bet · GP01FÖU3 · 2002-03-19 00:00:00 — Utskottet avstyrker därför motion 2000/01:Fö802 (v)yrkandena 1-4.I motion 2001/02:Fö14 (v) krävs att värnpliktiga skall ges erforderligutbildning inför tjänstgöring till följd av incidenter och fredskriser, såatt olyckor kan undvikas (yrkande 4). Utskottet utgår från att ansvarigmyndighet ger totalförsvarspliktiga en från säkerhetssynpunkt erforderligutbildning inför insatser i det slags operationer som motionärerna nämner.Utskottet avstyrker därför motionsyrkandet.Ersättning vid personskadaGrundläggande bestämmelser om ersättning vid skadaTotalförsvarspliktiga som skadar sig i samband med sin tjänstgöring harrätt till ersättning enligt lagen (1997:265) om statligt personskadeskydd (LSP) och lagen (1977:266) om statlig ersättning vid ideell skada, m.m. (LSI). LSP utgör ett grundskydd och innehåller dels regler för ersättning vidsjukdom, arbetsoförmåga och dödsfall, dels regler för sjukpenning, delsregler för storleken på livränta. LSI ger ersättning för sveda, värk, lyte,stadigvarande men och andra olägenheter.Dessa två lagar, som utgör särregler för bl.a. totalförsvarspliktiga,anknyter till de ersättningsregler som gäller andra medborgare enligt lagen(1962:381) om allmän försäkring (AFL) och lagen (1976:3) omarbetsskadeförsäkring (LAF). I propositionen framhåller regeringen attmotivet för denna särregler-ing är att de totalförsvarspliktiga under singrund- och repetitionsutbildning utsätts för risker som de i annat fallinte skulle ha utsatts för. Även socialförsäkringsutskottet framhållerdetta i sitt yttrande och tillägger att tjänstgöringen dessutom ärobligatorisk.Utskottet kan konstatera att det finns fog för en särskild lagreglering förskadeersättning till totalförsvarspliktiga. Deras tjänstgöring innebäringet arbetsförhållande i den mening som täcks in av LAF, liksom atttjänstgöringen innehåller nämnda risker och sker under tvång.Särregleringen för totalförsvarspliktiga innebär bl.a. att det finns formerför beräkning av sjukpenning och livränta även om de tidigare inte haftinkomst samt gynnsammare bevisregler än vid tillämpningen av LAF. Särskildaersättningsregler finns även för dem som tjänstgör i utlandsstyrkan ienlighet med lagen (1999:568) om utlandsstyrkan inom Försvarsmakten.När det gäller de grundläggande bestämmelserna om ersättning vid skadadelar utskottet regeringens uppfattning att det inte bör vara någonskillnad om den totalförsvarspliktige fullgör lång eller kortgrundutbildning eller repetitionsutbildning. Likaså bör alla som fullgör grund- ochrepetitionsutbildning ha samma rätt till ersättning för sveda och värk m.m.i enlighet med bestämmelserna i . Grundprincipen bör således vara att degrundläggande bestämmelserna om ersättning vid skada och sjukdom förtotalförsvarspliktiga skall vara lika oavsett utbildningstidens längd.Utskottet föreslår därför bifall till regeringens förslag till lag omändring i lagen (1977:265) om statligt personskadeskydd i berörd del.Utskottet föreslår vidare bifall till regeringens förslag till lag omändring i lagen (1977:266) om statlig ersättning vid ideell skada, m.m. iden del förslagen rör ersättning vid sjukdom och personskada, med denförändringen att ordet "endast" i 1 § andra stycket inte bör strykas utanfinnas kvar i den nya lydelsen. Som socialförsäkringsutskottet påpekat isitt yttrande utgör bestämmelsen i detta stycke ett undantag frånbestämmelsen i paragrafens första stycke. Ordet endast bör därför finnaskvar eftersom det innebär att ingen annan än angiven grupp har rätt tillersättning vid fritidsskada.Livränteunderlagets storlek m.m.Regeringens förslag om ändrade bestämmelser för lägsta livränteunderlaginnebär förbättringar för de totalförsvarspliktiga. Den nuvarandenivåindelade ålderstrappan föreslås bli ersatt av en lägsta nivå sommotsvarar den som redan gäller från och med . Vidare föreslårregeringen att livränteunderlaget skall bestämmas till minst femprisbasbelopp vid tillämpning av lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring.Regeringen anser denna nivå vara väl avvägd i förhållande till medellönenför den åldersgrupp som motsvarar totalförsvarspliktiga undergrundutbildning. Livräntan skall kompensera för det inkomstbortfall somskadan medför i form av nedsatt eller bristande arbetsförmåga.I kommittémotion 2001/02:Fö1 (m) yrkande 3 föreslås att livräntebeloppetsätts till minst sju och ett halvt prisbasbelopp. I motion 2001/02:Fö17 (m)avges ett yrkande med samma innebörd (yrkande 2).Socialförsäkringsutskottet, som yttrat sig över propositionen och vissamotioner, föreslår att försvarsutskottet tillstyrker propositionen i härbehandlad del och avstyrker tillhörande motioner.Utskottet anser för sin del följande. De som tjänstgör med stöd avtotalförsvarsplikt är unga människor. Få har haft varaktig anställning ochlön. Deras tjänstgöring fullgörs med stöd av en pliktlag och är ytterstbaserad på tvång. Tjänstgöringen innebär risker som dels dentotalförsvarspliktige inte själv kan välja om han eller hon vill utsättasig för, dels att riskerna är högre än för andra jämförbaramedborgargrupper. Enligt vad som framkom vid utskottets offentligautfrågning om säkerheten under plikttjänstgöring är dennarisk ca sex gånger högre för pliktpersonal. Det är utskottets mening attdenna merrisk och detta tvång måste kompenseras.Utskottet anser, liksom regeringen och socialförsäkringsutskottet, attanvändningen av en schablon vid beräkningen av livränteunderlaget är attföredra, eftersom detta ger förutsägbarhet om reglernas tillämpning samtförutsättningar för en rättvis och lika behandling. Utskottet biträderdärför reger-ingens förslag om att avskaffa den s.k. ålderstrappan vidberäkning av livränteunderlaget.I dag finns en statlig riskgaranti motsvarande 22 basbelopp för dödsfalloch allvarlig skada dels i tjänstereseförsäkringen gällande anställda i För-svarsmakten, dels i förordningen om utlandsstyrkan gällande personal somtjänstgör i utlandsstyrkan. Regeringen anför i propositionen attriskgarantin skall kompensera för de inslag av tvång och merrisk som finnsi totalförsvarsverksamheten. Regeringen aviserar att den i förordningkommer att införa ett system med en statlig riskgaranti även för detotalförsvarspliktiga som skadas under utbildningen.Utskottet anser, till skillnad från regeringen, att riskgarantin endastskall kompensera för den högre risken i tjänstgöringen. Utskottet anservidare att tjänstgöring i utlandsstyrkan innebär risker som i genomsnittkan anses vara i nivå med riskerna under plikttjänstgöring. kan devara högre, ibland lägre, beroende på vilka uppgifter som skall lösas.Hänsyn till att tjänstgöringen sker med stöd av plikt får tas på annat sätt. Utskottet anser att det därför är rimligt att det för detotalförsvarspliktiga ges en riskgaranti på 22 prisbasbelopp. Utskottetförutsätter därför att regeringen beslutar om denna nivå i den aviseradeförordningen. Därmed blir förslaget i motion 2001/02:Fö1 (m) yrkande 2 omen höjd statlig riskgaranti tillgodosett. Motionsyrkandet avstyrks därför.När det gäller livränteunderlagets storlek vill utskottet anföra följande.Villkoren för dem som tjänstgör i utlandsstyrkan har relativt nyligenförbättrats (prop. 1998/99:68, bet. 1998/99:FöU8, rskr. 1998/99:100).Utskottet framhöll att det är rimligt att det fåtalpersoner som ofta skadas så allvarligt under sin tjänstgöring iutlandsstyrkan att den framtida försörjningsförmågan blir allvarligtnedsatt, ges en lägsta livränta som ligger i nivå med den inkomst somhuvuddelen i denna styrka har. Garantinivån för livränta har sålundabestämts till lägst sju prisbasbelopp.De totalförsvarspliktiga är något yngre än de som tjänstgör iutlandsstyrkan, och de har genomsnittligt lägre, och ofta avsevärt lägre,inkomster. Garantibeloppet för livräntan borde därför rimligen kunna sättaslägre än t.ex. för personalen i utlandsstyrkan. Utskottet vill ändå förordasju prisbasbelopp. Enligt utskottet är detta, till skillnad från femprisbasbelopp, en skälig garantinivå för livräntan förtotalförsvarspliktiga. Det som härvid är avgörande för utskottet är enbedömning av hur en allvarligt skadad ungdoms framtid kan komma att se utvid tillämpning av skilda livräntebelopp. Utskottet är därvid medvetet omatt den skadade inte för egen del kan påvisa en så stor inkomst somfaktiskt kommer att ersättas. Många totalförsvarspliktiga kommer sålundaatt garanteras en ersättningsnivå som vid hel arbetsoförmåga inte skullekunna uppnås genom eget arbete, liksom att ersättningen för entotalförsvarspliktig kan bli högre än för en anställd som skadas vid ettoch samma tillfälle. Utskottet utesluter inte heller att den högreersättningsnivån i något enstaka fall kan inverka hämmande på ett aktivtrehabiliteringsarbete. Utskottet anser emellertid att dessa konsekvenserkan accepteras, liksom den något högre kostnaden i förhållande tillregeringens förslag.Enligt utskottets bedömning bör dock kostnadsökningen till viss del kommaatt motverkas av ett färre antal olyckor till följd av det aktivaolycksförebyggande arbete som bedrivs i Försvarsmakten och som beskrivits idet föregående. Vidare bör det förbättrade försäkringsskyddet, med riskenför stigande kostnader, vara ett kraftigt incitament för deutbildningsansvariga att vidareutveckla det säkerhetsförebyggande arbetet.Utskottet anser det skäligt att göra ett avsteg fråninkomstbortfallsprincipen när det gäller totalförsvarspliktiga. Det främstaskälet är att kompensera för att deras tjänstgöring sker med stöd av enpliktlag. Ett annat skäl är att en stor del av de totalförsvarspliktigaännu inte kommit in i förvärvslivet och därför inte har eller har haftnågon inkomst.Utskottets ställningstagande innebär att motionerna 2001/02:Fö1 (m) yrkande3 och 2001/02:Fö17 (m) yrkande 2 till sin huvuddel kommer att blitillgodosedda, varför dessa motioner inte behöver bifallas i berörd del.I motion 2001/02:Fö235 (m) anser motionären att skadeståndsreglerna inte ärtillräckligt omfattande. Han förordar att Försvarsmakten genom lagstiftning- en "lex " - ges ett totalansvar för att lämna ersättning förskador i samband med plikttjänstgöring. Utskottet förutsätter för sin delatt de förändringar i lagstiftningen av försäkringsskyddet som utskottet idetta betänkande förordar att antar, liksom det utökaderehabiliteringsansvar som kommer att åläggas Försvarsmakten,kommer att leda till de effekter som motionären efterlyser. Utskottetavstyrker därför motionen.Mot bakgrund av det anförda föreslår utskottet att antar den avregeringen föreslagna lagen om ändring i lagen (1977:265) om statligtpersonskadeskydd med den ändringen i 12 § andra stycket attlivränteunderlaget skall utgöra minst sju prisbasbelopp. Detta innebäravslag på motionerna 2001/02:Fö1 (m) yrkandena 2 och 3, 2001/02:Fö17 (m)yrkande 2 och 2001/02:Fö235 (m).RehabiliteringsansvaretRehabiliteringsansvaret är en del av personskadeskyddet. Samhället har ettlångtgående ansvar för de totalförsvarspliktiga som skadas underutbildningen eftersom denna utbildning sker med stöd av plikt.Det juridiska och ekonomiska rehabiliteringsansvaret för en utbildnings-myndighet utgör ett av incitamenten för att nedbringa antalet olyckor ocholyckstillbud. Ett väl avvägt rehabiliteringsansvar stärker därmed detförebyggande arbetet mot olyckor.Målet för rehabiliteringen bör vara att den skadades kompetens höjs så atthan eller hon kan få ett tillfredsställande arbete på den öppna marknaden.I likhet med regeringen anser utskottet att rehabiliteringsansvaret börbestå . Ett ettårigt rehabiliteringsansvar i enlighetmed reglerna i lagen om allmän försäkring är inte tillräckligt för entillfredsställande rehabilitering för de totalförsvarspliktiga som skadas.Inte heller för att uppnå nämnda incitament i det olycksförebyggandearbetet.Utskottet delar regeringens uppfattning att i sak samma regler förrehabilitering bör gälla för totalförsvarspliktiga som för personal somtjänstgör i utlandsstyrkan. De utbildningsansvariga myndigheternasrehabiliteringsansvar bör således utsträckas till att omfatta , medmöjlighet till förlängning i ytterligare två år.Liksom regeringen anser utskottet att den utbildningsansvariga myndighetensrehabiliteringsinsatser skall ses som ett komplement till annat stöd somlämnas den skadade. Den utbildningsansvariga myndigheten bör sålundasamarbeta med andra berörda myndigheter för att den totalförsvarspliktigeskall få det stöd han eller hon har rätt till. har härviden särskild roll för att samordna de olika rehabiliteringsinsatserna.Den som skadas bör därmed kunna få erforderlig rehabilitering, oavsett hurlång tid som krävs, vilket förordas i motion 2001/02:Fö17 (m) yrkande 3.Härav följer att utskottet förordar bifall till de av regeringen föreslagnaförändringarna i lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt i denna del samtavslag på nämnda motionsyrkande.Utskottet har erfarit att det främst i Försvarsmakten pågår ett arbete medatt utforma organisation och arbetsformer för ett utökatrehabiliteringsansvar. Utskottet ser därmed inget skäl för att nuskulle uttala sig för att det skall inrättas en särskild funktion för stödoch hjälp till olycksdrabbade totalförsvarspliktiga, vilket föreslås ikommittémotion 2001/02:Fö1 (m) yrkande 5 och i partimotion 2001/02:Fö9 (m)yrkande 11 i denna del, varför motionsyrkandena avstyrks.I nämnda två motioner föreslås att förtotalförsvarspliktiga - - skall få en ny huvuduppgiftatt följa upp Försvarsmaktens rehabiliteringsansvar. Utskottet kankonstatera att nämnden enligt sin instruktion (1994:648) skall varavägledande och rådgivande i personalvårdsfrågor. Ett utvidgat ansvar tillatt också gälla viss tillsyn skulle kräva en författningsändring. Utskottetär inte övertygat om att det vore lämpligt att ålägga Personalvårdsnämndenett ansvar att på individnivå följa upp rehabiliteringsansvaret. Det tordei så fall kräva förändringar av nämndens sammansättning och arbetsformer.Däremot anser utskottet att nämnden i samband med sina besök vid förbandoch skolor bör skaffa sig en allmän uppfattning om omfattningen avrehabiliteringsarbetet och hur det fortskrider. Utskottet avstyrker därförkommittémotion 2001/02:Fö1 (m) yrkande 4 och partimotion 2001/02:Fö9 (m)yrkande 11 i denna del.Utskottet förutsätter att regeringen följer upp och utvärderar hur deförändrade rehabiliteringsreglerna fungerar i sin tillämpning och hurdärvid de utbildningsansvariga myndigheterna utövar sittrehabiliteringsansvar.Ersättning till anhörigaUtskottet delar regeringens uppfattning om att det i likhet medförhållandet för personal som tjänstgör vid utlandsstyrkan bör införas enmöjlighet att ersätta anhöriga till totalförsvarspliktiga som engagerar sigi rehabiliteringen av skadade. Utskottet föreslår därför att riksdagenantar den av regeringen föreslagna lagen om ändring i lagen (1994:1809) omtotalförsvarsplikt i berörd del.FörmånerUtskottets förslag i korthetUtskottet föreslår att antar regeringens förslag till lag omändring i lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt, med innebörd att detotalförsvarspliktiga efter genomförd grundutbildning skall få enutbildningspremie samt att totalförsvarspliktiga som genomgår långgrundutbildning utan kostnad skall få genomföra högskoleprovet.Utskottet föreslår att avslår motionerna 2001/02:Fö14 (v) yrkande 3 och 2001/02:Fö269 (c) yrkandena 1 och 2.PropositionenRegeringen föreslår ändringar i lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt medföljande innebörd:· De totalförsvarspliktiga skall efter genomförd lång grundutbildning få enutbildningspremie.·· Totalförsvarspliktiga som genomgår lång grundutbildning skall gestillfälle att utan kostnad delta i högskoleprovet i den utsträckning som re-geringen bestämmer.·Regeringen avser att i förordning bestämma utbildningspremien tilldagersättningsbeloppet multiplicerat med antalet tjänstgöringsdagar. Detotalförsvarspliktiga som fullgjort en grundutbildning som omfattar mer än400 dagar skall få ett tillägg till utbildningspremien, en långtidspremie.I skälen för sina förslag framhåller regeringen bl.a. följande.Förmåner för totalförsvarspliktiga regleras i lagen (1994:1809) omtotalförsvarsplikt och förordningen (1995:239) om förmåner tilltotalförsvarspliktiga. Förmånerna består dels av en dagersättning och ettutryckningsbidrag, dels av reseersättningar, bostadsbidrag ochfamiljebidrag m.m.Dagersättningen under grundutbildning som är längre än (långgrundutbildning) uppgår till per tjänstgöringsdag. Efter 230tjänstgör-ingsdagar ges den totalförsvarspliktige ett tillägg tilldagersättningen som ökar med antalet tjänstgöringsdagar.Vid utryckning från lång grundutbildning får den totalförsvarspliktige ettutryckningsbidrag på . Utryckningsbidraget ges även till den somrycker ut utan att ha slutfört utbildningen men ändå har tjänstgjort i 120dagar.I dagens ersättningssystem ingår ett antal ekonomiska förmåner som ihuvudsak syftar till att den som genomgår utbildning för värnplikt ellercivil-plikt inte skall lida ren ekonomisk förlust. Den typen av ersättningär bostadsbidrag, familjebidrag och reseersättning. Regeringen delarutredningens uppfattning om att dessa förmåner utgör en grundtrygghet förde totalförsvarspliktiga och självklart bör finnas kvar. Denna ekonomiskagrundtrygghet är dock inte tillräcklig för att bidra till att åstadkomma enönskad ökning av motivationen till att fullgöra lång grundutbildning förvärnplikt eller civil-plikt. Enligt regeringens mening bör ettersättningssystem utformas som bidrar till den enskildes positiva syn påtjänstgöringen. Dagens dagersättning och utryckningsbidrag framstårnämligen inte som motivationshöjande.Regeringen delar utredningens synsätt att dagersättningen till detotalförsvarspliktiga som fullgör grundutbildning för värnplikt ellercivilplikt ungefär skall ligga i nivå med vad studerande får i studiebidragper månad. Regeringen avser att i förordning besluta om en höjning avdagersättningen till per dag för totalförsvarspliktiga undergrundutbildning som är längre än i enlighet med utredningensförslag. Dagersättningen bör vara densamma oavsett tjänstgöringstidenslängd. Något tillägg till dagersättningen bör fortsättningsvis inte finnas.Som framgått anser regeringen att förändringar i ersättningssystemetkan öka motivationen för att fullgöra grundutbildning för värnplikt ellercivilplikt. Regeringen anser att det av utredningen föreslagna systemet meden utbildningspremie vars storlek är direkt kopplad till utbildningenslängd kan utgöra ett starkt incitament för den enskilde att påbörja ochslutföra grundutbildningen.Regeringen anser att utbildningspremien skall baseras på dagersättningenoch utbildningstidens längd. Genom att multiplicera dagersättningen medantalet genomförda dagar i grundutbildningen för värnplikt eller civilpliktblir utbildningspremien för det fall utbildningen är 15 180 kr.För den som genomför 15 månaders grundutbildning blir premien 29 700 kr.För att särskilt premiera de som fullgör de längsta utbildningarna bör etttillägg till utbildningspremien ges, en extra långtidspremie, om 10 000 kr.Långtidspremien bör ges till dem som fullgör mer än 400 dagarsgrundutbildning.Utbildningspremien bör betalas ut i form av en engångssumma och endastunder förutsättning att den totalförsvarspliktige har fullgjort hela denplanerade tjänstgöringstiden. Vid avbrott i tjänstgöringen till följd avskäl som staten råder över eller till följd av skada vid tjänstgöring bören premie lämnas som motsvarar antalet genomförda utbildningsdagar.Utbildningspremien bör dock aldrig vara mindre än 5 000 kr.Utbildningspremien och den extra långtidspremien skall vara skattefria.Regeringen avser även att höja det nuvarande utryckningsbidraget från 4 500kr till fr.o.m. som en övergångsåtgärd.Många totalförsvarspliktiga som fullgör lång grundutbildning iFörsvarsmakten får möjlighet att utan kostnad delta i högskoleprovet.Regeringen anser att deltagande i högskoleprovet utan kostnad skall vara ensådan förmån som skall tillhandahållas alla totalförsvarspliktiga somfullgör lång grundutbildning. Antalet tillfällen som förmånen skall omfattabör bestämmas i förordning.MotionerI kommittémotion 2001/02:Fö14 (v) av m.fl. anförs attvärnpliktiga efter massiva och ibland riskfyllda insatser i samband medkriser och svåra påfrestningar i fred, vilka ofta inneburit arbete dygnetsalla timmar, inte kompenseras för sina hjälpinsatser mer än om utbildningenbedrivits på kasern. Motionärerna anser det rimligt att värnpliktiga ochcivilpliktiga som omfattas av övningar som omöjliggör vistelse i hemmetborde ges en skälig ekonomisk ersättning för sina insatser, eftersomkompensationsledighet är svårare att tillgå med hänsyn tillutbildningsrytmen. I motionen föreslås därför att tillkännagerför regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett tillägg pådagersättningen då värn- och civilpliktig personal under grundutbildningtjänstgör vid längre övningar, incidenter, kriser i samhället, skarpaoperationer eller vid beredskap över högtidshelger (yrkande 3).Rigmor anser i motion 2001/02:Fö269 (c) att värnpliktiga somfjärrekryteras ställs inför större sociala påfrestningar än de som gesmöjlighet att tjänstgöra nära hemorten. Många av de värnpliktiga som harlångt hem sägs ha orealistiska restider till och från hemmet. För attde värnpliktiga skall kunna upprätthålla sitt vanliga sociala liv anserdärför motionären att det är viktigt att Försvarsmakten ser över ochförbättrar resmöjligheterna så att den värnpliktige ges möjlighet attupprätthålla kontakt med familj och vänner (yrkande 1).Värnpliktiga har rätt att få resor till anhöriga. Motionären anser dock attbegreppet anhörig är för snävt eftersom det utesluter syskon,far- och morföräldrar. bör därför tillkännage för regeringen somsin mening vad i motionen anförs om att ge Försvarsmakten i uppdrag attvidga begreppet nära anhörig till att även omfatta syskon samt far- ochmorföräldrar (yrkande 2).Utskottets ställningstagandeUtskottet delar regeringens uppfattning om att dagens ekonomiska förmånertill totalförsvarspliktiga - dagersättning, utryckningsbidrag,reseersättning, bostadsbidrag och familjebidrag - ger en ekonomiskgrundtrygghet. Förmånerna är däremot inte tillräckliga för att skapa enönskvärd motivation för plikttjänstgöringen, särskilt inte hos dem somgenomför lång grundutbildning. Framför allt bör dagersättningen ochutryckningsbidraget höjas.I kommittémotion 2001/02:Fö14 (v) föreslås (yrkande 3) tillägg tilldagersättningen vid vissa slags tjänstgöringar, som t.ex. vid längreövningar och i samband med incidenter och kriser i samhället. Utskottetanser däremot att skilda ersättningsnivåer för olika typer av tjänstgöringbör undvikas. Om det finns ett ekonomiskt utrymme för att förbättraförmånerna för pliktpersonal bör detta enligt utskottets mening hellreanvändas för att höja de generella ersättningsnivåerna. Motionsyrkandetavstyrks därför.I motion 2001/02:Fö269 (c) förordar motionären att Försvarsmakten ser överoch förbättrar reseförmånerna så att de värnpliktiga kan upprätthållakontakt med familj och vänner (yrkande 1) och att därvid begreppet näraanhörig kan ges en vid tolkning (yrkande 2). Utskottet har erfarit att deti förordningen (1995:239) om förmåner till totalförsvarspliktiga framgår (3§ 3 kap.) att den totalförsvarspliktige i stället för en fri resa till ochfrån den plats där han eller hon är folkbokförd får göra en fri resa medannat resmål om resan avser besök hos någon nära anhörig och om platsen kannås med allmänna kommunikationsmedel. Försvarsmakten har vidare uppgett attden inte ser något hinder för en tillämpning av det som ges uttryck för imotionen, förutsatt att den värnpliktige vid tjänstgöringens början uppgerresmål för fria resor. En sådan uppgift behövs för förbandets reseplaneringoch upphandling av aktuella resor.