sou · GOB353d2 · 2001-01-01 00:00:00 — Arbetet inom IPCS samordnas och administreras inom WHO, och IPCS syftar till att etablera en vetenskaplig bas för säker använd- ning av kemikalier samt att stärka nationell förmåga till kemikalie - säkerhet. IPCS arbetar bland annat med riskbedömningar och riskvärderingar, metoder för att bedöma farlighet och risk samt förebyggande arbete med att hantera exponering av skadliga ämnen och kemikalieolyckor. IPCS har också en koordineringsgrupp för arbetet med harmonisering av klassificeringssystemen. Utvärderingar som bl.a. utförts inom av de från risksynpunkt särskilt angelägna existerande ämnen behöver förankras och accepteras globalt från olika organisationer. Vi kan konstatera att IPCS har en viktig roll i detta arbete. Inom IMO pågår ett angeläget arbete om antifouling- färger (båtbottenfärger) som bl.a. syftar till att avveckla tennorganiska föreningar. arbetar IMO på ett internationellt avtal för att fasa ut tributyltenn i skeppsbottenfärger. Förslag till övrigt internationellt arbete 283 är den myndighet som representerar i IMO- arbetet, med bistånd av Kemikalieinspektionen. FN:s kommission för hållbar utveckling (CSD) Uppföljningen av är en av de viktigaste internationella processerna för hållbar utveckling. FN:s kommission för hållbar utveckling (CSD), möts för att driva på och underlätta genom- förandet av rekommendationerna i handlingsprogrammet . Fram , då en ny övergripande utvärdering för perioden – 2002 skall genomföras, skall frågorna om sötvatten, industri, oceaner, turism, landsresurser, jordbruk, energi och transporter prioriteras i kommissionens fortsatta arbete. Övergripande frågor som skall behandlas är fattigdomsbekämpning och hållbara konsumtions- och produktionsmönster. Svenska prioriteringar har bland annat varit kemikaliefrågorna och hållbara konsumtions- och produktionsmönster. Vid FN:s generalförsamlings möte lämnades i ett slutdokument en mängd rekommendationer för fortsatta åtgärder, bland annat beton- ades fortsatta åtgärder på kemikalieområdet. Global konvention med krav på exportanmälan och importgodkännande (PIC) En konvention med krav på exportanmälan och importgodkännande för förbjudna ämnen undertecknades (Convention on the Prior Informed Consent Procedure for in International Trade). Konventionen ersätter det tidigare frivilliga systemet med exportanmälan. Syftet med konventionen är att införa ett gemensamt system för anmälan och information i fråga om import och export av vissa kemikalier som är förbjudna eller under- kastade stränga restriktioner på grund av deras hälso- och miljöfarlighet. Systemet innebär krav på anmälan och förhandsgodkännande av ett land sedan informationen har lämnats. Arbetet med konventionen har skett inom ramen för bland annat och . Även har medverkat. Konventionen kommer att ha betydelse när det gäller en förbättrad informationsöverföring mellan i-länder och rörande farliga kemikalier, och på så sätt också begränsa handeln med farliga kemi- kalier och minska riskerna med kemikalieanvändning. 284 Förslag till övrigt internationellt arbete SOU 2000:53 länge inkluderar konventionen 22 bekämpningsmedel och 5 industri- kemikalier. Inom EU är konventionen införlivad i förordningen (EEG nr 2455/92) om export och import av vissa farliga kemikalier. I bilaga 1 till EU:s förordning finns en lista med omkring 40 ämnen eller ämnesgrupper som är underkastade förbud eller stränga restriktioner inom EU. Uppgifter som krävs enligt konventionen är bl.a. identifikationsuppgifter för det ämne eller preparat som skall exporteras, information om själva exporten (destinationsland, ursprungsland, datum för exporten, mängd av kemikalien, avsedd användning m.m.), ansvariga nationella myndigheter, upplysningar om försiktighetsåtgärder, klassificering och märkning m.m. och utveckling () Utredningens bedömning och förslag och EU bör verka för: ·testmetoder för hormonstörande egenskaper utvecklas och att nya riktlinjer inom baseras på sådana utvecklade testmetoder (se kapitel 5), ·de befintliga testmetoderna för fortplantningsstörande effekter vidareutvecklas så att dessa i högre grad kan fånga upp hormon- störande verkan (se kapitel 5), ·nya testmetoder tas fram för halveringstider i landmiljö samt för bioackumulering i landmiljö (se kapitel 9), ·ytterligare harmoniserade kriterier för klassificering och märkning tas fram, ·arbetet med att finna nya testmetoder som inte kräver djurförsök prioriteras, ·OECD:s utvärderingar av de från risksynpunkt särskilt angelägna existerande ämnena förankras och accepteras globalt. och utveckling, , består av , , , , , EU-länderna m.fl. Inom pågår ett väl utvecklat miljösamarbete, som samordnas genom en särskild miljöpolitisk kommitté. Det arbete inom som berör vår utrednings arbete är framför allt arbete med: Förslag till övrigt internationellt arbete 285 ·riktlinjer för testning av kemikalier m.m. (Test gramme), ·principer för god laboratoriesed (Good Laboratory Practise), ·ömsesidig acceptans av data (Council Decision on Mutual Acceptance of Data), ·harmonisering av klassificerings- och märkningssystem för kemi- kalier. presenterade ett förslag till ett utvecklat sam- arbete på miljöområdet. Förslaget innebär i korthet att miljösamarbetet skall breddas genom att utvecklas till en ledande organisation inom området hållbar utveckling. aktiviteter inom kemikaliekontrollarbetet fick vid den miljö- politiska kommitténs möte den högsta rangordningen bland de 15 områden som ingår i miljöarbete. Programmet är effek- tivt och ger länderna möjlighet att på ett kostnadseffektivt sätt utveckla tänkandet och principer, framför allt för riskfrågor relaterade till kemi- kalier och biotekniska produkter. Inom bedrivs ett viktigt arbete inom de delar av kemikaliekontrollen som gäller faro- och riskanalys, dvs. mer veten- skapligt inriktad verksamhet. Överenskommelser om exempelvis test- metoder, laboratoriepraxis (Good Laboratory Practise, GLP), ömsesidigt utnyttjande av data samt dokumentationskrav för nya ämnen är exempel på detta. Dessa överenskommelser har lagts till grund för regler och system såväl nationellt som internationellt. arbete och överenskommelser har lett till harmonisering och effektivare resursut- nyttjande för enskilda länder och för näringslivet. har riskbedömning av enskilda ämnen, kriterieutveckling och insatser inom bekämpningsmedelsområdet varit en viktig del av bidrag till det internationella kemikaliearbetet. Däremot har varit mindre framgångsrikt som samarbetsforum för riskbegränsande åtgärder som t.ex. förekomstbegränsningar. Inom Test som publicerar testmetoder i form av riktlinjer för testning (), måste medlemsländerna under förutsättning att testerna är utförda enligt GLP acceptera testresultat som är utförda i enlighet med riktlinjerna (Council Decision on Mutual Acceptance of Data). Detta utgör sammantaget en viktig bas för kemikaliekontrollen över hela världen. 286 Förslag till övrigt internationellt arbete Testmetoderna styr klassificeringskriteriernas utformning och därigenom vilka ämnen som bedöms ha miljö- och hälsofarliga egenskaper. Standardiserade testmetoder är därför en viktig förutsättning för pro- duktinformation och annan riskbegränsning. Ett område som sannolikt kommer att prioriteras i det internationella arbetet är utveckling av testmetoder för hormonell påverkan. Enligt bör utvecklingen av testmetoder för hormonstörande egenskaper prioriteras. Nya riktlinjer (guidelines) bör också baseras på dessa. De befintliga testmetoderna för fortplantningsstörande effekter bör vidareutvecklas så att de i högre grad kan fånga upp hormonstörande verkan (se vidare kapitel 9 om forskning samt kapitel 5). Ett annat område är utveckling av testmetoder för svårnedbrytbara organiska ämnen. För att det skall vara möjligt att effektivt identifiera persistenta organiska ämnen behöver sannolikt riktlinjer kompletteras med ytterligare metoder för att testa nedbrytbarhet (se kapitel 4 och 5). Harmonisering av klassificerings- och märkningsregler är ett av sex aktionsprogram i kapitel 19 av . Expertarbetet för att utveckla ett globalt harmoniserat klassificerings- och märkningssystem för hälso- och miljöfarlighet utförs av . Baserat på arbete tar (, Internationella arbetarskyddsorganisationen) hand om bl.a. frågor om märkning och varuinformationsblad. arbete med att fortlöpande uppdatera kriterier för hälso- och miljöfarlighet är angeläget. Vad gäller förhandsanmälan av nya kemiska ämnen finns inget inter- nationellt organ som löpande arbetar med detta. De befintliga systemen med förhandsanmälan utgår dock mer eller mindre från överenskom- melser inom . Industrin vill gärna få till stånd ett internationellt samarbete, främst för att minska skillnaderna i krav mellan EU, och . Inom finns det ett samarbete för utbyte av informa- tion om de olika systemen för förhandsanmälan. bedriver också ett arbete med harmonisering av åtgärder för riskbegränsning, men arbetet har gått trögt . Förslag till övrigt internationellt arbete 287 program för existerande kemikalier utmynnar bl.a. i riskbe- dömning av aktuella kemikalier. EU:s medlemsländer bidrar med bedömningar av de ämnen som behandlas i EU-programmet. Ett annat området som arbetar med är att utveckla metoder för att bättre använda data från miljöövervakning i exponeringsdelen av riskbedömningar. Denna metodutveckling kan underlätta bedömningen av exponering från varor. och initierade ett samarbete om bekämpnings- medel inom (on Pesticides). Arbetet är inriktat på att harmonisera basen för riskbedömningar och dokumentationskrav samt på att ta fram och informera om riskminskningssätt och hur de används i olika länder. Syftet är att genom harmoniserade riktlinjer för testning, märkning, dokumentationskrav och format för riskbedömningar minska dubbelarbete både hos myndigheter och för industrin. on Pesticides har ett program som rör biocider utvecklats. Programmet omfattar harmonisering av datakrav, utveckling av kriterier för acceptabel effektivitet, riktlinjer för testning av hälso- och miljöeffekter, vägledning för exponerings- och riskbedömning samt samarbete mellan medlemsländer i fråga om utvärderingar. Programmet innebär stora kostnadsbesparingar för län- derna i och med att dubbelarbete mellan länderna kan undvikas. 8.4Andra miljökonventioner/deklarationer Internationella miljökonventioner, dvs. juridiskt bindande internationella avtal på miljöområdet, är i många fall effektiva medel för att förbättra miljötillståndet globalt och regionalt. Under har flera viktiga miljökonventioner kommit till stånd. Här har några av dessa redovisats inom ramen för FN (t.ex. CLRTAP). I detta avsnitt redovisas några andra globala (Montrealprotokollet) och regionala miljökonventioner (OSPAR, HELCOM) samt . I tabell 8.2 ges en överblick över arbetet inom ramen för Nordsjö- konferenserna, Oslo- och samt Helsingforskom- missionen. 288 Förslag till övrigt internationellt arbete Tabell 8.2 Några regionala miljökonventioner eller deklarationer som berör avveckling av kemikalier 1998 antogs mål som ligger i linje med · Dynamec ad hoc Working Group3 1996 antogs mål som ligger i linje med 1 Oslo- och , Convention for the Protection of the of the North-East . Regional konvention inom . Oslo-och administrerar arbetet inom konventionen. antogs Esbjerg- deklarationens mål. 3Arbetsgrupp inom ramen för OSPAR-samarbetet vars syfte är att ta fram en lista över ämnen som skall omfattas av Esbjerg-deklarationens mål. 8.4.1Ozonnedbrytande ämnen – Montrealprotokollet som avser skydd av ozonskiktet, atmosfären och klimatet kom . Enligt ett senare tillägg i form av Montrealproto- kollet åtog sig staterna att reducera konsumtion och produktion av pro- dukter innehållande ämnen som bryter ned ozonskiktet . Vid ett möte i gjordes ett ytterligare tillägg om att användningen av CFC, haloner och koltetraklorid successivt skall minska så att total avveckling uppnås . Protokollet kan alltså ses som ett åtgärdsprogram för avveckling av ozonnedbrytande ämnen. EU har tillsammans med medlemsländerna biträtt Montrealprotokollet, och EU:s förpliktelser enligt protokollet uppfylls genom rådets förordning (EG) nr 3093/94 om ämnen som bryter ned ozonskiktet. De ämnen som på olika sätt omfattas av Montrealprotokollet är CFC, koltetraklorid, haloner, 1,1,1-trikloretan, HBFC och metylbromid. För metylbromid gäller en successiv utfasning . Förslag till övrigt internationellt arbete 289 Utredningens bedömning och förslag ·Kemikaliefrågorna och de ämnen som skall omfattas av Esbjerg- deklarationens mål bör vidareutvecklas vid nästa Nordsjö- konferens . ·I arbete med att ta fram en svensk strategi med förslag om vilka frågor som bör förankras vid detta möte, bör syftet vara att åstadkomma bindande beslut inom t.ex. OSPAR. De ämnen som vi föreslår begränsningar av, dvs. de ämnen som omfattas av våra generella utfasningskriterier för långlivade, bioackumulerbara, cancerframkallande, arvsmasse- påverkande, reproduktionsstörande och hormonstörande, bör prioriteras i det framtida arbetet. I inledde länderna kring och Nordostatlanten ett samarbete för att förbättra miljö. Samarbetet organiseras genom särskilda Nordsjökonferenser, där länderna förbinder sig att verka för vissa gemensamma mål både nationellt och inter- nationellt. har ytterligare tre Nordsjökonferenser hållits – i , i och i . Vid den fjärde i undertecknade miljöministrarna och EU:s miljöansvarige den fjärde Nordsjödeklara- tionen som kallas Esbjergdeklarationen. I deklarationen anges gemen- samma mål som syftar till att väsentligt förbättra den miljön i . Den vägledande principen för att nå detta mål är försiktig- hetsprincipen. Esbjergdeklarationen omfattar åtta särskilda områden, bl.a. skydd mot förorening av farliga ämnen. Enligt deklarationen definieras farliga ämnen som: I begreppet toxiska inbegrips kroniska effekter som cancerframkallande, mutagena, teratogena samt effekter som är ogynnsamma för det endokrina systemet (hormonsystemet). Det slutliga målet enligt Esbjergdeklarationen är att koncentrationerna i miljön skall vara nära bakgrundsnivån för naturligt förekommande ämnen och nära nollnivå för av människan framställda farliga ämnen. 290 Förslag till övrigt internationellt arbete Esbjergdeklarationens mål för farliga ämnen4 formuleras enligt följande: The Ministers agree that the objective is to ensure a sustainable, sound and healthy North Sea ecosystem. The guiding principle for achieving this objective is the precautionary principle. This implies the prevention of the pollution of the North Sea by continously reducing discharges, emissions and losses of hazardous substances thereby moving towards the target of their cessation within one generation (25 years) with the ultimate aim of concentrations in the environment near background values for naturally occurring substances and close to zero concentrations for man-made synthetic substances. Arbetet med implementering och konkretisering av Esbjergdeklarationen sker till stor del via andra organ, bl.a. OSPAR. De berörda miljöministrarna inom EU har inom ramen för OSPAR-samarbetet5 antagit mål som ligger i linje med Esbjergdeklarationens mål. Mål för som ligger i linje med Esbjergdeklarationens mål har också antagits av miljöministrar inom ramen för Helsing- forskonventionens arbete. I Esbjergdeklarationen står också följande: Competent international bodies such as Commission, the , OSPAR and the UN/ECE/LRTAP are invited to develop further tools for assessing environmental risks of emissions and effluents containing complex mixtures of substances (i.e. assessment of toxicity, biodegradability and liability to bioaccumulate), and to develop further and use tools for the evaluation of risks of hazardous substances in the environment in order to set priorities. Utredningens bedömning och förslag I regeringens proposition Svenska miljömål (prop.1987/88:145, MJU:1998/99:6, rskr 1998/99:87) anger regeringen att den avser att utarbeta en svensk strategi inför nästa som innehåller förslag om vilka frågor som bör förankras vid detta möte med syfte att på åstadkomma bindande beslut. Vi vill framhålla att kemi- kaliefrågorna och de ämnen som skall omfattas av Esbjergdeklara- tionens mål bör vidareutvecklas vid nästa . I arbetet med att ta fram en svensk strategi med förslag om vilka frågor som bör förankras vid detta möte bör syftet vara att åstadkomma bindande beslut inom t.ex. OSPAR. 4Esbjergdeklarationen, avsnitt III, The Prevention of Pollution by Hazardous Substances. 5Oslo- och (Convention for the Protection of the of the North-East ). Av EU-länderna deltar inte , och i OSPAR-samarbetet. Förslag till övrigt internationellt arbete 291 Utredningen anser att de ämnen där vi föreslår begränsningar, dvs. ämnen som omfattas av våra generella utfasningskriterier för långlivade, bioackumulerbara, cancerframkallande, arvsmassepåverkande, reproduktionsstörande och hormonstörande, bör prioriteras i det framtida arbetet. 8.4.3Konventionen för skydd av den miljön i Nordostatlanten (OSPAR) Oslo- och , OSPAR (Convention for the Protection of the of the North-East ), är en regional konvention inom som syftar till att begränsa avfallsdumpning till havs och minska havsföroreningar i Nordostatlanten från landbaserade källor. Konventionen ersätter Oslokonventionen (Prevention of by Dumping from Ships and Aircraft) och (Prevention of from Sources). utgör ett samarbete mellan , , , , , , , , , , , , , , och . antogs och trädde i kraft . Enligt den nya är en rekommendation bindande för de medlemsstater som röstat för den. Om enhällighet inte uppnås kan en rekommendation ändå antas med tre- fjärdedels majoritet, men den är då inte bindande. Konventionens verkställande organ är kommissionen, som samman- träder en gång . Till kommissionen hör två kommittéer6 och under kommittéerna finns ett flertal arbetsgrupper och projektgrupper knutna. Det första ministermötet i efter konventionens ikraftträdande hölls i , . Vid mötet antogs en ministerdeklaration och fyra strategier. De fyra strategierna gäller för: 6 Åtgärdskommitéen (Programmes and , PRAM) och (Environmental Assessment and , ). 292 Förslag till övrigt internationellt arbete Vid mötet antogs också en bilaga om skydd och bevarande av ekosy- stem och biologisk mångfald i havsområdet. Vid mötet fastställdes att de avtalsslutande parterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att skydda och bevara ekosystemen och den biologiska mångfalden i havsområdet, och när så är möjligt återställa de havsområden som har utsatts för skadlig inverkan. I strategin för miljögifter och farliga ämnen bildades en arbetsgrupp inom OSPAR-samarbetet – Dynamec ad hoc Working group (under Diffuce Sources, DIFF). Gruppen bildades i syfte att ta fram en lista över ämnen som skall omfattas av Esbjergdeklarationens mål, och den har fått i uppdrag att ta fram kriterier för urval av ämnen för begräns- ningsåtgärder. Vid möte förväntas beslut fattas om kriterierna, dvs. om vilka ämnen som skall prioriteras vid genomförandet av strategin för miljögifter. Arbetet är politiskt viktigt. driver exempelvis frågan att OSPAR-strategin för miljögifter skall tillämpas i det kommande ramdirektivet för vatten. har arbetsgruppen formulerat följande tre steg för urval av problemämnen: ·Utgångspunkt i inneboende egenskaper för ett första urval av ämnen. Här arbetar en nordisk grupp tillsammans med Neder- länderna. En nordisk databas () med experimentella värden samt en dansk och en holländsk med beräknade värden för bionedbrytbarhet, bioackumulerbarhet och toxicitet har använts (se kapitel 2). ·Riskvärdering för marin miljö. För att inte missa några ämnen kommer ämnen från monitoringprogram samt ämnen med misstänkt endokrin påverkan att kunna tillföras i detta steg. ·Slutlig selektion av ett antal ämnen utifrån överväganden om mål- sättningen. OSPAR-samarbetets arbete med kriterier för persistens, bioackumuler- barhet och toxicitet behandlas i avsnitt 4.4 i bilaga 3. Utredningens bedömning och förslag Inom OSPAR diskuteras hur arbetet med farliga kemi- kalier skall fortlöpa. Arbetet i OSPAR:s expertgrupper med att välja ut ämnen för prioriterade åtgärder är naturligtvis angeläget och bör prio- Förslag till övrigt internationellt arbete 293 Vid OSPAR-kommissionsmötet förväntas beslut fattas om hur det fortsatta arbetet med miljögiftsstrategin skall utvecklas. Vi bedömer att arbetet inom ramen för OSPAR med de ämnen som skall omfattas av Esbjergdeklarationens mål bör vidareutvecklas och ges hög prioritet. Målet är att läckage från diffusa utsläpp via användning av särskilt farliga ämnen i varor samt direkta punktutsläpp av sådana ämnen inte alls bör förekomma. Ämnena bör därför inte tillåtas i kemiska produkter eller i andra varor. Eftersom det inte räcker med nationella åtgärder för att uppnå dessa mål måste verka för att EU vidtar gemensamma åtgärder som begränsar användningen av de ämnen som kommer att omfattas av OSPAR. Vi noterar också att arbetet med en sektor-för-sektor-strategi bör kunna vara ett viktigt komplement för att identifiera och nå utfasning av de farliga ämnena. En sådan strategi innebär att man, i stället för att enbart analysera och föreslå åtgärder för ett prioriterat miljögift i taget, även analyserar och föreslår åtgärder sektorsvis för de sektorer som ger upphov till utsläpp av för OSPAR prioriterade miljögifter. arbetar med att utveckla en sådan strategi i syfte att den skall diskuteras och beaktas vid . Vi anser sammanfattningsvis att de ämnen som vi föreslår ska be- gränsas, dvs. ämnen som omfattas av våra utfasningskriterier (se kapitel 5), bör prioriteras vid OSPAR:s fortsatta arbete med riskhant- eringsåtgärder. bör därför verka för att inför OSPAR:s nästa ministermöte lyfta upp kemikaliefrågorna för att nå enighet om det nya angreppssättet inom kemikaliepolitiken som inkluderar att fasa ut de ämnen som omfattas av våra utfasningskriterier. Persistenta och bioackumulerande ämnen bör prioriteras i detta arbete. har tillsammans med och bjudit in till en workshop för att diskutera hur olika styrmedel kan användas effektivare för att uppnå Esbjergdeklarationens mål. är huvud- ansvarig och workshopen planeras att hållas i . Vi konstaterar att den kan bli en viktig möjlighet för att driva på genomförandet av miljögiftsstrategin och ta upp frågor om kemikalie - arbetet inom EU. Vid mötet bör såväl länder inom EU och OSPAR samt miljöorganisationer och näringslivsföreträdare kunna delta. 294 Förslag till övrigt internationellt arbete 8.4.4Konventionen för skydd av den miljön i (Helsingforskonventionen) Utredningens bedömning och förslag ·Sverige bör verka för att användningen (både i kemiska produkter och andra varor samt utsläpp) av de ämnen som kommer att omfattas av OSPAR även omfattas av Helsingforskonventionen. ·De ämnen som omfattas av utredningens kriterier för utfasning, bör prioriteras i det fortsatta arbete med riskhanteringsåtgärder. Inom ramen för samarbetet om miljö har Konventionen om skydd av den miljön för (Convention on the protection of the of the Baltic Sea) antagits. Den kallas Helsingforskonventionen och tillkom . ingår , , , , , , , och samt . Konventionens verkställande organ är en kommission (HELCOM) som sammanträder . Kommissionen har fyra permanenta kommittéer – miljökommittén, tekniska kommittén, sjöfartskommittén och bekämp- ningskommittén. Under dessa finns ett antal arbetsgrupper. Kommiss- ionens rekommendationer antas enhälligt av parterna till konventionen. De är ännu inte bindande, men förutsätts ändå bli införda i nationell lagstiftning. Konventionen har omarbetats, och den omarbetade konvention , som alla länder undertecknat men som ännu inte trätt i kraft, innehåller bestämmelser om att vissa grundläggande principer skall införas i nationell lagstiftning och att även minimikrav skall kunna anges. Kommissionen antog också ett miljöhandlingsprogram för . Ett antal åtgärder skall vara genomförda . Förslag till övrigt internationellt arbete 295 Utredningens bedömning och förslag