bet · GP01UFÖU1 · 2002-01-01 00:00:00 — Utskottet har erfarit attregeringen kommer att verka för dettasamt för att journalistutbildningprioriteras i EUs biståndsdiskussioner.EU har, utöver de nationella programmen,också s.k. regionala program som berörflera länder i närområdet. Bland annatfinns medieprojekt i med,inom ramen för programmet .Utskottet anser således att det ärviktigt att stödja utvecklingen avoberoende medier i ochkonstaterar att insatser för medierprioriteras inom det svenskautvecklingssamarbetet. Utskottet vill härsärskilt framhålla det program som sedanflera år drivs av ramen för detta inbjuds journalisterfrån att studera medier ochmediepolitik i . En central del avprogrammet är att bibringa deltagarna enuppfattning om hur fria medier verkar iett demokratiskt samhälle. Inom ramen fördet svenska utvecklingsprogrammet gesäven ett direktstöd till en oberoendevitrysk radiostation som sänder frånpolskt territorium till Vitryssland.Vidare vill utskottet framhålla, medanledning av motionens yrkande 3, att EUredan har ett särskilt program förakademiskt utbyte, det så kalladeTempusprogrammet, som även omfattarVitryssland. Inom EU:s program till stödför det civila samhället finns också ettkompletterande program som skall främjasamarbete mellan universitet i Öst- ochVästeuropa. Flera projekt går ut på attbygga upp akademiskapåbyggnadsutbildningar på vitryskauniversitet i samarbete medvästeuropeiska institutioner. Detförtjänar även att påpekas att många avEU:s medlemsländer, bl.a. , harbilaterala utbytes-program medVitryssland, där vitryska studenter fårmöjlighet att studera vid universitet iEU-länder.Det är viktigt att information omVitryssland når , menar utskottet,med anledning av yrkande 4 i motionen.Sedan ett särskilt program inrättades församarbete mellan svenska och vitryskaorganisationer, det s.k. Forum Syd-programmet, har ett omfattande sådantsamarbete vuxit fram. Detta möjliggör ettinformationsutbyte och har ökat kunskapenom i Sverige.Utskottet anser att det är angelägetatt svenskar bereds ytterligaremöjligheter att resa till föratt få information om det vitryskasamhället. Svenska institutetsVisbyprogram öppnades förVitryssland. Programmet riktar sig tillverksamma vid olika skolor och högskolor.Vitryssar kan på motsvarande sätt genomprogrammet komma till för attstudera eller forska. Att vitryssar kankomma hit och dela med sig av sinaerfarenheter är också en viktig del avinformationsutbytet. Intresset för dessastipendier är relativt stort, och ettförhållandevis omfattande utbyte har ägtrum . I det nya Visbyprogrammetägnas särskild uppmärksamhet åt projektoch nätverk som inkluderar samarbete mednäringsliv, offentlig förvaltning samtkultur- och mediesektorn. Inom ramen fördet programmet finns också möjlighet förbeslutsfattare, journalister och andraopinionsbildare att ansöka omresestipendier från Svenska institutetför att besöka Vitryssland.När det gäller frågan i yrkande 5 omatt undersöka vilka möjligheter Rysslandhar att påverka den vitryska utvecklingeni demokratisk riktning har utskotteterfarit att regeringens ambition är attmed ta upp bristen pådemokrati i . Regeringen avseratt påminna om EU:s inställning ochförsöka påverka att uppmana tilldemokratiska framsteg i Vitryssland.Detta är även EU:s och övrigamedlemsländers ambition. Situationen iVitryssland tas regelbundet upp i samtalmellan och och i bilateralasamtal. Bland annat togs situationen uppmed president under EU-Ryssland-toppmötet i våren år 2001.Utskottet utgår ifrån att EU fortsätterdessa samtal inom ramen för den pågåendedialogen mellan EU och Ryssland.Utskottet vill i denna del ävenframhålla att ryska medier bidrar tillatt informationen om utvecklingen iVitryssland kan spridas utanför detlandet.Med vad ovan anförts anser utskottet attmotion U264 (kd) yrkandena 1-5 ärbesvarad.Freds- och säkerhetsordning för AfrikaI partimotion U300 (m) yrkande 14 menarmotionärerna att är den mestkonfliktdrabbade kontinenten och att FNomedelbart måste prioriterafredsfrämjande insatser på kontinenten.Även i kommittémotion U311 (m) yrkande 3anförs att FN skall fokusera på fred iAfrika. I yrkande 4 i samma motion anförsatt den viktigaste uppgiften efter detomedelbara fredsfrämjandet är att skapaen afrikansk freds- och säkerhetsordning.Utskottet kan inledningsvis konstateraatt är den kontinent som under detsenaste decenniet har drabbats hårdast avkonflikter inom och mellan länder. Dennasituation är så mycket mer allvarlig pågrund av en allmänt låg utvecklingsnivåpå kontinenten, särskilt i länderna söderom , menar utskottet. De väpnadekonflikterna hämmar, förhindrar och imånga fall direkt kullkastar åratal avutvecklingsansträngningar och leder tillökad fattigdom och misär för mångamänniskor. Utskottet vill betona attökade insatser för konfliktförebyggande,krishantering, försoning ochåteruppbyggnad skulle kunna ge omedelbaraeffekter vad gäller tillväxt, utvecklingoch ökad välfärd för många människor påden afrikanska kontinenten.Utskottet noterar vidare att liknadeyrkanden har behandlats avriksdagen på grundval av bet.2000/01:UU4 där det anfördes följande:Utrikesutskottet vill inledningsvis idenna del framhålla att FN medverkat iarbetet med uppföljningen av derapporter om utvecklingen i somtagits fram av sekretariatet. Efter degrundläggande rapporter som lades framav generalsekreteraren efter det kallakrigets slut (An Agenda for Peace 1992och en uppföljande rapport ) kom1998 rapporten causes of conflictand the promotion of durable peace andsustain-able development in Africa.Denna rapport följdes upp genomresolutioner i säkerhetsrådet dåSverige var medlem i detta råd.Sverige deltog aktivt i utarbetandetav dessa resolutioner.Generalförsamlingen har också inrättaten arbetsgrupp för uppföljning avrapportens rekommendationer. Dettaarbete fortgår med aktiv svenskmedverkan.Utrikesutskottet noterar attutrikesminister i decemberår 2000 inbjöd en grupp afrikanskautrikesministrar för att tillsammansmed sina nordiska kolleger diskuterabl.a. den rapport om FN ochfredsbevarande som tagits fram avundergeneralsekreterare , somockså var närvarande vid mötet. Vidmötet diskuterades särskilt rapportensrelevans för det framtida hanterandetav kriser i Afrika.Utskottet har inhämtat att Sverigesom EU-ordförande kommer att tainitiativ till en genomgripandeöversyn och uppdatering av dengemensamma position unionen antagit omförebyggande av och lösande avkonflikter i . Underordförandeskapet kommer ocksåatt ansvara för samordningen av vissauppföljningsaktiviteter efter dettoppmöte som hölls mellan EU ochAfrika i , dåkonfliktfrågorna utgjorde ett viktigttema.Vidare har utskottet erfarit attUtrikesdepartementet leder eninterdepartemental arbetsgrupp omstärkande av afrikansk kapacitet närdet gäller förebyggande av ochhantering av konflikter i Afrika.Utskottet vill betona att en bärandetanke i det arbete som har beskrivitsovan är att stärka afrikansk kapacitetför förebyggande och hantering avkonflikter. Omvärldens ansvar ärenligt utskottets mening otvetydigtmen är det uppenbart attkapacitet att förebygga konflikteräven bör finnas i regionen. Det ärvärt att betona, menar utskottet, attmånga av de initiativ som diskuterasrör just stärkandet av de regionalaoch subregionala organisationernaskapacitet på området.Utskottet kan konstatera att Sverigebidrar till uppbyggnaden av kapacitetsåväl i den afrikanskaenhetsorganisationen som desubregionala organisationerna SADC,IGAD och Ecowas. OAU:sgeneralsekreterare fördiskussioner om konflikthantering iAfrika och samarbetet mellan Sverigeoch OAU och därmed även förde samtalmed utrikesutskottet. Samförståndförelåg om att samarbetet bordeutvecklas från nuvarandeprojektinriktade, ad hoc-betonade ochkortfristiga samarbete till ett merlångsiktigt och programinriktatsamarbete. Vad gäller konkret stödtill OAU kan i första hand Sverigesstöd till OAU:s reformering (),konfliktcentret (3,) och OAU:sarbete rörande handeldvapen (2,)nämnas. Dessutom ger bidragtill kampen mot korruption och äventill African Commission for Human andPeople''''''''''''''''''''''''''''''''s Rights. deltar aktivti dialogen mellan EU och dessaorganisationer, senast genomutrikesministerns medverkan i EU-SADC-utrikesministermötet i inovember år 2000.Vad gäller FN:s beredskap för attdelta i krishanteringsoperationer påden afrikanska kontinenten villutskottet anföra att FN spelaren viktig roll vad avserfredsfrämjande insatser i söderom . Den just nu störstapågående FN-missionen finns i SierraLeone. En ny FN-mission är underuppbyggnad i och ochberedskap finns till utvidgning av FN-missionen i Demokratiska RepublikenKongo. Utskottet konstaterar att FNinte är passivt i även om mångaav FN:s insatser där varit förknippademed allvarliga problem. I dettasammanhang vill utskottet understrykaatt det också är viktigt att kommaihåg att framgången för en FN-missionytterst är beroende avmedlemsstaternas vilja att bidra medresurser och de krigförande parternasvilja att söka fredliga lösningar.Utskottet kan konstatera att detinternationella samfundets oförmågaatt ingripa för att förhindrafolkmordet i var ett stortmisslyckande. FN har genom försökt utreda vilkamisstag som begicks i syfte att finnavägar till förbättrad förmåga atthantera liknande situationer iframtiden. Som ett sätt att följa uppdenna kritiska tillsatteFN:s generalsekreterare i mars år 2000en panel under ledning av förrealgeriske utrikesministern ,med uppdraget att grundligt gå igenomFN:s verksamhet för fred och säkerhetsamt att ta fram ett antal specifika,konkreta och praktiskarekommendationer för att förbättraden. Rapporten var klar den 21 augusti2000 och har diskuterats i FN:sgeneralförsamlings särskilda kommittéför fredsbevarande under hösten 2000.Utskottet ser, som framhållitstidigare i detta betänkande, positivtpå detta arbete.Rapporten och dess rekommendationerskall behandlas i FN. I slutet av år2000 godkände generalförsamlingen ettfinansiellt tillskott till med syftet att bl.a.stärka FN:s avdelning förfredsbevarande operationer. Utskottetmenar att om FN:s kapacitet ökar såatt organisationens förmåga att ledafredsfrämjande insatser förbättras,kan detta också få effekt påmedlemsstaternas beredvillighet attbidra med trupp.Vad gäller en säkerhetspolitiskdimension i svensk Afrikapolitik samtkapacitet att delta i olikaoperationer menar utrikesutskottetinledningsvis att fred och säkerhet iAfrika har varit enprioriterad fråga i svenskAfrikapolitik. Förutom aktivamedverkan inom ramen för FN:sverksamhet och initiativ somordförandeland i EU år2001 vill utskottet framhålla attregeringen för riksdagenpresenterade en utredning om Säkerhetoch utveckling i (Ds 1996:15).En särskild presentation meddiskussion genomfördes medutrikesutskottet. Rapporten utgjordeunderlag för överväganden ochrekommendationer om fred ochutveckling i i arbetet med denskrivelse i förändring - enförnyad svensk Afrikapolitik inför2000-talet som presenterades förriksdagen 1998 (skr. 1997/98:122, bet.1997/98:UU14, rskr. 1997/98:245).Utskottet noterar även attAfrikafrågorna uppmärksammats isamband med framtagandet avhandlingsprogrammet formulerat i denskrivelse som behandlas i föreliggandebetänkande. Detta finner utskottetnaturligt med tanke på att en stor delav de aktuella väpnade konflikterna ivärlden utspelar sig i Afrika.Utskottet vill understryka att detsvenska bilaterala samarbetet medländer i genomgående innehållerelement av konfliktförebyggande, intebara generellt genomfattigdomsbekämpning och stärkande avdemokratiska system och institutionerutan också konkret i insatser för attt.ex. stärka regionalt samarbete kringgemensamma resurser som vatten.Utskottet vill vidare uppmärksamma attSverige bidrar med observatörer i FN:sför närvarande största fredsfrämjandemission (). deltarockså med observatörer och medstabsofficerare inomShirbrigsamarbetet i denfredsfrämjande missionen i Etiopienoch , och beredskap finns försvenskt deltagande i FN-missionen iDemokratiska Republiken vill även lyfta fram attSverige som ordförandeland i EU-samarbetet prioriterar deansträngningar som syftar till attförbättra samarbetet mellan EU och FNför att EU:s framväxandekrishanteringskapacitet skallkunna bidra till att stärka FN:sglobala roll inom den fredsfrämjandeverksamheten.Utskottet menar att det även ärviktigt att förbättra kapaciteten hosregionala aktörer att delta ifredsfrämjande insatser på etteffektivt sätt. arbetar därföraktivt med utbildningsinsatser.Utskottet har inhämtat att vidSWEDINT, försvarsmaktens centrum förutbildning inom internationellfredsfrämjande verksamhet, organiserasvarje år ett tjugotal kurser och fleraseminarier. Dessa utbildningar harvunnit internationellt erkännande, ochvarje år deltar ett stort antalutländska, inklusive afrikanska,elever. Svenska och nordiskautbildningsinsatser kan också sägasvara en exportvara eftersom svenskaofficerare och civilpoliser deltar ioch leder satsningar på andra håll ivärlden, inte minst i södra noterar även att harbidragit finansiellt. Ett exempel ärden omfattande fredsfrämjande övningenBlue Crane i till vilkenSverige bidrog med ca 1,3 miljonerkronor utöver ett antal instruktörer.Ett annat exempel är dencivilpolisutbildning som ägde rum iGhana . Kursen varupplagd efter samma modell som densvenska civilpoliskursen UNPOC -United Nations Officers Course- som organiseras avSWEDINT. Instruktörerna vid kursen iGhana kom bl.a. från ochkostnaderna för genomförandet deladesmellan , och Kanada.Utskottet menar avslutningsvis attSveriges aktiva arbete inom området meduppbyggnad av kompetens och resursernationellt, regionalt inom EU och globaltinom FN bidrar till att förstärka deninternationella förmågan att verka inomkonfliktförebyggande ochkonflikthantering i . Även dettavisar att har ensäkerhetspolitisk dimension i sinAfrikapolitik.Det sammansatta utrikes- ochförsvarsutskottet menar att ibetänkande 2000/01:UU4 på ett uttömmandesätt har uttalat sig vad gäller behovetför en freds- och säkerhetsordning förAfrika.Med vad som ovan anförts anser utskottetatt motionerna U300 (m) yrkande 14 ochU311 (m) yrkandena 3 och 4 är besvarade.Demobilisering, lätta vapenI den enskilda motionen U272 (m) yrkasatt avväpning, demobilisering ochåteranpassning skall ingå som ensjälvklar del i både konfliktförebyggandeoch fredsfrämjande verksamhet.Motionärerna bakom kommittémotion U332(kd) yrkande 5 menar att världssamfundetmåste vidta åtgärder för att fåvapenproduktion och illegal handel medlätta vapen under kontroll. Motionärernabakom kommittémotion U209 (c) yrkande 5menar att som en drivande kraftbör bekämpa den illegala handeln medlätta vapen. Även i kommittémotion U226(m) yrkande 3 behandlas frågor kringlätta vapen. Motionärerna menar att denokontrollerade spridningen av lätta vapenär ett växande problem och att den som genomfördes under år 2001inte resulterade i det kraftfullahandlingsprogram som och EU hadehoppats. I samma motion yrkande 4 anförsatt även fortsättningsvis börvara pådrivande när det gäller att främjaprogram för avväpning, demobilisering ochåterintegrering av kombattanter efterväpnade konflikter.Utskottet vill inledningsvis framhållaatt har deltagit iinternationella ansträngningar för attkomma till rätta med de komplexa problemsom lätta vapen ger upphov till, delsgenom medverkan i förhandlingar iinternationella forum, dels genom stödtill enskilda projekt som syftar tillinsamling och förstöring av lätta vapen.Utskottet vill peka på några initiativinom detta område:Regeringen arbetade aktivt förantagandet av ett politiskt bindandedokument om lätta vapen inomOrganisationen för säkerhet och sam-arbete i () i november 2000och bidrar aktivt till den kontinuerligauppföljningen av dokumentetsimplementering i Säkerhetsforum.Regeringen har för avsikt att eftervederbörlig beredningsprocess undertecknadet juridiskt bindande FN-protokollet motillegal tillverkning av och handel medskjutvapen m.m. (vapenprotokollet), somär det tredje tilläggsprotokollet till mot gränsöverskridandeorganiserad brottslighet. Protokolletantogs av i maj2001.I juli 2001 antog omillegal handel med lätta vapen ettpolitiskt bindande handlingsprogram föratt bekämpa den illegala handeln medlätta vapen. Regeringen deltog aktivt idet arbete som ledde fram till dessantagande, inte minst iförberedelsearbetet, under vilket detsvenska EU-ordförandeskapet spelade enavgörande roll för utvecklingen av EU:spolitik inför konferensen.Dessa tre dokument innehåller normeroch principer för att bekämpa de-stabiliserande ansamlingar ochokontrollerad spridning av lätta vapenoch föreskriver åtgärder rörande bl.a.kontroll av import och export av vapen,reduktion av antalet överskottsvapen,förbättrade system för märkning,förvaring, registrering och spårning avlätta vapen, ökad kontroll övervapenhandlare, internationellt samarbeteoch bistånd till insatser i utsattaländer i deras kamp mot lätta vapen.Utskottet ser positivt på att Sverigeunder har gått i främstaledet i kampen mot destabiliserandeansamlingar och okontrollerad spridningav lätta vapen. I arbetet med attförebygga kriser men också för attförhindra spridning av konflikter och föravväpning, demobilisering ochåteranpassning efter väpnade konflikterär dessa ansträngningar mycketvärdefulla.Utskottet kan konstatera att arbetetinom och FN med de ovan nämndadokumenten har aktualiserat en bredöversyn av politik, verksamhet ochregelverk för att identifiera åtgärdersom behöver vidtas för att skalluppfylla de åtaganden som gjorts.I oktober 2001 anmodade därförregeringen berörda myndigheter och inbjödintresserade organisationer att inkommamed en redogörelse för vilka åtgärder sombehöver eller bör vidtas för att deåtaganden som dokumenten föreskriverskall uppfyllas. Samma myndigheter ochorganisationer inbjöds vidare att inkommamed förslag till nationella ochinternationella åtgärder som kan främjaarbetet mot destabiliserande ansamlingaroch okontrollerad spridning av lättavapen i övrigt. Detta underlag skallbidra till regeringens handlingsplan förimplementering av OSSE-dokumentet,vapenprotokollet och FN:shandlingsprogram. Handlingsplanen skallockså vara vägledande i förberedelsernainför det första uppföljningsmötet år2003 inom FN:s ram och inför . Utskottetvälkomnar dessa initiativ frånregeringens sida.Vidare kan utskottet konstatera attregeringen har givit ekonomiskt ochtekniskt bistånd till ett antal projektom lätta vapen som bedrivs av olika FN-organ, -fonder och -program, t.ex. UNDPoch Unidir. är bland de störstabidragsgivarna till det UNDP-program förkoordinering och bistånd till säkerhetoch utveckling som stödjer Ecowasmoratorium avseende tillverkning, exportoch import av lätta vapen i Västafrika.Utskottet har erfarit att regeringenstöder ett antal frivilligorganisationersom är involverade i antingen praktisktfältarbete eller i analys och forskningom problem som är relaterade till lättavapen, t.ex. Small Arms Survey i ,Saferworld i , ISS i ochSIPRI i . har regeringen även givit ekonomisktstöd till två parlamentarikerutbyten meddeltagande av centralamerikanska ochsvenska parlamentariker.Till problematiken kring lätta vapenhör konceptet avväpning, demobiliseringoch reintegration av före dettakombattanter som tas upp i motionernaU272 (m) och U226 (m) yrkande 4. I dennafråga vill utskottet framhålla attSverige redan verkar för att dettakoncept systematiskt skall införas somett integrerat element i fredsfrämjandeinsatser och fredsavtal samt för attförstöring och insamling av lätta vapensker i anslutning till freds- ochförsoningsprocesser. Denna ansatsåterspeglas i såväl lättavapendokument som FN:s handlingsprogram.Utskottet vill framhålla att fruktbartsamarbete äger rum med och Kanadanär det gäller arbetet med avväpning,demobilisering och reintegration. Ettkursmaterial i ämnet har för FN:s räkningutarbetats gemensamt av de tre länderna.Försvarshögskolan har tillsammans med FNanvänt kursmaterialet i kurser iZimbabwe, , och . Dekurser som genomförts harhandlat om att utbilda instruktörer frånolika länder som skall kunna förberedapersonal för tjänstgöring ifredsfrämjande insatser.Vidare finner utskottet det positivtatt rehabilitering av barn och ungdomarsom varit inblandade i krigshandlingar ären prioriterad fråga för Sverige.Regeringen har, enligt vad utskotteterfarit, bl.a. givit stöd till en skolaför tidigare barnsoldater i ochett liknande projekt i . Utskottetvälkomnar dessa initiativ särskiltinriktade på barn och ungdomar som varitinblandade i krigshandlingar.Det förtjänar även att lyftas fram idetta sammanhang, menar utskottet, att EUunder har utarbetat ettantal instrument för att begränsaspridningen av lätta vapen:EU:s program för att bekämpa ochförhindra illegal handelmedkonventionella vapen, särskilt lättavapen (1997);EU:s uppförandekod gällande exportav konventionella vapen (1998);EU:s gemensamma åtgärd avseendelätta vapen (1998);EU:s rådsresolution om bekämpningav destabiliserande ansamlingar ochokontrollerad spridning av lätta vapensom en del i katastrofbistånd,återuppbyggnads- och utvecklingsprogram(1999).Utskottet vill framhålla att initiativenhar bidragit till en förbättrad ochharmoniserad exportkontroll inom EU,som illegal handel på dessterritorium bekämpats. Med den gemensammaåtgärden som grund har EU framgångsriktagerat samfällt i förhandlingar iinternationella forum.Det är även värt att betona, menarutskottet, att den gemensamma åtgärdenockså ligger till grund för EU-stöd tillkonkreta projekt när det gäller attbegränsa spridningen av lätta vapen. EUhar avsatt stora resurser till stöd tillprojekt bl.a. i (),, , ochpå . Det största projektet hittillsgenomförs i . Det drivs i EU:segen regi och inbegriper stöd tilllagstiftning, förbättrad lagerhanteringoch insamling och förstöring av vapen.Utskottet vill även lyfta framproblematiken kring icke-statliga aktöreroch lätta vapen. Vid den tidigare nämndaFN-konferensen om illegal handel medlätta vapen var det ett flertal statersom aktivt verkade för skrivning ihandlingsprogrammet om exportförbud tillicke-statliga aktörer. Striden stodmellan , som ville att denna frågaskulle tas upp i handlingsprogrammet, ochden afrikanska gruppen, som var avuppfattningen att sådan export var denviktigaste orsaken till problemen meddestabiliserande ansamlingar lätta vapen.Sverige och EU uttryckte sitt stöd förden afrikanska positionen med hänvisningtill EU:s gemensamma åtgärd avseendelätta vapen (1998), som slår fast att EUskall verka för ett förbud av export tillicke-statliga aktörer.Den kompromiss som till slut uppnåddesvar att en föreslagen paragraf omexportförbud ströks frånhandlingsprogrammet. De afrikanskastaterna, m.fl. stater förklaradesin besvikelse över detta, att de stodfast vid sin principiella hållning ifrågan men att de gick med på att dennafråga lyftes bort från dokumentet för attinte förhindra framsteg på andra områdenvid konferensen.Utskottet beklagar att vid konferensen motsattesig ett exportförbud till icke-statligaaktörer. Leveranser av vapen till sådanagrupper får till effekt att konflikterförvärras och förlängs. Utskottet noterarmed tillfredsställelse att den svenskahållningen och EU:s linje i denna frågaär att verka för ett förbud av export avlätta vapen till icke-statliga aktörer.Värdefullt är även, menar utskottet,att formaliserade konsultationsmekanismerför att begränsa spridningen av lättavapen äger rum med , ochSouthern African Development Community(SADC).