bet · GP01UU8 · 2002-03-12 00:00:00 — Motionärerna kräveratt i relevanta forum protestera motbehandlingen av de traditionella Navajo- (Dineh-)och Hopiindianerna på Big Mountain i Arizona.Utskottets övervägandenArbetet mot dödsstraffet är en prioriterad fråga för EU:sgemensamma utrikespolitik inom området mänskligarättigheter och även en profilfråga i Sverigesbilaterala kontakter med andra länder. Utskottetutgår från att dialogen med i denna frågafortsätter och att och EU uppmanar attavskaffa dödsstraffet. har tagit initiativtill ett totalförbud mot dödsstraff inom ramen förEuroparådet. Beslut tas förhoppningsvis redan i vår.Alltfler länder avskaffar dödsstraffet, men tyvärrfortsätter en rad stater att använda dettaomänskliga straff. Hit hör bl.a. . Dödsstraff kränker rätten till liv ochhör inte hemma i en modern rättsordning.Med vad som ovan anförts anser utskottet att motion2001/02:U252 (v, kd, c, fp, mp) yrkande 3 kanbesvaras.Utskottet konstaterar att området Big Mountain i denamerikanska delstaten harvarit föremål för konflikter såväl mellan som inomtvå indianstammar Hopi och Dineh. Konflikterna hargett upphov till ett flertal mångfacetteradefrågeställningar om rätten till frireligionsutövning, om rivalitet mellan tvåindianstammar, om spänningar inom en urbefolkningoch om minoriteters rättigheter gentemotövergripande samhällsintressen och om respekt förlagar och domar. Vid Big Mountain finns en av kolfyndigheter och konflikten inbegriperdärmed även viktiga ekonomiska och miljömässigaaspekter.Europaparlamentet har tagit en resolution omsituationen på Big Mountain. Frågan har tidigareockså uppmärksammats inom FN och FN:s dåvarandeUnderkommission för skydd av minoriteter (nuvarandeUnderkommissionen för främjande och skydd av demänskliga rättigheterna) antog resolutioner omsituationen på Big Mountain 1989, 1990 och 1994. Densvenska regeringen verkar för att personer somtillhör urbefolkningar och nationella eller etniska,språkliga och religiösa minoriteter i alla länderges möjlighet att på lika villkor medmajoritetsbefolkningen effektivt åtnjuta alla demänskliga rättigheterna. har aktivt stöttetablerandet av FN:s Permanenta forum förurbefolkningsfrågor och fortsätter arbeta för attdetta forum skall skapas.Med vad som ovan anförts anser utskottet att motion2001/02:U294 (mp) kan besvaras.40 FN och andra internationellaorganisationerAllmänt om FNI motion 2001/02:U225 (m) framhålls att det internationellaregelsystem som syftar till att värna den enskildamänniskans rätt är relativt väl utbyggt. Ett problemär emellertid att länder inte ansluter sig tillinternationella konventioner eller, vilket ärvanligare, att förpliktelserna enligt dessa inteuppfylls. Det finns en rad ideella organisationersom gör ett mycket värdefullt arbete när det gällerövervakningen och redovisar läget vad avserrespekten för mänskliga rättigheter och demokrati. Iyrkande 3 krävs att tar initiativ till attFN:s generalförsamling får en utförlig rapport ochredovisning om läget beträffande de principer somorganisationen själv är grundad på.Barnkonventionens uppföljningmekanismer kan tjänasom föredöme. I motion 2001/02:U345 (fp) yrkande 5konstateras en besvikelse över världssamfundetspassivitet i samband med några av vår tids värstaförbrytelser. Detta får inte dölja de framgångar somändå vunnits i den internationella rätten under1990-talet, inte heller det faktum att FN-systemetshandlingsförlamning till en del minskat efter murensfall. Motionärerna anser att det är positivt att dethar växt fram andra aktörer med mer eller mindrestor internationell prestige, som ibland kankomplettera FN. Det gäller till exempel ochEuroparådet. Även icke regeringsanknutna organ, somHelsingforskommittén och liknande sammanslutningar,kan spela en betydelsefull roll.Utskottets övervägandenUtskottet delar motionärernas syn på att en huvudfråga idiskussionen om folkrätten rör frågor om vad somskall ske i de fall då det centrala FN-systemet ärblockerat. Därför är det positivt att det har växtfram andra internationella organ. Arbetet med attförnya folkrätten och stärka de mänskligarättigheterna måste intensifieras. hardrivit på denna förnyelseprocess. Bland annat varSverige mycket aktivt vad gäller inrättandet av denpermanenta internationella brottmålsdomstolen.Utskottet konstaterar att inom ramen för FNdebatteras situationen beträffande demänskliga rättigheterna i världen. Diskussionernasker i generalförsamlingens tredje utskott på höstenoch i FN:s kommission för mänskliga rättigheter påvåren. och kommissionentillställs rapporter som närmare beskriversituationen i ett specifikt land eller vad gällerett specifikt tema, såsom tortyr.Med vad som ovan anförts anser utskottet attmotionerna 2001/02:U225 (m) yrkande 3 samt2001/02:U345 (fp) yrkande 5 kan besvaras.Internationella brottmålsdomstolenVid en i undertecknade 120 länderett avtal om att inrätta en oberoende internationellbrottmålsdomstol (ICC). Beslutet att inrättadomstolen är ett av de senaste årens störstaframsteg på området för mänskliga rättigheter.Domstolen kommer att inleda sin verksamhet efter detatt 60 länder har ratificerat den s.k. Romstadgan.I motion 2001/02:U252 (v, kd, c, fp, mp) framhållsatt frågan om en domstol för internationellabrottmål fått ökad aktualitet i flera länder. Densenaste tidens händelser, vilka klargjortnödvändigheten av att bekämpa terrorismen, görfrågan om en internationell brottmålsdomstol alltmeraktuell. Kampen mot terrorismen är en kamp som måsteföras av flera stater och i många länder.Brottslingarna bör sålunda inte bara dömas av ettland utan av flera. Alltför få stater har hittillsstött kravet på en internationell brottmålsdomstol.Visserligen har över 100 stater undertecknat stadgarför en sådan, men långt ifrån alla har ratificeratden. I yrkande 7 krävs att den svenska regeringenaktivt bör arbeta för att i internationellasammanhang verkar för att stadgan för deninternationella brottmålsdomstolen ratificeras ocksåav andra länder. Även i motion 2001/02:U345 (fp)yrkande 6 ställs liknande krav på att skallvara pådrivande i arbetet med att få fler stater attratificera Romstadgan.Utskottets övervägandenUtskottet konstaterar att var mycket aktivt underförhandlingsprocessen och som 36:e stat ratificeradestadgan för ICC. har ett 50-talstater ratificerat stadgan. Den träder i kraft efterdet att 60 ratifikationer inkommit, vilket förväntasske i mitten av 2002.I juni 2000 antog under svensktordförandeskap en gemensam ståndpunkt, som omfattaren rad åtgärder som unionen skall vidta för attstödja domstolen. Bland annat skall unionen ge stödoch hjälp till andra stater att ratificera ochimplementera stadgan samt stödja ansträngningarnaatt etablera själva domstolen. Vidare skall EU taupp frågan om ratifikation av stadgan till ICC ibilaterala kontakter med andra stater ochorganisationer. har på olika sätt försöktpåverka , som intar en negativattityd till Romstadgan, vilket har en negativinverkan på ratifikationsprocessen i vissa länder.Under det svenska ordförandeskapet togs en radkontakter för att följa upp denna fråga.Riksdagen behandlar ett förslag omlagstiftning som skall reglera samarbetemed ICC (prop. 2001/02:88 samarbete medinternationella brottmålsdomstolen).Med vad som ovan anförts anser utskottet attmotionerna 2001/02:U252 (v, kd, c, fp, mp) yrkande 7samt 2001/02:U345 (fp) yrkande 6 kan besvaras.FN:s reformeringI motion 2001/02:U284 (v) framhålls att inte längretalar med en självständig röst i FN, utan haranpassats till EU:s perspektiv, vilket inte sällanunderordnas synsätt på vad som sker i världen.Den slutsats man kan dra av det är att måste stärkasoch omorganiseras. , 1996,presenterades den s.k. Carlsson-Ramphal-rapportensom handlade om hur FN skulle kunna göraseffektivare och anpassas till förändradeinternationella förhållanden. ovilja att skötasina förpliktelser gentemot världsorganisationen,har inte underlättat arbetet. I yrkande 1 krävs attsvenska regeringen i alla internationella sammanhangaktivt bör arbeta för att påskynda reformeringen avFN så att organisationen anpassas till vår tidsinternationella förhållanden. Motionärerna anser attsäkerhetsrådets nuvarande sammansättning måsteförändras. För att förhindra att en supermakt elleren militärallians tillåts dominera världspolitikenär det angeläget att aldrig acceptera militärainsatser som inte beslutats av FN-systemet eller somi övrigt inte har stöd i . I yrkande 2krävs att världens fattigaste länder måste få en merframträdande ställning i FN:s säkerhetsråd.I motion 2001/02:U300 (m) yrkande 17 framhålls attdet finns tillfällen då den internationelladiplomatin inte räcker till för att förhindraregimer från att begå folkmord, stödja terrorismeller starta angreppskrig. Som en åtgärd kan mantvingas till att vidta sanktioner. Endast FN kan dåge moralisk legitimitet åt ett sanktionsbeslut ochskapa effektiva sanktioner. För att sanktioner skallge rätt effekt är det dock viktigt att de i förstahand påverkar regimen och inte befolkningen. Iyrkande 18 krävs att inom ramen för EU:sgemensamma utrikes- och säkerhetspolitik skallbetona kravet på mänskliga rättigheter ochdemokrati. I skall och EU verka föratt etablera kraftfulla samarbetsorganisationer somstöder och hjälper medlemsländerna att efterlevainternationella konventioner. FN och ävenEuroparådet bör kunna tjäna som förebilder. Sverigebör kräva att man i årligenfår en rapport och genomför en årlig debatt om lägetbeträffande mänskliga rättigheter och demokrati imedlemsländerna (yrkande 21). I yrkande 24 framhållsatt har ett ansvar för att verkaför internationell fred och säkerhet och att FN börfokusera på de uppgifter som organisationen bäst kanlösa. FN:s byråkrati måste minskas ocheffektiviteten stärkas till gagn framför allt för . Organisationer som UNHCR, och vissaandra organ måste förbättra samordningen vidhumanitära insatser. WHO bör få en betydligtstarkare roll för att gemensamt bekämpa smittsammasjukdomar. Mer än någonsin behövs ett FN som ärrelevant och effektivt.I motion 2001/02:U322 (mp) framhålls att frågor somden ekologiska krisen, färre mellanstatliga krig,men ökande antal konflikter inom länder, ställer nyakrav på FN-systemet. Det globala civila samhälletsöker sin plats inom FN-systemet. I yrkande 1 krävsatt FN skall erbjuda de frivilliga organisationernaett partnerskap som omfattar rätten tillinformation, medbestämmande och koordinering. Iyrkande 2 framhålls att institutioner som FN:ssäkerhetsråd är föråldrade, ineffektiva ochodemokratiska. FN måste demokratiseras och endiskussion måste föras med FN om säkerhetsrådetssammansättning och befogenheter. I yrkande 3 krävsatt det totala ansvaret inom FN förmedlemskapsprocessen, inklusive inval ochuteslutning, bör ligga helt hos FN:sgeneralförsamling.I motion 2001/02:U323 (mp) konstateras att FN:s miljöprogramUNEP (United Nations Environment Progamme) skapadesredan vid i . Istället för att skapa en helt ny globalmiljöorganisation som underorganisation inom FN:sram valde då regeringarna att kanaliseramiljöåtgärder via genom FN-systemet. UNEPinrättade en miljöfond, men regeringarna visade siginte särskilt entusiastiska till att bidra medresurser. Trots reformsteg inom menar de flestaobservatörer att detta är helt otillräckligt omdagens negativa miljötrend skall kunna vändas. Istället bör , enligt yrkande 8, omvandlas världsmiljöorganisation, WEO (World EnvironmentOrganization).Utskottets övervägandenUtskottet har tidigare (bet. 2000/01:UU4 En säkerhetsordning för2000-talet) framhållit att det finns behov avreformer inom FN på ett flertal områden. En viktigdel är förbättrade ledningsstrukturer där utskottetanser att det är av största betydelse att FNbesitter personal med hög kompetens inom sinaansvarsområden.Utskottet kan konstatera att kundeinte FN:s stadga användas som det var tänkt dålåsningar mellan stormakterna i hög grad prägladerådets arbete under det . Efter detkalla krigets slut har emellertid förhållandenaförändrats. Utskottet anser att FN nu har storamöjligheter att agera om stadgan och det befintligaregelverket används på rätt sätt. Det som krävs är iförsta hand att politisk vilja manifesteras frånmedlemsländernas sida och att de permanentamedlemmarna i säkerhetsrådet är villiga att axlasitt ansvar. Utskottet anser att det är av störstavikt att FN:s medlemsstater uppfyller sinaskyldigheter gentemot världsorganisationen bl.a. närdet gäller finansieringen.Utskottet kan konstatera att fäster storvikt vid den pågående processen med att stärka ochrevitalisera FN, som fått ytterligare momentum genomantagandet av millenniedeklarationen. Regeringenstöder aktivt generalsekreterarens ansträngningaratt genomföra reformer på en rad områden för attstärka FN, säkerhetsrådets sammansättning ocharbetsmetoder, säkerställa att FN erhållertillräckliga ekonomiska resurser samt attuppnå bättre intern samordning. Under det svenskaordförandeskapet i EU var frågan om uppföljning avmillenniedeklarationen också en av dem som stodhögst på dagordningen.Sverige har även inom EU verkat för att stärka ochrationalisera FN-systemet, inklusive dess operativafonder och program. Regeringen arbetar för atttillförsäkra en effektiv kontroll och översyn av FN-organen och FN-processerna. Det är även viktigt attsträva efter en förbättrad transparens ochkoordinering mellan de olika FN-organen, BrettonWoods-institutionerna, WTO och de regionalautvecklingsbankerna.Utskottet delar åsikten att en reform av säkerhetsrådet måsteinnebära en ökad representation avutvecklingsländerna samt en bättre balans i dengeografiska spridningen bland säkerhetsrådetsmedlemsstater. Alla FN:s medlemsstater har att vinnapå en reform som kan leda till ett merrepresentativt säkerhetsråd. En sådan bör ocksålämna utrymme för en periodisk översyn i lämpligform, så att säkerhetsrådet fortsättningsvis lättarekan anpassas till en föränderlig värld. Sverigeförespråkar även begränsningar av vetorätten ochskulle gärna se en överenskommelse mellan depermanenta medlemmarna om en självpåtagenbegränsning av denna. Om de permanenta medlemmarnatrots allt skulle välja att använda sig av vetotborde dock en fullständig förklaring ges. På senareår har emellertid vetot de facto använts alltmersällan. Dessa åsikter har framförts och framförs iforum som för reform avsäkerhetsrådet, där spelar en aktiv roll,inom EU-kretsen och i bilaterala samtal.Diskussioner pågår även inom den nordiska kretsen.Utskottet kan vidare konstatera att de sanktionersom förs av FN är föremål för beslut i FN:ssäkerhetsråd. Det innebär att det är säkerhetsrådetsom i varje enskilt fall beslutar om hursanktionerna skall vara utformade och hur de skallgälla. Regeringen stöder FN:s arbete och verkar föratt relevanta säkerhetsrådsresolutioner genomförs.Erfarenheterna visar att breda ekonomiska sanktionerinte alltid får genomslag eller avsedd effekt närdet gäller att påverka regeringar eller andraansvariga aktörer. Utgångspunkten för allsanktionspolitik måste vara att utöva så stor presssom möjligt mot landets beslutsfattare och atteffekterna på civilbefolkningen minimeras. I syfteatt utveckla sanktionsinstrumentet till ett merverkningsfullt, ändamålsenligt och humant verktygdeltar aktivt i FN:s diskussioner kringdessa frågor.Sverige kommer att leda en internationellarbetsgrupp om riktade sanktioner, den så kalladeStockholmsprocessen om genomförande och övervakningav riktade sanktioner. Regeringens initiativ är ettled i arbetet att utveckla sanktioner att bli mereffektiva och humana.Konsekvenserna för individens rättssäkerhet kopplattill sanktioner är avgörande försanktionsinstrumentets legitimitet och en fråga somSverige aktivt drivet. Ett beslut att sätta uppnågon på den spärrlista som hör till förordningenskall grundas på klara fakta och bevis. EU:s modellkan utgöra ett exempel på hur rättssäkerheten kanstärkas. har också inlett en dialog medföreträdare för och medlemsstater.Regeringen har uttalat att FN måste utveckla ettsystem som bättre tillvaratar individersrättssäkerhet i de fall enskilda personer omfattasav sanktioner. Sanktioner och konsekvenserna förindividens rättssäkerhet kommer även att utgöra endel av Stockholmsprocessen.Frågor som rör och finansiellabas är centrala teman i diskussionerna inom ramenför den ministergrupp om internationellmiljöförvaltning som tillsatts av styrelse.Möjligheten att ombilda till ett fackorganeller en världsmiljöorganisation har ocksådiskuterats. Den delar synen attUNEP måste få en kraftfull förstärkning, och attmiljödelen av det internationella systemet måste gesen högre status. menar regeringen att enförhandling som förmodligen skulle ta mycket långtid om förändrad formell status för integaranterar ett kraftfullt resultat när det gällerUNEP:s politiska och finansiella förstärkning. Innandet står klart att länder som förespråkar bildandetav en världsmiljöorganisation är redo att också taett reellt finansiellt ansvar för dessförverkligande, har en fortsatt avvaktandesyn. I råder i detta skedeenighet om värdet i att bygga på befintligastrukturer i förstärkningen av den internationellamiljöförvaltningen.Med vad som ovan anförts anser utskottet attmotionerna 2001/02:U284 (v) yrkandena 1 och 2,2001/02:U300 (m) yrkandena 17 och 18, 21 och 24,2001/02:U322 (mp) yrkandena 13 samt 2001/02:U323(mp) yrkande 8 kan besvaras.FN och konventionerI motion 2001/02:U305 (kd) framhålls att mycket återstår attgöra för att garantera mänskliga fri- ochrättigheter även i . Motionärerna framhålleratt det norska bl.a. antagit enhandlingsplan för mänskliga rättigheter sominnehåller 300 konkreta krav. har ocksåförvandlat tre till norsk lag medföreträde framför andra norska lagar. harendast givit konvention om skydd för demänskliga rättigheterna och grundläggande friheternaen sådan status. är aktivt när det gälleratt arbeta fram nya konventioner för mänskligarättigheter och i regel också att ratificera dem.Men när det kommer till att förverkliga dem går dettrögare. Motionärerna kräver i yrkande 4 attregeringen redovisar vilka internationellakonventioner och tilläggsprotokoll som intehar ratificerat och återkommer med tydligaförklaringar om anledningen till detta. Denutveckling som sker inom folkrätten handlar igrunden om att uppvärdera folkrättsliga principer ommänskliga rättigheter, på bekostnad av t.ex.statssuveränitetsprinciper. I yrkande 5 krävs attSverige aktivt måste driva frågan om en förnyadfolkrätt med människan i centrum och där mänskligarättigheter förs upp högt på agendan.Lika viktigt som det är att främja mänskligarättigheter är det att öka förståelsen för andrakulturer och religioner. Det finns en risk för attFN-konventionerna uppfattas som enbartvästerländska. Det behövs en ödmjukhet inför andramänniskors kulturella seder och bruk, vilket börgenomsyra den globala utrikespolitiken. I yrkande 6krävs att FN bör anordna en om ökadförståelse mellan världens olika kulturer ochreligioner. I yrkande 8 krävs en förstärkning avinternationella övervakningsmekanismer för attkontrollera hur mänskliga rättigheter efterlevs.I motion 2001/02:U345 (fp) framhålls att allamänniskor är födda fria och lika i värde ochrättigheter. Varje människas frihet och lika värdeomfattar alla människor och således varje individ ivärlden utan åtskillnad av något slag. Att allamänniskor är lika värda betyder att ingen människafår diskrimineras av någon anledning. Trots detsjälvklara i detta sker kränkningar av demänskliga fri- och rättigheterna. Motionärernakräver i yrkande 1 att bör intensifiera sittarbete med att dels försvara, dels förbättra skyddetför de mänskliga rättigheterna, såväl genominternationella organisationer som i bilateraltsamarbete. I yrkande 2 framhålls FN som den endaorganisation som med någon auktoritet kan tala påhela mänsklighetens vägnar.Vidare framhålls i motionen 2001/02:U345 (fp) attinom den del av folkrätten som syftar till attskydda offer för väpnade konflikter sjuka, sårade,civilbefolkning och krigsfångar har man sedanHaagkonferensen arbetat med en generalklausul(Martensklausulen), som ersätter många konkretaregler, omöjliga att förutse, med en allmänhänvisning till principer om medmänsklighet och detallmänna rättsmedvetandet. Det anses att Natotillämpade just denna Martensklausul närmedlemsländerna ingrep till värn för de förföljdakosovoalbanerna i Kosovo. Det är inte otänkbart attdetta kan bilda mönster vid framtida humanitärakatastrofer av liknande slag. Om så skulle ske börSverige, enligt yrkande 8, stå berett att ge sittbidrag. I yrkande 9 framhålls att ettinternationellt ingripande med maktmedel självfalletalltid skall underställas principerna omnödvändighet och proportionalitet. De åtgärder somvidtas får inte vara starkare än nödvändigt. Menvärldssamfundet måste vara berett att agera närgrova kränkningar av mänskliga rättigheter sker.I motion 2001/02:U351 (kd) framhålls attmänniskovärdet bör sättas i centrum för svenskutrikespolitik och internationell samverkan under2000-talet. Detta bör genomsyra såväl multilateralsamverkan inom , Europeiskaunionen och andra internationella organ sombilaterala relationer med andra enskilda länder. Iyrkande 1 krävs en kontinuerlig granskning av denförda utrikespolitiken gentemot FN:s konventioneroch konferenser. I yrkande 2 understryks vikten avatt återkommande bjuda in representanter frånfolkrörelser, näringsliv och akademiker för attdiskutera olika aspekter på utrikespolitikoch åtaganden gentemot FN:s konventioner ochkonferenser. bör föra en tydligareutrikespolitik för mänskliga rättigheter. Detinnebär t.ex. att sociala och ekonomiska rättigheterär lika viktiga som civila och politiskarättigheter. bör aktivt arbeta för dettalångsiktiga mål. I yrkande 4 framhålls vikten av attupprätta ett forum med näringslivet ochinternationella organisationer för att diskutera ochutveckla strategier för främjandet av mänskligarättigheter och i yrkande 5 att verkar förökad samordning på global nivå mellan olikainternationella organisationer.Utskottets övervägandenUtskottet har inhämtat att en identifiering av internationella(globala, regionala) konventioner och avtal somSverige tillträtt eller skulle kunna tillträdaskulle bli omfattande. Det kan noteras att enbart FNregistrerat ungefär10 000 internationella avtal och (som jämförelse)att UD:s eget traktatregister över avtal som Sverigeingått omfattar omkring 5 000 avtal, ungefär likafördelat på bilaterala och multilaterala avtal. Baraen redogörelse för potentiella avtal på MR-områdetskulle kräva en omfattande utredning. Som bilagatill detta betänkande läggs en förteckning överländer, inklusive , som ratificerat FN:skonventioner på MR-området.Sverige arbetar för att stärka de instrument somfinns att använda för att förhindra grovakränkningar av de mänskliga rättigheterna, däriblandatt stärka den politiska viljan att agerakraftfullt, även i interna konflikter, att skapa envetofri kultur i säkerhetsrådet samt att se till atttillräckliga resurser finns tillgängliga förfredsbevarande insatser.De humanitärrättsliga principer som kommer tilluttryck i Maartensklausulen anses vara sedvanerättoch därför är alla stater inklusive skyldigaatt respektera dessa mycket grundläggande ochviktiga regler. Maartensklausulen som sådan kan dockknappast utgöra grund för ingripanden vid framtidahumanitära katastrofer av liknande slag som de iKosovo.År 2001 var FN:s år för dialog mellancivilisationer. debatteradegeneralförsamlingen vikten av dialog mellancivilisationer och en resolution antogs med (och EU) som medförslagsställare. fästerstor vikt vid ett fungerande system förinternationell uppföljning vad avser statersefterlevnad av mänskliga rättigheter. Härvid avsessåväl de kommittéer som är knutna till de olikakonventionerna rörande mänskliga rättigheter som deolika tema- och landinriktade rapportörer somerhåller sina mandat av FN:s kommission förmänskliga rättigheter. Under det senaste årtiondethar ett mycket stort antal stater anslutit sig tillde olika konventionerna, varvid de bl.a. förpliktatsig att inkomma med rapporter tillövervakningskommittéerna.