sou · GOB326d2 · 2001-01-01 00:00:00 — Ett sådant körkortsingripande grundas, enligt vår uppfattning, på en bedömning av körkortshavarens allmänna lämplighet och det bör därför i förevarande hänseende behandlas på samma sätt som de ingripanden som grundas på övriga personliga eller medicinska skäl. Av bestämmelsen framgår att spärrtid skall bestämmas vid återkallelse på grund av opålitlighet i nykterhetshänseende eller på grund av sådana personliga förhållanden som avses i 4 § 2. Paragrafens första stycke har ändrats, så att omhändertagande inte skall ske när det är fråga om trafikbrott av det slag som i fortsättningen skall leda till förarförbud. Andra stycket är nytt och syftar till att förtydliga vad som skall ske vid mindre allvarliga trafiknykterhetsbrott. I avsnitt 11.2 lämnas en redogörelse för pricksystemets tillämpningsområde. Av redogörelsen framgår att prickning skall kunna ske vid rattfylleribrott där alkohol- halten ligger precis över gränsen för det straffbara området. I dessa fall saknas förutsättningar för att meddela beslut om tillfälligt förarförbud, då ett sådant beslut förutsätter att det på sannolika skäl kan antas att körkortshavaren kommer att få förarförbud. Körkortet skall då i stället omhändertas med stöd av punkten 1 i förevarande paragraf. Avsikten är att denna möjlighet skall tillämpas på samma sätt som den tidigare bestämmelsen i 5 kap. 7 § 1 KKL (prop. 1988/89:134 s.19 ff.). Omhändertagande skall inte ske i de fall då trafiknykterhetsbrott leder till beslut om tillfälligt förarförbud. I paragrafen har införts ett nytt andra stycke, vilket tar sikte på de fall då beslut om tillfälligt förarförbud har gällt att ytterligare ingripande inte kan anses påkallat. Vid den slutliga prövningen av förarförbudet kan åklagaren eller domstolen då förordna att förbudet skall anses till fullo verkställt genom den tid under vilken det tillfälliga förarförbudet har gällt med anledning av ifrågavarande brott. Paragrafen har justerats med anledning av att institutet varning avskaffas. Första stycket motsvarar i allt väsentligt bestämmelsen i 5 kap. 13 § KKL. En mindre justering har dock gjorts med hänsyn till vårt förslag att någon giltighetstid för beslut om återkallelse tills vidare inte längre skall bestämmas. Andra stycket är nytt. En ansökan om nytt körkort från den som tidigare haft körkort, vilket förlorat sin giltighet på grund av förarförbud som avses i 3 kap. 13 § 6 eller 7, får inte prövas innan giltighetstiden för förarförbudet har löpt ut. Det gäller således vid förarförbud med en giltighetstid som överstiger och vid förar- förbud som har meddelats på grund av trafikbrott som körkortshavaren begått under den tvååriga prövotid som gäller för nya körkort enligt 3 kap. 18 § KKL. I sammanhanget kan erinras om bestämmelsen i 3 kap. 4 § första stycket, enligt vilken förarprov inte får avläggas så länge spärrtid löper eller förarförbud gäller. Andra stycket har ändrats med anledning av att körkortsingripanden på grund av trafikbrott i fortsättningen skall ske genom förarförbud i stället för återkallelse. Bestämmelsen avser numera endast förhållandet efter återkallelse på grund av sådana personliga, medicinska eller formella skäl som avses i 4 §. Tredje stycket har justerats med hänsyn till att vissa bestämmelser i 3 § förs över till 4 §. Fjärde stycket är nytt. Av bestämmelsen i 3 kap. 13 § punkten 6 följer att ett körkort blir ogiltigt, om förarförbud har gällt för körkortshavaren. För att få nytt körkort måste han uppfylla de krav som anges i första stycket. Detsamma gäller den vars körkort har förlorat sin giltighet enligt 3 kap. 13 § 7 på grund av trafikbrott som han begått under den tvååriga prövotid som gäller för nya körkort. I första stycket har vissa justeringar gjorts med hänsyn till ändringarna i 3 § i dess nuvarande lydelse, vilken bestämmelse nu återfinns i 4 §. I bestämmelsen anges när ett utländskt körkort inte gäller i . Våra förslag beträffande förarförbud föranleder ett tillägg, vilket har förts in som en ny fjärde punkt. Ett utländskt körkort gäller inte i , om innehavaren har förarförbud enligt bestämmelserna i 5 kap. Av 6 kap. 5 § framgår att ett utländskt körkorts giltighet i skall prövas, om det finns sådan grund för körkortsingripande som avses i 5 kap. Det innebär bl.a. att innehavaren kan meddelas förarförbud. Innebörden av ett sådant beslut är densamma som vid förarförbud för innehavare av svenskt körkort. Det finns därvid anledning att särskilt uppmärksamma bestämmelsen i 3 kap. 13 § 6, enligt vilken ett körkort förlorar sin giltighet, om förarförbud har gällt för innehavaren . Ändringarna i andra stycket föranleds av överflyttningen av körkorts- ingripanden på grund av trafikbrott till straffprocessen. skall i fortsättningen pröva bara sådana körkortsingripanden som gäller återkallelse enligt 5 kap. 4 § eller återkallelse tills vidare enligt 5 kap. 5 §. Dessutom har ett tillägg gjorts beträffande försöksverksamheten med alkolås. Det innebär en ändrad beslutsordning för försöks- verksamheten. Körkortsingripanden på grund av trafiknykterhetsbrott skall ske i form av förarförbud och handläggs inom straffprocessen. Den som har fått sådant förarförbud kan hos ansöka om tillstånd att köra med alkolås. Förutsättningarna för att få ett sådant tillstånd anges i lagen (1998:489) om försöksverksamhet med alkolås. Paragrafen är ny. Första stycket innebär att körkortsingripanden på grund av trafikbrott flyttas över till straffprocessen. Frågor om förarförbud och prickning prövas i brottmål av allmän domstol eller genom förfarandet med föreläggande av ordningsbot eller strafföre- läggande. Beträffande beslut om tillfälligt förarförbud hänvisas till kommentaren till 4 §. I andra stycket anges att handläggningen i domstol skall ske enligt reglerna i , i den mån inte annat är särskilt angivet i denna lag. I kapitel 14 lämnas en närmare redogörelse för ifrågavaran- de handläggning. Paragrafen är ny och innehåller bestämmelser om handläggningen i domstol vid överprövning av överklagade beslut om tillfälligt förarförbud enligt 5 kap. 3 c §. Handläggningen behandlas närmare i den allmänna motiveringen, kapitel 15. Av första stycket framgår att prövningen skall ske med tillämpning av regler för mål om brott för vilket inte är stadgat svårare straff än böter eller fängelse . Det innebär att tingsrätten är domför med en lagfaren domare utan nämnd. Av våra överväganden i avsnitt 14.2 framgår att även notarie skall kunna pröva ifrågavarande överklaganden utan nämnd, såvida det inte sker vid muntlig förhandling, jfr. den föreslagna bestämmelsen i 19 § sjätte stycket TI. När det gäller notariernas behörighet att pröva överklagade beslut om tillfälligt förarförbud, föreslås inte någon begränsning motsvarande den som gäller vid handläggningen av mål där frågan om körkortsingripande prövas slutligt. I andra stycket behandlas frågan om vilken handläggningsform som domstolen skall använda vid prövning av överklagade beslut om tillfälligt förarförbud. Prövningen skall enligt huvudregeln ske efter skriftlig handläggning. Domstolen skall dock under vissa omständig- heter hålla muntlig förhandling som ett komplement till den skriftliga handläggningen. Ett skäl för muntlig förhandling är att tingsrätten bedömer att en sådan skulle vara till fördel för utredningen eller att det skulle främja ett snabbt avgörande. Dessutom gäller att muntlig förhandling i princip skall hållas, om körkortshavaren har begärt en sådan. Hans begäran får dock avslås, om domstolen finner att förhandlingen är uppenbart obehövlig. Så kan exempelvis vara fallet om det står klart att körkortshavarens ändringsyrkande skall bifallas. Ett annat exempel är att det genom vad som förekommer i det skriftliga materialet står helt klart att det saknas anledning att ändra det överklagade beslutet. Så kan vara fallet om körkortshavaren har erkänt brottet som det är uppenbart att vad han anfört om sina personliga förhållanden inte utgör skäl för ändring. Detsamma gäller om utredningen av brottet med styrka talar för att han kommer att fällas till ansvar. Det bör framhållas att domstolens ställningstagande i frågan om muntlig förhandling måste ske mot bakgrund av bl.a. artikel 6 i , se avsnitt 6.1.1. I paragrafen har gjorts ett tillägg, av vilket följer att skall pröva ärenden om reducering av prickar enligt bestämmelsen i 5 kap. 3 e §. I paragrafen har ett tillägg gjorts beträffande beslut om tillfälligt förarförbud. Ett sådant ingripande kan beslutas av polismyndighet eller åklagare. I avsnitt 15.2 lämnas en närmare redogörelse för förfarandet. I sammanhanget kan nämnas att det av bestämmelsen i 2 a § följer att domstol kan meddela beslut om tillfälligt förarförbud. Det torde i första hand bli aktuellt genom att domstolen i dom förordnar om att ett sådant förbud skall gälla till dess att beslut om förarförbud enligt 5 kap. 3 § vinner laga kraft. Paragrafen har justerats med anledning av ändringarna i paragrafen om omhändertagande av körkort, 5 kap. 7 §. Ändringarna innebär att i fortsättningen kan utfärda preliminära beslut om återkallelse enligt 5 kap. 4 § eller återkallelse tills vidare enligt 5 kap. 5 §. Andra stycket har ändrats. Det avser endast beslut om återkallelse eller förarförbud. Sådana beslut skall delges med den som beslutet avser. Delgivning behöver dock inte ske när det ändå är uppenbart att körkortshavaren har fått del av beslutet. Det kan exempelvis vara så att beslutet har avkunnats efter muntlig förhandling och att det av anteckning i rättens akt framgår att körkortshavaren då var närvarande. Detsamma gäller om det av tjänsteanteckning framgår att körkorts- havaren har fått del av beslutet vid besök i rätten eller via telefon. Första stycket är nytt och behandlar frågan om som beslut om förarförbud enligt 5 kap. 3 § träder i kraft. Frågan behandlas i den allmänna motiveringen, avsnitt 12.3. Ikraftträdandet är delvis beroende av i vilken ordning körkortsingripandet har handlagts. Gemensamt för de olika situationerna är dock att förarförbudet börjar att gälla först när beslutet har vunnit laga kraft och körkortshavaren bevisligen har fått del av beslutet. Av det sagda följer bl.a. att beslut om förarförbud som har avkunnats av domstol i körkortshavarens närvaro träder i kraft när beslutet vinner laga kraft utan krav på ytterligare delgivning. Körkortsingripanden som har handlagts enligt reglerna för den summariska straffprocessen träder i kraft när ordnings- bots- respektive strafföreläggandet anses godkänt enligt allmänna regler. Det innebär att förarförbudet träder i kraft , om körkortshavaren godkänner exempelvis ett föreläggande av ordningsbot i närvaro av polis. Har förfarandet med kontorsföreläggande använts, träder förarförbudet i kraft när det skriftliga godkännandet kommer in till behörig mottagare. Detsamma gäller i allmänhet vid godkännande av strafföreläggande, vilka oftast skickas till den misstänkte med post. I båda fallen måste det ankomma på körkortshavaren att kontrollera när det undertecknade föreläggandet har kommit in till behörig mottagare. Kör han efter att så har skett, gör han sig skyldig till olovlig körning. Har beslutet om förarförbud meddelats i dom, börjar det att gälla när körkortshavaren får del av beslutet, dock tidigast när det vinner laga kraft. I det nya andra stycket anges att beslut om tillfälligt förarförbud enligt 5 kap. 3 c § börjar att gälla när körkortshavaren får del av beslutet. Det vanliga torde vara att körkortshavaren får del av beslutet i direkt anslutning till det polisingripande som föranleds av det aktuella trafikbrottet. Paragrafen är ny och anger hur giltighetstiden för förarförbud enligt 5 kap. 3 § skall beräknas. I första meningen behandlas den situationen att förarförbud meddelas den för vilken ett beslut om tillfälligt förarförbud enligt 5 kap. 3 c § redan gäller. Giltighetstiden för det slutliga beslutet skall då räknas från den dag då beslutet om tillfälligt förarförbud började att gälla. Av 8 § andra stycket framgår att detta beslut träder i kraft så snart körkortshavaren får del av det. Andra meningen avser den situationen att något interimistiskt beslut inte gäller när det slutliga beslutet om körförbud meddelas. Giltighetstiden för förarförbudet skall då räknas från den dag då det slutliga beslutet om förarförbud trädde i kraft enligt bestämmelserna i 8 § första stycket, dvs. när körkorts- havaren får del av beslutet, dock tidigast den dag då det vinner laga kraft. Tid under vilken tillfälligt förarförbud har gällt skall i förekom- mande fall avräknas från giltighetstiden för det slutliga beslutet. Avräkningen bör lämpligen göras av den polismyndighet vid vilken körkortet förvaras för förarförbudet och som således har att återlämna körkortet vid utgången av förbudstiden. Andra stycket är nytt och innehåller en bestämmelse om att körkortet skall vara inlämnat till polismyndighet som förarförbud gäller för innehavaren. Det gäller både vid förarförbud enligt 5 kap. 3 § och vid tillfälligt förarförbud enligt 5 kap. 3 c §. Körkortet skall förvaras hos den myndighet inom vars område det bakomliggande brottet begicks. Körkortshavaren bör dock ha möjlighet att ge in det till vilken polismyndighet som helst i landet. När förarförbudet har upphört att gälla, skall körkortet återlämnas till körkortshavaren, såvida det inte har blivit ogiltigt enligt bestämmelserna i 3 kap. 13 § 6 eller 7. Paragrafen är ny och behandlar överklagande av beslut om tillfälligt förarförbud enligt 5 kap. 3 c §. Av första stycket framgår att polismyndighetens beslut får överklagas till åklagare. I andra stycket behandlas överklagande av åklagarens beslut om tillfälligt förarförbud. Bestämmelsen gäller både när åklagaren har meddelat det inledande beslutet (jfr. 7 kap. 4 §) och när han har meddelat sitt beslut efter att körkortshavaren har överklagat polismyndighetens beslut. I båda fallen får åklagarens beslut överklagas till allmän domstol. Beslut om tillfälligt förarförbud får överklagas utan begränsning i tiden. Paragrafen är ny och innehåller vissa formella bestämmelser om över- klagande av beslut om tillfälliga förarförbud. I paragrafen anges att prövningen av överklagade beslut om tillfälligt förarförbud skall ske skyndsamt. Beslut skall meddelas efter det att beredningen av ärendet har avslutats. Bestämmel- sen gäller såväl åklagarens som den allmänna domstolens prövning. Bestämmelsen är ny och innebär att förvaltningslagens (1986:223) bestämmelser om omprövning skall tillämpas av polismyndigheter och åklagare i fråga om beslut om tillfälligt förarförbud. Förslaget behandlas i den allmänna motiveringen, avsnitt 15.3.4. Finner polismyndigheten att ett beslut som den tidigare meddelat är uppenbart oriktigt på grund av att nya omständigheter har tillkommit eller av annan anledning, skall myndigheten ändra beslutet. dock att det kan ske snabbt och enkelt och utan att det blir till nackdel för körkortshavaren. Vad som har sagts gäller också åklagaren. Har ändring skett av ett överklagat beslut i enlighet med klagandens begäran, skall överklagandet anses förfallet, jfr. 28 § FL. I paragrafen regleras frågan om ansvar för brott mot bestämmelsen i 7 kap. 9 §, i vilken numera också föreskrivs att körkortet skall vara inlämnat till polismyndighet som förarförbud gäller för körkortshavaren. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot denna skyldighet döms till penningböter. I likhet med vad som enligt praxis gäller efter återkallelse skall ansvar inte utdömas, om körkortshavaren har anmält att körkortet har förkommit, såvida inte kortet därefter kommer till rätta. Bestämmelsen har kompletterats med en ny fjärde punkt. Regeringen äger meddela föreskrifter för tillämpning av bestämmelsen i 5 kap. 3 e §. I den angivna paragrafen behandlas körkortshavarens möjligheter att genom deltagande i utbildning befrias från prickar som har påförts honom. Beslutet att reducera prickbelastningen meddelas av . Enligt förevarande bestämmelse kan regering- en ge anvisningar såväl beträffande förutsättningarna för sådan reduktion som för prövning enligt bestämmelsen i 5 kap. 3 e §. Föreskrifterna kan således innehålla närmare anvisningar både om de utbildningsprogram som har att fastställa och om förutsättningarna för att besluta om reduktion av prickbelastningen efter genomgången utbildning. Frågan behandlas i avsnitt 11.5. 18.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:489) om försöksverksamhet med villkorlig körkortsåterkallelse Ändringen i första stycket skall ses mot bakgrund av införandet av förarförbud som en ny form för körkortsingripande. Trafiknykterhets- brott av det slag som är av intresse i förevarande sammanhang skall i fortsättningen leda till förarförbud i stället för till återkallelse. Det innebär att institutet villkorlig återkallelse avskaffas. Den ifråga- varande försöksverksamheten skall dock drivas vidare, vilket kan ske genom en försöksverksamhet med alkolås. I andra stycket definieras begreppet alkolås. Definitionen återfanns tidigare i 2 § andra stycket. I tredje stycket anges försöksverksamhetens tillämpningsområde, vilket skall omfatta samma förarbehörigheter, samma geografiska områden och samma slags trafiknykterhetsbrott som . En begränsning har dock införts, vilken innebär att den som har meddelats förarförbud med en giltighetstid inte får delta i försöks- verksamheten. Begränsningen skall ses mot bakgrund av den tvååriga villkorstid som gäller enligt 6 §. Utan den föreslagna begränsningen skulle konsekvensen vid förarförbud längre än bli att körkorts- havaren fick köra med alkolås men inte alls köra bil efter att denna löpt ut. Paragrafen och därmed försöksverksamheten har fått en ny utformning, vilken skall ses mot bakgrund av de nya reglerna om körkorts- ingripande på grund av trafikbrott. Av de nya bestämmelserna i 5 kap. KKL framgår att ett förarförbud innebär att körkortshavaren förbjuds att föra körkortspliktigt fordon. Av första stycket i förevarande paragraf följer att den för vilken förarförbud gäller kan få särskilt tillstånd att köra fordon med alkolås. Ett sådant tillstånd meddelas av . I andra stycket anges vad ett särskilt tillstånd att köra med alkolås innebär. Den rätt att köra som följer med tillståndet motsvarar vad som tidigare gällde vid villkorlig körkortsåterkallelse. Den som har erhållit tillstånd får – trots det gällande förarförbudet – inom svenskt territorium köra en viss angiven personbil, vilken är utrustad med alkolås. Bilen i fråga får inte användas i yrkesmässig trafik. Tillståndet gäller med särskilda villkor för körkortshavaren och fordonet , vilken benämns villkorstiden (se 6 §). Det bör uppmärksammas att ifrågavarande begränsningar och villkor gäller och således även efter det att förarförbudets giltighetstid har löpt ut. Ändringen föranleds av att beslutet om förarförbud skall handläggas i den ordning som föreskrivs för straffprocessen. hand- läggning av tillståndsfrågan får därför ske i särskild ordning. Prövningen bör ske vid särskild trafikenhet eller motsvarande som har att pröva körkortsärenden. I paragrafen anges vilka handlingar som körkortshavaren skall ge in tillsammans med sin ansökan. Ändringen i tredje punkten beträffande körkortshavarens viljeförklaring föranleds av att försöksverksamheten är knuten till institutet villkorlig återkallelse. I paragrafen anges omständigheter under vilka körkortshavaren inte får ges tillstånd att köra med alkolås. Dessa motsvarar vad som tidigare gällde beträffande villkorlig återkallelse. I paragrafen behandlas de villkor som är förbundna med tillstånd att köra med alkolås och som gäller under den s.k. villkorstiden. Det saknas skäl att ändra den grundläggande innebörden i bestämmelsen, men vissa kompletteringar är nödvändiga med anledning av förslaget att införa förarförbud. I första stycket anges således att villkorstiden är . Villkorstiden är alltid densamma, oavsett längden på det förarförbud som har föregått beslut att meddela tillstånd enligt förevarande lag. Det innebär att körkortshavaren skall följa gällande villkor även efter det att giltighetstiden för förarförbudet har löpt ut. I andra stycket anges de villkor som körkortshavaren skall följa . Ingen ändring har gjorts i förhållande till vad som redan gäller för försöksverksamheten. Av tredje stycket följer att villkorstiden räknas från den dag då tillståndsbeslutet meddelas. Ändringarna föranleds av den nya utformningen av försöksverksam- heten. De i paragrafen angivna skyldigheterna motsvarar vad som tidigare gällde beträffande villkorlig återkallelse. I paragrafen anges nu att ifrågavarande skyldigheter gäller . De gäller således i förekommande fall även efter det att förarförbudet har upphört att gälla. skall utöva samma tillsyn som . Den nya konstruktionen av försöksverksamheten föranleder ändringar beträffan- de reaktionen vid körkortshavarens misskötsamhet. Av andra stycket följer att under vissa förutsättningar skall återkalla körkortshavarens tillstånd att köra med alkolås. Så skall ske om körkortshavaren bryter mot de villkor som gäller enligt 6 § eller om han blir föremål för ett nytt körkortsingripande i form av prickning, förarförbud eller återkallelse. kan avstå från att återkalla tillståndet, om särskilda skäl föreligger. Återkallelse bör exempelvis inte ske, om det nya körkortsingripandet har gällt prickning på grund av en bagatellartad förseelse. Därvid måste emellertid också den tid som har förflutit mellan tillståndsbeslut och den nya förseelsen beaktas. Har den nya förseelsen begåtts efter beslut, bör även mindre allvarliga förseelser i allmänhet leda till att återkallar tillståndet. Tillståndet skall återkallas om körkortshavaren vill avbryta sitt deltagande i försöksverksamheten. I andra stycket anges att det tidigare meddelade förarförbudet åter börjar gälla när körkortshavaren får del av beslut att återkalla tillståndet att köra med alkolås. Med tanke på bestämmelserna om olovlig körning måste återkallelsebeslutet delges med körkorts- havaren. Förarförbudet skall gälla som återstod av förbudstiden när tillståndet att köra med alkolås trädde i kraft. Någon avräkning skall inte göras på grund av de inskränkningar som gällt för körkortshavaren . I första stycket anges vilken länsstyrelse som skall pröva körkortshava- rens ansökan om tillstånd att köra med alkolås. Liksom tidigare skall prövningen göras av i det län där körkortshavaren är folkbokförd när ansökan görs. Det gäller oavsett vid vilken myndighet eller domstol som frågan om förarförbud har handlagts. I paragrafen behandlas rätten att överklaga beslut som har meddelats enligt ifrågavarande lag. beslut att inte bevilja en ansökan om särskilt tillstånd att köra med alkolås eller att återkalla ett sådant tillstånd får överklagas till länsrätt. Vid överklagande till kammarrätt krävs prövningstillstånd. 18.4Förslaget till lag om ändring i yrkestrafiklagen (1998:490) I paragrafen anges när en taxiförarlegitimation skall tas om hand av polis eller åklagare. Så skall ske när det finns grund för att omhänderta innehavarens körkort eller när det har återkallats. Den nya tredje punkten i första stycket innebär att taxiförarlegitimationen dessutom skall tas om hand, när förarförbud gäller för innehavaren. Omhändertagande skall ske både vid slutligt beslut om förarförbud enligt 5 kap. 3 § KKL och vid beslut om tillfälligt förarförbud enligt 5 kap. 3 c §. Det innebär att taxiförarlegitimationen i många fall kommer att kunna omhändertas i omedelbar anslutning till det trafikbrott som föranleder körkortsingripandet. Ändringen är endast redaktionell och föranleds av den nya lydelsen i 9 §. 18.5Förslaget till lag om ändring i lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott Enligt paragrafen skall den som för körkortspliktigt fordon utan att vara berättigad därtill dömas för olovlig körning. Som framgår av våra överväganden i avsnitt 12.10 får bestämmelsen anses omfatta även den som bryter mot ett förarförbud.