sou · GOB353d4 · 2001-01-01 00:00:00 — Ofta när myndigheten går ut till företagen och hänvisar till produktvalsprincipen hävdar företagen att det inte finns några alternativ. ställs då i en svår situation eftersom den omöjligen kan ha kunskap om vilka alternativ som finns i den specifika produkten eller produktionsprocessen. underlätta att ha någon källa att referera till. En annan kommun anser att företagen i regel är positivt inställda till OBS-listan om de bara kan få information om vilka ämnen de kan använda i stället. bekräftar dessa svårigheter, som drabbar främst kom- munerna i deras tillsynsarbete. framhåller att det är svårt att tillämpa produktvalsprincipen. Tillsynsmyndigheterna måste arbeta på ett sätt som är möjligt i praktiken. betonar att myndig- heten kan inte ta på sig rollen att tala om vilket ämne som företaget skall byta till, den kunskapen kan myndigheten inte ha. I stället får man arbeta mer principiellt med att kontrollera rutiner för kemikaliehantering och utbyte av farliga ämnen. Företagen kan också i sina miljörapporter redovisa sitt arbete med att byta ut kemikalierna. Att ta fram vilka alternativa ämnen som kan användas är ett arbete som måste ske inom de respektive företagen eller inom branschen. Men även när det står klart att det finns alternativ är det svårt med utbyte påpekar en av de intervjuade kommunerna. Problemet är då att alternativen ofta inte används. Det kan kosta företaget en hel del ekonomiskt att byta till den teknik som krävs för att kunna använda det nya ämnet. Det kan också var så att kunskapen om alternativ bara finns i en del av landet utan att spridas vidare. Kommunen efterlyser därför ett centralt kunskapscenter. Enligt samma kommun hävdar tillverkarna ibland att de har alternativ, men att använda dessa skulle innebära en stor ekonomisk risk eftersom det kan hända att företagets konkurrenter låter bli att ta bort det farliga ämnet. Ett utbyte kan i så fall innebära en konkurrensnackdel för det enskilda företaget. Företagen anser därför att det är mycket viktigt att det finns en fungerande tillsyn över samtliga företag i branschen, så att de alla tvingas byta när alternativ finns. Ett problem i sammanhanget är att kemikalietillsynen kan vara av olika kvalitet och av olika stor omfattning i olika kommuner. T.ex. kan det kanske framför allt i de små kommunerna vara svårt att ha den kompetens och uppbåda de resurser som krävs för en god kemikalie - tillsyn. Samarbete mellan kommunerna är därför viktigt påpekar en intervjuperson. Tillsynsmyndigheterna hänvisar även till att deras egen brist på resurser påverkar möjligheterna att arbeta med OBS-listan. Arbetet med att föra ut kunskap om farliga kemikalier, inte minst till de små företag som skulle behöva det mest, blir lidande. menar att även om de nu fått mer resurser än tidigare så kräver den nya så pass mycket mer att det ändå blir problem. En kommun ser en chans till utökad tillsyn i de möjligheter att ta ut avgifter som ger. 5.6Tillsynsmyndigheternas synpunkter på utformningen av listan I intervjuerna med kommuner och länsstyrelser framfördes många syn- punkter på OBS-listans utformning. Förslag har lämnats på hur listan skulle kunna förändras och kompletteras för att bli mer funktionsduglig i tillsynsarbetet. Flera intervjupersoner anser att det borde förklaras tydligare i listan varför ämnena är farliga. De konkreta hälso- och miljöriskerna borde beskrivas på ett enklare och mer pedagogiskt sätt. Genom att kunna hänvisa till konkreta effekter skulle det bli lättare för myndigheten att motivera inför företaget varför ett ämne inte bör användas. Det skulle underlätta i myndighetens argumentation och öka förståelsen hos företaget. Något som i stort sett alla tillsynsmyndigheter påpekar är att OBS-listan borde göras enklare generellt. Språket som används bör vara klarare och rakare än , och ett par tillsynsmyndigheter säger uttryckligen att listan borde bli mindre kemisk till sin karaktär. Även en icke- kemist måste kunna förstå och använda listan. Det är den enda möjligheten om man vill nå ut till de mindre företagen. OBS-listan bör vara så enkel att den kan användas utan ytterligare instruktioner eller utbildning. ställer sig något frågande inför att det inte går att finna till exempel flamskyddsmedel i listan. Ett par intervjupersoner anser att det man saknar i OBS-listan är uppgifter om i vilka branscher och sammanhang ämnena förekommer. Sådana uppgifter skulle underlätta tillsynsmyndigheternas arbete betydligt. Ett alternativ kan vara branschvisa listor. Att bryta ner listan branschvis kan också bidra till att företagen känner sig mer berörda av informationen. menar att om OBS-listan i fortsättningen kommer att användas som den används – dvs. av större företag med stort kun- nande och av tillsynsmyndigheterna – borde den kanske utökas med fler Om listan ändå är för svår för att användas av de mindre företagen, kunde man kanske göra den mer fullständig i stället. Därmed kan man minska risken att ämnena byts ut mot andra lika farliga ämnen. säger sig sakna ett slags perspektiv på OBS-listan. Intervjupersonen anser att det behövs prioriteringar och i viss mån nyanser mellan de olika ämnena. Personen ger som exempel att koppar finns med på listan, trots att kopparrör finns och regelbundet används i olika sammanhang. Detta kan bli något förbryllande, menar den inter- vjuade. Användaren av OBS-listan ställer sig frågan om kopparrören måste bytas ut. Det borde enligt intervjupersonen tydliggöras vad som är viktigast bland alla de ämnen och den information som OBS-listan förmedlar. Det borde slås fast vilka ämnen som tillsynsmyndigheterna och företagen bör prioritera i kemikaliearbetet. En intervjuperson anser att det kan vara förvirrande med både OBS- listan och Begränsningslistan. Det skulle vara en fördel om man kunde slå ihop listorna. Kemikalieinspektionen utövar förutom tillsynsvägledning även viss operativ tillsyn. Med en del undantag har KemI operativt tillsynsansvar bl.a. för företag som tillverkar eller till för in kemiska produkter. Från KemI meddelar man att OBS-listan används som ett hjälpmedel i tillsynen. Två tredjedelar av de företag man utövar tillsyn över är importföretag. Man rekommenderar företagen att använda listan, förutsatt att de har tillräckliga kunskaper för detta. delar KemI även ut OBS-listan till företagen, som dock ofta redan har den. Ett problem framför allt när OBS-listan var ny, var att vissa använde den som en förbudslista. KemI:s erfarenhet från tillsynen är att tillverkare i regel har arbetat mer med kemikaliefrågorna än vad importörerna har. Det beror sannolikt på att arbetsmiljöperspektivet är mer närvarande för de förra. OBS-listans kriterier används inte gentemot företagen eftersom det skulle bli för komplicerat. Det är tillräckligt svårt för dem att förstå själva listan. Målet är i första hand att förmå företagen att uppfylla de På grund av importörernas ofta begränsade erfarenhet av kemikaliearbete, nöjer sig KemI i deras fall vanligtvis med att förklara hur regelsystemet fungerar. Importörerna är ofta mycket beroende av sina leverantörer för inform- ation om innehåll i produkterna, bl.a. på grund av sina begränsade kunskaper. Ofta kan leverantörerna visa starkt ointresse inför importör- ernas frågor om vilka ämnen som ingår. 5.8Så tycker tillsynsmyndigheterna om OBS- listans framtid Tillsynsmyndigheterna (kommuner och länsstyrelser) är generellt mycket positiva till OBS-listan. Den fyller framför allt en viktig funktion i deras eget arbete med tillsyn (se dock även problemen i avsnitt 5.5 och 5.6). En kommun anser att OBS-listan har gett en skjuts åt arbetet med kemikaliekontroll både hos företag och myndigheter. Den är något konkret som man kan referera till och den har satt i gång en utveckling. Den är en god hjälp för tillsynsmyndigheterna men betydligt svårare att använda för framför allt de mindre företagen. Denna åsikt – att OBS-listan framför allt är en god referenspunkt för tillsynsmyndigheterna, men fungerar mindre väl som information i de små företagen – återkommer på flera håll i intervjuerna. Som beskrivits i avsnitt 5.5 och 5.6 är det främst komplexiteten i informationen samt att uppgifterna inte är uppdelade branschvis som försvårar användningen. OBS-listan är bra att använda som en rak lista att slå i även för miljöinspektörer som inte har så stora kemikaliekunskaper. Som nämnts ovan borde, enligt de intervjuade, eventuellt fler ämnen finnas med om listan används främst på detta sätt. En annan förtjänst med OBS-listan som framkommit i intervjuerna är att det finns uppgifter om ämnenas miljöfarlighet. Sådana uppgifter är det annars ont om, vilket upplevs som ett problem. Uppgifter om miljöfarlig- het på varuinformationsblad och etiketter borde bli bättre. Något som samtliga tillsynsmyndigheter anser, är att informationen om farliga kemikalier bör utformas branschspecifikt. Sådan mer riktad information skulle underlätta både myndigheternas och företagens arbete. påpekar dock att det är viktigt att tillsyns- myndigheterna och företagen använder samma listor. Kommunikationen försvåras om man inte utgår från samma referenser. Tillsynsmyndigheterna är i stort sett ense om att OBS-listan bör finnas kvar även . Den bör dock utvecklas och kompletteras. Det faktum att listan är så pass väl spridd och namnet så etablerat gör att den bör behållas, om än i en eventuellt något förändrad form. 6 OBS-listan i offentlig upphandling Den offentliga upphandlingen i , dvs. inköp till stat, landsting och kommuner, omfattar 250–. Genom att ställa miljökrav i samband med upphandlingen har de offentliga aktörerna möjlighet att påverka utbudet av varor och tjänster i en ekologiskt hållbar riktning. Bland annat kan ställas krav på vilka kemikalier som får ingå och an- vändas i de varor och tjänster som upphandlas. Och det är i samband med detta som Kemikalieinspektionens OBS-lista blir aktuell. har talat med sammanlagt 21 personer från kom- muner, landsting och statliga myndigheter om huruvida OBS-listan an- vänds vid ställande av miljökrav i upphandlingen, och i så fall på vilket sätt? Ytterligare frågor är hur leverantörerna reagerar på användningen av OBS-listan, hur möjligheterna är att få information om innehåll i produkter, och huruvida det i praktiken är möjligt att undvika ämnena på OBS-listan. Ställande av miljökrav i den offentliga upphandlingen kan sägas vara ett ekonomiskt styrmedel från det offentligas sida. Företag med mer miljö- anpassade produkter gynnas i den offentliga upphandlingen, vilket ger dem fler marknadsandelar. Styrmedlet OBS-listan placeras därmed i ett sammanhang som går utöver det rent informativa. Företagens uppfyllande av krav enligt OBS-listan åtföljs nu av ekonomiska fördelar. Den grundläggande karaktären av frivillighet kvarstår – det finns inga lagar eller förordningar som reglerar företagens användning av OBS- listan – men användningen av OBS-listan som bas för miljökrav i den offentliga upphandlingen tillför ett nytt perspektiv i analysen. utvärderingen kan listan inte längre studeras enbart utifrån sin roll som ren informationsskrift. OBS-listans utformning, urvalet av ämnen, kriterierna och de inledande instruktionerna måste bedömas mot bakgrund av att listan även kan användas på detta mer kraftfulla sätt. Den av regeringen tillsatta delegationen för ekologiskt hållbar upp- handling, EKU-delegationen, arbetar med att utveckla ett verktyg för ställandet av miljökrav i den offentliga upphandlingen. Målet är att verktyget utifrån gällande lagstiftning skall ge konkret vägledning för hur miljökrav, kvalitets- och hälsokrav och andra krav på ekologisk hållbarhet bör ställas inom alla sektorer av offentlig upphandling. Materialet skall vara nätbaserat, kostnadsfritt och fungera som en flexibel mall som en inköpare också kan modifiera för att uppfylla specifika behov i det enskilda fallet. Den mall för miljökrav som utarbetas skall bl.a. utgå från det material som framtagits av i samt Upphandlingsgrupp (dessa material beskrivs nedan). EKU-delegationen uppger att OBS-listan kan komma att ingå i verktyget som en informationsskrift som finns att tillgå. Den kommer emellertid inte att utgöra någon del i de skall-krav (krav som måste uppfyllas av leverantören) som tas fram. Detta eftersom OBS-listan är en exempellista och inte någon förbudslista. Sammanfattning av resultat från samtal med kommunala upp- handlare: ·De åsikter som kommunerna framfört angående OBS-listan är alla positiva. ·De flesta intervjuade kommuner använder sig av den manual för miljökrav i offentlig upphandling som kommunförbundet i tagit fram (den s.k. Västernorrlandspärmen). ·Några kommuner ställer krav på att ämnen från OBS-listan inte skall finnas i de produkter som upphandlas. ·OBS-listan används i vissa fall som kunskapsbas och referens- dokument när kommunerna ställer miljökrav i upphandlingen. ·Det är, enligt de intervjuade, i regel inga problem att få reda på vad som ingår i de produkter som skall upphandlas. EKU-delegationen gjorde en enkätundersökning angående kommuners ställande av miljökrav i upphandlingen. Enkäten ställdes till alla landets 289 kommuner, varav drygt 200 svarade. Resultatet visar att i drygt 100 av kommuner ställdes miljökrav i av genomförda upphandlingar . I 50 kommuner ställdes miljökrav i mellan och av upphandlingarna. Enkäten visar att de varor kommunerna ställer miljökrav på är främst, livsmedel, kem-tekniska produkter, kontorsmaterial, papper och IT- utrustning. De vanligaste tjänsterna är transporter inklusive färdtjänst och skolskjutsar, städning och tvätt. När det gäller entreprenader ställs miljökrav främst på bygg- och anläggning, vägentreprenader, renhållning och vinterväghållning. Den modell/manual som används i störst utsträckning för miljökrav i den kommunala upphandlingen är den så kallade Västernorrlandspärmen. Pärmen har tagits fram av i i samarbete med länets kommuner. Manualen ligger till grund för en policy för miljöanpassad upphandling som antagits av alla kommuner i länet. Miljömanualen har sedan sålts till de flesta kommuner i liksom till många landsting, statliga myndigheter och privata företag. Manualen är upplagd så att det finns avsnitt för olika varugrupper: transporter, förpackningar, plast, fordon, bränsle, batterier, möbler, textilier, kontorsmaskiner, livsmedel m.m. Enligt i hänvisas till OBS-listan endast på ett ställe i pärmen; under flik 20, Tvätt- och rengöringsmedel. Inga av manualens miljökriterier – vare sig bör- eller skall-kraven inkluderar OBS-listan. Däremot ingår Kemikalieinspektionens begräns- ningslista i skall-kraven, dvs. ämnen från begränsningslistan får inte förekomma. Kommunerna har också gjort egna anpassningar utifrån manualen. av de svarande kommunerna angav i EKU-delegationens enkät att de tillämpade Västernorrlandspärmen. Att Västernorrlandspärmen används i stor utsträckning bekräftas av exempelvis i , där 30 av länets 33 kommuner samordnat sina miljökrav i upphandlingen. De använder numera Västernorrlandspärmen men har kompletterat med egna kriterier i upp- handlingar där pärmen inte är riktigt användbar, t.ex. i tjänsteupp- handling. Det bekräftas även av Miljösamverkan , som uppger att de flesta kommunerna i f.d. använder Västernorrlands- pärmen vid ställande av miljökrav. 6.1.1Miljökrav baserade på OBS-listan De kommunala upphandlare som talat med känner samtliga till OBS-listan. Ett par stycken säger uttryckligen att den är en bra hjälp och månar om att den skall finnas kvar även . Ingen framför någon särskild kritik mot den. Västernorrlandspärmen är uppenbarligen det mest spridda dokumentet om miljökrav bland kommunernas upphandlare. Olika miljökrav kan dock ställas beroende på vilket slags upphandling det rör sig om. Specifika krav kan ställas vid enskilda upphandlingar, och i vissa fall kan kommunerna hänvisa till OBS-listan. De intervjuer och dokument- ationssökningar som gjort visar på ett antal fall där OBS-listan nämns i samband med miljökrav i den kommunala upphandlingen. I åtgärdskatalog för ekologiskt byggande () ställs kravet att Byggnadsmaterial som finns på Kemikalieinspektionens observationslista (OBS-lista) – förteckning över ämnen som kräver särskild uppmärksamhet – undvikes. I stads program för ekologiskt hållbart byggande i (remissutgåva ) finns bl.a. förslag till följande mål: Material som finns på Kemikalieinspektionens OBS-lista skall i möjligaste mån undvikas. I åtgärdskatalogen är skrivelsen mycket lik den som finns i åtgärdskatalog: Byggmaterial innehållande ämnen som finns på Kemikalieinspektionens observationslista (OBS-listan) – förteckning över ämnen som behöver särskild uppmärksamhet – undvikes. ställs i upphandlingen bl.a. följande krav (angående ingående material/ämnen): Kemikalieinspektionens Begränsnings- och OBS-lista innehåller förteckning över kemiska ämnen för vilka det finns restriktioner, enligt olika lagar och förordningar, att använda. Dessa restriktioner skall följas av leverantören. (Fet stil från originalet) noterar här att skrivelserna i OBS-listan i detta fall tycks ha tolkats som att det fanns restriktioner för alla ämnen på listan, vilket inte är riktigt. Utöver exemplen ovan har det i samtalen med olika kommuner fram- kommit uppgifter om att OBS-listan ibland används på andra sätt i upphandlingen. Ett par intervjupersoner uppger att de inte ställer krav direkt utifrån OBS-listan, dvs. refererar till den så som i exemplen ovan. Däremot använder de den som ett hjälpmedel, en kunskapsbas som kan konsulteras för att se vilka ämnen man bör vara uppmärksam på när en viss typ av produkt skall upphandlas. En annan intervjuperson uppger att de i vissa upphandlingar hänvisar direkt till OBS-listan. De ställer då krav på att ämnen från OBS- eller Begränsningslistan inte bör alternativt inte skall förekomma i den produkt som köps in. De åsikter som kommunerna framfört angående OBS-listan är alla posi- tiva. OBS-listan är ett bra hjälpmedel i upphandlingen och de hoppas att den kommer att finnas kvar även i fortsättningen. 6.1.2Synpunkter på möjligheterna att få information om innehåll De kommuner som berört frågan anser att möjligheterna att från tillver- karen/leverantören få reda på vad en produkt innehåller är goda. Några särskilda reaktioner från företagen angående användningen av OBS- listan har de inte fått. Ett undantag är den debatt som förts kring användningen av koppar. 6.1.3Synpunkter på om det finns alternativa ämnen Av de kommuner som berört frågan anger en intervjuperson att de ger dispens för ämnen från OBS-listan i de fall det inte finns alternativ. Många ämnen kan vara svåra att undvika, t.ex. koppar och zink som förekommer i en mängd produkter bl.a. inom byggbranschen. En annan berättar att om ett väldokumenterat, mer miljöanpassat, alter- nativ finns väljer man det. Det är dock inte alltid det finns något alternativ att tillgå. 6.1.4Synpunkter på OBS-listans utformning De flesta personer från kommunerna som intervjuats säger sig inte ha tillräcklig erfarenhet för att kunna uttala sig om utformningen av OBS- listan. En särskild synpunkt som förts fram är emellertid att det vore bra om lagtexten om produktvalsprincipen fanns med i OBS-listans inledning. Det skulle ge betydligt mer tyngd om upphandlaren i sina kontakter med företagen direkt kunde peka på en sådan skrivning för att motivera användningen av OBS-listan. En intervjuperson anser uttryckligen att OBS-listan är bra skriven och att det är lätt att som lekman tillgodogöra sig den. 6.1.5Övriga synpunkter och erfarenheter från kommuners upphandling En av de upphandlare som utredningen talat med har fått intrycket att kommunens leverantörer jämställer OBS-listan och Begränsningslistan. De två listorna nämns i samma andetag. Enligt upphand- laren ges kanske OBS-listan på detta sätt en större tyngd än den egentligen har. En annan upphandlare uppger att även om de ställt miljökrav på innehåll i produkter så har de inte kommit så långt vad gäller att följa upp kraven, dvs. vilken tyngd de olika kraven skall ges vid valet av leverantör. Det är svårt att avgöra hur stor ja- eller nej- svar på frågan förekommer ämne från OBS-listan? skall viktas i förhållande till andra krav, så som pris, funktion etc. Sammanfattning av resultat från samtal med upphandlare på landstingen: ·Flera landsting anser att OBS-listan är en bra hjälp. ·De flesta landsting använder mallar vid ställande av miljökrav i upphandlingen. I dessa förekommer OBS- listan i sin helhet endast som exempel på dokument som finns att tillgå angående miljöinformation. ·Några exempel på skriftliga krav på frånvaro av samtliga ämnen från OBS-listan i de produkter som skall upphandlas har inte på- träffats. ·OBS-listan används däremot i stor utsträckning som kunskapsbas för att se vilka ämnen som bör undvikas. Framför allt vid upphandling av kemiska produkter. ·Enligt de intervjuade är det i regel inga problem att få reda på vilka ämnen som ingår i de produkter som skall upphandlas. ·Det kan vara svårt för en icke-kemist att använda OBS-listan. finns en projektgrupp som arbetar med upp- handling. Den består bl.a. av representanter från landets sex sjukvårds- regioner samt Sjukvårdshuvudmännens Upphandlingsbolag, SUB. Gruppen står i centrum för ett nätverk inom vilket man bl.a. tagit fram miljökrav för landstingens upphandling. Miljökraven bygger på det arbete som tidigare utförts främst vid och . De landsting som varit i kontakt med använder i regel mallar i ställandet av miljökrav i upphand- lingen. Det relativt omfattande projektet kring miljökrav i upphandlingen finns att tillgå på Internet (för de som är medlemmar i nätverket) på adressen /upph/. Materialet består framför allt av dokument som specificerar vilka krav som kan ställas på information om leverantörens miljöarbete, innehåll i kemiska produkter, information om miljöfarliga ämnen i produkter, ingående ämnen i förpackningar, ingående material i produkter, fordon samt transporttjänster. Dokumenten är utformade som blanketter där kraven anges och frågor ställs till leverantören. Blanketterna kan skrivas ut direkt från nätet av de som är anslutna till systemet. Dessutom räknas en mängd olika produkttyper upp och det anges vilka krav som kan ställas beträffande de enskilda produkterna. Kemikalieinspektionens OBS-lista nämns inte uttryckligen i de framtagna mallarna. Den nämns och beskrivs däremot kort under rubriken , bland kompletterande dokument som finns att tillgå. I de mallar som tagits fram finns dock ämnen med som även återfinns på OBS-listan. Några exempel skall här ges (observera att detta inte är någon fullständig genomgång av de krav som landstingsförbundet tagit fram, utan exempel som tar upp kemikalier som är relevanta i detta sammanhang): Angående kemiska produkter: (Skall-krav:) Tillsatser av följande ämnen ingår ej: arsenik och dess föreningar kadmium och dess föreningar kreosot nonylfenoletoxylater organiska tennföreningar. (Bör-krav:) Ämnen, enligt Kemikalieinspektionens klassificering av miljöfarliga ämnen (KIFS 1994:12, 1997:5), som kan medföra risk för skador i miljön, förekommer ej med över 1 vikt procent. konstaterar här att ämnena som omfattas av skall-kravet är ämnen som omfattas av begränsningsåtgärder från statens håll. Bör-kravet, i vilket hänvisas till KemI:s klassificeringslista, är i sig strängare än om man enbart hade tagit med ämnena från OBS- listan. Ett annat exempel är miljöinformation, bilaga C, som kan användas då mer information om produkten behövs, där står bl.a. att: Produkten bör inte innehålla några aktivt tillsatta miljöfarliga ämnen enligt (KIFS 1997:5), t.ex. krom (förkromade detaljer), bly, kadmium, koppar, kvicksilver, bromerade flam- skyddsmedel (t.ex. i kretskort, apparathöljen, textilier). PVC bör inte ingå i produkten. Vad gäller ingående material i produkterna finns en blankett som anger skall-krav, och en blankett gällande bör-krav. Skall-kraven säger bl.a. att: Ingående metall ska inte innehålla aktivt tillsatt bly, kadmium eller kvicksilver.