av de inträffade skadorna.Apropå mörkertal. Vi har själva gjort lite uppskattningar, och vi tror attdet kan finnas ett så stort bortfall som . Folk vet inte om att de skaanmäla.Ordförande , riksdagsledamot (m):När du säger att ni har gjort en uppskattning av mörkertalet till ,gäller det då sådant som i huvudsak inte blir olyckor utan är incidenter?Eller är det sådant som ni bedömer som verkliga skador men som ändå inte äranmälda?Lotta Lundholm, Arbetarskyddsstyrelsen:Det är olyckor som har inträffat men som inte är anmälda.Ordförande , riksdagsledamot (m):Ja, just det, som har inträffat. Det är inte fråga om incidenter som harvarit nära.Lotta Lundholm, Arbetarskyddsstyrelsen:Nej. Det spelar ingen roll att anmäla för det blir ändå ingen ersättning.Det finns flera olika faktorer.Ordförande , riksdagsledamot (m):Jag har ytterligare en fråga. Det här materialet är oerhört intressant. Duredovisar det nu ganska rätt upp och ned utan förklaringsmodeller.När jag tittar på den första bilden noterar jag hur relativt likaskadefrekvens de anställda i Försvarsmakten har i förhållande till övrigaarbetsmiljöer. Det ger vid handen att Försvarsmakten har en ganskagenomsnittlig faronivå i förhållande till andra verksamheter.