bet · GO01KU11 · 2002-02-22 00:00:00 — Det innebär att önskemålen i den sistnämnda motionen tillgodoses.dels att utskottets hemställan under 2 bort haföljande lydelse:2. beträffande rösträttsålderatt med bifall till motion 2000/01:K234 och medavslag på motionerna 1999/2000:K293,1999/2000:K339, 2000/01:K296 och 2000/01:K401yrkande 2 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört,3. Rösträttsålder (mom. 2)Per () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 14börjar med "Utskottet vidhåller" och slutar med"yrkande 2 avstyrks." bort ha följande lydelse:Utskottet delar uppfattningen att politiken måstegöras mera tillgänglig och intressant, om demokratinskall kunna utvecklas och förbättras. Genom sänktrösträttsålder kan det politiska intresset blandungdomar stimuleras. Rösträtt ger unga en verkliganledning att sätta sig in i vad de olika partiernastår för, och sänkt rösträttsålder tvingar partiernaatt på ett helt annat sätt än faktiskt satsapå att synliggöra sin politik på ett sätt som ärintressant för unga. Därför bör enligt utskottetsmening , som föreslås i motion 2000/01:K401(mp) yrkande 2, hos regeringen begära förslag tillsådan ändring i gällande lagstiftning attrösträttsåldern vid val tillriksdagen och kommun- och samtvid folkomröstningar. Härigenom tillgodoses i olikamån motionerna 1999/2000:K339 (v), 2000/01:K296 (c)och 1999/2000:K293 (fp).När rösträttsåldern , kommer fråganom att ge rösträtt till unga det kalenderår defyller att bli inaktuell. Motion 2000/01:K234(v) avstyrks.dels att utskottets hemställan under 2 bort haföljande lydelse:2. beträffande rösträttsålderatt med bifall till motionerna 1999/2000:K293,1999/2000:K339, 2000/01:K296 och 2000/01:K401yrkande 2 och med avslag på motion 2000/01:K234som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,4. Kombinerat person- och partilistval(mom. 3)Per (), (), () och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 17börjar med "Grunderna för" och slutar med "därmedmotionen." bort ha följande lydelse:Grunderna för hur ledamöter utses genomval är självfallet av väsentlig betydelse för densvenska folkstyrelsen. Det är därför angeläget atterfarenheter av den gällande ordningen fortlöpandevärderas och diskuteras. En sådan diskussion ingår ien levande demokrati. Enligt utskottets mening ärdet angeläget att personvalet får fullt genomslag iSverige. I motion 1999/2000:K230 (s) föreslås attföljderna skall utredas av att införa ett valsystemav tysk modell i . En sådan utredning skulleenligt utskottets mening ge ett värdefullt bidragtill den diskussion om hur en vital demokrati kanvidmakthållas och förnyas.dels att utskottets hemställan under 3 bort haföljande lydelse:3. beträffande kombinerat person- ochpartilistvalatt med bifall till motion 1999/20:K320mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört,5. Mandatfördelningstekniken vidriksdagsval (mom. 5)(), (), MatsEinarsson (v), Per () och ()anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 17börjar med "Utskottet har tidigare" och slutar med"yrkande 2." bort ha följande lydelse:Mandatfördelningsspärrar brukar motiveras utifrånbehovet av stabila regeringsmajoriteter. Syftet sägsvara att undvika partisplittring. I och för sigfinns det skäl som talar för att det vore bra medstabila regeringsmajoriteter, men sådana hör tillsällsyntheterna i , trots vårt valsystem.Det normala har alltsedan 1970 års val varit attSverige har en minoritetsregering.Majoritetsregeringar tillhör undantagen. Det finnsheller inga garantier för att stabilaregeringsunderlag etableras bara för att det finnsen kraftig mandatfördelningsspärr.Mandatfördelningsspärrarna är heller inte någongaranti för att inte ett stort antal partier skallkunna etableras i riksdagen.Mandatfördelningsspärren på har tämligenabrupta effekter. Valsedelsbeteckningar som samlarstrax över 200 000 röster blir helt utan mandatmedan beteckningar som samlar strax över 220 000röster får minst 14-15 mandat. Dessa tröskel- ellerfalluckeeffekter är helt orimliga. I vissa fall kandet leda till att en mycket stor del av svenskafolket saknar representation i landets parlament.Man kan ha förståelse för att valsystemet intealltför mycket skall uppmuntra till partibildningarutifrån opportunistiska vindar, men är detviktigt att valsystemet heller inte diskriminerarnya politiska rörelser genom helt orimligatröskeleffekter. Det måste finnas dynamik ochmöjlighet till vitalisering i det demokratiskasystemet.Det finns självklart olika tekniska lösningar föratt göra det svenska valsystemet mer representativtför väljaropinionen. I debatten framställs gärna enhandlingsduglig riksdag som motpol till envitaliserad demokrati öppen för nya politiskaopinioner. Men det behöver inte vara motstridigakrav om man avstår från en absolutmillimeterrättvisa när det gällerriksproportionaliteten. Det har man ju redan gjortgenom nuvarande system. Om en absolutmillimeterrättvisa skulle gälla skulle de mandat sominte fördelas till partibeteckningar under 4 %egentligen vara obesatta i . Redan nuförekommer alltså en viss överrepresentation förpartierna i riksdagen.Systemet med fyraprocentsspärren vid fördelning avmandaten bör avvecklas. Det bör också påpekas skulle slippa alltför kraftiga marginaleffekteri mandatfördelningen, om nuvarande riksspärr på 4 %ersattes med en intrappningsskala. För partier ärdet ju viktigare att ha någon representation iparlamentet än att stå utanför helt i ett system medkraftig initialspärr.Det är sant att små partigrupper i sig får svårtatt greppa hela riksdagsarbetet, och utskotten kanknappast ha högre ledamotstal än 17. Men det börinte vara ett avgörande skäl mot en differentieradrepresentation; även ett parti som erhållit ettlokalt mandat genom att passera tolvprocentsspärreni en valkrets har ju rätt till representation, trotsatt partiet inte kan få utskottsrepresentation.En intrappningsskala i ett valsystem kan möjligenvara svår att konstruera men är fullt möjlig. Menäven andra lösningar bör kunna övervägas för attgöra valsystemet smidigare och leda till en ökningav demokratins intensitet och effektivitet.Valresultatet 1998 indikerar ju också att trepartier riskerar att akut hamna strax under spärren.Ett icke önskvärt scenario för svensk demokrati ochpolitik vore ju om av väljarkåren - deröstande - skulle bli utan representation i Sverigesriksdag.Riksdagen bör begära att regeringen tillsätter enutredning som bör arbeta utifrån perspektivet atteventuella förändringar om fyraprocentsspärren skallkunna beslutas i samband med valet och träda ikraft först , såvida inte nyval inträffar underden senare mandatperioden. Utskottet tillstyrkerdärmed motion 2000/01:K268 yrkande 2 (kd) ochavstyrker motionerna 1999/2000:K202 (m) yrkande 1och 2000/01:K202 (m) i denna del.dels att utskottets hemställan under 5 bort haföljande lydelse:5. beträffande mandatfördelningstekniken vidriksdagsvalatt med bifall till motion 2000/01:K268 yrkande 2som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,6. Antalet riksdagsledamöter (mom. 6)Per (), (), () och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 19börjar med "Utskottet har" och slutar med "i dennadel." bort ha följande lydelse:Sveriges riksdag har med sina 349 ledamöter en iförhållande till landets folkmängd osedvanligt storrepresentation jämfört med andra demokratiskaländer. En minskning av antalet ledamöter skulleenligt utskottets mening medverka till attledamöterna blev mer kända och förstärka derasmöjligheter att fullgöra sin uppgift. Ledamöternaskulle kunna ges bättre stöd i sitt arbete utan attdetta skulle kosta mera pengar. skulledärmed bli mer arbetsduglig. Genom den moderna IT-utvecklingen och tillgången till Internet harskapats nya möjligheter till kontakt mellan väljareoch valda oberoende av geografiskt avstånd.Som nämns i motionerna 1999/2000:K206 (m) yrkande12 och 2000/01:K303 (m) yrkande 6 har antalet 249diskuterats, och utskottet anser det vara ettlämpligt antal. bör med bifall till denämnda motionerna begära att regeringen efterutredning lägger fram förslag om en sådan minskningav antalet riksdagsledamöter. Härigenom tillgodosesockså motionerna 1999/2000:K217 (m) och, i viss mån,1999/2000:K202 (m) yrkande 2 och 2000/01:K212 (m) idenna del.dels att utskottets hemställan under 6 bort haföljande lydelse:6. beträffande antalet riksdagsledamöteratt med bifall till motionerna 1999/2000:K206yrkande 12 och 2000/01:K303 yrkande 6 och medanledning av motionerna 1999/2000:K202 yrkande2, 1999/2000:K217 och 2000/01:K212 i denna delsom sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,7. Folkomröstningsutredning (mom. 9)(), (),(), (), MatsBerglind (s), (),() och ()anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 24börjar med "Den svenska folkstyrelsen" och slutarmed "2000/01:K202 (kd) avstyrks." bort ha följandelydelse:Den representativa demokratins principer ärgrundläggande för det svenska statsskicket. Deregler som gäller för folkomröstning i den svenskaförfattningen har utvecklats med utgångspunkt idessa principer.Ett vidgat bruk av folkomröstningar och ettinförande av beslutande folkomröstningar kommerenligt utskottets mening att allvarligt försvaga detparlamentariska styrelseskicket och motverkasträvandena att stärka ställning. Ensådan utveckling är inte önskvärd.Beredningen inom av 1996 årsFolkomröstningsutrednings förslag avslutades isamband med att författningsutredning ficksina tilläggsdirektiv att utreda bl.a. frågan omskilda valdagar. Beredningen har inte lett tillnågot förslag från regeringen.Utskottet anser inte att det nu finns anledning attytterligare utreda frågan om folkomröstningar.Motionerna 1999/2000:K206 (m) yrkande 11,2000/01:K303 (m) yrkande 5, 1999/2000:K279 (kd) och2000/01:K397 (c) yrkande 2 avstyrks.Någon skyldighet finns inte för att följaett utslag av en rådgivande folkomröstning, utan detär som själv avgör huromröstningsresultatet skall påverka riksdagensbeslut. Motion 2000/01:K202 (kd) avstyrks därmed.dels att utskottets hemställan under 9 bort haföljande lydelse:9. beträffande folkomröstningsutredningatt avslår motionerna 1999/2000:K206 yrkande 11,1999/2000:K279, 2000/01:K303 yrkande 5 och2000/01:K397 yrkande 2,8. Riksdagskommissioner (mom. 13)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 29börjar med "Utskottet vidhåller" och slutar med"1999/2000:K244 avstyrks." bort ha följande lydelse:Debatten om den s.k. IB-affären visar enligtutskottets mening på ett behov av att riksdagenskall kunna utse särskilda riksdagskommissioner, sombör vara ett komplement till den granskning somkonstitutionsutskottet löpande gör och avse sådanamera omfattande undersökningar som utskottetsvårligen kan klara av inom ramen för den ordinariegranskningen. I varje särskilt fall bör enligtutskottets mening ställning tas till om dessakommissioner skall ha möjlighet att befria personerfrån gällande tystnadsplikter. Med hänvisning tilldetta bör , som begärs i motion1999/2000:K244 (fp), uppdra åt regeringen att utredaoch förelägga förslag som möjliggörtillsättande av riksdagskommissioner.dels att utskottets hemställan under 13 bort haföljande lydelse:13. beträffande riksdagskommissioneratt med anledning av motion 1999/2000:K244mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört,9. Behörighet som statsråd (mom. 15)(), () och Per () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 32börjar med "Utskottet anser" och slutar med"2000/01:K230 (mp)." bort ha följande lydelse:Enligt utskottets uppfattning skall alla medborgareha samma rättigheter, möjligheter och skyldigheter,och den som har fått svenskt medborgarskap skallinte diskrimineras därför att han eller hon inte harhaft detta medborgarskap tillräckligt länge.Den som godkänner som statsminister utserstatsråden bland svenska medborgare. Det är sedandet parlamentariska systemet - i sista hand väljarna- som kontrollerar att statsministerns bedömningarär rimliga. En regel om tioårigt medborgarskapinnebär enligt utskottets mening attfolksuveränitetens och parlamentarismens principeroch effektivitet underkänns.Regeringen bör således, som föreslås i motion2000/01:K230 (mp), återkomma till medförslag till ändring i regeringsformen som innebäratt kravet på att ha varit svensk medborgare i tioår för att kunna bli statsråd upphävs.dels att utskottets hemställan under 15 bort haföljande lydelse:15. beträffande behörighet som statsrådatt med bifall till motion 2000/01:K230 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottetanfört,10. Statschefen (mom. 16)(), () och Per () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 38börjar med "I frågan" och slutar med "motion1999/2000:K264 (v)." bort ha följande lydelse:Enligt utskottets uppfattning bör statschefen, sominnehar det främsta ämbetet i en demokrati,tillsättas på ett sätt som står i överensstämmelsemed den demokratiska grunduppfattning som i allaandra offentliga sammanhang anses självklar.Monarkins själva existens fungerar som en ideologiskkonservering av icke-demokratiska föreställningar om"överhetens" utvaldhet och "naturliga"maktbefogenheter. Statschefens representativafunktion understryker ytterligare det orimliga i attstatschefen föds till sitt ämbete. Dessaförhållanden motiverar enligt utskottets mening attstatschefen utses bland personer som kan förväntasha erfarenhet av att representera nationen och somåtnjuter ett brett politiskt förtroende.En bred diskussion bör initieras om statsskicketsframtida utformning med utgångspunkt i konkreta ochrealistiska förslag. Regeringen bör därför, sombegärs i motionerna 2000/01:K257 (v) och2000/01:K215 (mp), ta fram förslag till sådanaändringar som gör det möjligt att avskaffa monarkin.Det kan senare finnas anledning att underställafolket frågan om erforderlig grundlagsändring i enfolkomröstning. Att utan sådana förslag och en sådanbred diskussion anordna en folkomröstning i fråganär enligt utskottets mening inte meningsfullt, ochutskottet avstyrker motion 2000/01:K244 (m).I avvaktan på att den ovan angivna förändringen avstatsskicket kan träda i kraft bör, som framhålls imotion 1999/2000:K264 (v), de delar av kungensapanage som inte utgår som arvode till kungafamiljenunderkastas redovisningsskyldighet och revision påsamma sätt som andra statsutgifter. Bortsett frånarvodesdelen bör alltså såväl representationsanslagsom det antal tjänstemän som skall finnas vid ettstatschefskansli redovisas, budgeteras och reviderassom inom övriga statsförvaltningen. Det torde ocksåligga i hovets intresse att så öppet som möjligtredovisa hur skattebetalarnas medel används.Utskottet anser vidare, liksom motionärerna, atthovet, i meningen uppvaktning och liknande, böravskaffas. Då statschefen, hans maka eller derasställföreträdare vid representation och liknandeuppgifter behöver människor vid sin sida skall dessavara av staten på sedvanligt sätt anställdatjänstemän.Vad utskottet här anfört bör med bifalltill motionen som sin mening ge regeringen tillkänna.dels att utskottets hemställan under 16 bort haföljande lydelse:16. beträffande statschefenatt med bifall till motionerna 1999/2000:K264,2000/01:K215 och 2000/01:K257 och med avslag påmotion 2000/01:K244 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört,11. Bekännelsekravet för den kungligafamiljen (mom. 17)(), (), Per () och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 38börjar med "Inte heller" och slutar med "avstyrkssåledes." bort ha följande lydelse:Bestämmelserna i successionsordningen som innebäratt Konungen eller Drottningen, om hon är statschef,alltid skall vara "av den rena evangeliska läran"och att prinsar och prinsessor av det kungliga husetskall uppfödas i samma lära är enligt utskottetsuppfattning otidsenlig i när Svenska kyrkanskiljs från staten, och därigenom också enneutralitet i religiösa frågor från statsmaktenssida upprättas. Kravet på att statschefen skallomfatta en viss religiös tro står i strid med såvälgrundlagens 2 kap. 1 § angående religionsfrihet somden annars numera allmänt omfattade åsikten attstaten skall förhålla sig neutral i religiösaspörsmål. Utskottet, som instämmer i vad som anförsi motion 2000/01:K229 (mp), anser att tiden nu ärmogen att ändra på den rådande ordningen vad gällerbekännelsekravet i successionsordningen. Riksdagenbör därför med bifall till motionen hos regeringenbegära förslag till ändring av den nämndabestämmelsen i successionsordningen.dels att utskottets hemställan under 17 bort haföljande lydelse:17. beträffande bekännelsekravet för denkungliga familjenatt med bifall till motion 2000/01:K229 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottetanfört,12. Lagprövningsfrågor (mom. 18)(), (),(), (), MatsBerglind (s), (),() och ()anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 45börjar med "I motioner" och på s. 46 slutar med"till känna." bort ha följande lydelse:All offentlig makt i utgår från folket. Bestämmelsen geruttryck åt folkstyrelsen som den bärande principenför det svenska statsskicket.Riksdagen är folkets främsta företrädare. Detta är fundamentet för det svenskafolkstyret. Folket har att besluta i eget hus. Ingaandra statsorgan skall ställas ovanför folkets valdarepresentanter. En utgångspunkt måste därför varaatt det är uppgift att tolka grundlagen.Utskottet vill framhålla att har en uniktradition och ett utvecklat system för att i förvägpröva ett tilltänkt lagförslags lämplighet frånolika utgångspunkter. Beredningen av ett lagförslagomfattar normalt utredning, remissförfarande ochlagrådsgranskning.Lagrådets granskning av ett lagförslag skall enligt8 kap. 18 § regeringsformen avse bl.a. hur förslagetförhåller sig till grundlagarna och rättsordningen iövrigt och hur det förhåller sig tillrättssäkerhetens krav samt vilka problem som kanuppstå vid tillämpningen.Lagrådets yttranden har praktiskt taget genomgåendevarit av juridisk-teknisk art. Inriktningen påLagrådets yttranden har inneburit att det ipraktiken kunnat förenas med folkstyret.Ett noggrant beredningsförfarande, som omfattaräven den juridisk-tekniska granskningen av Lagrådetmen där som lagstiftare har det ytterstaansvaret, är enligt utskottets uppfattning den bästagaranten för att lagstiftningen uppfyller högtställda krav på rättssäkerhet och ändamålsenlighet.Enligt gällande ordning finns visst utrymme förprövning i efterhand av en föreskrifts förenlighetmed bestämmelse i grundlag eller annan överordnadförfattning. Det gäller föreskrifter såväl i lageller regeringsförordning som imyndighetsföreskrifter. En föreskrift i lag ellerregeringsförordning får dock sättas åt sidan pågrund av bristande överensstämmelse med överordnadförfattning endast om felet är uppenbart. Bådedomstolar och andra offentliga organ har utrymme för- rätt och skyldighet att göra - en sådan prövning.Men lagprövningsinstitutet är inget normalt inslag isvensk rättstillämpning.Ett slopande av uppenbarhetsrekvisitet leder enligtutskottets uppfattning till osäkerhet och skadarförtroendet för rättsordningen. Ett stort antalinstanser ges rätt och skyldighet att i avsevärtstörre omfattning än med nuvarande regler överprövabeslut som fattats av eller regeringen. Enlagprövning som centraliseras till ett organ, såsomen författningsdomstol, skulle leda till att dettaorgans maktställning blir mycket stark - alltförstark för att vara väl förenlig medfolkstyrelseprincipen. Ingen av dessa lösningar ärenligt utskottets uppfattning tillfredsställande. Ipraktiken juridifieras politiken, i stället för attdemokratiseras.Utskottet vill erinra om att författningsdomstolarfrämst förekommer i förbundsstater.Författningsdomstolens viktigaste uppgift i Tysklandär att slita kompetenskonflikter mellan delstateroch förbundsrepubliken.Utskottet vill också framhålla att en ökadlagprövningsrätt för domstolar innebär enpolitisering av juridiken, där domare allt oftarekommer att kunna - men också avkrävas - politiskaställningstaganden. Utvidgad lagprövningsrättinnebär att domstolarna får en ökad politisk makt.All internationell erfarenhet visar att i länder därden judiciella makten är stark, som i , ärutnämningarna av domare starkt politiserade. Detjudiciella upphör att vara judiciellt och blirpolitik. Med nuvarande ordning föranlederdomarutnämningar sällan politiska kontroverser ivårt land. Ger vi domstolarna större och större rättatt överpröva uppfattning att dess beslutär lagliga, finns risken att varje politisk rörelseockså kommer att försöka se till att utnämna domaresom har åsikter i linje med rörelsens ideologi. Detobjektiva och förhållandevis sakligastatstjänstemannaidealet skulle enligt utskottetsuppfattning riskera att gå till historien vad gällerdomarkåren.Grundläggande förändringar av författningbör enligt utskottets uppfattning ske endast i bredpolitisk enighet. regeringsform varresultatet av en sådan uppgörelse. De förändringarsom motionärerna föreslår innefattar en väsentligmaktförskjutning till nackdel för folkstyret.Utskottet är inte berett att förorda en sådanmaktförskjutning.Utskottet uttalade vid behandlingen av regeringensproposition med anledning avRättighetsskyddsutredningens förslag enhälligt attdet inte kunde komma i fråga att i något hänseendeförändra lagprövningsrätten och attuppenbarhetsrekvisitet måste få en särskildbetydelse när det gäller av beslutad lageller annan föreskrift (bet. KU 1978/79:39).Utskottet uttalade att enligt grundlagenär den främste lagstiftaren och att endast riksdagenkan stifta grundlag. Utskottet ansåg därför att detär naturligt att är den instans som ärbäst ägnad att pröva om en viss föreskrift ärgrundlagsenlig. Uppenbarhetsrekvisitet medförde idetta fall enligt utskottet att riksdagenstillämpning av visst grundlagsstadgande måsterespekteras så länge den håller sig inom ramen fören möjlig tolkning av bestämmelsen i fråga. För attunderlåta tillämpning av en av beslutadföreskrift måste det därför, enligt utskottet,fordras att föreskriften materiellt sett äroförenlig med ett grundlagsstadgande eller att detvid föreskriftens beslutande förekommit ett klartoch direkt åsidosättande av ett uttryckligtstadgande i grundlag eller riksdagsordningen omlagstiftningsproceduren som uppenbarligen måsteanses vara av väsentlig betydelse för denna.Sveriges medlemskap i innebär att EG-rätten harföreträde framför svensk lag utan att det finnsnågot krav på uppenbar motstridighet. Dettaförhållande kan visserligen ses som en minskning avutrymmet för att tillämpa uppenbarhetsrekvisitet.Utskottet vill dock påpeka att lagprövningsregeln i11 kap. 14 § regeringsformen tar sikte påkonflikter mellan svenska rättsnormer av skildavalörer och anser att de återgivna uttalandenaalltjämt äger giltighet.Motionerna 1998/99:K303, 1998/99:K328 yrkande 12,1999/2000:K206 yrkande 7, 1999/2000:K204 yrkande 13,1999/2000:K244 yrkandena 3 och 4, 1999/2000:K257,1999/2000:K348, 2000/01:K278 yrkande 6, 2000/01:K396yrkande 1 och 2000/01:Ju933 yrkandena 31 och 32avstyrks.dels att utskottets hemställan under 18 bort haföljande lydelse:18. beträffande lagprövningsfrågoratt avslår motionerna 1998/99:K303, 1998/99:K328yrkande 12, 1999/2000:K204 yrkande 13,1999/2000:K206 yrkande 7, 1999/2000:K244yrkandena 3 och 4, 1999/2000:K257,1999/2000:K348, 2000/01:K278 yrkande 6,2000/01:K396 yrkande 1 och 2000/01:Ju933yrkandena 31 och 32,13. Domstolarnas ställning (mom. 19)Per (), (), () och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 51börjar med ", och" och slutar med"Motionerna avstyrks." bort ha följande lydelse:Ärenden om domstolsväsendet bereds i avjustitieutskottet. Domstolarna tenderar därmed attuppfattas mer som en brottsbekämpningsmyndighet,inplacerad mellan åklagarväsendet ochkriminalvården, än som den rättsstatens kärna somdomstolarna bör utgöra. Domstolarnas roll är tillstor del av konstitutionell art. För att tydliggöradomstolsväsendets särskilda ställning ikonstitutionellt hänseende bör domstolsfrågorna, somframhålls i motion 2000/01:Ju415 (m) yrkande 1, iframtiden beredas av konstitutionsutskottet.Härigenom tillgodoses i viss mån också motionerna1999/2000:K206 (m) yrkande 8 och 2000/01:K278 (m)yrkande 7.