sou · GOB379 · 2001-01-01 00:00:00 — Registrering som gäller för än kan på begäran förnyas för ytterligare femårsperioder till sammanlagt , räknat från den dag då ansökan lämnades in. Varje sådan period löper från utgången av föregående period. För mönster till en beståndsdel, som används för att reparera en sammansatt produkt, så att den återfår sitt ursprungliga utseende, gäller registreringen aldrig för mer än högst tre perioder . Ändringarna i paragrafen avser att genomföra artikel 10 och 14 i mönsterdirektivet. I första stycket har den ändringen gjorts att skyddstiden utsträckts till . Vidare gäller att sökanden redan vid ansökningstillfället kan begära en skyddstid som omfattar flera perioder . Sökanden kan exempelvis redan vid ansökningstillfället begära en skyddstid på Andra stycket är nytt och reglerar giltighetstiden för mönster till beståndsdelar som är avsedda att användas för reparera en sammansatt produkt så att den återfår sitt ursprungliga utseende. Giltighetstiden för sådana mönsterregistreringar är . Vid registrering sker ingen pröv- ning av om ett visst mönster är sådant att skyddstiden maximalt kan vara . Vidare kommer möjlilgheten att åtnjuta den den nya längre skyddstiden att bli tillämplig på redan beviljade registre- ringar. För de fall där tveksamhet råder om registreringens maximala gil- tighetstid, kan den som avser att driva verksamhet föra en faststäl- lelsetalan mot mönsterhavaren med stöd av 41 § andra stycket ML. På detta sätt kan den som avser att driva verksamhet, och som är beroende av möjligheten att använda det mönster en registrering avser, få till stånd en prövning av om skyddstiden löpt ut . Domen skall sedan den vunnit laga kraft sändas till PRV och anteckning om den tas in i mönsterregistret. Har mönsterhavare medgivit annan rätt att utnyttja mönstret (licens), får denne överlåta sin rätt vidare endast om avtal träffats därom. Ingår licensen i en rörelse får den dock överlåtas i samband med överlåtelse av rörelsen, om ej annat avtalats. I sådant fall svarar över- låtaren alltjämt för att licensavtalet fullgöres. Har mönsterrätt övergått på annan eller har licens upplåtits eller överlåtits, skall på begäran och mot fastställd avgift anteckning därom göras i mönsterregistret. Visas att licens som antecknats i registret upphört att gälla, skall anteckningen avföras. Första stycket äger motsvarande tillämpning i fråga om rätt som avses i 32 § andra stycket. Har samregistrering skett, kan övergång av mönsterrätt antecknas endast i fråga om samtliga mönster. I mål eller ärende om mönsterrätt anses den som mönsterhavare, vilken senast blivit införd i mönsterregistret i denna egenskap. I paragraferna har vissa mindre följdändringar gjorts med hänsyn till till den ändrade lydelsen av 5 § och till att bestämmelserna om tvångs- licens utgått. Genom att mönsterrättens innehåll förändrats (se avsnitt 7.1) har utrycket yrkesmässigt tagits bort ur 26 § första stycket. I 27 § andra stycket har den ändringen gjorts att uttrycket tvångslicens utgått. Allmän domstol skall på talan därom häva en registrering av ett mönster helt eller delvis om registreringen skett i strid mot 1–4 a §§ eller 13 § andra stycket och hindret mot registrering alltjämt föreligger. Registreringen får inte hävas på den grunden att den som fått registreringen varit berättigad till endast viss andel i mönsterrätten. I första stycket har den ändringen gjorts att en registrering kan förkla- ras helt eller delvis ogiltig. Vidare har som en följd av att mönster föreslås kunna bli ändrade en ytterligare grund för hävning förts in i bestämmelsen. Andra stycket svarar mot hittillsvarande första stycket andra meningen. Endast den redaktionella ändringen har gjorts att bestäm- melsen placerats som ett eget andra stycke. Talan om hävning av en registrering får föras endast av följande personer i nedan angivna fall 1.av den som anser sig vara berättigad till mönstret, om talan grundas på att registreringen meddelats i strid mot 1 §, 2.av den som ansöker om eller innehar rättigheten, om talan grun- das på att registreringen meddelats i strid mot 4 § 2 eller 3 b)–d), eller 3.av den person eller organisation som berörs av rättigheten, om talan grundas på att registreringen meddelats i strid mot 4 § 3 a). I övriga fall får talan föras av var och en som lider förfång av registreringen. Talan som grundas på någon av bestämmelserna i 4 § 1 eller 3 a) får föras även av myndighet som regeringen bestämmer. Talan, som avses i första stycket 1, skall väckas efter det att käranden fått kännedom om registreringen och de övriga omstän- digheter på vilka talan grundas. Var mönsterhavaren i god tro när mönstret registrerades eller när mönsterrätten övergick på honom eller henne, får talan inte väckas senare än efter registreringen. Paragrafen är ny. Den genomför artikel 11.3–5 i mönsterdirektivet. I första stycket regleras vissa fall av begränsningar i rätten att föra talan om hävning av en registrering. Första stycket 1 svarar mot hittillsvarande 31 § andra stycket första meningen. Endast redaktionella ändringar har gjorts. Första stycket 2 reglerar det fall när en registrering kränker en annan rättighet som avses i 4 § 2 eller 3 b)–d). I dessa fall kan talan endast föras av den som innehar rättigheten. Har exempelvis i mönstret tagits in ett varumärke som sökts registrerat före det att ansökan om mönsterregistrering lämnades in, eller före prioritetsdagen, om prioritet åberopas, kan talan endast föras av den som innehar rätten till varu- märket. På samma sätt förhåller det sig med upphovsrättsligt skyddade litterära och konstnärliga verk. Har i mönstret utan tillstånd tagits in ett sådant verk som åtnjuter skydd enligt upphovsrättslagen kan endast innehavaren av rätten till verket föra talan om hävning. I första stycket 3 föreskrivs att endast den person eller organisation som berörs av användningen av sådana statsvapen m.m. som använts i ett mönster i strid mot i 4 §3 a) får föra talan om hävning på en sådan grund. Paragrafen i övrigt, dvs. andra t.o.m. fjärde styckena svarar mot hit- tillsvarande 31 § andra och tredje stycket. En registrering får förklaras delvis ogiltig endast om talan grundas på 2 §, 2 a §, 4 § 1 och 3 eller 4 a § och mönstret i ändrad form upp- fyller förutsättningarna för registrering enligt denna lag samt behåller sin identitet. Domen skall, när den vunnit laga kraft, sändas till registrerings- myndigheten för anteckning i mönsterregistret. Paragrafen är ny och avser att genomföra artikel 11.7 i mönsterdirekti- vet. I första stycket anges under vilka förutsättningar en registering kan förklaras delvis ogiltig. Förutsättningarna svarar mot vad som före- skrivs om ändring av mönster i en ansökan om registrering i 13 a §. En registrering får således förklaras delvis ogiltig endast om någon av de i paragrafen angivna omständigheterna åberopas till grund för ogiltighet och mönstret efter ändringen behåller sin identitet samt skyddsförut- sättningarna enligt lagen i övrigt är uppfyllda. I andra stycket föreskrivs att domen skall sändas till PRV för anteckning i mönsterregistret när den vunnit laga kraft. PRV skall där- vid inte göra någon prövning av mönstret registrerbarhet. En mönsterrätt kan förklaras ogiltig även efter att den har upphört eller uppgivits. Paragrafen är ny och anger att en mönsterrätt kan förklaras ogiltig även sedan den upphört (exempelvis till följd av att förnyelse inte skett eller den maximala skyddstiden löpt ut) eller uppgivits. Den avser att genomföra artikel 11.9. Har mönster registrerats för annan än den som är berättigad därtill enligt 1 §, skall rätten på talan av den berättigade överföra registreringen på honom. Talan skall väckas inom tid som anges i 31 Paragrafen a § fjärde stycket. Har den som frånkännes registrering av mönster i god tro börjat utnyttja mönstret yrkesmässigt här i riket eller vidtagit väsentliga åtgärder därför, får han mot skäligt vederlag och på skäliga villkor i övrigt fortsätta det påbörjade eller igångsätta det tillämnade utnyttjandet med bibehållande av dess allmänna art. Sådan rätt tillkommer under motsvarande förutsättningar innehavare av licens som är antecknad i registret. Paragrafen har ändrats i första stycket. Hänvisning görs nu till 31 a § fjärde stycket som en konsekvens av de ändringar som föreslås beträffande 31 §. Utnyttjar någon i strid mot 5 § mönster, som avses med ansökan om registrering, efter det att handling som visar mönstret blivit allmänt tillgänglig, äger vad som sägs om mönsterintrång motsvarande tillämp- ning i den mån ansökningen leder till registrering. Till straff får dock icke dömas och ersättning för skada på grund av utnyttjande som sker innan ansökningen kungjorts enligt 18 § får bestämmas enligt 36 § andra stycket. Bestämmelsen i 36 § tredje stycket äger icke tillämpning, om ersätt- ningstalan väckes senast efter det mönstret registrerades. Bestämmelsen har i första stycket ändrats med anledning av att möns- terrätten i 5 § anges generellt, dvs. inte begränsas till vissa i lagen sär- skilt angivna former av yrkesmässigt utnyttjande. Om en registrering av ett mönster har upphävts eller förklarats ogiltigt genom ett beslut eller en dom som har vunnit laga kraft, får rätten inte döma till påföljd eller besluta om annan åtgärd enligt 35– Föres talan om mönsterintrång och gör den mot vilken talan föres gällande att mönsterregistreringen bör hävas, skall rätten på hans yrkande förklara målet vilande i avbidan på att frågan om registrering- ens hävande slutligt prövas. Är talan härom icke väckt skall rätten i samband med vilandeförklaringen förelägga honom inom vil- ken sådan talan skall väckas. Första stycket i bestämmelsen har ändrat som en följd av att ett invänd- ningsförfarande kan leda till att en registrering upphävs helt eller del- vis. I sådant fall gäller samma regler som om en registrering hävts genom en dom som vunnit laga kraft. Den som vill väcka talan om hävande av mönsterregistrering eller om överföring av registrering skall anmäla detta till registrerings- myndigheten samt underrätta var och en som enligt mönsterregistret innehar licens att utnyttja mönstret. Vill licenstagare väcka talan om mönsterintrång eller om fastställelse enligt 41 § första stycket, skall han underrätta mönsterhavaren därom. Underrättelseskyldighet enligt första stycket anses fullgjord, när underrättelse i betald rekommenderad försändelse sänts under den adress som antecknats i mönsterregistret. Visas icke, när talan väckes, att anmälan eller underrättelse skett enligt första stycket, skall käranden ges tid därtill. Försitter han , får hans talan icke upptagas till prövning Finnes ej enligt behörig domstol för talan om bättre rätt till mönster, om hävande av mönsterregistrering, om överfö- ring av sådan registrering, om rätt som avses i 32 § andra stycket, om ersättning enligt 40 § andra stycket eller om fastställelse enligt 41 §, väckes talan vid . av dom eller slutligt beslut i mål som avses i 16, 31–32, 35–38 eller 41 § sändes till registreringsmyndigheten. Paragraferna har ändrats med hänsyn till att bestämmelserna om tvångslicens utgår ur lagen. En mönsterhavare som inte har hemvist i skall anvisa en fysisk eller juridisk person med hemvist i med behörighet att för mönsterhavaren ta emot delgivning av stämning, kallelser och andra handlingar i mål och ärenden om mönsterrätt med undantag av stämning i brottmål och av föreläggande för part att inställa sig person- ligen inför domstol. Den fysiska eller juridiska personen skall anmälas till mönsterregistret och antecknas där. Har mönsterhavare inte anvisat någon fysisk eller juridisk person enligt första stycket, kan delgivning i stället ske genom att den hand- ling som skall delges sänds till honom eller henne med posten i betalt brev under den i mönsterregistret antecknade adressen. Om någon full- ständig adress inte är antecknad i registret, får delgivning ske genom att handlingen hålls tillgänglig hos registreringsmyndigheten och genom att ett meddelande om detta och om handlingens huvudsakliga innehåll kungörs i publikation som regeringen bestämmer. Delgivning anses ha skett, när det som har sagts blivit fullgjort. Paragrafen har ändrats som följd av att uttrycket ombud i 12 § föreslås bli ersatt av fysisk eller juridisk person. 1.Denna lag träder i kraft . 2.De nya bestämmelserna skall tillämpas även på mönster som är registrerade för ikraftträdandet eller som registreras på grund av ansökningar som har gjorts , om inte annat följer av vad som föreskrivs nedan. 3.En registreringsansökan som getts in före ikraftträdandet skall behandlas och avgöras enligt äldre bestämmelser. 4.Frågan om hävande av registrering av ett mönster som har regist- rerats enligt äldre bestämmelser skall bedömas enligt de äldre bestäm- melserna. Om någon före ikraftträdandet har börjat utnyttja ett mönster på ett sätt som inte fordrade samtycke av innehavaren av mönsterrätten enligt äldre bestämmelser men som fordrar sådant samtycke enligt denna lag, får han eller hon trots de nya bestämmelserna fortsätta den planerade verksamheten. Sådan rätt har under motsvarande förut- sättningar även den som vidtagit väsentliga åtgärder för att utnyttja mönstret. Övergångsbestämmelserna har närmare behandlats under avsnitt 13. De genomför artikel 2.1 a), 2.1 c), 11.8 och 12.2. I punkt 2 anges huvudregeln om att lagändringarna blir tillämpliga även på mönster som har registrerats eller för vilka registrering sökts före ikraftträdandet. Utgångspunkten är alltså att ML i dess ändrade lydelse även är tillämplig i fall där registrering sökts eller beviljats före ikkraftträdan- det. I vissa fall medges undantag från denna huvudregel till följd av mönsterdirektivet, som framgår av de följande punkterna. Av punkt 3 framgår att ansökningar inlämnade före det att nya bestämmelserna trätt i kraft skall avgöras enligt äldre bestämmelser. Detta innebär att dessa ansökningar inte kommer att påverkas av de skärpningar som i vissa avseenden sker i möjligheterna att registrera mönster. innebär bestämmelsen att dessa ansökningar inte kommer i åtnjutande av det mer generösa nyhetskravet. Av punkt fyra följer att de ändrade villkoren för registrering av ett mönster inte kan utgöra grund för hävning av en registrering för vilken de lagliga förutsättningarna var uppfyllda när beslutet fattades. I punkt 5 stadgas för visst fall en föranvändarrätt. Genom de nya bestämmelserna utvidgas ensamrättens omfattning. Den som börjat att utnyttja ett mönster genom åtgärder som tidigare fått utföras utan mönsterhavarens samtycke får avsluta verksamheten utan hinder av att ensamrätten utökas. Översyn av mönsterskyddslagen, m.m. Beslut vid regeringssammanträde . En utredare tillkallas för att lämna förslag till hur och rådets direktiv /71/EG om mönsterskydd skall genomföras i svensk rätt. Utredaren skall vidare göra en allmän översyn av mönster- skyddslagen. Om det framstår som ändamålsenligt skall utredaren lämna förslag till en ny mönsterskyddslag. Dessutom skall utredaren överväga om bör tillträda den planerade nya Haagöverens- kommelsen om internationell registrering av mönster samt, i före- kommande fall, lämna förslag till de bestämmelser som behövs med an- ledning av tillträdet. Utredaren skall samråda med berörda departement och utredningar i de andra nordiska länderna. Mönsterskydd enligt svensk rätt Det rättsliga skyddet för mönster regleras av mönsterskyddslagen (1970:485). I mönsterskyddsförordningen (1970:486) finns närmare föreskrifter för tillämpningen av lagen. Med mönster förstås förebilden för en varas utseende eller för ett ornament. I modernt språkbruk används ofta uttrycket design. Det rätts- liga skyddet för ett mönster uppkommer genom registrering hos . Genom registreringen får den som skapat mönstret eller hans eller hennes rättsinnehavare (mönsterhavaren) ensamrätt att yrkesmässigt utnyttja mönstret (mönsterrätt). För att skall registrera ett mönster krävs att mönstret väsentligen skiljer sig från vad som har blivit känt före dagen för ansökan om registrering. uppfylla ett skillnadskrav och ett nyhetskrav. Vid bedömningen om nyhetskravet är uppfyllt skall beaktas allt som tidigare blivit allmänt tillgängligt, vare sig detta skett genom avbildande, utställande, salu- hållande eller på annat sätt. Även ett inte allmänt tillgängligt mönster anses som känt, om mönstret framgår av en till Patent- och reg- istreringsverket inkommen ansökan om patent eller om varumärkes- eller mönsterregistrering och mönstret blir allmänt tillgängligt under handläggningen. Vid granskningen av en ansökan om mönsterregistrering skall göra en förprövning om det finns s.k. relativa registreringhinder mot ansökan; exempelvis får mönstret inte registreras om det i mönstret utan tillstånd har tagits in något som inte väsentligen skiljer sig från någon annans registrerade mönster eller något som kan uppfattas som någon annans firma eller varumärke. Vidare skall ta ställning till om det finns s.k. absoluta registreringshinder mot ansökan; registrering får inte ske om mönstret eller dess utnyttjande strider mot goda seder eller allmän ordning. Om inte finner något hinder mot registreringen av mönstret skall ansökan kungöras för att möjliggöra invändning. Genom invändningsförfarandet ges allmänheten möjlighet att åberopa registreringshinder mot ansökan från kungörelsedagen. Efter fristens utgång tas ansökan upp till fortsatt prövning. Bifaller ansökan om registrering skall mönstret tas in i mönsterregistret och registreringen kungöras. Patent- och registreringsverkets beslut att avslå en ansökan om registrering kan överklagas av sökanden. Ett beslut med anledning av en invändning mot registrering får överklagas av den av sökanden eller invändaren som beslutet har gått emot. Patent- och registrerings- verkets beslut överklagas till Patentbesvärsrätten vars avgöranden överklagas till Regeringsrätten. Det rättsliga skyddet för ett registrerat mönster är tidsbegränsat. Registreringen gäller från den dag då ansökan om registrering gjordes. Den kan på begäran förnyas för ytterligare två femårsperioder. Den längsta sammanlagda skyddstiden är således . Registreringen av ett mönster kan hävas av allmän domstol, om mönstret har registrerats i strid mot något registrerings-hinder och hindret kvarstår. Mönsterrätten innebär – med vissa undantag – att ingen utan samtycke av mönsterhavaren får yrkesmässigt utnyttja mönstret genom att tillverka, införa till , bjuda ut, saluhålla, överlåta eller hyra ut en vara vars utseende inte väsentligen skiljer sig från mönstret eller som i sig har upptagit något som inte väsentligen skiljer sig från detta. Mönsterrätten omfattar inte utnyttjande av en vara, om den av mönsterhavaren eller med dennes samtycke har förts ut på marknaden inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. Om någon gör intrång i en mönsterrätt (mönsterintrång) kan mönsterhavaren vid allmän domstol väcka talan bl.a. om ersättning och förbud vid vite att fortsätta intrånget. Mönsterintrång kan även föranleda straffansvar. Enligt 10 § upphovsrättslagen (1960:729) gäller upphovsrätt till ett verk även om det har registrerats som mönster. Denna bestämmelse innebär således en möjlighet till dubbelt skydd. Man kan på liknande sätt få skydd enligt både mönsterskyddslagen och varumärkeslagen (1960:644) eller enligt både mönsterskyddslagen och patentlagen (1967:837). kan det bli aktuellt att införa bestämmelser om rättsligt skydd för bruksmodeller. Kommissionen har lagt fram ett förslag till ett direktiv om till- närmning av de rättsliga ordningarna för bruksmodellskydd för uppfinningar, KOM (97) 691 slutlig (EGT C 36, , s. 13). En ytterligare form av dubbelt skydd kan därför bli möjligt. Mönsterskyddslagen utarbetades i nära nordiskt samarbete. Det innebar att stora likheter uppnåddes mellan de nordiska mönster- skyddslagarna. är anslutet till Pariskonvention för skydd av den industriella äganderätten. Där stadgas bl.a. att industriella mönster och modeller skall skyddas i alla länder som är anslutna till konventionen. har även tillträtt den s.k. Locarnoöverens- kommelsen angående ett internationellt klassificeringssystem för mönster. Vidare är genom sin anslutning till Världshandels- organisationen (, WTO) bundet till Avtalet om handelsrelaterade aspekter av immaterialrätter (). Mönsterrätten behandlas i artiklarna 25 och 26. I dessa artiklar anges generella regler för vilka krav som skall gälla för mönsterskydd och vilket skydd som skall tillhandahållas. och rådets direktiv /71/EG av om mönsterskydd (EGT L 289, 28.10.1998, s. 28) antogs för att åstadkomma en tillnärmning av medlemsstaternas mönsterskyddsrätt. I ingressen till direktivet anges bl.a. att en sådan tillnärmning är nöd- vändig för att den inre marknaden skall kunna fungera på ett smidigt sätt (tredje punkten). Det anges emellertid också att det inte är nödvändigt att åstadkomma en fullständig tillnärmning av medlems- staternas mönsterskyddslagar. Tillnärmningen begränsas därför till att gälla de regler som mest direkt inverkar på den inre marknadens funktion, medan medlems- staterna får behålla sin frihet att lagstifta om ansvar, ersättnings- skyldighet m.m. (femte punkten). Vidare får medlemsstaterna bestämma förfaranderegler vid registrering, förnyelse och ogiltigför- samt regler om rättsverkan av en ogiltigförklaring (sjätte punkten). Direktivet innehåller bl.a. följande. I artikel 1 anges några för direktivet grundläggande definitioner, bl.a. definitionen av mönster. I artikel 3 anges de skyddskrav som medlemsstaterna skall upprätthålla, bl.a. att ett mönster skall skyddas i den mån det är nytt och särpräglat. I artiklarna 4 och 5 anges närmare hur nyhetskravet respektive kravet på särprägel skall vara utformat. Artikel 6 reglerar dels när ett mönster skall anses ha offentliggjorts, dels hur artiklarna 4 och 5 skall tillämpas när det gäller offentliggörande. I artikel 7 utesluts mönsterrätt för vissa mönster till följd av teknisk funktion och mönster för mekaniskt sammanfogande delar. I artikel 10 anges att skyddstiden för ett registrerat mönster skall vara från den dag då ansökan om registrering lämnades in och att tiden skall kunna förlängas med en eller flera femårsperioder till sammanlagt . Under arbetet med direktivet gick det inte att lösa frågan om på vilket sätt mönsterskyddet för reservdelar skall vara utformat. Artikel 14 innehåller därför en övergångsbestämmelse enligt vilken medlems- staterna ges rätt att behålla sina bestämmelser om användning av ett mönster till reservdelar. Medlemsstaterna har även rätt att anta nya bestämmelser, förutsatt att syftet med dessa är att liberalisera marknaden för reservdelar. I artikel 18 anges att kommissionen skall analysera följderna av direktivets bestämmelser och lägga fram ett förslag till bestämmelser om reservdelar och andra ändringar som kommissionen anser nödvändiga. Medlemsstaterna skall ha genomfört direktivet . Internationell registrering av mönster för den intellektuella äganderätten (, ) administrerar ett inter- nationellt registreringssystem för mönster. Systemet inrättades ursprungligen enligt Haagöverenskommelse om internationell deponering av mönster. Haagöverenskommelsen har reviderats genom flera överenskommelser. har 29 länder tillträtt Haagöverens- kommelsen. Dessa länder bildar en särskild union för den inter- nationella registreringen. är ett av de länder som tillämpar ett system med en omfattande förprövning av mönsterskyddsansökningar och som därför inte har ansett det möjligt att tillträda överens- Samma förhållanden gäller för bl.a. , och samt och . En ansökan om internationell registrering av ett mönster görs hos . I sin ansökan skall sökanden ange i vilka länder han eller hon önskar skydd för sitt mönster. Om internationell registrering beviljas får den samma rättsverkningar som om samtliga formaliteter uppfyllts enligt nationell mönsterrätt i de länder som ansökan avser.