bet · GP01SFU18 · 2002-06-04 00:00:00 — Vidare är det viktigt att denenskilde ges inflytande överrehabiliteringsprocessen.FolkpartietLars m.fl. (fp) begär i motion Sf34yrkande 1 beslut om finansiell samordning mellanförsäkringskassa och bl.a. sjukvård, i huvudsakenligt de av tidigare antagna principernaför den s.k. Finsamverksamheten. Enligt motionärernainnebär det en ekonomisk ram av varjeområdes kostnader för sjukpenning ochrehabiliteringsersättning, dvs. en ram på 4-5miljarder kronor . Ramen skall kunna användaslokalt för åtgärder som försäkringskassa ochlandsting enas om och som kan minska statenskostnader genom kortare väntetider och minskadesjukskrivningar. En sådan finansiell samordningmöjliggör både viktiga vårdsatsningar och främjarnödvändig dialog mellan aktörerna irehabiliteringsprocessen. Motionärerna hänvisar tilluppgörelsen i socialutskottet mellan s, c, fp och mpunder och till beställning aven proposition . I yrkande 2 begärsförslag om nytt system för rehabilitering. Väntan påvård och rehabilitering måste förkortas drastisktoch en "kontrollstation" införas efter två månaderssjukskrivning då ställning tas till om patientenbehöver rehabilitering. Vidare bör försäkringspengarfå användas friare, t.ex. till projekt medföretagshälsovården och delfinansiering av särskildautredningscentrum för snabb hantering avrehabiliteringsfall. Resurser som tillförs skallenligt motionärerna kunna användas för att handlaupp rehabiliteringsinsatser och för att påskyndaförsäkringskassornas utredningar. I samma motionyrkande 3 begärs förslag om rehabiliteringsgaranti.Ingen skall behöva vänta på attrehabilitering kommer i gång efter det att behovetkonstaterats. Vidare bör en annan läkare än densjukskrivande ta ställning till omrehabiliteringsinsatser skall sättas in och denenskilde vara skyldig att delta i rehabilitering föratt inte riskera att få reducerad ersättning. Iyrkande 4 begärs förslag som möjliggör förförtidspensionärer att återgå till arbetslivet. Närden av regeringen prövade modellen med vilandeförtidspension i stort sett misslyckats måste andrametoder prövas. En fortsatt utredning av vad som kangöras för att uppmuntra redan förtidspensioneradeatt återgå i arbete bör därför tillsättas. Därtillanser motionärerna att flera förslag i Ds 2002:10Riv hindren för äldre i arbetslivet förtjänar attprövas i positiv anda.ModeraternaBo Lundgren m.fl. (m) begär i motion Fi36 yrkande 3en kraftfull åtgärdsplan mot den ökandesjukfrånvaron. Motionärerna anser att det krävsförändringar inom sjukvården, försäkringskassornaoch sjukförsäkringen. Även förändringar av läkarnasarbete krävs. Bland annat bör en nationellvårdgaranti införas som tillförs drygt 3,5 miljarderkronor och försäkringskassorna tillföras femmiljarder kronor för sjukvård. Dessa medel, somskall kunna användas av den enskilde patienten,kommer att leda till radikalt minskade väntetideroch därmed en minskning av sjukfrånvaron.Försäkringskassorna bör dessutom få köpaspecialistvård utanför landstingssektorn för attminska väntetider samt få ytterligare en miljardkronor för att höja kvaliteten i verksamheten ochkomma till rätta med de kö- och flaskhalsproblem somden ökande sjukfrånvaron har skapat. Därtill krävsen medicinskt genomtänkt användning avsjukskrivningen. bestäms behovet av ochlängden på sjukskrivning ofta av patientensönskemål, inte av medicinska överväganden. Det krävsvidare att läkarna får utbildning iförsäkringsmedicin så att sjukskrivningen blir mermotiverad från både medicinsk synpunkt ochkostnadssynpunkt. Dessutom bör en fördjupadsamverkan komma till stånd mellan försäkringskassa,företagsläkare och arbetsledning.MiljöpartietMatz m.fl. (mp) begär i motion Fi41yrkande 1 ett tillkännagivande om ytterligareinsatser för ökad hälsa i arbetslivet i form avlivsstilsförändringar, förebyggande hälsoarbete ochen översyn av resurser och metoder irehabiliteringsarbetet. Motionärerna anser bl.a. attdet behövs en väl fungerande företagshälsovård ochatt samhället bör premiera individens egnaförebyggande insatser, t.ex. genom att införa enavdragsrätt för utgifter för motion. Därtill krävsmer personal till försäkringskassorna och attförsäkringskassornas IT-system finansieras centralt.För närvarande måste försäkringskassorna skära nerpå personal för att finansiera datasystemet.Dessutom måste alternativa behandlingsmetoder, t.ex.terapeutiska samtal och motion på recept, erbjudasframför allt de sjukskrivna samt en rätt tillrehabilitering och omskolning vid behov införas.Utskottets beredning av ärendetUtskottet har som ett led i beredningen av ärendetden erhållit information avstatssekreteraren i , AgnetaKarlsson, som uppgav bl.a. följande. Regeringen haranlagt ett brett perspektiv på ohälsofrågorna sominnefattar inte bara elvapunktsprogrammet utan ocksåfrågor om arbetstidsförkortning, kompetenskonto ochen förlängning av föräldrapenningen. Den ökandesjukfrånvaron är mycket oroande men det står numeraklart att regering och riksdag inte ensamma kan lösaproblemet. Lösningen finns i första hand ute påarbetsplatserna. De av regeringen initieradetrepartssamtalen är därför mycket viktiga.Regeringen har tillgång till ett brettbeslutsunderlag i form av olika utredningar. Såvittgäller rehabiliteringsfrågorna avser regeringen attåterkomma till med förslag . När detgäller finansiell samordning har det förhållandetatt arbetsmarknadsmyndigheterna skall ingå i denfinansiella samordningen, enligt riksdagensbeställning , kompliceratlagstiftningsarbetet. Regeringen arbetar dock medfrågan med sikte på att lägga en proposition tillriksdagen i höst.Utskottet har vid sammanträde den 21 maj 2002erhållit information av Arbetsmiljöverketsgeneraldirektör , tillikaprojektledare för de pågående s.k. trepartssamtalenmellan regeringen och arbetsmarknadens parter. Dessasamtal, som förs med ca 150 representanter förparterna, syftar till att komma fram till ettåtagande från parterna i en utvidgad handlingsplanför ökad hälsa i arbetslivet. Såvitt gällerarbetsmiljöfrågorna anförde . finns ett bra system förarbetsmiljöarbetet, s.k. systematisktarbetsmiljöarbete. Om företagsledningen prioriterararbetsmiljöarbetet mår de anställda bra. Detta visarsig i inspektionsarbete. I entredjedel av företagen fungerar arbetsmiljöarbetetpå ett bra sätt. av arbetsgivarna och avskyddsombuden medger att de har otillräckligakunskaper om arbetsmiljöfrågor. En betydandeinformationssatsning skulle vara ett verksamt medelför att få till stånd ett fungerandearbetsmiljöarbete också bland övriga företag. Närdet gäller trepartssamtalen framkom att parternahittills har haft förberedande samtal bl.a. omrehabilitering, ekonomiska drivkrafter,företagshälsovårdsfrågor och betydelsen av detsystematiska arbetsmiljöarbetet. Parterna är överensom att det systematiska arbetsmiljöarbetet ärviktigt. På de enskilda arbetsplatserna vet man iregel hur problemen skall lösas. Enligtarbetsgivarparten är det dock inte baraarbetsplatsen som spelar roll. Arbetsplatsen kanbidra med satsningar på livsstilsfrågor, t.ex. genomatt tillhandahålla friskvård ochrökavvänjningskurser. När det gäller rehabiliteringär det förenat med stora svårigheter att få tillbakade långtidssjukskrivna. För att förhindra passivitetbehövs snabba insatser och någon form av aktivitetunder sjukskrivningen. En lösning kan varalönebidrag för att öka viljan hos arbetsgivare attfå tillbaka den anställde i arbete.Företagshälsovården är enligt parterna viktig menman ser problem med att snabbt få till stånd enutbyggnad av företagshälsovården. Det krävs bådemetodutveckling och utbildning av läkare ochskyddsingenjörer. Går man för snabbt fram finns riskatt man skapar problem för primärvården. När detgäller lednings- och organisationsfrågor behövs bådeutbildning och opinionsbildning. Eftersom det intefinns någon enkel förklaring till den ökandesjukfrånvaron kommer det att krävas många åtgärderoch ta tid innan man når resultat. Enligt KenthPettersson är det endast genom systematisktarbetsmiljöarbete och ändrade attityder hossjukskrivande läkare som resultat snabbt kan uppnås.Bland annat finns det skäl att diskutera omsjukskrivning alltid är rätt medicin. För att fåtill stånd en sådan ändring i attityder krävsopinionsbildning. Enligt ärambitionen att lägga konkreta förslag tillregeringen inför höstens budgetbehandling.Vidare har utskottet hållit en offentligutfrågning (en utskrift frånutfrågningen återfinns i bilaga 2). Vid utfrågningenframhöll RFV:s generaldirektör att sjukfrånvaronaldrig har varit högre än och att denfortsätter att öka. Även om ökningstakten vad gällernya sjukfall har avtagit något blir sjukfallen alltlängre. Någon minskning kan sannolikt inte förväntasunder . Trots alla utredningar ärorsakerna till den höga sjukfrånvaron ännu inte heltklarlagda. Det finns dock tecken på att värderingaroch attityder ändrats i så måtto att människor sökersjukdom som en lösning på påfrestningar i livet. Detman däremot känner väl till är att variationerna isjukskrivningsmönstret är betydande. Det är enmycket stor geografisk spridning inte bara mellanlän och landsdelar utan också mellan och t.o.m. inomkommuner. Sjukfrånvaron är vidare olika inom olikasektorer och på olika arbetsplatser. Enligt RFVbehövs ett resurstillskott för attförsäkringskassorna skall kunna få möjlighet att taitu med de långa sjukfallen. För att i grunden kommatill rätta med problemen med sjukfrånvaron krävsdock att rehabilitering sätts in i ett tidigt skede.Läkarförbundet påpekade att trots attmedellivslängden fortsätter att öka blir alltflersjuka eller i vart fall borta från arbetet. Detfinns många förklaringar till den ökandesjukfrånvaron, bl.a. att kvinnor födda på 1940-talethar yrkesarbetat i betydligt större utsträckning äntidigare generationers kvinnor och att tempot iarbetslivet har ökat. Däremot är det svårt attförklara varför sjukskrivningen ser så olika ut iolika delar av landet. Ett av problemen som läkarenställs inför är att det i många fall handlar omdiffusa diagnoser och att man inte vet vilkenbehandlingsmetod som är den rätta. Läkarförbundetpåpekade att sjukskrivning som åtgärd ofta ärbehäftad med "biverkningar". Efter tre-fyra månaderssjukskrivning är det svårt att få patienten tillbakai arbete. Förutom att läkarna måste får mer tid försina patienter bör det sättas upp mål försjukfrånvarons minskning samt hälso- och sjukvårdenges mer resurser bl.a. i form av mer personal.Vidare bör utbildningen i försäkringsmedicinförbättras, samverkan ske mellan försäkringskassaoch hälso- och sjukvården samt företagshälsovårdenbyggas ut.Svenskt Näringsliv presenterade en av nyligengenomförd opinionsundersökning om attityder tillsjukskrivning bland 2 000 anställda och arbetsgivareinom privat och offentlig sektor. Undersökningenvisar bl.a. att av de anställda trivs påarbetet. Arbetsgivaren har ansvar för en godarbetsmiljö och för att stödja friskvårdsinsatserbland de anställda. Inom avtalsförsäkringarna, somadministreras av , avsätts medel både tillinformation, forskning och till olika projekt. AFAägs av , LO och PTK. Under senareår har avsatts förolika projekt. Bland annat bedrivs försök i någraföretag i syftet att finna lämpliga lösningar somkan användas även av andra företag. Vidare har 50miljoner kronor avsatts för att stimulerarehabiliteringsverksamheten. Sistnämnda medelanvänds i samarbete med för atttäcka halva kostnaden för rehabiliteringsåtgärderför enskilda individer. Arbetsplatsen är inte denenda orsaken till den ökande sjukfrånvaron. Andrafaktorer som spelar roll är t.ex. kost och motion.För att komma till rätta med problemen måste målsättas upp. Ett mål kan vara att minskasjukfrånvaron till t.ex. nivå. Därtillmåste bl.a. kravet på arbetsoförmåga för rätt tillsjukpenning återupprättas och den försäkrades ansvarbetonas, t.ex. genom självrisker i sjukförsäkringen.Utskottets ställningstagandeDen ökande sjukfrånvaron och åtgärder för att ökahälsan i arbetslivet m.m.De aktuella motionerna har väckts mot bakgrund avden dramatiska ökningen av sjukfrånvaron. Utskottetanser att de senaste årens utveckling inomohälsoområdet kan sägas vara en av de svårasteutmaningarna som de inom området verksammamyndigheterna ställts inför. Utskottet har vid fleratillfällen uttryckt sin stora oro över utvecklingenav sjukfrånvaron, senast i yttrande 2001/02:SfU8ytill finansutskottet över regeringens förslag tilltilläggsbudget . Dessvärre kan utskottetkonstatera att sjukfrånvaron alltjämt ökar, även omökningstakten har avtagit. Orsakerna till denkraftigt ökande sjukfrånvaron är komplex, vilketäven framkom vid utskottets utfrågning den 23 maj2002, och kan sannolikt sökas både i arbetslivet ochutanför. Någon enkel lösning på problemet stårdärför inte att finna. Snarare handlar det om att fåtill stånd en bred satsning på flera olika områdendär åtgärder för bättre arbetsmiljö, inklusiveinflytande på arbetsplatsen för de anställda,tydligare arbetsgivaransvar och en förnyelse av denarbetslivsinriktade rehabiliteringen är viktigakomponenter. Andra komponenter kan vara att få tillstånd en ändring av läkarnas sjukskrivningsmönster,satsningar på en utbyggnad av företagshälsovårdenoch förebyggande arbete i form av folkhälsoarbeteoch friskvård. Enligt utskottet kräversjukfrånvarons komplexitet både ett brett perspektivpå frågan och krafttag från alla berörda partersåsom arbetsgivare, sjukskrivande läkare,och andra aktörer verksamma påområdet.När det gäller arbetsgivarens ansvar har i sitt slutbetänkande SOU 2002:5konstaterat att det råder ett starkt samband mellanarbetsplatsförhållanden och anställdas sjukfrånvaro.Arbetsplatsen är enligt utredningen den viktigasteoch kanske ofta den enda arenan för effektivaförebyggande och rehabiliterande åtgärder för attminska sjukfrånvaron, oavsett hur sjukdomenorsakats. Enligt utskottet är det uppenbart att ettstort antal sjukdomar har litet eller inget sambandalls med arbetslivet och att sociala faktorer,familjeförhållanden och ekonomi i mer eller mindregrad påverkar hälsan hos den enskilde individen.Även levnadsvanor såsom kost, motion, tobaks- ochalkoholbruk har betydelse för människorsvälbefinnande. Här har individen ett eget ansvar föratt motverka sjuklighet och sjukfrånvaro. Även omorsakerna till den ökande sjukfrånvaron således intebara kan sökas på arbetsplatsen delar utskottet bedömning av arbetsplatsens storabetydelse för att få ner sjukfrånvaron.Som redovisas nedan anser utskottet att läkarnasroll i sjukskrivningsprocessen är betydelsefull ochatt den måste klargöras. Utskottet återkommer tillfrågan i följande avsnitt.För att komma till rätta med problemen med denökande sjukfrånvaron har regeringen under hösten2001 presenterat ett brett åtgärdsprogram,elvapunktsprogrammet, som syftar till att sätta denförsäkrade i centrum och att göra arbetsgivarensansvar för ohälsan tydligare. Programmet omfattaråtgärder för att förebygga ohälsa i arbetslivet,rehabilitera dem som drabbats samt vissa åtgärderinom hälso- och sjukvården. Det betonas samtidigtatt det är särskilt viktigt att i en strategi förhälsa i arbetslivet uppmärksamma kvinnors hälsa.Eftersom problemen med långa sjukskrivningar ärsärskilt stora bland anställda i den offentligasektorn, där en stor del av de anställda utgörs avkvinnor, innefattar programmet också försök attminska ohälsan hos några av de stora offentligaarbetsgivarna. Även formerna försjukskrivningsprocessen ingår som en del iregeringens elvapunktsprogram. Av vårpropositionenframgår att arbetet med elvapunktsprogrammetfortsätter, att det vid behov kommer att förändrassamt att regeringen har för avsikt att lämna förslagtill i höst.Flera utredningar och uppdrag har påbörjats inomramen för elvapunktsprogrammet. Bland annat har RFVi beslut fått i uppdrag att isamråd med närmare klargöraomfattningen av de geografiska variationerna isjukskrivningsmönstret och följderna härav förförsäkringskostnaderna. Av utredningsuppdragetframgår bl.a. att det finns stora regionalaskillnader som inte kan förklaras genom modeller somenbart vill se sjukfrånvaron som något som orsakasgenom individers olika beteenden. De regionalaskillnaderna kan inte heller förklaras genomskillnader i ålder eller näringsstruktur. Det kanvidare antas att formerna för behandlande läkaresoch försäkringsläkares medverkan isjukskrivningsprocessen varierar över landet liksomatt de stora regionala skillnaderna i sjukfrånvaronäven kan indikera att regeltolkningar ochtillämpningar skiljer sig åt. Det är därför av storvikt att kunskaperna ytterligare ökar om debakomliggande orsakerna till det fortsatt storaantalet långtidssjukskrivningar bl.a. med syfte attarbetsgivares och samhällets förebyggande åtgärderoch rehabiliteringsinsatser skall kunna göraseffektivare. En delredovisning av uppdraget skalllämnas . Uppdraget skallslutredovisas senast den 15 februari 2003.Särskilda försök genomförs hosnågra av de stora offentliga arbetsgivarna i syfteatt förebygga och minska sjukfrånvaron. För dettaändamål har avsatts och20 . Vidare har en utredning(dir. 2002:4) tillsatts för att lämna förslag omförbättrad statistik och forskning på ohälsoområdet.Därtill kommer att regeringen som redan nämnts harinlett trepartssamtal med arbetsmarknadens parter isyfte att komma fram till ett åtagande från parternai en utvidgad handlingsplan för ökad hälsa iarbetslivet. En första avstämning av arbetet skallgöras i slutet på juni 2002.Utskottets uppfattning i fråga om problemenskomplexitet har bekräftats bl.a. av vad som framkomvid utfrågningen . Återigenframfördes uppfattningen att det inte finns någonenkel och snabb lösning och att det kommer att tatid innan problemen med den ökande sjukfrånvaron ärbemästrade. Det breda åtgärdsprogram som regeringeninitierat med tonvikt framför allt på arbetslivethar emellertid enligt utskottets meningförutsättningar för att ge resultat. Utskottet villsamtidigt framhålla företagshälsovårdens betydelse.En utbyggd företagshälsovård kan bli en viktigresurs i arbetet med att få ned sjukfrånvaron.Eftersom människors levnadsvillkor och levnadsvanorbidrar till sjuklighet och sjukfrånvaro är detangeläget att även lyfta fram det viktigafolkhälsoarbetet. Utskottet, som delar motionärernasuppfattning om behovet av åtgärder, anser dock attregeringens elvapunktsprogram och det arbete sombedrivs inom ramen för detta utgör ett gott underlagför att komma till rätta med problemen. Med hänsynhärtill saknas det enligt utskottet nu skäl attföreslå att ta initiativ till ytterligareåtgärder.När det gäller frågan om försäkringskassornasresurser förutsätter utskottet att regeringen i detkommande budgetarbetet noga analyserar kassornasbehov, särskilt i ljuset av den alltjämt ökandesjukfrånvaron. Utskottet noterar att RFV ibudgetunderlaget har påtalat behovet av ytterligareresurser.Utskottet avstyrker med det anförda motion Fi36yrkande 3 (delvis). I den mån motion Fi41 yrkande 1(delvis) inte kan anses tillgodosedd med vadutskottet anfört avstyrks motionsyrkandet i fråga.Läkarnas roll i sjukskrivningsprocessenSjukskrivande läkare bär ett stort ansvar bl.a. närhan eller hon utfärdar läkarintyg för sjukskrivning.Enligt utskottet har läkaren en avgörande betydelseinte bara i förhållande till sina patienter utanockså för utvecklingen av socialförsäkringenskostnader. Enligt utskottet innebär det både engrannlaga uppgift och ett stort samhällsekonomisktansvar att t.ex. utfärda ett läkarutlåtande förförtidspension. Dessutom torde det i flertalet fallinte vara till gagn vare sig för den enskildepatienten eller för samhällsekonomin att slentrianmässigt utfärda intyg försjukskrivning utan att sätta in aktiva vård- ochbehandlingsinsatser. Eftersom läkarnas roll isjukskrivningsprocessen är betydelsefull måste denenligt utskottets mening klargöras. Bland annat ärdet angeläget att det görs klart att t.ex.möjligheterna till partiell sjukskrivning alltid börövervägas liksom alternativ till sjukskrivning,t.ex. i form av en tids omplacering.Såvitt gäller frågan om utbildning av läkare iförsäkringsmedicin anser utskottet att det närmastär självklart att läkaren har goda kunskaper i bl.a.försäkringsmedicin. Utskottet konstaterar att har föreslagit att sjukvården skallsäkerställa att berörd personal erhåller erforderligkompetens i försäkringsmedicin. Enligt utredningenär kunskaperna om sambanden mellan sjukskrivning,arbetsplats och alternativa åtgärder tillsjukskrivning hos sjukvårdens personal och inteminst hos den behandlande läkaren bristfälliga.Utredningen anser att en förbättrad utbildning ochvidareutbildning är ytterst angelägen och att ämnet"sjukskrivning som terapi" bör ingå i allgrundläggande utbildning av läkare ochsjukvårdspersonal. Vidare bör det vara landstingensansvar att se till att vidareutbildning erbjuds ialla delar av landet. Vidareutbildning iförsäkringsmedicin bör enligt utredningen varaobligatorisk för alla läkare som utfärdar läkarintygför sjukskrivning.Eftersom förslag för närvarandeär föremål för beredning inom Regeringskanslietanser utskottet att det inte är påkallatmed någon åtgärd från sida. Utskottetvill i sammanhanget erinra om att försök inomförsäkringskassan i har visat attutbildning i försäkringsmedicin snabbt kan gepositiv effekt på sjukskrivningstalen. I den månmotion Fi36 yrkande 3 i den del som avser läkaressjukskrivning och utbildning i försäkringsmedicininte är tillgodosedd avstyrks yrkandet med vadutskottet anfört.Utskottet vill tillägga att en hearing iSocialdepartementets regi har hållits omutbildning i försäkringsmedicin. Hearingen handladesåväl om utbildningen i försäkringsmedicin underläkarnas grund- och vidareutbildning som om denfortbildning som sker av yrkesverksamma,intygsskrivande läkare. Syftet med hearingen var attfå en bild av vilken utbildning som bedrivs i dagsamt att diskutera hur utbildningen kan utökas ochförbättras.RehabiliteringDet förhållandet att så många människor ärlångtidssjukskrivna och i åtskilliga fallförtidspensionerade innebär inte bara mänskligtlidande utan också omfattande kostnader församhället. Detta leder i sin tur till att andraangelägna reformer måste stå tillbaka. Det är inteheller rimligt att så många människor ställs utanförarbetsmarknaden under långa perioder eller, omförtidspension blir aktuellt, under resten av sinaannars förvärvsaktiva liv. I många fall finns detsäkert en restarbetsförmåga som skulle kunna tastillvara om det fanns möjlighet tillarbetslivsinriktad rehabilitering och/eller arbetenanpassade till personer med begränsad arbetsförmåga.I de fall en rehabilitering kommer till stånd skerdet i alltför många fall först efter flera månaderssjukskrivning. En längre tids sjukskrivning riskerardock att leda till sådan passivitet hos densjukskrivne att den både förstärker ohälsan ochleder till att sjukskrivningen förlängs ochrehabilitering därmed försvåras. Än svårare är detatt bryta den passivitet som en förtidspensioneringkan innebära. Även i dessa fall är det viktigt medrehabilitering för att ta till vara denrestarbetsförmåga som kan finnas.För att undvika sjukskrivningens passiviserandeverkan är det viktigt att arbetslivsinriktadrehabilitering sätts in i ett tidigt skede. Detta ärockså tanken bakom de nuvarande reglerna omrehabilitering i AFL, enligt vilka arbetsgivaren harett förstahandsansvar vad gäller personer medanställning. Bestämmelserna innebär att enarbetsgivare, om det inte framstår som obehövligt,skall påbörja en rehabiliteringsutredning när denanställde till följd av sjukdom varit helt ellerdelvis frånvarande från sitt arbete under längre tidän . Detsamma gäller när denanställdes arbete ofta har avbrutits av kortaresjukperioder. Rehabiliteringsarbetet hosförsäkringskassorna, som i ett nästa steg har attupprätta en rehabiliteringsplan för den som behöveren rehabiliteringsåtgärd, har inte fungerat påavsett sätt. Försäkringskassorna har till följd avden ökande sjukfrånvaron varit tvungna attprioritera passiva sjukpenningutbetalningar framförandra arbetsuppgifter.Som nämnts har flera utredningar och uppdragpåbörjats inom ramen för elvapunktsprogrammet.