yttr · GO05KU10y · 2001-01-01 00:00:00 — Kreditupplysningslagen och dataskyddsdirektivet Till finansutskottet har beslutat att bereda tillfälle att avge yttrande över proposition 2000/01:50 Kreditupplysningslagen och dataskyddsdirektivet med motioner i de delar som berör beredningsområde. Fyra motioner har lämnats med anledning av propositionen. behandlar i sitt yttrande frågor om tillåten uppgift i kreditupplysning, behandling av känsliga uppgifter m.m., gallring, information till den registrerade i form av registerbesked respektive kreditupplysningskopia samt rättelse av uppgifter. I propositionen föreslås ändringar i kreditupplysningslagen (1973:1173). Förslagen syftar i första hand till att anpassa kreditupplysningslagen till EG:s dataskyddsdirektiv och personuppgiftslagen (1998:204). Regeringen anför att lagändringarna ger förstärkningar i den enskildes integritetsskydd. De innebär bl.a. följande. - I kreditupplysningsverksamhet får uppgifter om fysiska personer samlas in endast för kreditupplysningsändamål. - Personuppgiftslagens grundläggande krav på behandling av personuppgifter skall gälla också i kreditupplysningsverksamhet. - Bestämmelserna om begränsningar för behandling av känsliga uppgifter anpassas till EG:s dataskyddsdirektiv och personuppgiftslagen. - Skyldigheten att informera i registerbesked och kreditupplysningskopior utökas. - En allmän bestämmelse om gallring av uppgifter införs. - Bestämmelse om rättelse av uppgifter skall omfatta inte endast felaktiga och missvisande uppgifter utan även uppgifter som annars har behandlats i strid med lagen. Vidare görs i propositionen bedömningen att uppgifter också i fortsättningen bör få behandlas utan att den enskilde har gett sitt samtycke till behandlingen, och det föreslås en uttrycklig bestämmelse om detta. Vissa aktuella frågor som rör kreditupplysningsverksamhet behandlas inte i propositionen. En sådan fråga gäller de problem som är förenade med att kreditupplysningar om näringsidkare får innehålla uppgifter som till viss del är osäkra. Dessa frågor övervägs inom . De förslag till lagändringar som läggs fram i propositionen föreslås träda i kraft . Nuvarande reglering av kreditupplysningsverksamhet För kreditupplysningsverksamhet gäller såväl kreditupplysningslagen (1973:1173) som personuppgiftslagen (1998:204). Kreditupplysningslagen omfattar kreditupplysningsverksamhet som innebär att någon, utom i enstaka fall, lämnar kreditupplysningar mot ersättning eller som ett led i näringsverksamhet. Lagen gäller också annan kreditupplysningsverksamhet, om den är av större omfattning. Med kreditupplysning avses enligt kreditupplysningslagen uppgifter, omdömen eller råd som lämnas till ledning för bedömning av någon annans kreditvärdighet eller vederhäftighet i övrigt i ekonomiskt hänseende. Kreditupplysningslagen gäller för upplysningar om såväl fysiska som juridiska personer. Lagen ställer upp vissa grundläggande krav på hur kreditupplysningverksamhet skall bedrivas. Särskilda och strängare regler gäller för känsliga uppgifter, t.ex. uppgifter om etniskt ursprung, brott eller hälsa. I kreditupplysningslagen görs också i många regler skillnad på om det är fråga om uppgifter om privatpersoner eller om näringsidkare. Ett sådant exempel är bestämmelserna om vad som är tillåten uppgift i en kreditupplysning. Beträffande näringsidkare ställs inte upp några särskilda begränsningar i möjligheten att använda uppgifter om betalningsförsummelser och kreditmissbruk. Anledningen till detta är att behovet av skydd för den kreditsökande har ansetts göra sig mindre starkt gällande när kreditupplysningen rör ett företag. Med hänsyn till den stora vikt som kreditupplysningar har för kreditgivningen inom näringslivet har man ansett det angeläget att upplysningarna om företag är så uttömmande som möjligt. Därför har det inom företagssektorn fått accepteras att kreditupplysningar kan innehålla uppgifter som är behäftade med ett visst mått av osäkerhet (prop.1973:155 s. 89 och 97). Kreditupplysningsverksamhet får, med vissa undantag, bedrivas endast efter tillstånd av Datainspektionen. Datainspektionen utövar tillsyn över efterlevnaden av kreditupplysningslagen. I kreditupplysningslagen finns bestämmelser om straff och skadestånd. Datainspektionen har också möjlighet att förelägga vite. En generell reglering för behandling av personuppgifter finns i personuppgiftslagen. Genom denna lag, som trädde i kraft , ersattes datalagen (1973:289) och genomfördes i svensk lagstiftning och rådets direktiv /46/EG av om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (dataskyddsdirektivet). I samband med att personuppgiftslagen infördes framhöll regeringen att ett stort antal författningar, t.ex. kreditupplysningslagen, måste anpassas till direktivet och till den nya lagen. Detta arbete skulle beredas vidare inom (prop. 1997/98:44 s. 29). Personuppgiftslagen gäller enbart uppgifter om fysiska personer. Kreditupplysningar som avser fysiska personer utgör i regel personuppgifter i person-uppgiftslagens mening. Även denna lag kan därför vara tillämplig på kreditupplysningverksamhet. Den gäller dock inte all behandling av personuppgifter, utan omfattar helt eller delvis automatiserad behandling samt behandling i register. Vid behandling av personuppgifter skall enligt personuppgiftslagen vissa grundläggande krav följas. I likhet med kreditupplysninglagen gäller strängare regler för känsliga uppgifter. Allmänt gäller som utgångspunkt för behandling av personuppgifter att den registrerade skall ha gett sitt samtycke till behandlingen. Till skillnad från kreditupplysningslagen innehåller personuppgiftslagen inte något allmänt krav på tillstånd innan personuppgifter får behandlas. I stället bygger regleringen på anmälningsskyldighet, som är förenad med tämligen vittgående undantag. För särskilt integritetskänsliga behandlingar finns dock bestämmelser om obligatorisk anmälan för förhandskontroll. I personuppgiftslagen finns bestämmelser om straff och skadestånd. Vidare kan tillsynsmyndigheten besluta om vitesföreläggande. Datainspektionen är tillsynsmyndighet enligt lagen (2 § personuppgiftsförordningen [1998:1191]). Tillåten uppgift i kreditupplysning Enligt 5 § kreditupplysningslagen skall kreditupplysningsverksamhet bedrivas så att den inte leder till otillbörligt intrång i personlig integritet genom innehållet i de upplysningar som förmedlas eller på annat sätt eller till att oriktiga eller missvisande uppgifter lagras eller lämnas ut. När det gäller kreditupplysningar om fysiska personer som inte är näringsidkare föreskrivs i 7 § första stycket att sådana upplysningar inte får innehålla uppgifter om andra betalningsförsummelser än sådana som 1. har slagits fast genom en domstols eller en annan myndighets avgörande eller åtgärd eller 2. har lett till inledande av skuldsanering enligt skuldsaneringslagen (1994:334) eller till betalningsinställelse, konkursansökan eller ackord. Den nu aktuella propositionen Bestämmelserna i 5 § kreditupplysningslagen med allmänna krav på kreditupplysningsverksamhet bör enligt regeringens förslag inte ändras. För sådan behandling av personuppgifter som omfattas av personuppgiftslagen skall dock de grundläggande kraven i den lagen gälla. Vidare föreslår regeringen att det skall föreskrivas att uppgifter om fysiska personer får samlas in endast för kreditupplysningsändamål. Bestämmelser om datasäkerhet för uppgifter om juridiska personer föreslås också föras in i 5 §. I motion 2000/01:Fi11 av Per m.fl. (kd) anförs att det är av mycket stor vikt för såväl fysiska som juridiska personer att uppgifterna i kreditupplysningsföretagens register är riktiga och inte missvisande. Det är dock av lika stor vikt att konsekvenserna står i rimlig proportion till försummelserna. Enligt motionärerna har den sänkta och schablonartade gränsen för betalningsanmärkningar hos kreditupplysningföretagen lett till en kraftig ökning av ansökningar om rättelse. Enstaka och/eller mindre försummelser med rimliga förklaringar och förmildrande omständigheter leder till orimligt hårda följder för den enskilde och därmed förfelar lagstiftningen sitt verkliga ändamål. Motionärerna anser att regeringen därför bör återkomma till med förslag om hur kreditupplysningslagstiftningen kan ändras för såväl fysiska som juridiska personer så att konsekvenserna av enstaka eller mindre betalningsanmärkningar står i rimlig proportion till försummelserna. I motion 2000/01:Fi14 av m.fl. (m) anförs att även näringsidkare bör ges rätt att ta ställning till ett betalningsföreläggande innan denna hamnar hos Upplysningscentralen. Motionärerna påpekar att denna rätt endast är förbehållen privatpersoner. Detta bör ges regeringen till känna (yrkande 4). I samma motion anförs vidare att problem med s.k. annonsskojerier har blivit allt större . försöker tilltvinga sig betalning genom hot om att den påstådda kunden annars kommer att hamna i med en anmärkning om att ansökan om betalningsföreläggande har getts in. Någon uppgift om vilken inställning svaranden har till ansökan anges i regel inte i kreditupplysningen. I syfte att göra kreditinformationen tydligare bör enligt motionärerna en bestämmelse införas om att den som lämnar en kreditupplysning som innehåller uppgift om att mål om betalningsföreläggande har inletts skall ange om svaranden har bestritt ansökan. Detta bör ges regeringen till känna (yrkande 5). Även i motion 2000/01:Fi12 av m.fl. (fp) yrkas att det bör ges regeringen tillkänna att den som lämnar en kreditupplysning som innehåller uppgift om att mål om betalningsföreläggande har inletts skall ange om svaranden bestritt ansökan (yrkande 2). Proposition 2000/01:33 om behandling av personuppgifter inom skatt, tull och exekution I proposition 2000/01:33 Behandling av personuppgifter inom skatt, tull och exekution, som rör bl.a. ny författningsreglering för behandling av person-uppgifter inom kronofogdemyndigheternas verksamhet, föreslår regeringen att sekretessen skall stärkas för den exekutiva verksamheten genom att det nuvarande raka skaderekvisitet ersätts av ett omvänt skaderekvisit. Sekretess föreslås därmed gälla i mål eller ärende angående utsökning och indrivning samt i verksamhet enligt lagen (1986:436) om näringsförbud, för uppgift om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller honom närstående lider skada eller men. Enligt förslaget skall sekretessen dock inte gälla uppgift om förpliktelse som avses med den sökta verkställigheten i ett pågående mål och inte heller beslut i ett mål eller ärende. Uppgifter om förpliktelse i ett avslutat mål skall heller inte omfattas av sekretess om den enskilde har ytterligare mål eller ärende registrerat hos kronofogdemyndigheten och uppgiften inte är äldre än . Vidare föreslår regeringen att motsvarande sekretess skall gälla, i en myndighets verksamhet som avser förande eller uttag ur utsöknings- och indrivningsdatabasen enligt lagen (2001:000) om behandling av uppgifter i kronofogdemyndigheternas verksamhet, för uppgifter som har tillförts databasen. Regeringen föreslår också att ett kreditupplysningsföretag som har hämtat in en uppgift om förpliktelse i ett pågående mål från kronfogdemyndigheternas utsöknings- eller indrivningsdatabas skall gallra uppgiften, när den inte längre omfattas av undantaget från sekretess. I skälen för sitt förslag anför regeringen att det i vissa fall inte är lämpligt från integritetssynpunkt att uppgifter om t.ex. en betalningsförsening är allmänt tillgängliga hos kronofogdemyndigheterna. Det gäller framför allt de fall där rättelse inte kan ske, men där omständigheterna är sådana att det är olyckligt att uppgiften lämnas ut. Regeringen påpekar att det är fråga om förstagångsgäldenärer och att det ofta rör sig om små belopp. är det också fråga om direkt verkställbara offentligrättsliga fordringar. Regeringen konstaterar att det finns olika metoder för att hindra att uppgifter, när det inte är önskvärt, lämnas ut till exempelvis kreditupplysningsföretag. Som exempel nämns gallring eller blockering av uppgifterna. Regeringen anför att det dock finns nackdelar med dessa metoder. Problemet bör i stället lösas genom att uppgifterna omfattas av sekretess. För uppgifter i mål som är pågående finns dock enligt regeringens mening inte skäl att låta uppgifterna omfattas av sekretess. Sekretess bör i princip gälla först i och med att betalning sker och målet därigenom är avslutat. Regeringen anför vidare att uppgifterna om att en person är registrerad hos kronofogdemyndigheterna dock i vissa fall har ett sådant allmänt intresse att det kan finnas skäl att göra undantag från den föreslagna sekretessen för uppgifter i ett avslutat mål. Enligt regeringens mening måste en avvägning göras mellan hänsynen till den personliga integriteten och intresset av en effektiv kreditupplysningsverksam Regeringen anser att övervägande skäl talar för att om en person vid ett enstaka tillfälle registreras hos kronofogdemyndigheten bör sekretess gälla för uppgiften. Uppgiften bör därmed inte få användas för kreditupplysning när skulden har betalats. Om däremot ansökan om verkställighet görs i mer än ett fall får enligt regeringens mening uppgifter om tidigare skulder anses vara nödvändiga, adekvata och relevanta för kreditupplysningsverksamhet. Uppgifterna om förpliktelserna i fråga bör efter att detta inträffat inte omfattas av det föreslagna sekretesskyddet. Vidare framhåller regeringen att ett av ändamålen med förslaget om att införa sekretess i mål som inte längre pågår är att enskilda i vissa fall skall skyddas mot att uppgifter om dem hos kronofogdemyndigheterna görs allmänt tillgängliga. För att förslaget i det avseendet skall få den avsedda effekten bör de aktuella uppgifterna enligt regeringens mening inte längre få användas i kreditupplysningsverksamhet. Regeringen anser därför att uppgifter som efter att de har lämnats till ett kreditupplysningsföretag är undantagna från sekretess skall gallras hos företaget. Utskottet vill inledningsvis framhålla att det för såväl enskilda som kreditgivare finns ett behov av en effektiv kreditupplysningsverksamhet. Sådan verksamhet får dock inte medföra otillbörliga intrång i den personliga integriteten eller skada på grund av att felaktiga eller missvisande uppgifter sprids. En rimlig avvägning mellan nämnda intressen måste därför avspeglas i reglerna i kreditupplysningslagen. Utskottet konstaterar att regeringens förslag till ändring av 5 § nämnda lag innebär en ytterligare förstärkning av integritetsskyddet och tillstyrker förslaget. I motion 2000/01:Fi11 anförs att konsekvenserna av enstaka och mindre betalningsanmärkningar måste stå i rimlig proportion till försummelserna. Som redovisats ovan föreslår regeringen i proposition 2000/01:33 ändrade bestämmelser för sekretess inom exekutionsväsendet. De föreslagna ändringarna innebär bl.a. att uppgifter om enskilds personliga och ekonomiska förhållanden, t.ex. om en betalningsförsening, som huvudregel inte kommer att lämnas ut till kreditupplysningsföretag när den aktuella skulden har betalats. Som förutsättning gäller att det skall vara fråga om en enstaka förseelse. I samma proposition föreslår regeringen också en ändring i kreditupplysnings-lagen som innebär att uppgifter, som efter att de lämnats till kreditupplysningsföretag är undantagna från nämnda sekretess, skall gallras hos företaget. Enligt utskottets mening synes vad som anförs i motion 2000/01:Fi11 därmed i huvudsak vara tillgodosett vad avser fysiska personer. Motionen avstyrks i övrigt. När det gäller vad som anförs i motionerna Fi12 (yrkande 2) och Fi14 (yrkandena 4 och 5) om att det i kreditupplysning om näringsidkare skall framgå huruvida denne har bestritt en ansökan om betalningsföreläggande, vill utskottet framhålla att det inte kan vara ändamålsenligt för en väl fungerande kreditupplysningsverksamhet att gällande reglering utnyttjas för andra syften än att samla information om någons vederhäftighet i kredithänseende. Vid finansutskottets offentliga utfrågning om problem i kreditupplysningsverksamheten framkom att man inom arbetar med att ta fram ett beredningsunderlag för att belysa de frågor som tas upp i de nämnda motionerna. Enligt utskottets mening finns det även i fråga om näringsidkare ett behov av att i detta sammanhang uttrycka vad som utgör relevant och därmed tillåten information i en kreditupplysning. En uppgift i en kreditupplysning om att ansökan om betalningsföreläggande har gjorts beträffande en näringsidkare bör kompletteras med dennes inställning till ansökan, om vederbörande har uttryckt en sådan. I 6 § första stycket kreditupplysningslagen sägs att uppgifter om en persons ras, etniska ursprung, politiska uppfattning, religiösa eller filosofiska övertygelse eller sexualliv inte får samlas in, lagras eller lämnas ut i kreditupplysningsverksamhet. Vidare sägs i andra stycket att uppgifter om sjukdom, hälsotillstånd eller liknande inte utan medgivande av Datainspektionen får samlas in, lagras eller lämnas ut i kreditupplysningsverksamhet. Detsamma gäller uppgifter om att någon misstänks eller har dömts för brott eller har avtjänat straff eller undergått någon annan påföljd för brott eller har varit föremål för någon åtgärd enligt socialtjänstlagen (1980:620), lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga, lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall, lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård, lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård, lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, 11-14 §§ polislagen (1984:387), lagen (1976:511) om omhändertagande av berusade personer m.m. eller utlänningslagen (1989:529). Datainspektionen får enligt tredje stycket lämna medgivande endast om det finns synnerliga skäl. Enligt artikel 8.1 i dataskyddsdirektivet gäller som huvudregel att medlemsstaterna skall förbjuda behandling av personuppgifter som avslöjar ras eller etniskt ursprung, politiska åsikter, religiös eller filosofisk övertygelse, medlemskap i fackförening samt uppgifter som rör hälsa och sexualliv. I artikel 8.5 sägs att behandling av uppgifter om lagöverträdelser, brottmålsdomar eller säkerhetsåtgärder får utföras endast under kontroll av en myndighet eller - om lämpliga skyddsåtgärder finns i nationell lag - med förbehåll för de ändringar som medlemsstaterna kan tillåta med stöd av nationella bestämmelser som innehåller lämpliga och specifika skyddsåtgärder. fullständigt register över brottmålsdomar får dock föras endast under kontroll av en myndighet. Bestämmelserna i artikel 8.1 och 8.5 dataskyddsdirektivet har sin motsvarighet i 13 § respektive 21 § personuppgiftslagen. Regeringen föreslår att uppgift om hälsa och medlemskap i fackförening inte skall få behandlas i kreditupplysningsverksamhet. Vidare föreslås att de särskilda reglerna i kreditupplysningslagen om behandling av uppgifter om åtgärder enligt främst det socialrättsliga regelsystemet tas bort. Möjligheten att behandla uppgifter om brott m.m. föreslås också anpassas till dataskyddsdirektivet och personuppgiftslagen. I skälen för sitt förslag anför regeringen att begränsningar för behandlingen av känsliga uppgifter utgör bestämmelser av sådan vikt för kreditupplysningsverksamhet att de även i fortsättningen bör finnas i kreditupplysningslagen. Det gäller även uppgifter om brottmålsdomar m.m. Regeringen konstaterar att bestämmelserna i 6 § kreditupplysningslagen om känsliga uppgifter inte är helt i samklang med direktivets bestämmelser. Till skillnad från direktivet finns inte något allmänt förbud mot behandling av uppgifter om hälsa. Inte heller innehåller 6 § någon begränsning för uppgifter om medlemskap i fackförening. Vidare finns i direktivet inte förbud mot behandling av uppgifter om åtgärder enligt socialtjänstlagen och liknande. Därutöver skiljer sig bestämmelsen om brottmålsdomar m.m. i 6 § från motsvarande reglering i dataskyddsdirektivet och personuppgiftslagen. När det gäller uppgift om åtgärd enligt socialtjänstlagen m.m. anför regeringen att dataskyddsdirektivet är ett harmoniseringsdirektiv och inte medger att medlemsstaterna föreskriver förbud mot behandling av andra kategorier av personuppgifter än dem i artikel 8. Det är enligt regeringen alltså inte möjligt att införa ett absolut förbud mot behandling av uppgifter om att någon har varit föremål för en åtgärd med stöd av socialtjänstlagen, lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga m.fl. lagar. Regeringen anför att det inte heller går att ha kvar det allmänna förbudet i 6 § kreditupplysningslagen i vad gäller sådana uppgifter. Regeringen föreslår därför att förbudet upphävs. Regeringen påpekar att Lagrådet har framhållit att ett upphävande av förbudet innebär en försvagning av den enskildes integritetsskydd och att det inte kommer att finnas någon direkt tillbakahållande faktor i hanteringen av uppgifterna om behandlingen släpps fri. Regeringen anför att de aktuella uppgifterna dock i stor utsträckning är sekretessbelagda hos socialnämnderna. Visserligen torde det i allmänhet inte möta något hinder för ett kreditupplysningsföretag att få tillgång till förvaltningsdomstolarnas avgöranden i de fall socialnämndens beslut överklagas. Enligt regeringens bedömning lär de aktuella uppgifterna emellertid sällan ha någon självständig betydelse i kreditupplysningssammanhang. re kan som regel få tillräckliga uppgifter om den omfrågades kreditvärdighet utan att uppgifter om åtgärder enligt t.ex. socialtjänstlagen behöver anges. Det kan enligt regeringens uppfattning mot den bakgrunden ifrågasättas om kraven på t.ex. nödvändighet, adekvans och relevans är uppfyllda. Regeringen påpekar att uppgifterna inte får behandlas om dessa grundläggande krav inte är uppfyllda. I vissa fall kan dessutom andra bestämmelser göra att en sådan uppgift inte får behandlas eller att den får behandlas först efter medgivande. Vidare anför regeringen att den omständigheten att någon har varit föremål för åtgärd enligt någon av de angivna lagarna ibland kan utgöra en uppgift om administrativt frihetsberövande. I så fall skall uppgiften enligt regeringens förslag inte få behandlas utan Datainspektionens medgivande. Regeringen påpekar också att en åtgärd enligt den sociala lagstiftningen ibland kan anses utgöra en uppgift om hälsa. En sådan uppgift får över huvud taget inte behandlas. Regeringen anför att den på lämpligt sätt kommer att följa utvecklingen. I motion 2000/01:Fi12 av m.fl. (fp) anförs att det framgår att regeringen inte känner sig övertygad om att upphävandet av förbudet mot behandling av uppgifter om åtgärder enligt socialtjänstlagen och vissa andra lagar inte kan leda till integritetsproblem, eftersom man säger sig vilja på lämpligt sätt följa utvecklingen. Motionärerna anser det mycket angeläget att integritetsaspekterna bevakas och vill därför ytterligare poängtera vikten av att regeringen mycket noga följer utvecklingen i dessa avseenden. Detta bör ges regeringen till känna (yrkande 1). I motion 2000/01:Fi13 av m.fl. (c) anförs att förslaget att upphäva förbudet mot behandling av uppgifter om att någon varit föremål för åtgärder med stöd av socialtjänstlagen eller lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade innebär en försvagning av enskilda människors inte-gritetsskydd. Denna försvagning är enligt motionärerna felaktig ur ett mänskligt perspektiv och dessutom omotiverad med hänsyn till dataskyddsdirektivet. Enligt motionärerna framgår av punkt 9 i ingressen till dataskyddsdirektivet att det finns möjligheter för medlemsstaterna att föreskriva förbud mot behandling av även andra kategorier av personuppgifter än de som enligt direktivet skall omfattas av förbud.