bet · GP01MJU24 · 2002-05-21 00:00:00 — I sammanhanget bör också framhållasvad regeringen anför om ochNaturvårdsverkets presenterade förslag omnaturskyddsförrättning. Enligt förslaget skallfrämst frågor om intrångsersättning och inlösen isamband med bildandet av vissa typer av områdesskyddavgöras genom en lantmäteriförrättning. Bakgrundentill förslaget är bl.a. att ett mycket stort antalnya områdesskydd kommer att inrättas . Detta förslag behandlas förnärvarande inom . Med hänvisningtill det anförda avstyrker utskottet motionerna2001/02:MJ31 (c) yrkande 5, 2001/02:MJ32 (m) yrkande4, 2001/02:MJ495 (c) och 2001/02:MJ523 (kd) yrkande12.Regeringen bedömer att behovet av att följabevarandetillståndet i värdefulla naturområdenkommer att öka. Regeringen överväger därför att geNaturvårdsverket i samråd med berördasektorsmyndigheter i uppdrag att inom ramen för dennationella miljöövervakningen ta fram ett programför övervakning och uppföljning av värdefull natur.Detta arbete har starka beröringspunkter med vadregeringen i skrivelsen anför om behov avnaturtypsindelning och kunskapsuppbyggnad i skyddadeområden. Det är vidare angeläget att dennauppföljning och utvärdering har en god koppling tillmotsvarande arbete som sker rörande miljömålen. Detanförda innebär enligt utskottets bedömning attsyftet med motion 2001/02:MJ419 (m) yrkande 8 ärtillgodosett. Motionen i berörd del bör därmedlämnas utan vidare åtgärd.Regeringen påpekar att förvaltning och skötsel avskyddade områden öppnar specifika möjligheter tillatt mot ersättning engagera lokala aktörer i dendirekta praktiska skötseln. Det kan röra sig om att,med beaktande av gällande regler för upphandling,direktupphandla skötseltjänster från brukare påberörda fastigheter, att arvodera eller anställapersoner med lokal förankring för löpande uppdrageller att anlita lokala entreprenörer. En annanvariant kan enligt regeringen vara att upplåtaintäktsbringande verksamhet genom avtal, t.ex.turistverksamhet, guidning, viss försäljning ochkaféverksamhet. Ett annat sätt att engagera lokalaaktörer är att så långt det är möjligt försöka väljalokala leverantörer av varor och tjänster,exempelvis när det gäller aktiviteter inomnaturturismen. används i varierandeutsträckning uppdragsavtal med lokala brukare om attutföra aktiva skötselåtgärder i olika reservat.Behoven framöver i skyddade områden, inklusiveNatura 2000-områdena, får enligt regeringen visa omdet finns anledning att utveckla och tillämpa ävenandra avtalsformer i syfte att på ettkostnadseffektivt sätt nå bevarandesyftena.Utskottet finner syftet med motion 2001/02:MJ503 (c)tillgodosett och föreslår därför att motionen lämnasutan vidare åtgärd.När det gäller förslaget i motion 2001/02:MJ460(mp) om åtgärder för att öka andelen gammal skogvill utskottet påminna om det delmål förmiljökvalitetsmålet Levande skogar som riksdagenbeslutat om (prop. 2000/01:130, bet. 2001/02:MJU3,rskr. 2001/02:36). Delmålet innebär att mängden dödved, arealen äldre lövrik skog och gammal skog skallbevaras och förstärkas på så sätt attmängden död ved skall öka med i helalandet och med avsevärt mer i områden där denbiologiska mångfalden är särskilt hotad, arealenäldre lövrik skog skall öka med , arealengammal skog skall öka med och arealen markföryngrad med lövskog skall öka. I sammanhangetanför regeringen att den långsiktigaproduktionsförmågan skall främjas genom lämpligaskogsbruksmetoder såsom fortsatt ståndortsanpassningav skogsbruket och ökad användning av naturligföryngring. Ansvariga myndigheter är främstSkogsstyrelsen och skogsvårdsstyrelserna. Regeringenframhåller särskilt att det krävs rådgivning ochinformation från skogsvårdsorganisationerna för attmålet skall nås. Därutöver vill utskottet framhållavad utskottet ovan anfört om regeringens avsikt attlåta inventera de marker som finnsi statens, däribland gammelskog, ägo och som har såstora naturvärden att de bör ha ett formellt skydd(Svar på interpellation 2001/02:495). Det anfördatillgodoser enligt utskottets mening i alltväsentligt motion 2001/02:MJ460 (mp). Motionen bördärför lämnas utan vidare åtgärd.Artbevarande och bevarande avlivsmiljöerUtskottets förslag i korthetUtskottet instämmer i de synpunkter somframförs i en motion (s) om bevarande avkulturväxter m.m. men finner yrkandettillgodosett genom pågående arbete. Vidareavstyrker utskottet två motionsyrkanden (mp)med krav på bl.a. en strategi för biologiskmångfald med hänvisning till regeringenstidigare redovisade överväganden om attföreslå ett miljökvalitetsmål om biologiskmångfald. Utskottet avstyrker dessutom ettyrkande (mp) om att jakt på arter somomfattas av Artdatabankens rödlistaautomatiskt skall förbjudas med hänvisningtill de bestämmelser som gäller på området.Utskottet avstyrker ett motionsyrkande (mp)om åtgärder för bevarande av den vitryggigahackspetten med hänvisning till att sådantprogram är under utarbetande. Härutöveravstyrker utskottet en rad motionsyrkanden(m, kd, c, fp) med anknytning tillrovdjurspolitiken med hänvisning till deställningstaganden gjorde i sambandmed regeringens proposition om en svenskrovdjurspolitik. Slutligen avstyrkerutskottet en motion (mp) med krav på åtgärderför att komma till rätta med problemen medden spanska skogssnigeln.SkrivelsenRegeringen bedömer att tyngdpunkten i arbetet medatt bevara biologisk mångfald bör läggas påekosystemnivån med dess olika naturtyper ochlandskapsavsnitt. Insatser behövs också på artnivåoch genetisk nivå, och vissa arter kräver specifiktutformade åtgärder. Den nationella rödlistningen,dvs. riskbedömningen för att arter kommer attförsvinna från , utgör ett värdefulltunderlag för naturvårdsarbetet. Rödlistorna blirindikatorer på situationen sammantaget i olikaekosystem och för grupper av organismer. Arbetet medrödlistning inom kvarvarande organismgrupper börfortsätta. har ett ansvar för biologiskmångfald för de arter och bestånd av arter som hörhemma i vårt land. bör fortsätta att ha enstarkt restriktiv syn på introduktion av främmandearter som kan tänkas etablera sig och bildalivskraftiga bestånd i naturmiljön, och sådana somkan korsa sig med inhemska arter. Noggrann ekologiskoch genetisk konsekvensbedömning liksom uppföljandeövervakning bör knytas till varje introduktion avfrämmande arter oavsett skälet till introduktionen.Sverige bör också fortsätta att driva frågan om attundvika införsel av främmande arter via sjöfartenoch barlastvatten.MotionernaEnligt motion 2001/02:MJ489 (s) innebär åtagandetenligt konventionen om biologisk mångfald att deinsamlade kulturväxterna måste bevaras långsiktigtoch på ett tillfredsställande sätt. Ett långsiktigtsäkert bevarande förutsätter enligt motionen att devegetativt förökade växterna samlas på ett antalutvalda platser, där identifiering, jämförelse ochvärdering kan ske.I motion 2001/02:MJ463 (mp) lyfts behovet av ennationell strategi för att värna biologisk mångfaldfram. Enligt motionärerna är det för en nynationell aktionsplan för biologisk mångfald. Manbör därvid utgå från den status för olika arter ochdärmed biotoper som redovisas av Artdatabanken(yrkande 1). Motionärerna efterlyser vidare enhandlingsplan för de arter som omfattas avArtdatabankens rödlista (yrkande 2). Jakten av enart som satts upp på rödlistan bör dessutom upphöra.Enligt motionen bör detta ske med automatik. Attarten är vanlig lokalt motiverar inte att jakt kantillåtas. Åtgärden måste bedömas nationellt (yrkande3).Enligt motion 2001/02:MJ276 (mp) behöver åtgärdervidtas för att skydda vitryggig hackspett (yrkande3).I betänkande (SOU 1999:146)konstaterades enligt motion 2001/02:MJ206 (c) attdet finns starka skäl för att ytterligare utvecklasamarbetet om rovdjursförvaltningen, särskilt medNorge. Även det lokala och regionalagränsöverskridande samarbetet bör enligt motionenutvecklas. Regeringen bör intensifiera samtalen medvåra nordiska grannländer om ett fördjupat samarbeteom rovdjursfrågorna (yrkande 1).Flera motioner tar upp frågan om placeringen avett rovdjurscentrum. Enligt motionerna 2001/02:MJ202(m) och 2001/02:MJ206 (c) yrkande 2 bör det inrättasi . Enligt motion 2001/02:MJ362 (m) bör ettrovdjurscentrum inrättas i . Motionärerna imotion 2001/02:MJ327 (kd) förespråkar ett nationelltrovdjurscentrum i Värmland.Enligt motion 2001/02:MJ217 (m) bör en miniminivåför vargstammen på 500 individer eller 50vargföryngringar i fastställas(yrkande 1). bör dessutom begära attregeringen lägger fram förslag till ändring av 28 §jaktförordningen (1987:905) om möjlighet i vissafall att döda ett angripande djur, vilket skulleinnebära att vargen inte skall omfattas av dennaparagraf (yrkande 2). Enligt motion 2001/02:MJ227(fp) bör antalet vargar inte överstiga 100 djur mednuvarande koncentration till västra ,samt södra dalagränsen (yrkande 1).Motionären anser vidare att vargstammen bör spridasöver hela landet (yrkande 2). Slutligen hävdarmotionären att det är mycket viktigt med lokalaanalyser av de fast boendes livskvalitet i vargtätaområden. Detta för att kunna avläsa deras syn påvargstammens närvaro i området samt vargstammenseventuellt negativa påverkan på annan förlivskvaliteten viktig verksamhet såsom fritidsliv,näringsliv och rekrytering av arbetskraft samtetableringsviljan hos företagare (yrkande 4).Enligt motion 2001/02:MJ248 (m) bör nationellaminiminivåer och etappmål för stammarna av björn, looch varg avskaffas. Nationella mål leder enligtmotionen lätt till att lokala problem blir svåra atthantera så länge målen inte uppnåtts nationellt. Detkan enligt motionen gälla oacceptabla skador i formav rivna tamdjur till följd av antingen alltför storkoncentration av rovdjur eller att vissa enstakaindivider fått smak på tamdjur (yrkande 1). Imotionen anförs dessutom att det öppna landskapet imellan- och skogsbygderna till stor del är beroendeav djurhållning. Minskas marginalerna ytterligaretill följd av rovdjursangrepp och därmed döda,skadade och skrämda tamdjur kan det i stora områdenbli ointressant med djurhållning. Motionärernaframhåller möjligheten att hålla djur förhobbyverksamhet. Inte minst möjligheten att kunnajaga med hund är en viktig aspekt för mångalandsbygdsboende. Hänsyn till de boende pålandsbygden måste därför väga synnerligen tungt näreffekterna av rovdjurspolitiken utvärderas (yrkande4).I motion 2001/02:MJ316 (mp) tas problemet med denspanska skogssnigeln upp. Enligt motionärerna behövsnågot av en nationell handlingsplan, eftersomproblemet finns över hela landet. Det måste till merkunskap om snigeln, dess intåg i den svenska faunanoch hur man bäst kan möta dess framfart.Utskottets ställningstagandeUtskottet delar den uppfattning som kommer tilluttryck i motion 2001/02:MJ489 (s) om att åtagandetenligt konventionen om biologisk mångfald innebäratt de insamlade kulturväxterna måste bevaraslångsiktigt och på ett tillfredsställandet sätt. Isammanhanget vill emellertid utskottet påpeka attregeringen har givit och Centrum förbiologisk mångfald i uppdrag att genomföra ettnationellt program för bevarande av växtgenetiskaresurser i , där kulturväxter utgör denviktigaste delen. Förhoppningen är att detta programskall svara för att alla värdefulla kulturväxterbevaras långsiktigt och på ett lämpligt sätt. Vidarehar regeringen givit i uppdrag att vidare utveckla och analyseraSveriges efterlevnad av konventionen om biologiskmångfald, och peka på eventuella problem i detsvenska genomförandearbetet av konventionen. Centrumför biologisk mångfald skall därutöver belysa fråganom immaterialrättsligt skydd av traditionell kunskapsamt hur biologisk mångfald hanteras imiljökonsekvensbeskrivningar för bl.a. nya vägareller vägplaner och kommunala översiktsplaner.Motionen får därmed anses tillgodosedd.Det framgår av regeringens i mars 2002presenterade skrivelse Nationell strategi förhållbar utveckling (skr. 2001/02:172) att regeringenavser att återkomma till medförslag på ett 16:e miljökvalitetsmål för biologiskmångfald. Regeringen har därefter genom beslut den21 uppdragit åt att,efter samråd med ochövriga berörda myndigheter, ta fram ett förslag tillett 16:e miljökvalitetsmål samt preciserade delmål.Förslaget skall komplettera dagens miljökvalitetsmåloch bidra till en tydligare målstruktur för att påså sätt stärka arbetet med bevarande av biologiskmångfald. Förslagen skall förankras i en bredprocess liknande den för övriga miljökvalitetsmål.Motion 2001/02:MJ463 (mp) yrkandena 1 och 2 bör iavvaktan på resultatet av utredningen lämnas utanvidare åtgärd.Sverige upprättar liksom många andra länderrödlistor över hotade och sällsynta växt- ochdjurarter. I de svenska rödlistorna grupperasarterna i ett system med sex kategorier för olikagrad av sällsynthet och risk för utdöende. Arter sombedöms uppfylla kriterierna för någon avrödlistekategorierna kallas rödlistade arter. Irödlistorna grupperas arterna ienlighet med internationella kriterier i ett systemmed sex kategorier för olika grad av sällsynthet ochrisk för utdöende. Kategorierna är kunskapsbrist,missgynnad, sårbar, starkt hotad, akut hotad ochförsvunnen. En missgynnad art kan vara en art som ärhänsynskrävande endast lokalt. Enligt vad utskotteterfarit kan det vara olämpligt att i ett sådant fallfreda arten, eftersom en sådan åtgärd omfattar helanationen och eventuellt ännu större regioner.Naturvårdsverket följer de rödlistade arter som ärjaktbara och föreslår vid behov regeringen attreglera jakttiderna i jaktförordningen (1987:905).Utskottet avstyrker motion 2001/02:MJ463 (mp)yrkande 3.Den vitryggiga hackspetten är en av de mest akututrotningshotade arterna som finns i , ochdet är inte osannolikt att arten kommer att dö ut ilandet . Stora ansträngningar har gjortsför att skydda lämpliga biotoper i anslutning tillde kvarvarande parens hemområden. Ett problem är attarten kräver flera olika typer av biotoper, ochvissa av dessa är olika utvecklingsstadier avlövskog, som det helt enkelt finns för få av, ävenom alla resterande avsätts för naturvårdsändamål.Dessa biotoper kan dessutom endast utnyttjas av denvitryggiga hackspetten under , eftersomdet rör sig om biotoper under utveckling. Efter etttag ändrar de av helt naturliga skäl karaktär ochuppfyller inte längre hackspettens krav. Därförkrävs restaurering av skogsbiotoper, och eftersomskog växter relativt långsamt tar det tid.Naturvårdsverket bedömer att det kommer att ta ca 20år att återskapa ett tillräckligt antal lämpligabiotoper för att säkerställa fortlevnad ilandet. Under dessa år kommer andra åtgärder, t.ex.avel och utplantering, att vara nödvändiga om artensfortlevnad skall säkras. Utskottet har erfarit attdet inom pågår arbete med att tafram ett åtgärdsprogram för den vitryggigahackspetten. De åtgärder som bedöms nödvändiga äromfattande, komplicerade och långsiktiga, och det ärmånga aktörer inblandade. Ett förslag till programkommer att gå på remiss under juni månad 2002.Utskottet anser att med det anförda börlämna motion 2001/02:MJ276 (mp) yrkande 3 utanvidare åtgärd.Förvaltningsfrågorna är av avgörande betydelse närdet gäller bevarandet av livskraftiga stammar av destora rovdjuren och särskilt vad beträffar vargen.Det förhållande att stammen till stor del delas avNorge gör att det finns ett stort behov av engemensam förvaltning. En åtgärd i ett av ländernakan få konsekvenser för livskraften hos stammen somhelhet. I handläggs rovdjursförvaltningen ibetydligt större utsträckning än i avregionala och lokala instanser, vilket har medförtatt information och samordning med den svenskaförvaltningen ibland upplevts som mindretillfredsställande. Det är enligt utskottets meningangeläget att överbrygga de olikheter som finns iförvaltningen för att skapa ett förtroendefulltsamarbete. Utskottet har därför i samband medbehandlingen av propositionen Sammanhållenrovdjurspolitik (prop. 2000/01:57) välkomnat detinitiativ för att utveckla samarbetet med främstNorge och som regeringen aviserade (bet.2000/01:MJU9 s. 45). Utskottet finner mot bakgrundhärav motion 2001/02:MJ206 (c) yrkande 1tillgodosedd.Som utskottet anförde i samband med behandlingenav propositionen om sammanhållen rovdjurspolitikkommer troligen behovet av information och kunskapom rovdjuren att växa ,eftersom intresset hos allmänheten för de storarovdjuren är stort (bet. 2000/01:MJU9 s. 45f.). De insatser som redan görs av bl.a. OrsaBjörnpark, Järvzoo, rovdjurscenter ochViltskadecenter för att sprida information ochkunskap om rovdjur är betydelsefulla, och denverksamhet som skulle kunna vara aktuell att stödjavid ett rovdjurscentrum har på olika sätt anknytningtill informationsverksamhet. Vid behandlingen avnämnda proposition fick utskottet värdefullinformation om den verksamhet som bedrivs vid någraav de rovdjurscentrum som finns i landet. Utskottetutgick från att dessa centrum, med en erfarenhet ochde resurser som de förfogar över, kan ge värdefullabidrag inom ramen för förstärkningar avinformationsinsatserna om stora rovdjur. Utskottetansåg sig emellertid sakna underlag för att föreslåkonkreta insatser i fråga om etableringen ellerlokaliseringen av rovdjurscentrum. Utskottetsuppfattning kvarstår, varför utskottet avstyrkermotionerna 2001/02:MJ202 (m), 2001/02:MJ206 (c)yrkande 2, 2001/02:MJ327 (kd) och 2001/02:MJ362 (m).Riksdagen fastställde att etappmålet förvargstammen i skall vara 20 föryngringarper år, vilket motsvarar totalt ca 200 individer. Dådetta etappmål uppnåtts skall en grundligutvärdering av vargförekomstens effekter genomföras,varefter ett eventuellt nytt etappmål eller enminiminivå kommer att prövas. Målet för vargstammensutbredning skall vara att stammen på naturlig vägsprider sig över landet, men att dess förekomst irenskötselområdet i huvudsak begränsas till deområden utanför renskötselns året-runtmarker där dengör minst skada. Det långsiktiga målet är attvargstammen skall växa till en nivå som säkerställeratt den långsiktigt finns kvar i den svenska faunan(prop. 2000/01:57, bet. 2000/01:MJU9, rskr.2000/01:174). Med hänvisning till beslutavstyrker utskottet motionerna 2001/02:MJ217 (m)yrkandena 1 och 2 samt 2001/02:MJ227 (fp) yrkandena1, 2 och 4.I beslut om en sammanhållenrovdjurspolitik ingick att förutom etappmål för vargockså lägga fast miniminivåer för björn och lodjuroch etappmål för järv. Dessa nivåer och mål har somsyfte att de stora rovdjuren långsiktigt bevaras iSverige. De uppsatta nivåerna och målen har starktbidragit till att skapa en klarhet kringförvaltningen av de stora rovdjuren, vilken tidigareinte funnits. För den närmare förvaltningen avrovdjurstammarna finns förutsättningarna angivna ijaktlagstiftningen. I propositionen om ensammanhållen rovdjurspolitik angavs att det fannsfördelar med regionalt beslutsfattande, varförjaktförordningen ändrats så att fårdelegera till länsstyrelserna om skyddsjakt påenskilda djur av björn och lo som orsakar allvarligaskador eller olägenheter. Därutöver återinfördesmöjligheten för enskild till skyddsjakt på varg utanföregående myndighetsbeslut. Genom riksdagsbeslutetutökades möjligheterna för arternas överlevnad iSverige som utökade möjligheter gavs atthantera situationer med rovdjur som vållar skadaeller olägenhet. Med hänvisning till riksdagensbeslut bör inte vidta några åtgärder medanledning av motion 2001/02:MJ248 (m) yrkandena 1och 4.Utskottet anser att den fråga som behandlas imotion 2001/02:MJ316 (mp) om den spanskaskogssnigeln är av sådant slag att det inte börankomma på att behandla den i sak.Utskottet kan emellertid i sammanhanget redovisa attenligt uppgifter från iGöteborg upptäcktes den spanska skogssnigeln iSverige medan den första massförekomstenkostaterades först . Artensöverlevnadsgrad varierar visserligen beroende påklimatförhållandena, men den är väl spridd.Detta i kombination med att arten kan självbefruktasig, gör att det bedöms som omöjligtatt utrota den. Arten sprids framför allt vidtransport av jord och växter såsom vidanläggningsarbeten m.m. I utlandet bedrivs forskningom arten, särskilt som den har visat sig vara enskadegörare även inom jordbruket. I harforskning i mindre omfattning bedrivits bl.a. vidUlltuna och vid i inriktar sig på att identifiera tänkbarafiender till arten. Med det anförda föreslårutskottet att motionen lämnas utan vidareåtgärd.Naturvården i vattenmiljöernaUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker tre yrkanden (mp) medkrav bl.a. på åtgärder för att ökakunskaperna om det ekosystemet.Därutöver avstyrker utskottet tvåmotionsyrkanden (c) om näringsverksamhet ochlokalt inflytande i skärgårdsregionerna.Utskottet hänvisar i samtliga fall till attde får anses tillgodosedda genom vad somanförs i skrivelsen. Utskottet avstyrkervidare ett yrkande (c) om att statsmakternaskall bidra till kommunernas driftskostnaderför strandstädning. Utskottet anser bl.a. attkravet strider mot principen om attförorenaren skall betala. Utskottet avstyrkerdessutom ett motionsyrkande (fp) med förslagtill ökad efterlevnad av vattendomar.Utskottet hänvisar i det sammanhanget tilldet arbete som pågår. Härutöver finnerutskottet olika motionsyrkanden (s, v, kd,fp, mp) om småskalig vattenkraft, förslagtill skydd av vildlax och olika förslag omåtgärder för fiskvandring i strömmar ochvattendrag tillgodosedda genom denuppmärksamhet regeringen ägnar åt frågorna.Utskottet avstyrker dessutom ettmotionsyrkande (mp) om utvidgning avsälskyddsområden, eftersom också det ärtillgodosett genom regeringens överväganden.Slutligen avstyrker utskottet tre yrkanden(s, fp) om åtgärder för skydd av våtmarkerbl.a. med hänvisning till de av riksdagenbeslutade delmålen för miljökvalitetsmåletMyllrande våtmarker.SkrivelsenRegeringen bedömer att naturvårdsarbetet ivattenmiljöerna, såväl i sjöar och vattendrag som ikustvatten och hav, bör förstärkas. Arbetet medmiljömålen i kombination med genomförandet avramdirektivet för vatten (2000/60/EG) ger godaförutsättningar för detta, men förstärkning behövsäven genom andra åtgärder, t.ex. utökadeforskningsinsatser. Ramdirektivet för vatten innebäratt arbetet koncentreras på god ekologisk status iolika vattenmiljöer och på biologiska förhållanden.Det praktiska genomförandet av direktivet kommer attinvolvera olika sektorer, exempelvis areellanäringar, infrastruktur och energi, vilketförbättrar möjligheterna i direktivet att utvecklalokal samverkan och delaktighet, t.ex. i samband medfysisk planering. En nationellt samordnadinventering och klassificering av frånbevarandesynpunkt värdefulla vattenområden, såvälsötvatten som kustvatten och hav, bör genomföras.Samordnad förvaltning av kustzonen mellan olikasektorer och verksamheter, integreradkustzonsförvaltning, utgör ett värdefullt verktyg iarbetet med att uppnå en god ekologisk status iSveriges kustvatten. Detta verktyg bör utvecklas ochtillämpas. Arbetet med regionala miljö- ochhushållningsprogram för skärgårdsområden börfortsätta. Detta arbetssätt ger förutsättningar attskapa en samsyn på hur naturvård, kulturmiljövårdoch friluftsliv kan utvecklas inom ramen för enhållbar utveckling i skärgården. Bullerfria områdenlängs kuster och i skärgårdar för friluftsliv ochnatur- och kulturupplevelser bör etableras.Kunskapen om bevarandevärden i miljöer iSveriges ekonomiska zon bör förbättras. Lagen(1992:1140) om ekonomiska zon ger möjlighetatt skydda den miljön i denna zon. Lokala ochregionala informationsinsatser bör göras för attgöra människor medvetna om de naturvärden som finnsunder vattenytan.Fiskets omfattning bör inte vara större än att godekologisk status kan upprätthållas för allapåverkade bestånd. Utsättning av fisk bör inte skeunder förutsättningar som riskerar att skadabevarandevärden. För vattenlevande hotade arter böråtgärdsplaner eller förvaltningsplaner upprättas somsyftar till att säkerställa arternas fortlevnad inomderas huvudsakliga, ursprungliga utbredningsområde.MotionernaEnligt motion 2001/02:MJ513 (mp) behöver kunskapernaom de ekosystemen förbättras. Havsforskning iallmänhet och särskilt övervakningen avfiskbestånden bör därför få ökade resurser inom EU.En del av de stora subventioner som går tillfisket borde i stället kunna utnyttjas förforskning.