bet · GP01JUU18 · 2002-02-12 00:00:00 — Hemlig teleavlyssning, m.m. Utskottets förslag till riksdagsbeslutRiksdagen lägger regeringens skrivelse 2001/02:52Hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning ochhemlig kameraövervakning vid förundersökning ibrottmål till handlingarna.Stockholm den 12 februari 2002På justitieutskottets vägnarFredrik ReinfeldtFöljande ledamöter har deltagit i beslutet:Fredrik (), (), MärtaJohansson (s), (), (), (), (), (), (),(), (), RagnwiMarcelind (kd), (), (),(), (c) och JohanPehrson (fp).2001/02JuU18Utskottets övervägandenI detta betänkande behandlar utskottet regeringensskrivelse om hemlig teleavlyssning, hemligteleövervakning och hemlig kameraövervakning vidförundersökning i brottmål under år 2000.Av skrivelsen framgår att hemlig teleavlyssning,hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervakningtill största delen har använts vid fall om misstankeom grovt narkotikabrott och varusmuggling avnarkotika (grovt brott) samt även, i vissomfattning, vid misstanke om annan grovbrottslighet, t.ex. mord. I skrivelsen harregeringen i tabellform redovisat antalet meddeladetillstånd till hemlig teleavlyssning, hemligteleövervakning och hemlig kameraövervakning, dengenomsnittliga avlyssnings- respektiveövervakningstiden (det sistnämnda dock ej för hemligkameraövervakning) samt antalet fall (i procent) däråtgärden haft betydelse för förundersökningen underåren 1991 rörande hemlig teleavlyssningoch hemlig teleövervakning samt under åren 1997t.o.m. 2000 avseende hemlig kameraövervakning. Nedanredovisas kortfattat tillämpningen av tvångsmedlen ide tre lagarna.Domstol har meddelat tillstånd till hemligteleavlysning i 312 fall, varav 242 avsågnarkotikarelaterad brottslighet och 70 rörde annanbrottslighet. Motsvarande antal för åren 1999 och1998 var 216 och 65 respektive 252 och 60 beviljadetillstånd. har det förekommit 7 falldär en ansökan om hemlig teleavlyssning har lämnatsutan bifall av domstol. Den genomsnittligaavlyssningstiden var , medan motsvarandetider var 36 respektive 37dagar. Avlyssningstiderna varierade kraftigt. Underår 2000 förekom fall där avlyssningen bara pågick 1dag, medan den längsta tiden var och 24dagar. I enstaka fall kunde avlyssning integenomföras på grund av tekniska problem.Avlyssningen har haft betydelse förförundersökningen i av fallen,motsvarande siffror var 52respektive . Den hemliga teleavlyssningen harinte gett något resultat i av fallen och iknappt av fallen har avlyssningen avbrutits medkvarstående misstanke.Tillstånd till hemlig teleövervakning lämnades år2000 i 358 fall, varav 251 avsåg narkotikarelateradbrottslighet och 107 annan brottslighet. Motsvarandeantal var 219 och 78respektive 258 och 75 beviljade tillstånd. Av de 107tillstånd som beviljades rörande annanbrottslighet än narkotikarelaterad sådan, har 6tillstånd meddelats efter framställning frånEkobrottsmyndigheten. har domstol i 6fall lämnat en ansökan om tillstånd till hemligteleövervakning utan bifall. I samtliga dessa fallhar domstol i samma ärende lämnat en ansökan omtillstånd till hemlig teleavlyssning utan bifall.Den genomsnittliga övervakningstiden var ,medan motsvarande tider . Liksom vid hemligteleavlyssning varierade övervakningstidernakraftigt. förekom fall därteleövervakningen bara pågick , medan denlängsta tiden var och 24 dagar.Övervakningen har haft betydelse förförundersökningen i av fallen.Motsvarande andel var 48 %.Den hemliga teleövervakningen har inte gett någotresultat i av fallen och den haravbrutits med kvarstående misstanke i avfallen.Tillstånd till hemlig kameraövervakning lämnades i43 fall, varav 33 avsåg narkotikarelateradbrottslighet och 10 annan brottslighet. Motsvarandeantal var 27 och 3 respektive38 och 7 beviljade tillstånd. Den genomsnittligatiden för hemlig kameraövervakning var drygt 27dagar, medan motsvarande tider för åren 1999 och1998 var . Tiden varierade ide enskilda fallen och 27dagar. Den hemliga kameraövervakningen har haftbetydelse för förundersökningen i avfallen. Motsvarande siffror för åren 1999 och 1998var 50 respektive . I av fallen harövervakningen inte gett något resultat och i drygt37 % av fallen har åtgärden avbrutits medkvarstående brottsmisstanke.I avsnitt 4 Slutsatser i skrivelsen (s. 11-13)anför regeringen bl.a. följande. Av redovisningenframgår att tvångsmedlen, i likhet ,främst har använts i förundersökningar där detfunnits misstankar om organiserad eller annarsomfattande handel med narkotika och där andraspaningsmetoder har prövats utan resultat ellerredan från början visat sig vara otillräckliga.Huvudsyftet har fortfarande varit att avslöja denmera omfattande narkotikasmugglingen till Sverigeoch försäljningen av narkotika inom landet.Vid all tvångsmedelsanvändning måste en avvägningske mellan vilken nytta denna kan föra med sig ochvilken grad av intrång i den enskildes personligaintegritet som kan accepteras. Ett regeringsbeslutom tillsättandet av en parlamentarisk utredning meduppgift att kartlägga, analysera och utvärdera sådanlagstiftning som berör den enskildes integritet äratt vänta . Inom Justitiedepartementetbereds även ett förslag om s.k. offentliga ombud.Avslutningsvis konstaterar regeringen att samtligaovan nämnda tvångsmedel har visat sig varavärdefulla hjälpmedel i kampen mot den grova, mångagånger organiserade, brottsligheten. ärdet mycket viktigt att noga följa utvecklingen närdet gäller såväl hemlig teleavlyssning, hemligteleövervakning som hemlig kameraövervakning. Denårliga redovisningen från Riksåklagaren ochRikspolisstyrelsen ger en värdefull inblick i hurreglerna tillämpas och i de förändringar som skett iförhållande till . Redovisningen byggeremellertid delvis på uppgifter som är svåra attbedöma. Regeringen avser att genom en dialog medmyndigheterna undersöka om redovisningen kanförbättras i syfte att stärka förutsättningarna förden parlamentariska granskningen. Regeringen avseratt återkomma till denna fråga i lämpligtsammanhang.Inga motioner har väckts med anledning avskrivelsen.Utskottet delar regeringens uppfattning att deangivna tvångsmedlen har visat sig vara värdefullahjälpmedel i kampen mot den grova, många gångerorganiserade, brottsligheten och anser attlagstiftningen även fortsättningsvis behövs i denkampen. Utskottet ser med tillfredsställelse på attregeringen nu avser att tillsätta en parlamentariskutredning med uppgift att kartlägga, analysera ochutvärdera sådan lagstiftning som berör den enskildesintegritet. Regeringen aviserade en sådan utredningredan år 1999, och utskottet konstaterade då att detinte syntes föreligga någon egentlig oenighet närdet gäller vikten av att integritetsfrågoruppmärksammas i lagstiftningsarbetet (bet.1998/99:JuU21 s. 6-7). Utskottet föreslår attregeringens skrivelse läggs till handlingarna.