yttr · GO05SfU7y · 2001-01-01 00:00:00 — I en ministerrådspromemoria och upprättad inför möte anges i fråga om artikel 4 bl.a. att t.ex. en finsk medborgare boende i omfattas av de mer förmånliga EG-reglerna i förordning 1612/68 medan en svensk medborgare inte gör det, eftersom han inte utnyttjat rätten till fri rörlighet. Den finska medborgarens möjlighet att "ta hit" anhöriga tredjelandsmedborgare är enligt promemorian alltså större. I fråga om artiklarna 11.2 och 13.1 anges bl.a. att man enligt svensk praxis i vissa fall beviljar permanent uppehållstillstånd först . Utlänningen får i och med detta ett självständigt tillstånd, dvs. ett tillstånd som inte är beroende av att "huvudpersonen" fortfarande befinner sig i landet eller att förhållandet med denne består (uppskjuten invandringsprövning i samband med snabba anknytningar). Det anges vidare att i stort ställer sig positivt till förlaget men "" är tveksamt till vissa delar, såsom t.ex. förslaget som innebär att s.k. uppskjuten invandringsprövning endast kan ges . inkom till ett ändrat förslag till rådets direktiv om rätt till familjeåterförening daterat , KOM(2000) 624 slutlig. Ändringarna hade tillkommit på förslag av . Inga ändringar av betydelse hade dock gjorts i de nu aktuella artiklarna 4, 11.2 och 13.1. Utskottet erhöll vid sammanträde information av företrädare från UD om det ändrade direktivförslaget. Informationen lämnades bl.a. av den tjänsteman inom UD som leder arbetet i den rådsarbetsgrupp som har till uppgift att bereda direktivförslaget. Enligt vad som då framkom hoppas regeringen att det skall gå att nå en politisk överenskommelse om direktivet vid . Vidare framkom att en konsekvens av direktivet, om det antas i nuvarande skick, är att de som kommer att omfattas av förordning (EEG) nr 1612/68 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen, bl.a. svenska medborgare, inte längre kommer att beröras av de regler om seriositetsprövning som förutsätts i nuvarande utlänningslagstiftning och inte heller av reglerna om s.k. uppskjuten invandringsprövning. Såvitt gäller artikel 11.2 uppgavs att det pågår diskussion bland medlemsstaterna om ettårsgräsen, men att det dock redan nu är klart att tiden för det första uppehållstillståndet skall förlängas till i vart fall . Nuvarande svenska bestämmelser om uppehållstillstånd på grund av anknytning innebär att det i regel görs en utredning i ärendet innan ett uppehållstillstånd beviljas. Frågan om det rör sig om ett skenäktenskap eller inte liksom frågan om ett förhållande är seriöst kan i regel inte fastställas i det första skedet. Av det skälet tillämpas systemet med uppskjuten invandringsprövning som innebär att tidsbegränsade uppehållstillstånd ges . innebär systemet ett skydd för främst kvinnor som kommer till på grund av anknytning till någon här bosatt man genom att det numera finns möjlighet att avslå en ansökan om uppehållstillstånd, om det finns en påtaglig risk för våld eller kränkning i förhållandet. Direktivförslaget, om det antas, innebär emellertid att det inte längre kommer att vara möjligt att företa en seriositetsprövning enligt utlänningslagen i ett anknytningsärende som gäller en unionsmedborgare bosatt i . Vidare kommer möjligheterna att företa en sådan prövning beträffande en tredjelandsmedborgare bosatt i förmodligen att bli begränsade. De fall av familjeåterförening som enligt förslaget skall regleras enligt förordning 1612/68, dvs. fall som rör unionsmedborgare, kan komma att öka som en följd av de nya reglerna om dubbelt medborgarskap fr.o.m. . När det gäller de närmare bestämmelserna i direktivförslaget föreslås i artikel 4 att även unionsmedborgare som inte utövat sin rätt till fri rörlighet skall omfattas av de mer generösa familjåterföreningsreglerna i rådets förordning 1612/68. Enligt denna förordning (artikel 10) skall bl.a. make och avkomlingar under , oavsett nationalitet, ha rätt att bosätta sig tillsammans med en arbetstagare som är medborgare i en medlemsstat och som är anställd i en annan medlemsstats territorium. En konsekvens av förslaget till familjeåterföreningdirektiv i dess nuvarande utformning är att svenska medborgare, som vill återförenas bl.a. med make/maka eller sambo inte kommer att beröras av utlänningslagens bestämmelser om seriositetsprövning och uppskjuten invandringsprövning. Enligt utskottet är det i grunden positivt att svenska medborgare inte längre skall diskrimineras i förhållande till andra unionsmedborgare som är bosatta i . Nuvarande svenska lagstiftning om uppehållstillstånd på grund av anknytning är emellertid utformad som en skyddslagstiftning som har betydelse främst för utländska kvinnor som kommer till för att ingå äktenskap (arrangerat äktenskap eller inte) eller för att sammanbo. Detta skydd kommer inte att komma dessa kvinnor till del i de fall det är en svensk medborgare eller andra i bosatta unionsmedborgare som tar hit kvinnor för att ingå äktenskap eller sammanbo. ka medborgare tar hit utländska kvinnor för t.ex. äktenskap förekommer och det finns exempel på män i som satt detta i system och gång efter annan tar hit utländska kvinnor som därefter i vissa fall utsätts för misshandel och annan kränkande behandling. Utskottet anser att en utveckling som innebär att den nuvarande skyddslagstiftningen med seriositetsprövning och uppskjuten invandringsprövning inte kommer att vara tillämplig i dessa fall är djupt olycklig och dessutom står i skarp kontrast mot utskottets tidigare ställningstaganden i frågan. Utskottet kan därför inte godta att förslaget till familjeåterföreningsdirektiv antas i dess nuvarande utformning. Eftersom den nuvarande tillämpningen har kommit till genom en bred uppslutning i anser utskottet att bör beakta vad utskottet anfört i sitt samråd med regeringen. När det gäller en tredjelandsmedborgare bosatt i som vill återförenas med make/maka eller sambo (oavsett om familjebanden knutits före eller efter inresan) är det oklart huruvida det i ett sådant fall skall vara möjligt att redan i samband med att det första uppehållstillståndet ges enligt artikel 11.2 göra en seriositetsprövning alternativt pröva om det är fråga om ett skenäktenskap. Av faktapromemorian att döma torde den slutsatsen kunna dras att seriositetsprövningen måste anstå i vart fall till dess att beslut tas om att eventuellt förlänga uppehållstillståndet. Däremot torde det stå klart att direktivet ger möjlighet att redan i samband med prövningen av det första uppehållstillståndet ta ställning till om det rör sig om ett skenäktenskap eller inte. En annan fråga som ännu inte fått något klart svar gäller vad som skall avses med uttrycket varaktigt förhållande i artikel 5.1 a. Enligt ministerrådspromemorian likställs i gifta och sambor vad avser rätten till familjeåterförening och någon exakt gräns för när ett förhållande skall anses varaktigt finns inte. En bedömning sker i stället från fall till fall, utifrån intervju med de båda inblandade. Som redovisats ovan har i uppdrag bl.a. att överväga om den s.k. seriositetsprövningen vid arrangerade äktenskap kan förbättras. har kommissionen presenterat förslaget till familjeåterföreningsdirektiv som, om det antas i nuvarande skick, delvis kan komma att påverka kommitténs arbete i denna del. Som redan nämnts är en konsekvens av förslaget att återföreningsfall som gäller en svensk medborgare inte kommer att beröras av utlänningslagens bestämmelser om seriositetsprövning och uppskjuten invandringsprövning i fall av s.k. snabba anknytningar. Det innebär att kommitténs arbete bl.a. med att få till stånd en förbättrad seriositetsprövning vid arrangerade äktenskap kan komma att få betydelse endast för tredjelandsmedborgare som är bosatta i och som vill återförenas bl.a. med sin make/maka. Med hänsyn till den osäkerhet som råder i fråga om möjligheten att göra en seriositetsprövning vid det första uppehållstillståndet kan det ifrågasättas om kommitténs arbete kommer att ha betydelse ens i dessa fall. Den takt med vilken arbetet inom EU bedrivs är emellertid inte alltid lätt att förutse, ens för de parter som är direkt involverade i förhandlingsarbetet. närvarande pågår det mest omfattande lagstiftningsarbetet inom EU just på området för asyl och migration, och arbetet har bedrivits både snabbare och givit mer långtgående resultat i form av bl.a. direktivförslag än vad som var möjligt att förutse . Arbetet inom EU omfattar också det s.k. transportörsansvaret samt frågor om människosmuggling. I och med att även dessa frågor är föremål för överväganden inom anser utskottet att regeringen mer noggrant bör överväga i vad mån det inom EU pågående arbetet kan komma att få betydelse för ett kommande kommittéarbete eller förändra förutsättningarna för ett redan pågående sådant arbete. En annan fråga som utskottet har ställt sig gäller den vandelsprövning som enligt 2 kap. 4 § sista stycket utlänningslagen skall ske innan ett uppehållstillstånd beviljas. Direktivförslaget tillåter enligt artikel 8 att medlemsstat får vägra inresa och bosättning av hänsyn till allmän ordning, inre säkerhet och allmän hälsa. Däremot sägs inte något om att det skall vara möjligt att vid prövning av en ansökan om uppehållstillstånd beakta om utlänningen kan förväntas föra en hederlig vandel. Att utrymme för en sådan prövning inte ges i förslaget får stöd av ministerrådspromemorian , där det påpekas att förutsättningarna att vägra uppehållstillstånd enligt utlänningslagen är större än enligt förslaget. Utskottet överlåter dock till regeringen att ta ställning i denna fråga. Som framgår av redovisningen ovan pågår diskussioner bland medlemsstaterna om längden på det första uppehållstillståndet enligt artikel 11.2. Enligt vad företrädare för uppgivit är det dock redan nu klart att tiden kommer att förlängas till i vart fall . Med hänsyn till de svenska reglerna om uppskjuten invandringsprövning har utskottet inget att invända mot förslaget i denna del. Utskottet har i övrigt synpunkter på beredningen av det aktuella EG-direktivet och vill särskilt framhålla det förhållandet att regeringen inte upprättat någon ny faktapromemoria med anledning av det ändrade direktivförslaget. Även om det inte är rutin inom anser utskottet att det är rimligt att, i de fall det står klart att ett förslag kan komma att få avgörande konsekvenser för svensk lagstiftning eller när ett förslag ändras på väsentliga punkter, förslaget bör föranleda en kompletterande faktapromemoria. Utskottet kan konstatera att regeringen i fråga om familjeåterföreningsdirektivet inte annat än i allmänna ordalag har redovisat på vilka punkter förslaget kommer att kräva ändringar i utlänningslagen. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), () och (). 2000/01:SfU7y yttrande yttrande 2000/01:SfU7y