bet · GP01KU19 · 2002-02-12 00:00:00 — Sponsring av statliga myndigheter SammanfattningI detta betänkande behandlas revisorersförslag 2001/02:RR9 angående sponsring av statligamyndigheter jämte en motion som har väckts medanledning av förslaget.Revisorerna förslår bl.a. att regeringen bör taställning till vilka myndigheter eller vilkaverksamheter som får finansieras med sponsring ochatt regeringen bör ta initiativ till att se överlagen om offentlig upphandling i syfte att klargörahur den ska tillämpas i fråga om sponsring.Utskottet har med anledning av revisorernasförslag bedömt vilka åtgärder som bör initieras vadgäller frågor som rör sponsring. Utskottet föreslåratt som sin mening ger regeringentillkänna vad utskottet anfört. Motionen avstyrks.Utskottets förslag till riksdagsbeslutMed hänvisning till de motiveringar som framförsunder utskottets ställningstagande föreslårutskottet att fattar följande beslut:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad utskottet anfört om sponsring av statligamyndigheter. Motionen 2001/02:K25 avslås.Stockholm den 12 februari 2002På vägnarPer UnckelFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: PerUnckel (m), (), (), (), (), (), (), MatsBerglind (s), (), (), (), (), (), Per (), ÅsaTorstensson (c), () och MariaLarsson (kd).2001/02KU19Redogörelse för ärendetRiksdagens revisorer har på eget initiativ granskatsponsring av statliga myndigheter. Resultatet avgranskningen har redovisats i rapporten avstatliga myndigheter (2000/01:13). Syftet medgranskningen var att uppskatta förekomsten avsponsring, studera hur myndigheterna hanterarsamarbetet med sponsorer samt vilka effektersponsringen har för myndigheternas verksamhet.Granskningen omfattade 18 myndigheter som har ellertidigare har haft ett samarbete med sponsorer. Avdessa är hälften museimyndigheter. Sponsring av tremuseimyndigheter och en tillsynsmyndighet granskadesmer ingående.Rapporten remitterades till myndigheter ochorganisationer för synpunkter. Yttranden inkom bl.a.från ombudsmän () ochEkonomistyrningsverket. lämnade iett gemensamt yttrande från ,och ettpar sakupplysningar med anledning av rapporten, menavstod i övrigt från att yttra sig.Remissinstanserna instämde i huvudsak medrevisorernas bedömning vad gäller behovet avtydligare riktlinjer för sponsring somfinansieringsform inom statsförvaltningen. Flertaletremissinstanser stöder de förslag till åtgärder sompresenterades i rapporten.Sedan rapporten remissbehandlats har Riksdagensrevisorer föreslagit att skall fattaföljande beslut:Riksdagen tillkännager för regeringen som sinmening vad revisorerna anfört om principiellautgångspunkter för sponsring.Riksdagen tillkännager för regeringen som sinmening vad revisorerna anfört om definition samtriktlinjer för redovisning och upphandling.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad revisorerna anfört om myndigheternas hanteringav sponsring.Med anledning av förslaget har det väckts en motionvari det föreslås att ska avslå Riksdagensrevisorers förslag.Utskottets övervägandenUtskottets förslag i korthetUtskottet delar revisorernas uppfattning attregeringen bör ta ställning till vilkamyndigheter eller vilka verksamheter som fårfinansieras med sponsring.Utskottet anser att regeringen bör tainitiativ till att se över lagen om offentligupphandling i syfte att klargöra hur den skatillämpas i fråga om sponsring i form avvaror och tjänster.Utskottet anser att det krävs en tydligdefinition av begreppet sponsring för attklargöra hur finansieringsformen ska hanterasinom statsförvaltningen.Vad utskottet anfört bör som sinmening ge regeringen tillkänna. Utskottetföreslår att avslår motion K25.Riksdagens revisorers förslagPrincipiella utgångspunkterNågra allmänna riktlinjer för vilka statligaverksamheter som får ta emot sponsring och i vilkenomfattning sponsring kan tillåtas finns inte.Sponsring är en relativt ny finansieringsform inomstatlig förvaltning och omfattas inte av någotsärskilt regelverk. I den rapport som ligger tillgrund för revisorernas förslag påpekades att enmyndighets samarbete med sponsorer noga börövervägas. En förvaltningsmyndighets objektivitetska inte kunna ifrågasättas. I verksamheter därmyndighetsutövning gentemot enskilda eller företagförekommer bör särskild försiktighet iakttas vidfinansiell samverkan med extern part. Det finns skälatt beakta de risker av finansiell art somexempelvis en övertro på sponsring som inkomstkällakan föranleda. Uteblir sponsorintäkter kan kostnaderkomma att belasta myndighetens anslag. Sponsring taräven myndighetens resurser i anspråk bl.a. vad detgäller att söka sponsorer, förmedla myndighetensmotprestation och i övrigt administrera verksamhetenI sin rapport uttalade revisorerna vidare attregeringen bör ta ställning till vilka myndighetereller vilka verksamheter som får finansieras medsponsring och att detta bör komma till uttryck iregleringsbrev. Riktlinjer för sponsringensomfattning bör också anges i regleringsbrev liksomkrav på återrapportering. Om finansieringslösningenär av engångskaraktär kan ett bemyndigande omsponsring enligt vad revisorerna anför ges isärskilt regeringsbeslut.Definition, redovisning och upphandlingAv rapporten framgick att det finnsgränsdragningsproblem gentemot andrafinansieringsformer när det handlar om sponsring.Gränsdragningen gentemot bidrag eller donation,uppdragsfinansiering och samverkansprojekt är intesjälvklar. Dessutom har definitionen av begreppetsponsring stor betydelse för hur andra lagar ochförordningar ska tillämpas. Oklarhet i definitionenav sponsring medför osäkerhet i tillämpningen avregler om t.ex. redovisning och upphandling.Revisorerna anförde att sponsring somfinansieringsform bör ges en tydlig definition.Revisorerna anför att intäkter från sponsring integår att utläsa av statsredovisningen. Avmyndigheternas årsredovisning framgår heller intealltid om sponsring av verksamheten förekommer.Detta leder sammantaget till att regering ochriksdag inte kan få information om sponsringensomfattning och utveckling.I rapporten konstaterade revisorerna att det äroklart om sponsring i form av varor och tjänster skaupphandlas av myndigheten enligt lagen om offentligupphandling (). Oklarheten gäller huruvidasponsring ska tolkas som att myndigheten anskaffarvaror eller tjänster eller som att myndighetensäljer annons- eller exponeringsplats. Revisorernapåpekade att en myndighets anskaffning av varor ochtjänster via sponsorer inte får äventyra ett normaltanbudsförfarande eller på annat sätt leda till attkonkurrensen sätts ur spel. Ekonomistyrningsverketbör enligt vad revisorerna anför utarbeta riktlinjerför hur myndigheterna i sin redovisning ska hanterasponsring i form av kontanta medel och i form avvaror och tjänster samt även utreda hur sponsringska kunna utläsas ur myndigheternas årsredovisningoch ur statsredovisningen.Myndigheters hantering av sponsringRevisorerna anser att samma normer som gäller förandra verksamheter som utförs av myndigheter börgälla för samarbete med sponsorer. Sponsringen måsteske på ett öppet sätt, ha allmänhetens förtroendeoch tåla offentlig granskning.Det är enligt revisorerna oklart om sponsring ärett effektivt sätt att öka resurserna tillmyndigheternas verksamhet och om sponsring i övrigtfrämjar verksamheten. Mycket tyder på attmyndigheternas ekonomiska uppföljning ochutvärdering av sponsringsverksamheten har storabrister eller är obefintlig. Myndigheterna bör göraanalyser för att säkerställa att myndighetensmotprestationer står i rimlig proportion tillsponsorns insats och framför allt till den nyttamyndigheten har av denna insats. Utgångspunkten vidvärderingen av motprestationer måste vara att påbästa sätt tillvarata statens intressen. Enligtrevisorerna bör regeringen ställa vissa krav på demyndigheter som vill nyttja sponsorer för attdelfinansiera sin verksamhet. Dessa myndigheter börutforma övergripande riktlinjer som angersponsringens syfte och vilka effekter someftersträvas. Dessutom bör riktlinjerna omfattasamarbetet med sponsorerna och hur sponsringen skahanteras inom myndigheten. Regeringen bör ställakrav på att myndigheterna utvecklar rutiner föruppföljning av sponsringsverksamheten i syfte attavgöra om den utgör ett effektivt resurstillskott.I rapporten gjorde revisorerna en närmaregranskning av fyra myndigheter, av vilka en varFinansinspektionen. har i sambandmed en konferens mottagit sponsormedel från ettantal av sina tillsynsobjekt. I rapporten framhöllrevisorerna att det är olämpligt att entillsynsmyndighet sluter affärsöverenskommelser medföretag som står under deras tillsyn. Enligtrapporten bedömde varken ellerFinansdepartementet att det förelåg någon risk medatt motta sponsormedel från tillsynsobjekt eftersomden sponsrade verksamheten genomfördes skild fråninspektionens ordinarie verksamhet.Konstitutionsutskottet har efter anmälan inlett engranskning av fallet enligt 12 kap. 1 §regeringsformen.RemissinstansernaBland remissinstanserna anförde JO att om enmyndighet som sysslar med myndighetsutövning ingårsponsoravtal med enskilda personer eller företag ärdet en omständighet som är ägnad att rubbaallmänhetens förtroende för myndigheten. Dettagäller även om den del av verksamheten som berörs ärskild från myndighetens verksamhet i övrigt.Finansinspektionen ansåg att förtroendeskadligarisker främst uppstår vid längre och varaktigaekonomiska förhållanden mellan en myndighet och ettprivat företag.Regeringskansliet meddelade i sitt remissyttrandeatt gör en analys avsponsringens art och omfattning inom sitt område ochatt analysen kommer att ligga till grund förfortsatta överväganden om åtgärder.Ingen remissinstans invände mot att regeringen börta ställning till vilka myndigheter eller vilkaverksamheter som får finansieras med sponsring ochatt ställningstagandet bör komma till uttryck iregleringsbrev. Samtliga remissinstanser var ocksåpositiva till, eller hade inget att invända mot, attbegreppet sponsring ges en tydlig definition.Bland remissinstanserna ställde sig bl.a.Ekonomistyrningsverket positivt till redovisning avsponsring. Verket arbetar med att tafram en skriftlig vägledning för myndigheterssamarbete med sponsorer. Ekonomistyrningsverketframhöll i sitt remissyttrande att det är angelägetatt regeringen tar ställning till vilka verksamhetersom får ta emot sponsring och även anger ramarna fören sådan verksamhet. Regeringen bör enligtremissinstanserna i detta sammanhang också taställning till vilken återrapportering om sponsringsom regeringen behöver från myndigheterna. Verketanser att en återrapportering avsponsring i första hand bör ske i myndighetensårsredovisning. är däremottveksamt till om det kan anses nödvändigt att kunnaerhålla uppgift om sponsring istatsredovisningssystemet.Flera remissinstanser ansåg att det är viktigt attfå klarhet i frågan huruvida lagen om offentligupphandling är tillämplig på sponsring. Dessaremissinstanser menade att det är viktigt att lagenom offentlig upphandling tillämpas om det är så attsponsring ses som en anskaffning av varor ochtjänster. Detta krävs för att undvika att statligamyndigheter använder sponsring som redskap för attinförskaffa varor och tjänster och på så sätt kankringgå ett eventuellt upphandlingsförfarande.Ekonomistyrningsverket pekade på vikten av att enmyndighet upprättar interna riktlinjer för sponsringoch att staten inte åsamkas extra utgifter på grundav sponsring. Därför bör myndigheten göra noggrannaberäkningar av värdet av de motprestationer sommyndigheten ska tillhandahålla sponsorn.Revisorernas förslagI sitt förslag betonar revisorerna vikten av attförtroendet för statliga myndigheters verksamhetupprätthålls och att myndigheterna iakttaropartiskhet i sin myndighetsroll. Sponsring somfinansieringsform ska inte kunna tillämpas av enmyndighet utan ett formellt bemyndigande frånregeringen. Om regeringen anser att det är lämpligtmed sponsring som finansieringskälla för enmyndighet bör detta framgå av regleringsbrev ellervia ett regeringsbeslut om finansieringslösningen ärav engångskaraktär.Ramar för sponsringens omfattning bör anges istyrdokumentet för att undvika att myndigheten fåren ekonomisk beroendeställning i förhållande tillsponsorn. Revisorerna betonar även vikten avöppenhet och insyn när det gäller en myndighetssamarbete med sponsorer. En öppenhet minskarsannolikt riskerna för otillbörlig påverkan. Därföranser revisorerna att ett bemyndigande om sponsringbör åtföljas av krav på återrapportering.I förslaget konstaterar revisorerna att det krävsen tydlig definition av begreppet sponsring för attklargöra hur finansieringsformen ska hanteras inomstatsförvaltningen. Definitionen är en utgångspunktför tolkningen av hur andra författningar som ärrelevanta för finansieringsformen ska tillämpas.Ekonomistyrningsverket bör enligt revisorernasförslag ges i uppdrag att utarbeta riktlinjer förhantering av sponsring i redovisningen samt utredahur statsmakterna på bästa sätt kan få informationom sponsring.Revisorerna anför att det är viktigt att fåklarhet i om sponsring som erhålls i form av varoroch tjänster ska vara föremål för offentligupphandling eller inte. Härvid bör man beakta såvälkonkurrensaspekterna som remissinstansernassynpunkter avseende de problem och effekter enpraktisk tillämpning av lagen om offentligupphandling kan medföra.Enligt förslaget är det viktigt att uppmärksammaatt ett mottagande av sponsormedel förpliktigarmyndigheten att uppfylla sponsorns önskemål ommotprestationer, vilka ibland kan vara omfattande.Dessa önskemål kan även ställa myndigheten införsvåra avvägningar om vad som är möjligt och lämpligtatt låta sponsorn få inflytande över. Det kansåledes vara aspekter av såväl etisk, juridisk somekonomisk karaktär som bör vägas in vidsponsringssamarbete. Revisorerna betonar vikten avatt myndigheter utformar interna riktlinjer försponsring.Samma normer som gäller för andra verksamheter somutförs av myndigheten bör enligt vad revisorernaanför gälla för samarbete med sponsorer. Samarbetetska heller inte stå i strid med övergripandepolitiska mål eller med myndighetens mål ochgrundprinciper. Därför bör sponsring ske på ettöppet sätt, ha allmänhetens förtroende och tåla enoffentlig granskning. Revisorerna anser att det börligga i myndigheternas intresse att kunna visa attsponsringen utgör ett effektivt resurstillskott. Ominga ekonomiska uppföljningar görs som kan påvisadetta kan sponsring som idé ifrågasättas.MotionenElisabeth m.fl. (m) föreslår i motion2001/02:K25 att avslår revisorernasförslag. Motionärerna vänder sig mot att revisorernai sitt förslag inte gör någon åtskillnad mellan renatillsynsmyndigheter t.ex. å enasidan och kulturella myndigheter t.ex. museer åandra sidan. Enligt motionärerna går det inte attjämställa dessa två olika typer av myndigheter.Motionärerna konstaterar att revisorer isin rapport presenterar ett flertal intressantaförslag kring regler för sponsring, men attavsaknaden av åtskillnad mellan de olikamyndighetstyperna gör att revisorernas förslag intekan biträdas.Utskottets ställningstagandeDet saknas regler för sponsring av statligamyndigheter. Utskottet instämmer i att initiativ till en reglering av myndigheters tillämpning avsponsring som finansieringsform. Sponsring somfinansieringsform bör inte kunna tillämpas av enmyndighet utan ett formellt bemyndigande frånregeringen. Utskottet delar därmed revisorernasuppfattning att regeringen bör ta ställning tillvilka myndigheter eller vilka verksamheter som fårfinansieras med sponsring.Utskottet anser att regeringen bör ta initiativtill att se över lagen om offentlig upphandling isyfte att klargöra hur den ska tillämpas i fråga omsponsring i form av varor och tjänster. Utskottetanser vidare att det krävs en tydlig definition avbegreppet sponsring för att klargöra hurfinansieringsformen ska hanteras inomstatsförvaltningen. I det sammanhanget bör hänsyntas till att olika myndigheter kan förhålla sigolika till sponsring beroende på arten av derasverksamhet.Som revisorerna har framfört kan det finnas behovatt klargöra hur myndigheterna ska hanterasponsring. Det är i sammanhanget viktigt att slåvakt om att inte extern finansiering av myndigheterundergräver de beslut som fattas i politisk ordning.Det ankommer dock i första hand på regeringen attutöva den styrning av myndigheterna som kan behövasför att klargöra hur myndigheterna skall uppträda ihithörande frågor.Vad utskottet nu anfört bör som sinmening ge regeringen tillkänna.Med hänvisning till vad utskottet anfört fårmotionens syfte redan anses vara delvistillgodosett. Motionen K25 (m) avstyrks.BilagaFörteckning över behandlade förslagFörslagetRiksdagens revisorers förslag 2001/02:RR9, variföreslås att riksdagentillkännager för regeringen som sin mening vadrevisorerna anfört i avsnitt 2.1 om principiellautgångspunkter för sponsring.tillkännager för regeringen som sin mening vadrevisorerna anfört i avsnitt 2.2 om definition samtriktlinjer för redovisning och upphandling.tillkännager för regeringen som sin mening vadrevisorerna anfört i avsnitt 2.3 om myndigheternashantering av sponsring.Följdmotion2001/02:K25 av m.fl. (m) variföreslås att avslår revisorersförslag.