bet · GP01SFU18 · 2002-06-04 00:00:00 — Blandannat har RFV och AMS i beslut den 13 december 2001fått i uppdrag att inleda en förnyelse av denarbetslivsinriktade rehabiliteringen. I uppdragetingår att RFV och AMS skall genomföra enpilotverksamhet avseende en samordnad organisationmellan och arbetsförmedlingen förarbetslivsinriktad rehabilitering. Vidare skall RFVinom ramen för en pilotverksamhet utveckla en metodför tidig, fördjupad bedömning av den enskildesarbetsförmåga och behov av rehabilitering. Arbetetskall bedrivas under 2002-2004 och de metoder,arbetssätt m.m. som visar sig verkningsfulla skallsenast vid utgången av 2004 tillämpas fullt ut ihela landet. skall enslutredovisning lämnas.Vidare har den tidigare nämnda HpH-utredningenöverlämnat sitt slutbetänkande SOU 2002:5. Ienlighet med direktiven till har endel av underlaget vid utarbetandet avhandlingsplanen utgjorts av förslag från Utredningenom den arbetslivsinriktade rehabiliteringen.Sistnämnda utredning har i betänkandetRehabilitering till arbete - en reform med individeni centrum (SOU 2000:78) föreslagit en ny reform inomden arbetslivsinriktade rehabiliteringen som innebären offentlig modell med bl.a. en offentlighuvudaktör (en ny statlig myndighet), enkraftfullare försäkring via en sammanhållenrehabiliteringsförsäkring och stärkta förebyggandeinsatser. har med utgångspunkt fråndessa förslag diskuterat olika aktörers ansvar förrehabilitering och föreslagit tydligareansvarsgränser samt en tydligare samordnarroll förförsäkringskassan genom att en obligatoriskrehabiliteringsplan skall upprättas och en personligkoordinator utses i varje fall med ansvar för beslutoch samordning av åtgärder under sjukperioden.Andra förslag från är att dennuvarande rehabiliteringsutredningen ersätts av ettrehabiliteringsunderlag som arbetsgivaren skallupprätta, att ett yttrande från företagshälsovårdenskall ingå i rehabiliteringsunderlaget, att dettaunderlag skall lämnas till inom 60dagar för sjukanmälan eller dagen för denförsäkrades begäran samt att arbetsgivaren skallvara skyldig att genomföra och finansiera deåtgärder som enligt rehabiliteringsplanenarbetsgivaren skall svara för. Utredningen har ocksåföreslagit att arbetsgivare, oavsettarbetsförhållandena, skall svara för attföretagshälsovård finns att tillgå såvitt det inteföreligger synnerliga skäl emot det och attförsäkringskassan skall upprättarehabiliteringsunderlag för en försäkrad som intehar någon arbetsgivare. Dessutom har utredningenlämnat en rad förslag som innefattar bl.a. mål ochansvarsområden för berörda aktörer, obligatoriskredovisning av sjukfrånvaron, särskilda insatser påarbetsplatser med hög sjukfrånvaro, begränsning avsjukpenningperioden till och en förlängningav sjuklöneperioden. Betänkandet harremissbehandlats och bereds inomRegeringskansliet.Utskottet anser självklart att en samordnadrehabilitering som sätts in tidigt och ärindividanpassad är ett mycket viktigt redskap iarbetet med att minska sjukfrånvaron. Utskottet harfull förståelse för den otålighet som motionerna ifråga ger uttryck för. Utskottet anser emellertidatt arbetet måste få ta ytterligare så attresultatet blir bra. Utskottet förutser också attdet kommer att fordras resurstillskott, i varje fallunder den nödvändiga processen att förvandla passivasjukpenningutbetalningar till aktiva åtgärder. Blandannat kommer försäkringskassorna att behöva bådefler rehabiliteringshandläggare och tillräckligtutrymme för att arbeta med de långa sjukfallen. Idagsläget är det dock inte möjligt att ta ställningtill försäkringskassornas behov av ytterligareresurser för rehabiliteringsverksamheten. Med hänsyntill att det pågår ett omfattande arbete bl.a. medatt förnya den arbetslivsinriktade rehabiliteringenanser utskottet att resultatet av detta arbete böravvaktas. Därmed saknas anledning att nu taställning till t.ex. införandet av en nyrehabiliteringsförsäkring, ett nytt system förrehabilitering eller till längden av den period förvilken rehabiliteringsersättning skall utges.Utskottet anser att motionerna Sf36 yrkandena 1 och2, Sf34 yrkande 2 och Fi41 yrkande 1 (delvis) fåranses tillgodosedda med vad utskottet anfört.Motionerna Sf36 yrkandena 3-5, Sf35 yrkandena 2-4och Sf34 yrkande 3 avstyrks med hänvisning till detanförda.Förtidspensionärers återgång till arbetslivetSom redovisats ovan ökar antalet förtidspensioneroch sjukbidrag. Dessvärre finns det få tecken somtyder på att antalet nybeviljade förtidspensioneroch sjukbidrag kommer att minska. Som nämnts anserutskottet att det är viktigt med rehabiliteringockså av personer som redan uppbär förtidspensioneller sjukbidrag. Även den restarbetsförmåga som enförtidspensionär kan ha bör enligt utskottet tastill vara. Av det skälet infördes fr.o.m. den 1januari 2000 möjligheten till vilandeförtidspension. Reglerna syftar till att stimuleratill återgång i arbetslivet och ett i övrigt aktivtliv och innebär bl.a. följande. En försäkrad somuppburit förtidspension under fårbehålla förtidspensionen under högst tre månaderunder en tolvmånadersperiod, som han ellerhon prövar att arbeta. Om den försäkrade därefterfortsätter att arbeta skall förtidspensionenförklaras vilande som återstår avdenna tolvmånadersperiod. av förvärvsarbete skall den försäkradekunna ha förtidspensionen vilande under ytterligare24 kalendermånader. Om den försäkrade under dennatid anmäler att han eller hon önskar få tillbakapensionen kan pensionen efter prövning minskas ellerdras in om utredning visar att arbetsförmågan harförbättrats väsentligt. När beslutet om vilandeförtidspension löper ut skall den fortsatta rättentill förtidspension prövas på samma sätt.Emellertid är det färre förtidspensionärer änförväntat som har utnyttjat möjligheten att pröva påatt förvärvsarbeta utan att förlora pensionen.Mycket talar för att informationen om dennamöjlighet inte varit tillräcklig, t.ex. till följdav att försäkringskassorna varit tvungna attprioritera andra arbetsuppgifter. Eftersom det ärangeläget att personer med förtidspensionuppmärksammas på möjligheterna till vilandeförtidspension har RFV fått i uppdrag att genomförasärskilda insatser med syfte att informera ommöjligheten till vilande förtidspension. I enrapport till regeringen har RFVlämnat en första översiktlig redogörelse förgenomförda och planerade informationsinsatser. Avrapporten framgår att sammanlagt 1 952 personer ficksina pensioner vilandeförklarade mellan den 1januari 2000 och , varav 602personer återfått sin förtidspension. Utskottetbeklagar att möjligheterna till vilandeförtidspension inte har utnyttjats i någon nämnvärdutsträckning men hyser förhoppningar om attinformationssatsningen kommer att leda till att flerförtidspensionärer får denna möjlighet.Utskottet vill även peka på att personer med trefjärdedels förtidspension eller sjukbidrag enligtlagen (1998:1755) om särskilda insatser för personermed tre fjärdedels förtidspension eller sjukbidragskall beredas möjlighet att få en anställningmotsvarande en fjärdedels arbetsförmåga. är det viktigt att också personer med enrelativt ringa restarbetsförmåga får möjlighet attutnyttja denna för förvärvsarbete.För den som efter att ha uppburit förtidspensionställer sig till arbetsmarknadens förfogande, dockutan att få förtidspensionen vilandeförklarad, kandock problem uppstå om personen i fråga inteomedelbart kommer in på arbetsmarknaden. Reglernainom arbetsmarknadsområdet är inte anpassade tillden situation som en förtidspensionär kan komma attställas inför vid återgång, helt eller delvis, tillarbetsmarknaden när han eller hon väntar på att fåett arbete eller en arbetsmarknadsåtgärd. har emellertid i SOU 2002:5 föreslagitatt arbetsmarknadspolitikens ansvarsområde vidgas isyfte att skapa en kompletterande arbetsmarknad förmänniskor med begränsad arbetsförmåga på grund avsjukdom. Utredningen har sammanfattningsvis anförtatt det är ytterst angeläget att regeringen vidtaråtgärder för att skapa en arbetsmarknadspolitik somi ökad utsträckning inriktas på att stödja personermed begränsad arbetsförmåga att ta del avarbetslivet. Vidare har utredningen föreslagit atten ny form av rehabiliteringsbidrag övervägs tillarbetsgivare som anställer personer med begränsadarbetsförmåga. Sistnämnda förslag tar sikte påpersoner som uppburit sjukpenning under en längretid.En arbetsgrupp inom , den s.k.Seniorgruppen, har i kartläggningen ochdiskussionsunderlaget Riv hindren för äldre iarbetslivet (Ds 2002:10) föreslagit bl.a. en ökadsatsning på rehabiliteringsinsatser förförtidspensionärer. Eftersom det inte är rimligt attså många döms ut från en plats i arbetslivet föråterstoden av livet måste enligt Seniorgruppensystemet göras om så att den arbetsförmåga som finnshos många av de pensionerade tas till vara. Ävenformerna för förtidspensionering måste omprövassamtidigt som omfattande insatser måste till i formav rehabilitering m.m. Seniorgruppen har föreslagitatt rapporten i sin helhet överlämnas till de avregeringen initierade trepartssamtalen för fortsattaöverväganden.Som utskottet ser det är det i första handåtgärder för att minska antalet långtidssjukskrivnasom behöver vidtas. En kraftig ökning av antaletlångtidssjukskrivna leder, om inget görs,ofrånkomligen till en ökning av antalet nybeviljadeförtidspensioner och sjukbidrag (sjuk- ochaktivitetsersättning ). Regeringenselvapunktsprogram med bl.a. en förnyelse av denarbetslivsinriktade rehabiliteringen bör, i varjefall , kunna få positiva effekter också påförtidspensionsområdet. Detsamma gäller enligtutskottet RFV:s satsning på information ommöjligheten till vilande förtidspension. Utskottetanser att resultatet av informationssatsningenliksom av regeringens arbete med åtgärdsprogrammetoch beredning av förslag böravvaktas och avstyrker därmed motion Sf34 yrkande 4.Utskottet noterar att ett nytt sjukersättningssystemträder i kraft som innebär attförtidspension och sjukbidrag ersätts avaktivitetsersättning och sjukersättning. De nyaförmånerna skall kunna utges till personer somdrabbats av långvarig eller varaktig medicinsktgrundad nedsättning av arbetsförmågan. Bådesjukersättning och aktivitetsersättning skall kunnautges i form av en inkomstrelaterad ersättning ochett grundskydd i form av garantiersättning. Reglernaom vilande förtidspension har överförts till det nyasystemet och kommer således att gälla även för sjuk-och aktivitetsersättning.Samverkan och finansiell samordningSom redovisats ovan har ,yrkanden om finansiellsamordning. begär i motion Sf36yrkande 6 ett tillkännagivande om finansiellsamordning. (Sf35 yrkande 1) ochFolkpartiet (Sf34 yrkande 1) begär beslut omfinansiell samordning mellan bl.a. hälso- ochsjukvården och socialförsäkringen. Slutligen harModeraterna ett yrkande (Fi36 yrkande 3) som i vissmån tar sikte på samma sak, nämligen attförsäkringskassan skall få ytterligare medel för attköpa vård.Frågan om finansiell samordning mellan olikasamverkande parter har fått allt större betydelse desenaste åren. Bakgrunden är att samhällets resursermåste utnyttjas mer effektivt för att bättre kunnatillgodose enskilda människors behov av stöd,särskilt när det är fråga om personer medsammansatta problem. Om problembilden inte ryms inomen enda myndighets ram kan det leda till en rundgångmellan olika myndigheter. Det är därför angelägetatt samarbete mellan alla berörda myndigheter kommertill stånd vid rehabilitering av personer med behovav stödinsatser från flera aktörer.Som redovisats i det föregående har lokalförsöksverksamhet med finansiell samordninggenomförts dels i form av Finsamförsöken under åren1993-1997, dels i form av de nu pågåendeSocsamförsöken. har (respektive ) beslutat attregeringen skall återkomma till medförslag om finansiell samordning. Vid sistnämndatillfälle begärde att regeringen skulleåterkomma med förslag . Så haremellertid inte skett.I 2002 års vårproposition sägs att frågan omfinansiell samordning mellan socialförsäkringen,hälso- och sjukvården, ocharbetsmarknadsmyndigheterna beredsoch att den kommer att utgöra en integrerad del avden politik mot ohälsa som regeringen återkommer medi höst. Detta har därefter bekräftats avSocialdepartementet.Utskottet kan konstatera att regeringen inte ienlighet med tillkännagivande kommer attlämna förslag . Regeringen har såledestvå gånger i rad inte agerat i enlighet medriksdagens tillkännagivande. Utskottet beklagardetta, vilket utskottet också gjort i yttrande2001/02:SfU6y till överregeringens skrivelse 2001/02:75.Utskottet anser att frågan om införande avfinansiell samordning i hela landet är mycketangelägen och kan anstå. Samhälletssamlade resurser måste kunna användas på ett bättresätt än för att motverka sjukskrivning ochåstadkomma ökad hälsa. Den synnerligen allvarligasituationen gör att denna möjlighet till friareanvändning av resurserna från olika områden måstemöjliggöras. Det är naturligtvis angeläget att detäven efter införandet sker ett fortsattutredningsarbete. Utskottet föreslår i syfte attbåde påskynda regeringens arbete och angeinriktningen härför att följande riktlinjer skallgälla för arbetet.1. Lagen om finansiell samordning skall träda ikraft den 1 januari 2003.2. Finansiell samordning skall omfattaförsäkringskassa, landsting, socialtjänst ocharbetsmarknadsmyndigheter. Samordning skall kunnaske mellan samtliga parter eller mellan de partersom kommer överens om det. Vilka som skall ingå iden finansiella samordningen och vilka satsningarsom skall göras avgörs genom lokalaöverenskommelser.3. Lagen skall medge att förfinansiell samordning får disponera avde för området beräknade kostnaderna för sjukpenningoch rehabiliteringsersättning.4. För hälso- och sjukvårdens del skall självklartde medicinska prioriteringarna ske på samma sätt somhittills.5. Överskott och underskott skall fördelas mellande samverkande parterna.6. En ny jämförelsenorm skall tas fram och ersättaden metod med kontrollkommuner som användes iFinsamförsöken 1993-1997 och i de sedan 1994pågående Socsamförsöken.7. RFV och skall ges i uppdrag attfölja upp och utvärdera resultaten särskilt medavseende på prestationer, prioriteringar ocheventuella undanträngningseffekter. Myndigheternaskall lämna en årlig rapport.Utskottet vill tillägga att villkoren föranvändande av medel under berörda anslag påstatsbudgeten behöver anpassas till den nya lagen omfinansiell samordning. Detta gäller även anslag inomdet arbetsmarknadspolitiska området. När det gällerförsäkringskassorna skall inriktningen vara att enförsäkringskassa för finansiell samordning utansärskild prövning får disponera av deför området beräknade kostnaderna för sjukpenningoch rehabiliteringsersättning. Efter särskilt beslutav regeringen, eller den myndighet regeringenbestämmer, skall en försäkringskassa få disponeraupp till av nämnda kostnader. RFV skall såledeskunna bemyndigas att medge en försäkringskassa attfå disponera medel upp till denna nivå. När detgäller anslagen på statsbudgeten får såvälanslagens storlek som villkoren förmedelsanvändningen beslutas inom ramen förriksdagens budgetbehandling i höst.Enligt utskottets mening medför den finansiellasamordningen inga ökade offentliga kostnader. RFV:soch utvärdering avFinsamförsöken visar på ett överskott redan detförsta året. I tre av försöksområdena uppvisadesdessutom överskott under samtliga tre försöksår.Utskottet anser att som sin mening skallge regeringen till känna vad utskottet nu anfört omriktlinjer för arbetet med att ta fram förslag omfinansiell samordning. Med det anförda tillstyrkerutskottet i huvudsak motionerna Sf35 yrkande 1, Sf34yrkande 1, Sf36 yrkande 6 och Fi36 yrkande 3(delvis).ReservationerUtskottets förslag till riksdagsbeslut ochställningstaganden har föranlett följandereservationer. I rubriken anges inom parentes vilkenpunkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut sombehandlas i avsnittet.1. Den ökande sjukfrånvaron och åtgärder föratt öka hälsan i arbetslivet m.m.(punkterna 1-4)av (), (), (), (), CeciliaMagnusson (m), (), LeifCarlson (m) och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 1 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som framförs i reservation 1 i denna del. Därmedbifaller motion 2001/02:Fif36 yrkande 3 idenna del och avslår motion 2001/02:Fi41 yrkande 1 idenna del.Vi anser att utskottets förslag under punkt 2 bordeha följande lydelse: tillkännager förregeringen som sin mening vad som framförs ireservation 1 i denna del. Därmed bifaller riksdagenmotion 2001/02:Fi36 yrkande 3 i denna del.Vi anser att utskottets förslag under punkt 3 bordeha följande lydelse: tillkännager förregeringen som sin mening vad som framförs ireservation 1 i denna del. Därmed bifaller riksdagendelvis motionerna 2001/02:Sf34 yrkandena 2 och 3,2001/02:Sf35 yrkandena 2-4 och 2001/02:Sf36yrkandena 1-5 och avslår motion 2001/02:Fi41yrkande 1 i denna del.Vi anser att utskottets förslag under punkt 4 bordeha följande lydelse: tillkännager förregeringen som sin mening vad som framförs ireservation 1 i denna del. Därmed bifaller riksdagendelvis motion 2001/02:Sf34 yrkande 4.StällningstagandeMål för lägre sjukskrivning och förtidspensioneringNuvarande utveckling av sjukskrivningar ochförtidspensioneringar är inte förenlig med enlångsiktigt trygg grund för välfärdssystemen.Antalet sjukdagar har ökat från 58 miljoner 1998till 102 miljoner 2001 och fortsätter att öka. Attmänniskor i arbetsför ålder faktiskt arbetar är avmycket stor betydelse för möjligheterna attupprätthålla ekonomisk stabilitet isocialförsäkringarna och en skattebas som kan bäraupp sjukvård, pensioner, utbildning och allt annatsom tillhör ett modernt välfärdssamhälle.En ytterligare aspekt på sjukskrivningarna är deregionala skillnaderna. I nedanstående diagram visassjuktalet (antalet för året ersatta sjukdagar medhel eller partiell sjukpenning persjukpenningförsäkrad) i de olikaförsäkringskassorna. För att underlätta enjämförelse kring hur stora de procentuellaskillnaderna är mellan länen har sjuktalenindexerats mot riksgenomsnittet. Sjuktalet för riketuppgick till . Av diagrammet framgår t.ex. attsjuktalet i och låg ca 40 %högre än riksgenomsnittet , eller såledeskring totalt sett (1,4 x 24,4).De socialdemokratiskt styrda länen i norra de som har högst sjukfrånvaro, som deockså har den högsta arbetslösheten (se tabellennedan). Samtliga storstadslän, där stressen ochtempot i och kring arbetslivet normalt kan väntasvara som högst, låg under genomsnittet försjuktalet. pekadenyligen i en undersökning på sambandet mellan arbeteoch sjukskrivning: arbetslösa tenderar att vara mersjukskrivna än de som har ett arbete. Arbetet i sigkan alltså enligt denna studie sägas ha enhälsobringande effekt.Skillnader i sjuktal, fördelat per län år 2001.Index: Riket = 100(grafiskt element borttaget)Källa: RiksförsäkringsverketAnm. uppgick sjuktalet för riket till 24,4 %.Det är, trots genomförda utredningar, oklart hurmycket av de senaste årens ökning av sjukdagarna somberor på ett försämrat folkhälsoläge och hur mycketsom beror på en ökad belastning på sjukförsäkringenäven om hälsoläget i sig inte försämrats. Detta kanhänga samman med att man utnyttjar de olikaförsäkringssystemen och att kostnaderna då flyttasmellan systemen. Klart är dock att de mycket långasjukskrivningstiderna ofta bidrar till att förvärrasjuklighet och försvåra rehabilitering ochåterinträde i yrkesarbete. Det behövs tydliga målför en återgång till mer normala förhållanden närdet gäller antalet sjukskrivningar och dessasvaraktighet. Det är angeläget att mål utformas på såsätt att det kan nås genom en verklig förbättring avläget - och inte genom att sjuklighet döljs i andrasocialförsäkringssystem eller genom att kostnadenbokförs hos arbetsgivarna i stället för isocialförsäkringarna.Vi anser att målet bör vara att antalet långasjukskrivningar och nytillkommandeförtidspensioneringar skall plana ut under nästa åroch inom vara tillbaka tillgenomsnittet för 1996-98.De ökade sjukskrivningarnas orsakerDen nu beskrivna utvecklingen kan inte förklaras meden orsak utan kräver analyser av en rad komplexaorsakssammanhang.De faktorer som brukar nämnas ärarbetsmiljöfaktorer, arbetsmarknadsläge,ersättningsnivåer på angränsande försäkringsområden,demografiska faktorer, attityder hos patienter ochläkare, effektivitet som"grindvakt", arbetsbelastningen påförsäkringskassan, avtalspensionernas utformning,arbetsmarknadens struktur i olika geografiskaområden etc.Regeringen har uppmärksammat de orsaker somåterfinns i arbetslivet men inte varithandlingskraftig nog att göra någonting åtproblemen.Att som regeringen lägga tyngdpunkten påarbetslivet är ensidigt. Faktorer utanförarbetslivet kan vara minst lika viktiga.Näringslivet har arbetat med attförbättra arbetsmiljön med gott resultat. Framförallt har antalet arbetsolyckor minskat dramatiskt.I fortsättningen granskas de olika orsakerna var försig som ambitionen är att relateraeffekterna av de olika orsakerna till varandra.Utbildning av läkarna m.m.Att i lagstiftningen utforma klara, entydigakriterier för vilka tillstånd som skapar enrättighet vad gäller sjukskrivning är mycket svårtom inte omöjligt.I grunden är det den enskilde som på subjektivagrunder avgör om han eller hon har så mycketarbetsförmåga att han eller hon t.o.m. ibland trotssvår sjukdom väljer att arbeta. Vad som leder tillsjukskrivningar hänger ofta samman medförväntningar, attityder och levnadsstandard i vidbemärkelse (som också kommer till uttryck iersättningsnivåerna i försäkringen) i stället förarbetsförmågan. vet vi att sjukskrivning -framför allt passiv sjukskrivning - skadar denenskildes möjligheter att komma tillbaka tilljobbet. sjukskrivning innebär en mycketliten chans att gå tillbaka till arbetslivet.Återgång till arbete vid sjukskrivning---------------------------------------------------Sjukskrivningsdag Andel som helt återgår iarbete---------------------------------------------------15-29 ---------------------------------------------------30-59 ---------------------------------------------------60-89 ---------------------------------------------------90-119 ---------------------------------------------------120-149 ---------------------------------------------------150-179 ---------------------------------------------------180-209 ---------------------------------------------------210-239 ---------------------------------------------------240-269 ---------------------------------------------------270-299 ---------------------------------------------------300-329 ---------------------------------------------------330-359 ---------------------------------------------------Källa: RiksförsäkringsverketLäkarna, som är de som utfärdarsjukskrivningsintyg bär ett stort ansvar. Avdenna anledning bör så snart som möjligtläkarna genomgå en praktisk utbildning iförsäkringsmedicin. Framgångsrikautbildningsmodeller har redan prövats iSödermanlands och länsförsäkringskasseområden. Om behovet och nyttan avutbildning i försäkringsmedicin varrepresentanter för , , m.fl. eniga om vidsocialförsäkringsutskottets utfrågningar.Den snabbaste åtgärden att minska inflödettill försäkringen är att dra i gångutbildningsverksamhet för i första hand AT-läkarna men också för ST-läkarna och inteminst för privatpraktikerna.Utbildningsmodellen finns. Kostnaderna för ensådan verksamhet med rikstäckande omfattningbör inte överstiga 50 miljoner kronor.Samtidigt som effekterna minskar inflödet iförsäkringen, minskar försäkringstiden ochbelastningen på kassorna. Detta leder i sintur till att trycket på kassorna bör minskaoch då ökar möjligheterna att reducerabehandlingstiderna för de fall som fordrarkvalificerade åtgärder från kassornas sida.Regeringens senfärdighet i denna fråga ärbeklagansvärd. Utredningen om en handlingsplanför ökad hälsa i arbetslivet, ,har i slutbetänkande SOU 2002:5 analyseratsjukfrånvaron. analys - somregeringen hänvisar till - att en sådanutbildning borde ske i landstingens regi harstora brister.