bet · GP01KUU2 · 2002-05-21 00:00:00 — Så hade också skett iregeringskonferensen, vilket utskottetsåg positivt på.I betänkande 2001/02:KUU1 omNicefördraget anförde sammansattakonstitutions- och utrikesutskottet attdet inte hade något att erinra vadbeträffade regeringens framställning påområdena omröstning med kvalificeradmajoritet, medbeslutandeförfarandetstillämpning samt reglerna om närmaresamarbete.RegeringenI samma del av framställningen iskrivelse 2001/02:115 som åberopas i detföregående avsnittet berör regeringenöversiktligt några av de förslag somförekommit i diskussionen ombeslutsformerna, bl.a. en utökning avomröstning med kvalificerad majoritet, enutökning av medbeslutandeförfarandet samttanken att ge fulltinflytande över budgeten. Den ovanåtergivna passusen under rubriken gäller även här:Den nuvarande strukturen har ihuvudsak fungerat väl under en långtid och bör utgöra en bra bas även förframtiden. Regeringen ifrågasätter omdet finns behov av grundläggandeförändringar i balansen mellan EU:sinstitutioner. Regeringen är öppen förförslag som kan bidra till ett högrevaldeltagande i Europaparlamentet.Statsministern har i sitt ovan citeradetal vid i sig om en möjlig utveckling motomröstning med kvalificerad majoritet påvissa områden. Statsministern nämner treolika områden och närmar sig dem frånolika håll. För de rättsliga och inrikesfrågorna anges att huvudregeln bör varaenhällighet, men att vissa frågor kantänkas att som undantag föras över tillmajoritetsomröstning:Vi måste hålla i minnet att den storadelen av beslut inom EU redan fattasmed kvalificerad majoritet. Vi ärredan nära den gräns där ländernaönskar bibehålla vetorätten. Jag ärdock beredd att diskutera det framtidasamarbetet inom de rättsliga ochinrikes områdena. Dessa frågor är avett slag som i de flesta fall hanterasmellanstatligt. Men det kan hävdas attomfattningen och vikten av dessafrågor är sådan att det kan behövasandra former av beslutsfattande. Jagär inte negativ till att föra övervissa av dessa frågor tillmajoritetsröstning.Den motsatta utgångspunkten gäller förarbetsmarknadsfrågor och sociala frågorsamt asyl- och migrationsfrågor, därhuvudregeln enligt statsministern börvara majoritetsomröstning:Däremot bör majoritetsröstning vararegel på arbetsmarknads- och socialafrågor, såväl som inom asyl- ochmigrationsfrågor.I talet vid gickstatsministern även in på frågan omnärmare samarbete, eller flexibelintegration:Ytterligare ett sätt att hantera nyabeslutsområden, där det tidigare intefunnits EU-kompetens, är det ypperligainstrumentet flexibel integrationeller förstärkt samarbete som detibland kallas. Jag förutser att dennametod kommer att användas, och att denkommer att vara ett sätt att låta EUgå vidare och utvecklas även närvissa medlemsstater inte omedelbartkan delta i det nya området. De flestamedlemsstater, inklusive ,kommer att vara med i dessa nyaområden från start. Men med ett ökandeantal stater behöver vi ha dennamöjlighet, annars kan EU tvingasstanna upp och inte kunna gå vidare.Det finns redan regler för flexibelintegration som säkerställer att varjemedlemsland som står utanför vissaområden, skall ha rätt att senare gåmed. Detta är viktigt.MotionernaI motion 2001/02:U302 av . (c) yrkande 12 begärs etttillkännagivande om en tydligarebeslutsstruktur för att underlätta insynoch offentlig debatt. Motionärerna anseratt ensamrätten för kommissionen attlägga initiativ bör avskaffas och attbåde rådet och bör hainitiativrätt. De förändringar i förslagsom görs i de båda institutionerna börkunna passera utan att på nytt godkännasav kommissionen. I samma motion (yrkande15) begärs också ett tillkännagivande omatt beslutsprocedurerna behöver förändrasoch förtydligas. Rimligen bör det enligtmotionärerna räcka med tre eller fyrabeslutsprocedurer för att täcka desituationer som uppstår efter enkompetenskatalog. Inom de områden därunionen har exklusiv kompetens bör beslutfattas genom majoritetsbeslut i de bådabeslutande organen. Inom områden där detförekommer endast ett mellanstatligtsamarbete bör beslut självfallet fattasmed enhällighet inom rådet ochparlamentet ha ett begränsat inflytande.I frågor där kompetensen är delad kanmajoritet i parlamentet och enhällighet irådet komma i fråga, eller att de bådainstitutionerna hanterar olika delar avfrågorna.I motion 2000/01:U510 av MarianneAndersson m.fl. (c) yrkande 5 begärs etttillkännagivande om EU:s beslutsfattande.Motionärerna anser att en ökad grad avbeslutsfattande med kvalificeradmajoritet i rådet inte får ske på sådanaområden som är politiskt känsliga i denmeningen att de kan sägas ligga närakärnan i medlemsländernas suveränitet.Dven fortsättningsvis bör därförenhällighet krävas för frågor avkonstitutionell karaktär, centralainstitutionella frågor och frågor medstora ekonomiska konsekvenser förmedlemsstaterna. I motionen begärs ocksåett tillkännagivande om att stärkaEuropaparlamentarikernas initiativ- ochbeslutsrätt (yrkande 10).I motion 2001/02:K426 av . (kd) begärs tillkännagivanden omatt majoritetsbeslut i ministerrådetgenerellt bör åtföljas av medbestämmandeför (yrkande 3).Motionärerna anser att virrvarret avbeslutsformer i dagens EU bör ersättasmed ett mer begripligt system.Beslutsfattande med kvalificeradmajoritet bör vara regel i rådet, utom iinstitutionella frågor, för att bevarahandlingskraft och undvika att enutvidgad union lamslås av nationellaveton. krav på trippelmajoritet i rådet bör ändras och enkvalificerad majoritet av ländernasröster räcka för att anta ett beslut. Imotion 2001/02:K85 av . (kd) yrkande 2 (delvis) begärs etttillkännagivande om att regeringen börvara öppen för ett mer transparent ochdemokratiskt EU genom bl.a. enförstärkning av rolloch en tydligare ansvarsfördelning mellanrådet och kommissionen. Motionärernaanför att utgörmedborgarnas enda direktkanal in i EU:sbeslutsfattande och bör fåmedbeslutande på de områden därmajoritetsbeslut gäller i rådet.Motion 2001/02:U301 av . (fp) behandlar beslutsfattandet irådet. Motionärerna vill införa ettsystem med dubbla majoriteter i vissafrågor, dvs. en majoritet avmedlemsstaterna som också representeraren majoritet av medborgarna förbeslutsfattande. De begär etttillkännagivande om detta (yrkande 11).Vidare anser motionärerna att förallt beslutsfattande i rådet för attöka effektiviteten i beslutsprocessen bör bli kvalificerad majoritet och attendast frågor som rör ändring avfördragen, internationella avtal, nyamedlemmar samt beslut om samarbete inomnya områden bör avgöras med enhällighet.De begär ett tillkännagivande om dennämnda (yrkande 12). I sammamotion (yrkande 14) begärs etttillkännagivande om att Europaparlamentetbör ha medbeslutanderätt på alla områdendär majoritetsomröstning i rådet gäller.Enligt motionärerna bör Europaparlamentetkunna utöva sina parlamentariskabefogenheter på hela EU:s budget (yrkande15), vilket innebär att jordbruksbudgetenockså bör bli föremål för parlamentetskontroll. Motionärerna begär etttillkännagivande i ärendet. Motionärernaframhåller också (yrkande 22) att enfråga i samband med utvidgningen är omdet är möjligt att förena länder som harså olika förutsättningar i ett enhetligtsamarbete inom EU. De menar att flexibelintegration, dvs. att olika länder rörsig i olika hastigheter mot samma mål,kan vara aktuellt såsom enövergångslösning.I motion 2001/02:K426 av . (kd) begärs tillkännagivanden omdels att öka användandet av beslut medkvalificerad majoritet i ministerrådet, isynnerhet i fråga om miljöstyrandeavgifter samt handelsfrågor (yrkande 2),dels att EU skall kunna fatta beslut ommiljöavgifter med kvalificerad majoritet(yrkande 25).I motion 2001/02:U303 av Bo Lundgrenm.fl. (m) yrkande 17 (delvis) begärs etttillkännagivande om EU:s framtidsfrågor.Motionärerna anför i denna del attomröstning med kvalificerad majoritet börvara för beslutsfattandet iministerrådet, för att unionen skallkunna fatta beslut även medomkring 30 medlemmar.I motion 2001/02:Sf216 av LarsLeijonborg m.fl. (fp) yrkande 14 förordasatt omröstning med kvalificerad majoritetskall råda på området asyl- ochmigrationsfrågor.I motion 2000/01:U510 av MarianneAndersson m.fl. (c) yrkande 4 begärs etttillkännagivande om bejakande av enflexibel integration. Enligt motionärernabör huvudregeln vara att alla länderskall delta i alla samarbetsområden, menen möjlighet bör finnas att låta någramedlemsländer gå före och fördjupasamarbetet på ett visst område. En sådangrupp måste enligt motionärerna bestå avminst hälften av medlemsländerna, ochövriga länder skall tillåtas ansluta sigtill samarbetet. De nordeuropeiskaländerna bör exempelvis kunna gå före påmiljöområdet. Möjligheten till flexibelintegration är enligt motionärernaviktig, inte minst i ettutvidgningsperspektiv.Utskottets övervägandenUtskottet noterar attmedbeslutandeförfarande och omröstningmed kvalificerad majoritet redan ägertillämplighet på en betydande del avlagstiftningen på Europanivå. Det råderbred enighet om att frågor avkonstitutionell karaktär eller som påannat sätt ligger nära staternassuveränitet, liksom skattefrågor, även ifortsättningen bör beslutas medenhällighet i ministerrådet, och utanmedbeslutande. Utrymmet för reformer iden riktning som olika motionäreranvisar, med sikte på mer medbeslutandeeller mer majoritetsomröstning, är därförbegränsat. Det är dock viktigt att göraansträngningar för att se vilka nyaområden som kan bli föremål förmajoritetsbeslut.Mot bakgrund av vad utskottet uttrycktei avsnitt 1.1 ovan bör EU-samarbetet äveni fortsättningen som princip vila påmellanstatlig grund, men när väl nyauppgifter tilldelas EU genommellanstatliga överenskommelser skall iökad utsträckning beslutsfattandetkunna ske med kvalificerad majoritet.Utskottet är därför öppet för endiskussion om mer generell tillämpning avmajoritetsröstning i ministerrådet ochmedbeslutandeförfarande medEuropaparlamentet, inom de ramar somutskottet angivit. Ett exempel däromröstning med kvalificerad majoritet kanövervägas är vissa sakfrågor som i inom den tredje pelaren.Med det anförda anser utskottet attmotionerna 2001/02:U302 (c) yrkandena 12och 15, 2000/01:U510 (c) yrkande 5,2001/02:K426 (kd) yrkandena 2, 3 och 25,2001/02:K85 (kd) yrkande 2 (delvis),2001/02:U301 (fp) yrkandena 11, 12, 14,15 och 22, 2001/02:U303 (m) yrkande 17(delvis), 2001/02:Sf216 (fp) yrkande 14samt 2000/01:U510 (c) yrkande 4 kanbesvaras.2.7 Vissa sakfrågorUtskottets överväganden i korthetMotionsyrkanden med förslag tilltillkännagivanden om utträdesparagraf,om jordbrukspolitiken samt om försvars-och säkerhetspolitiken avslås elleranses besvarade.Jämför reservation 20 (v, mp)BakgrundI detta avsnitt behandlas ett fåtalmotionsyrkanden som berör sakfrågor somtar sikte på fördragsändringar eller påannat sätt berör framtidsdebatten.UtträdesparagrafMiljöpartiet tar i tre olikamotionsyrkanden upp frågan om enutträdesparagraf. Konstitutionsutskottethar tidigare behandlat liknande yrkanden,första gången bara efterSveriges inträde i EU, och senast i sittyttrande 1999/2000:Ku7y. Utskottet hardärvid anfört, för det första, att ensådan bestämmelse inte skulle ligga ilinje med målsättningen i fördraget attskapa en allt fastare förening mellanmedlemsstaterna. För det andra harutskottet inte ansett det ligga i linjemed intressen att, drygt ett årefter inträdet i unionen, driva en frågasom måste uppfattas som att avsågatt lämna unionen. För det tredje harutskottet visserligen ansett att detmåste anses föreligga en möjlighet för enstat att utträda ur unionen men intefunnit anledning att tynga dendå förestående regeringskonferensen(1996) med problem som antingen inteskulle komma att aktualiseras eller, omde aktualiserades, ändå skulle komma attkräva omfattande förhandlingar mellanstaterna. Enligt vad utskottet ansettskulle dessutom en fastställdutträdesform i onödan kunna låsamedlemsstaternas handlingsutrymme.Utrikesutskottet delade i betänkande1999/2000:UU10 konstitutionsutskottetsbedömningar i denna fråga.JordbrukspolitikenMiljöpartiet har motionsledes även tagitupp frågan om behovet av reformer av EU:sjordbrukspolitik. Miljö- ochjordbruksutskottet har uttalat sig ifråga om EU:s jordbrukspolitik underinnevarande (betänkande 2001/02:MJU15) och därvid bl.a. framförtföljande:EG-kommissionens förslag tillreformering av den gemensammajordbrukspolitiken (CAP) redovisas iEU:s långtidsbudget för perioden20002006 (Agenda 2000). Ett avsyftena med förändringarna är attförbereda medytterligare medlemsländer och innebärmindre betoning på maximallivsmedelsproduktion och i ställethögre prioritet av miljö-, kultur- ochlandskapsvård. På toppmötet i om Agenda 2000 beslutadesatt programmet skulle ses över vidhalvtid av det finansiellaperspektivet, dvs. Enligtvad utskottet erfarit kommerkommissionen attpresentera ett antal rapporter förfortsatt diskussion under hösten.Avsikten är att förslag skallpresenteras . Underår 2003 väntas rapporter och förslagom ytterligare sektorer, bl.a. sockeroch olivolja. Hur långtgåendeförändringsförslag som kommissionenkommer att lägga fram är i dagslägetoklart. Diskussionen om den framtidajordbrukspolitiken kommer emellertidmed stor sannolikhet inte att avslutasi samband med halvtidsöversynerna utanblir en del i förhandlingarna om nästafinansiella perspektiv. Även arbetetinom IGC (International GrainsCouncil) kan komma att få betydelseför utformningen avjordbrukspolitiken.Riksdagen har godkänt de riktlinjerregeringen presenterat i propositionenRiktlinjer för arbete medjordbruks- och livsmedelspolitikeninom EU (prop. 1997/98:142, bet.1997/98:JoU23, rskr. 1997/98:241). Riktlinjerna innebär attjordbruks- och livsmedelsproduktionenskall främjas genom en reform avjordbruks- och livsmedelspolitikeninom EU med särskilt avseende påsuccessivt borttagande av EG:smarknadsordningar och på en avvecklingav gränsskyddet med hänsyn tillinternationella åtaganden. Iriktlinjerna ligger också en strävanmot konkurrenskraftiga företag ochhöga etiska krav för djurhållningen.Därutöver skall den biologiskamångfalden främjas och värdefullanatur- och kulturmiljöer bevaras. Överhuvud taget skall politiken inriktasmot ett varierat odlingslandskap meden minimering av miljöbelastningensamt ett tillgodoseende av enlångsiktig hushållning mednaturresurserna. Landsbygden skallutvecklas och regionala åtgärder skallvidtas. I riktlinjerna uttalas att detäven i fortsättningen finns behov aven gemensam politik på jordbruks- ochlivsmedelsområdet och att detövergripande ansvaret för politikenmåste ligga på gemenskapsnivå. Dengemensamma jordbrukspolitiken kan ienlighet med subsidiaritetsprincipenkompletteras med åtgärder på nationellnivå.Enligt vad utskottet erfarit kommerregeringen attägna kraft åt reformeringen av EU:sgemensamma jordbrukspolitik utifrån devvergripande målsättningar som slogsfast av 1998. InomJordbruksdepartementet har ett arbeteinletts med att analysera aktuellafrågor kring utformningen avframtidens jordbrukspolitik samt hurde positiva effekter jordbruket bidrartill skall kunna värderas. Dettaarbete kommer att ligga till grund förSveriges position om EU:s framtidajordbrukspolitik. EU:s nuvarandejordbrukspolitik formades i medandra förhållanden än de som råder . Utskottet anser att arbetet meden reformering av den gemensammajordbrukspolitiken bör beredas pånationell nivå. Så skedde även införbeslutet om Agenda 2000. Den storaandel av EG:s budget som går till dengemensamma jordbrukspolitikenmotiverar i sig att dessa frågorbereds i särskild ordning. Utskottetföreslår att regeringen tillsätter enparlamentarisk kommitté med uppgiftatt utarbeta en svensk strategi förreformeringen av den gemensammajordbrukspolitiken. Vad utskottetanfört bör ges regeringen till känna.FörsvarspolitikenÄven här föreligger motionsyrkande frånmiljöpartiet, som anför dels att EU intebör ha någon militär kapacitet, dels attSverige och andra neutrala länder skallkunna stå utanför militärt samarbete inombl.a. EU.I betänkande 1999/2000:UU10Verksamheten i Europeiska unionen under1999 uttalade utrikesutskottet följande:Arbetet med att utveckla enkrishanteringskapacitet för unionenfortskred och ett antalviktiga beslut fattades av . Genom dessa beslut erhåller EUen militär förmåga att sätta in iförebyggande syfte eller för atthantera kriser och även kapacitet attsätta in civila insatser inom ramenför en krishanteringssituation.Utskottet välkomnar dessa steg somsyftar till att förstärka samarbetetinom ramen för den gemensamma utrikes-och säkerhetspolitiken i enlighet medFN-stadgans principer.Senare i samma betänkande uttaladeutrikesutskottet följande:När det gäller utvecklingen av dengemensamma utrikes- ochsäkerhetspolitiken noterar utskottetatt ett intensivt arbete pågår för attbygga upp de institutionellaförutsättningarna för unionenskrishanteringsförmåga. Utskottet kundevid ett besök vid den svenskadelegationen vid Nato i mars 2000konstatera att det arbetet fortskrideri önskvärd takt. De politiska beslutensom har lagt grund för denna positivautveckling har redan fattats, närmarebestämt vid iHelsingfors , ettbeslut som utskottet välkomnar.Utskottet vill erinra om att förslagetom att bygga upp en militär och civilkrishanteringsförmåga ursprungligenpresenterats av och Finland.När det svenska ordförandeskapetinträder kommer arbetet med att byggaupp denna förmåga redan att haavancerat åtskilligt. Det kommer dockatt finnas behov av ytterligare beslutoch åtgärder för ett effektivtgenomförande av unionens militära ochcivila krishanteringsförmåga.Utskottet utgår från att regeringenunder det svenska ordförandeskapetkommer att följa upp de beslut somfattats under föregåendeordförandeskap om principer ochinstitutioner inom ramen för arbetetmed att förbättra den europeiskakapaciteten för krishantering.Utskottet menar att i det arbetet ärav särskild vikt att lämpligaöverväganden görs vad gäller engemensam EU-strategi förkonfliktförebyggande samt atttillräckliga resurser ställs tillunionens förfogande vad gäller civilkrishantering.RegeringenRegeringen anför i skrivelse 2001/02:115EU:s framtidsfrågor under rubriken 4.2Reformering av politikområden följande:De frågor som enligt Niceförklaringenuttryckligen skall behandlas i denkommande regeringskonferensen ärhuvudsakligen av institutionellkaraktär. De institutionella frågornabör få en framträdande plats ikonventets arbete. Regeringen haremellertid med framgång verkat för attLaekenförklaringen även ger utrymmeför att diskutera EU-samarbetet inomolika politikområden. Syftet är attidentifiera vilka ändringar som kanbehöva göras i fördragen för attutveckla och förbättra dettasamarbete. I förklaringen nämns bl.a.försvarspolitiken,Petersberguppgifterna, det polisiäraoch straffrättsliga samarbetet, denekonomiska politiken, socialintegrering, miljö, hälsa och säkralivsmedel.I debatten har även andrapolitikområden nämnts. Flera harframfört att EU:s externa relationerbehöver samordnas bättre och att dengemensamma utrikes- ochsäkerhetspolitiken (GUSP) bör stärkas.Andra vill också diskutera bl.a. EU:sbudgetprocess, asyl- ochmigrationspolitiken ochsysselsättningspolitiken.Under rubriken regeringen vidare följande:Utgångspunkten för konventets arbetebör vara vilka uppgifter som EU skallutföra, vilka politikområden som börutvecklas och vilka möjligheter sommåste tas till vara. Därefter bördiskuteras vilka institutionellaredskap EU behöver för dessauppgifter. Dessa utgångspunkter börvara styrande för vilka frågor somskall tas upp i nästaregeringskonferens och därmed även förarbetets uppläggning i konventet. Detär således angeläget att konventetockså diskuterar behovet avfördragsändringar på de olikapolitikområdena.Regeringen önskar således kunna ta uppäven sakfrågor, inte bara institutionellafrågor, inom ramen för framtidskonventetoch den kommande regeringskonferensen.Det framfördes även av regeringensrepresentant i konventet, vicestatsminister , i hennesanförande vid konventets första mötetidigare i vår. Vice statsministernuttalade där bl.a. att det är nödvändigtatt klargöra att konventet inte enbarthandlar om institutionella frågor utanmåste ge tid till att diskutera politiskasubstansfrågor.Regeringsskrivelsen nämner inte vilkaområden som regeringen avser att ta upp,men vice statsministern har vid ett annatanförande inför konventet nämntjordbrukspolitiken som en fråga attdiskutera. Hon uttalade bl.a. att målenför denna politik, som de framställs ifördragen, var otidsenliga och måste blimer konsumentinriktade. Statsministernnämnde även jordbrukspolitiken i sitt talinför i ioktober 2001 och anförde då följande:Den gemensamma jordbrukspolitiken(CAP) måste förändras. Den är tung del av EU:s budget. Det kommervarken att vara möjligt eller önskvärtatt fortsätta med sammajordbrukspolitik när unionen har vuxittill 27 eller fler medlemsstater.Den nuvarande politiken begränsarmarknadstillträdet för tredje land.Subventionerade europeiskajordbruksprodukter dumpas påvärldsmarknaden till underpriser.Detta skadar både bönder ochexisterande marknader i tredjevärlden.Slutligen så är CAP dåligt samordnad.Den förda jordbrukspolitiken striderofta mot miljöhänsynen.EU:s jordbrukspolitik måste alltsåförändras. Frågan är inte om, utanhur?Utvidgningen kommer i sig att vara endrivkraft för förändring. CAP kommeratt gälla för hela EU samma reglerbåde för nya och gamla medlemsstater.Flera av de nuvarande medlemsstaternakommer då att bli nettobidragsgivaretill EU:s budget. Förhoppningsviskommer det att hjälpa dem att se CAP iett nytt ljus.De kommandevärldshandelsförhandlingarna kommeräven de att fungera som en drivkraftför förändring. Vi får inte accepteraatt CAP driver EU tillställningstaganden som skulle läggahinder i vägen för en konstruktiv ochvittgående nyvärldshandelsförhandling.MotionernaI motion 2001/02:K428 av . (mp) yrkande 4 begärs etttillkännagivande om att införa enutträdesparagraf, dvs. att fördragsfästavad som skall hända om ett land villlämna EU-samarbetet. Samma yrkandeframställs i motion 2001/02:K88 av YvonneRuwaida (mp) yrkande 5. Ett yrkande avsamma innebörd framställdes i en motionunder allmänna motionstiden förrariksmötet, motion 2000/01:U507 av YvonneRuwaida m.fl. (mp) yrkande 1. Yrkandetavser att regeringen inom EU skall verkaför att få till stånd en utträdesparagrafsom reglerar skeendet när en medlemsstatvill lämna EU.I motion 2001/02:K88 av () yrkande 11 begärs etttillkännagivande för regeringen om endjupgående reform av EU:sjordbrukspolitik. Motionären framhålleratt jordbrukspolitiken slukar nära halvaEU:s budget. Hon anför att Miljöpartietkräver att hela EU:s jordbrukspolitikgenomgår en djupgående reform, eftersomden är otidsenlig, byråkratisk och gynnarett storskaligt, miljövidrigt ochdjurvidrigt jordbruk.I motion 2001/02:K88 av () yrkande 3 önskar motionären attriksdagen som sin mening skall geregeringen till känna vad hon anför imotionen om syn på EU-konventets utveckling av EU:sförsvarspolitik. Hon anför attMiljöpartiet inte ser med blida ögon påatt konventet skall utveckla en merkonsekvent försvarspolitik och anser attEU inte skall ha någon militär kapacitet.Sverige bör, liksom EU:s övrigamedlemsländer, nedrusta radikalt, och honförespråkar ett bredare säkerhetsbegreppdär även aspekter av ekonomisk, social,ekologisk, religiös, psykologisk ochkulturell natur ingår.Utskottets övervägandenSammansatta konstitutions- ochutrikesutskottet står fast vid denuppfattning som tidigareuttalat, och som citeras ovan, angåendeen utträdesparagraf. Även om längre tidnu förflutit sedan det svenska inträdetdn vid tiden för det förstaställningstagandet i denna fråga är dettainte något bärande skäl för att ändrauppfattning.Utskottet kan vidare även ställa sigbakom vad som citerats ovan ur betänkande2001/02:MJU15 av miljö- ochjordbruksutskottet, om behovet avreformer inom EU:s jordbrukspolitik.