sou · GOB310d1 · 2001-01-01 00:00:00 — Fråga var då om det för fastigheten förelåg värdefaktorer som inte särskilt hade beaktats vid bestämmandet av riktvärdet och som påtagligt inverkade på marknadsvärdet, dvs. om det fanns grund för justering för säregna förhållanden. Av det ortsprismaterial som låg till grund för taxeringen framgick att de två fastigheter inom området som ingick i materialet sålts till ett väsentligt lägre pris än flertalet övriga fastigheter. Enligt kammarrätten gav försäljningspriset för enbart två fastigheter dock inte någon entydig bild av marknadsvärdet. Området där ifrågavarande fastigheter låg hade emellertid en helt annan karaktär än den gamla staden med dess särpräglade bebyggelse. Avståndet till centrum var . Kammarrätten gjorde en sammantagen bedömning och kom fram till att med hänsyn till främst områdets annorlunda karaktär och avståndet till centrum borde en justering för säregna förhållanden ske. Justering skedde med ett skäligt belopp på . I ett annat mål (mål nr 1739-1998) avslogs överklagandet eftersom det inte befanns möjligt att ändra riktvärdena och eftersom inte heller justering för säregna förhållanden kunde ske. I målet yrkade fastighetsägarna nedsättning av taxeringsvärdet och åberopade i samband härmed en sammanställning över priserna för ett antal 426 Den enskildes möjligheter att påverka fastighetsförsäljningar i värdeområdet. Fastighetsägarna anförde att köpeskillingarna enligt lagfartsuppgifterna för dessa fastigheter borde innebära att åsatta taxeringsvärden skulle sättas ned. Länsrätten avslog överklagandet och anförde att basvärdena hade beräknats i enlighet med deklarerade uppgifter och de riktvärdeangivel- ser som var gällande för värdeområdet. Med hänsyn härtill och eftersom det inte förelåg något säreget förhållande kunde taxeringen inte ändras. I kammarrätten framkom att klaganden hade tio köp av radhus- fastigheter i värdeområdet som underlag för sina beräkningar. Beräkningen antydde en viss övertaxerig. Vid den kontrollvärdering som hade företagit fanns dock ett underlag på 30 godkända radhusköp. Det framräknade medeltalet uppgick till 0,77. Enligt kammarrätten var skillnaden mot det ideala medelvärdet 0,75 inte större än att den fick anses godtagbar. Mot bakgrund härav och eftersom det inte förelåg några säregna förhållanden avslog kammarrätten överklagandet. Ovan har diskuterats de möjligheter som den enskilda fastighetsägaren har att påverka sin taxering, bl.a. den möjlighet som finns att presentera en ny ortsprisutredning. En fastighetsägare torde dock ha störst möjlighet att påverka sin taxering genom att peka på förhållanden på den egna fastigheten som avviker från vad som är normalt inom värdeområdet och således få till stånd en justering för säregna förhållanden. I kap. 16 behandlas möjligheten till justering för säregna förhållan- den. Där framhålls att det är viktigt att justering av det riktvärde som räknats fram verkligen sker för förhållanden som kan antas sätta ned värdet på fastigheten. Eftersom den enskildes möjligheter att påverka taxeringen är i viss mån begränsad på grund av det schabloniserade förfarande som fastighetstaxeringen utgör är det mycket angeläget att det schabloniserade förfarandet kompletteras med en individuell bedömning. Det bör således finnas förutsättningar för att utnyttja detta instrument i högre utsträckning än vad som sker . Den enskildes möjligheter att påverka 427 Utredningen har enligt sina direktiv till uppgift att undersöka om ett förstärkt lekmannainflytande kan leda till ett förbättrat taxeringsarbete samt lämna förslag till hur ett sådant inflytande kan utformas. Utredningen har med anledning av detta uppdrag diskuterat sammansättningen i skattenämnden vid avgörande av fastighetstaxe- ringsmål och därmed även sammansättningen i den från skattenämnden uttagna referensgruppen som medverkar vid förberedelsearbetet. Det har diskuterats om lekmannainflytandet bör stärkas genom att fler ledamöter skall ingå i skattenämnden vid beslutsfattandet. sammansättning har emellertid ändrats genom en lagändring som trädde i kraft . Enligt 7 § i taxeringslagen är skattenämnden efter sistnämnda datum beslutsför när ordföranden eller vice ordföranden och tre övriga ledamöter är närvarande. Nämnden skall vidare vara beslutsför med tre ledamöter, bland dem ordföranden eller vice ordföranden, om de är ense om utgången i ärendet. Fler än ordföranden eller vice ordföranden och fem övriga ledamöter får inte delta i behandlingen av ett ärende. Före var skattenämnden beslutsför om förutom ordföranden eller vice ordföranden fyra ledamöter var närvarande. I prop.1999/2000:6 anförs bl.a. följande som skäl för lagändringen: Som har konstaterats uppkommer olägenheter när sammanträden med skattenämnden måste ställas in på grund av att inte tillräckligt antal ledamöter infinner sig till sammanträdet. Sammanträden som måste ställas in på grund av att skattenämnden inte är beslutsför innebär ökade kostnader för ersättning till de lekmannaledamöter som inställt sig men också kostnadsökningar för handläggning och administration hos skattekontoret. Det har även framkommit att problemen medför andra inte önskvärda effekter. När ledamöter efter återbud kallas in med kort varsel ökar t.ex. risken för att nämnden inte får den allsidiga sammansättning som lekmannaledamöterna skall representera. Det är enligt regeringens uppfattning angeläget att minska dessa olägenheter utan att kraven på rättssäkerhet och kvalitet i beslutsprocessen åsidosätts. Förslaget till huvudregeln innebär att antalet lekmän i skattenämnd kommer att överensstämma med det antal nämndemän som deltar vid handläggning av bl.a. skattemål i länsrätt. Lekmannamedverkan vid beslutsfattandet är av stort värde från flera synpunkter. De mest betydelsefulla skälen för lekmannamedverkan i beslutsprocessen är allmänhetens intresse av insyn i skattemyndighetens verksamhet och att denna ligger i linje med de allmänna värderingar som präglar samhället. För att ärenden skall avgöras effektivt och rationellt saknas 428 Den enskildes möjligheter att påverka dock skäl att ha större sammansättning i nämnden än vad som krävs för att behovet av medborgerlig insyn och inflytande i beslutsprocessen skall tillgodoses. Med det nu redovisade förslaget kommer det enligt regeringens mening även fortsättningsvis att delta så många lekmannaledamöter i beslutsfattandet i skattenämnden, att de krav som kan uppställas på insyn i beslutsprocessen tillgodoses. När det gäller ärenden om fastighetstaxering är lokalkännedom av stor vikt. Det finns därför anledning att överväga att inrätta särskilda lokala fastighetstaxeringsnämnder. Vid varje skattekontor finns en skattenämnd som handlägger både allmänna skatteärenden och ärenden om fastighetstaxering. Till varje skattenämndssammanträde kallas in fem ledamöter. Det förekommer att ett skattekontor handlägger ärenden från flera kommuner. Ett skattekontor som utredningen har varit i kontakt med har redovisat att tre kommuners fastigheter handläggs av en skattenämnd. Vid varje sammanträde kallas ledamöter in från samtliga tre kommuner. Vid ärenden om fastighetstaxering deltar i de flesta fall en ledamot som är bosatt i den kommun där fastigheten är belägen. Därigenom föreligger viss lokalkännedom vid avgöranden av fastighetstaxeringsärenden. Med hänsyn framför allt till att man nedbringat antalet ledamöter i skattenämnd finns det enligt utredningens mening inte tillräckliga skäl att nu föreslå en ökning av detta antal för en speciell grupp av ärenden i syfte att allmänt öka lekmannainflytandet. Det finns i och för sig goda skäl för att öka lokalkännedomen när ärenden om fastighetstaxering skall behandlas. Med hänsyn till att skattekontoren omfattar ganska stora områden är det dock svårt att uppnå en verklig lokalkännedom utan att inrätta fastighetstaxeringsnämnder med ett stort antal ledamöter. Mot bakgrund av de problem som redovisats i den citerade propositionen och de stora kostnader som dessa skulle medföra anser utredningen att tillräckliga skäl inte heller finns för att inrätta särskilda fastighetstaxeringsnämnder. Utredningen vill dock betona vikten av att de politiker som medverkar i skattenämnden så långt det är möjligt har lokalkännedom om det område som är uppe till bedömning. Man bör således sträva efter att skattenämnden, om detta är praktiskt möjligt, samlar samtliga överklaganden beträffande fastighets- taxeringsärenden i ett särskilt område till ett sammanträde och att då de ledamöter som besitter sakkunskap om just detta område verkligen deltar i detta sammanträde. Även när ledamöter utses i de referensgrupper som deltar i förberedelsearbetet är det viktigt att lokalkännedom så långt möjligt tas Den enskildes möjligheter att påverka 429 Det finns dock enligt utredningen inte skäl att föreslå någon lagändring. ·att LMV:s roll under förberedelsearbetet skall regleras ·att organisationen vid förberedelsearbetet skall bli föremål för en översyn som bör omfatta framför allt arbetsfördelningen mellan RSV och LMV. De administrativa reglerna i FTL om den allmänna fastighetstaxeringen byggde ursprungligen på de förslag lade fram i SOU 1979:32 (s. 721 f.). Förslagen biträddes i allt väsentligt av departementschefen. De regler som då antogs om administrationen vid den allmänna fastighetstaxeringen tillämpades fram års taxering. Besluten om fastighetstaxering fattades tidigare av fastighetstaxe- ringsnämnderna, som verkade inom de distrikt som länet delades in i. Nämndernas beslut vid allmän fastighetstaxering gällde, om inte ny taxering skedde vid särskild fastighetstaxering, från ingången av det taxeringsår då allmän fastighetstaxering av taxeringsenheten skedde, till ingången av det år allmän fastighetstaxering skedde nästa gång (den löpande taxeringsperioden). var emellertid inte verksam under hela den löpande taxeringsperioden och den hade dessutom endast möjlighet att ompröva sitt beslut det år taxeringsbeslutet fattades. hade vissa begränsade rättelsemöjligheter. I övrigt kunde ändring endast ske vid överklagande till domstol. Vid den allmänna fastighetstaxeringen fanns ca 2 500 fastighetstaxeringsnämnder. Därefter skedde en successiv minskning och vid den allmänna fastighetstaxeringen hade efter införandet av tjänstemannagranskning antalet nämnder reducerats till ca 350. års allmänna och särskilda fastighetstaxering har det skett omfattande ändringar i fråga om organisationen för att anpassa den till vad som då redan genomförts för inkomsttaxeringen. Genom beslut av (prop. 1989/90:74) hade nämligen taxeringsförfarandet och skatteprocessen reformerats. Till grund för nämnda proposition låg dels () slutbetänkande Ny taxeringslag – reformerad skatteprocess, dels principbeslut på grundval av prop.1986/87:47. Till grund för sistnämnda proposition låg i sin tur SFK:s betänkande Förenklad taxering (SOU 1985:42). Reglerna om den s.k. förenklade taxeringen omfattade emellertid inte förfarandet vid fastighetstaxering. Detta ingick inte i SFK:s uppdrag. Den ansåg emellertid att det vore naturligt att avveckla även fastighetstaxeringsnämnderna och inordna fastighetstaxeringsbesluten i skattemyndighetsorganisationen. Ett förslag om att inordna fastighetstaxeringsbesluten i skattemyndighets- organisationen hade dessutom tidigare lämnats av i betänkandet Rullande fastighetstaxering m.m. (SOU 1984:37, 38). Efter att reformeringen av taxeringsförfarandet och skatteprocessen vid inkomsttaxeringen genomförts ansågs det således finnas starka skäl för att införa det nya förfarandet inom inkomstskatteområdet även inom fastighetstaxeringen. 1993/94:1 anförde föredraganden att på samma sätt som skett för inkomsttaxeringen borde enligt hans mening en ny beslutsorganisation och ett nytt taxeringsförfarande kunna medföra ett enklare och smidigare taxeringsförfarande med en mer enhetlig regeltillämpning. En förskjutning av taxeringsarbetet till första instans skulle ske. I den tidigare nämnda propositionen föreslogs att de tidigare fastighetstaxeringsnämnderna skulle slopas och att beslut om fastighetstaxering i stället skulle fattas av skattemyndigheten. Förslagen i propositionen har lett fram till nu gällande FTL. Den allmänna fastighetstaxeringen består av två huvudsakliga moment nämligen förberedande åtgärder inför taxeringen och det därpå följande arbetet med att taxera fastigheterna. Regler om förberedande åtgärder vid fastighetstaxeringen finns i 19 kap. FTL och i 3 kap. FTF. Därut- över lämnar RSV med stöd av 19 kap. 1 § FTL och 6 kap. 1 § FTF verkställighetsföreskrifter. RSV meddelar även med stöd av 3 kap. 5 § FTF rekommendationer inför det förberedande arbetet. I förfarandet vid fastighetstaxeringen medverkar en rad olika myndigheter främst inom taxeringsorganisationen. myndigheterna med de lokala skattekontoren har omfattande uppgifter under både förberedelsearbetet och taxeringen. Förberedelsearbetet består av två moment, nämligen att utarbeta föreskrifter och att undersöka om förslagen till bl.a. föreskrifter och riktvärdekartor leder fram till riktiga marknadsvärden på fastigheterna. Under förberedelse- arbetet läggs grunden till fastighetstaxeringen och stor vikt har således lagts vid förberedelsearbetet. Vid förberedelsearbetet medverkar förutom RSV och skattemyndigheterna även LMV och m.fl. Vidare sammankallar RSV en referensgrupp bestående av representanter för RSV och organisationer som företräder fastighetsägare samt värderingsteknisk expertis. LMV medverkar i förberedelsearbetet genom att administrera fastighetsprisregistret och ortsprisregistret. Vidare medverkar LMV vid provvärderingen och LMV utarbetar även riktvärdekartorna. I övrigt deltar LMV i varierande grad vid de olika fastighetstaxeringarna enligt särskilda överenskommelser. 18.2.2RSV:s och skattemyndighetens arbete vid fastighetstaxeringen RSV är enligt förordningen (1990:1293) med instruktion för skatte- förvaltningen chefsmyndighet inom skatteförvaltningen och central förvaltningsmyndighet i fråga om beskattning. Verket leder och ansvarar enligt 17 kap. 1 § FTL för skatteförvaltningens verksamhet vid fastighetstaxeringen. RSV skall vidare genom allmänna råd och uttalanden verka för lagenlighet, följdriktighet och enhetlighet vid rättstillämpningen inom verksamhetsområdet. RSV skall också enligt 6 kap. 1 § FTF meddela de ytterligare verkställighetsföreskrifter som behövs till bestämmelserna i . Föreskrifter om indelning i värdeområden för småhus-, hyreshus- och avkastningsvärderade industrienheter samt tomtmark inom ett län skall dock meddelas av skattemyndigheten. RSV leder och ansvarar för förberedelsearbetet. Av detta följer att RSV beslutar om bl.a. föreskrifter för förberedelsearbetet och förslag till värderingstekniska föreskrifter. Vidare lämnar RSV förslag till anvisningar av värderingsteknisk och organisatorisk natur. leder och ansvarar enligt 17 kap. 1 § andra stycket FTL för skatteförvaltningens verksamhet i länet. Myndigheten fattar bl.a. besluten i taxeringsärendena och medverkar i förberedelse- arbetet vid främst de allmänna fastighetstaxeringarna. Den fastställer också värdeområden för småhus, hyreshus och avkastningsvärderad industri samt tomtmark m.m. skall beträffande fastighetstaxeringsärenden fatta grundbeslut, omprövningsbeslut och beslut om taxeringsåtgärder. Av 20 kap. 2 § FTL följer att skattemyndigheten under taxeringsåret skall meddela grundläggande beslut om taxering av fastighet som är belägen i länet. I 17 kap. 2 § första stycket FTL föreskrivs att beslut i taxerings- ärende fattas av skattemyndigheten i det län där fastigheten är belägen. Inom varje skattemyndighet finns för fastighetstaxeringen en fastighetsgrupp som handlägger frågor rörande fastighetstaxeringen. Arbetet med att granska fastighetsdeklarationer och i övrigt bereda taxeringsärenden utförs i huvudsak inom skattekontoren. Taxerings- besluten fattas som regel av enskilda tjänstemän vid de lokala skattekontoren. I 17 kap. 2 § tredje stycket FTL föreskrivs att vissa taxeringsärenden skall avgöras i skattenämnd, vilket närmare framgår av 20 kap. 3 § FTL. Skattenämnderna, som har funnits sedan 1994 års taxering, är förtroendeorgan som för myndighetens räkning fattar beslut i ärenden där ett behov av inflytande och insyn av lekmän gör sig gällande. Enligt 20 kap. 3 § FTL avgörs taxeringsärende i skattenämnd, om ärendet 1.avser omprövning av en tvistig fråga och nämnden inte tidigare prövat de omständigheter och bevis fastighetsägaren åberopar 2.avser en skälighets- eller bedömningsfråga av väsentlig ekonomisk betydelse för fastighetsägaren eller 3.av någon annan särskild anledning bör prövas i nämnden. Som skäl för gällande beslutsordning anges i förarbetena till taxeringslagen och FTL att kravet på insyn och inflytande genom förtroendemän bör koncentreras till de ärenden där kravet på myndighetens objektivitet behöver stärkas. beslut om fastighetstaxering fattas således normalt av en tjänsteman medan omprövning rörande tvistiga frågor normalt prövas av skattenämnden. En tjänsteman kan dock fatta omprövningsbeslut när den skattskyldiges yrkanden skall bifallas om inte andra omständigheter föranleder att ärendet prövas av skattenämnden. Av 17 kap. 3 § FTL framgår att skattenämnd enligt taxeringslagen utgör skattenämnd vid tillämpning av FTL. Detta innebär att taxerings- lagens regler om ordförande, vice ordförande och ledamöter i skatte- nämnd skall gälla även vid fastighetstaxering. Frågan om skattenämnd och dess sammansättning behandlas närmare i kap. 17. Enligt 17 kap. 4 § FTL får skattemyndigheten förordna det antal personer med sakkunskap i fråga om fastighetsvärdering (konsulenter för fastighetstaxering) som behövs för att biträda skattemyndigheten vid den allmänna fastighetstaxeringen. Konsulenterna är sakkunniga i fråga om Exempelvis har delar av granskningsarbetet avseende vissa industrienheter och större skogsarealer ingående i lantbruksenheter utförts av konsulenter. Konsulent får inte vara ledamot av skattenämnd vid den skattemyndighet som han biträder. Konsulenter är sakkunniga beträffande fastighetsvärdering. Enligt den äldre ordningen biträdde de FTN (fastighetstaxeringsnämnden) och var förordnade för särskilt slag av värderingsobjekt. Sålunda har taxeringsarbetet avseende industrienheter och större skogsarealer ingående i lantbruksenheter utförts av konsulenter. Enligt den nya ordningen sedan FTL trädde i kraft har konsulenternas medverkan behållits i huvudsak oförändrad . Konsulent för fastighetstaxering skall enligt skattemyndighetens bestämmande medverka vid förberedelsearbetet inför den allmänna fastighetstaxeringen (17 kap. 5 § FTL). Han skall vid taxeringen granska de deklarationer och andra handlingar som skattemyndigheten för sådant ändamål överlämnar till honom samt vid behov biträda skattemyndigheten vid utredning av taxeringsfrågor som kräver särskild sakkunskap. Konsulenterna är personligt förordnade av skattemyndigheterna och de hämtas som regel från olika myndigheter, såsom t.ex. . Vid förberedelsearbetet upphandlar RSV konsulter (värderings- tekniker) som arbetar med värdeområdesindelning, nivåläggning och provvärdering. Konsulternas uppdrag är inte av personlig karaktär och de är som regel inte myndighetspersoner utan RSV upphandlar i stället sådana tjänster från privata värderingsföretag. Att uppdrag kan ges åt värderingstekniska konsulter för genomförandet av förberedelsearbetet regleras varken i FTL eller FTF. 18.2.3LMV:s arbete vid fastighetstaxeringen Det statliga lantmäteriet omfattar () och en lantmäterimyndighet i varje län. LMV är enligt förordning (1995:1418) med instruktion för det statliga lantmäteriet central fövaltningsmyndighet för frågor om fastighetsindelning och för grundläggande landskaps- och fastighetsinformation. LMV skall även enligt 4 § p. 10 nämnda förordning fullgöra de uppgifter som följer av annan författning. LMV:s uppgifter vid fastighetstaxering regleras i 19 kap. 3 och 5 §§ FTL samt i 3 kap. 3 § FTF. I 19 kap. 3 § FTL anges att LMV och skattemyndigheten skall undersöka vilka riktvärdetabeller för småhus som inte ingår i lantbruksenhet, som med hänsyn till rådande prisläge bör användas inom olika delar av länet. Enligt andra stycket samma paragraf skall LMV och skattemyndigheten pröva att en tillämpning av de förslag till föreskrifter som RSV har lämnat med stöd av 19 kap. 1 § FTL leder till basvärden som svarar mot av taxerings- enhetens marknadsvärde. Detta innebär att LMV skall medverka vid provvärdering beträffande alla värderingsenheter. skall i samråd med LMV året före det år då allmän fastighetstaxering därom äger rum upprätta förslag till riktvärdekartor för tomtmark som inte ingår i lantbruksenhet och riktvärdetabeller för småhus som inte ingår i lantbruksenhet (19 kap. 5 § FTL). I 3 kap. 3 § FTF föreskrivs att LMV på sätt som RSV föreskriver skall lämna biträde vid undersökning som skall företas enligt 19 kap. 3 och 5 §§ FTL. För tiden före utfördes det värderingstekniska förberedelsearbetet till övervägande del förutom av RSV även av LMV. skedde emellertid en förändring som innebar att huvuddelen av den lokala och regionala fastighetsekonomiska uppdragsverksamheten vid LMV bröts ut till ett statligt helägt bolag, Svensk Fastighetsvärdering, . Bolaget har senare privatiserats och ägs av personalen. Medan förberedelsearbetet vid AFT 96 och tidigare allmänna fastighetstaxeringar således skedde med LMV:s personal i det lokala och regionala arbetet har de därefter genomförda förberedelseomgångarna skett med lokala och regionala insatser från, vad gäller arbetet inför AFT 98, av och, vad gäller arbetet inför AFT 2000, av ett antal olika konsultföretag. Dessa konsulter kallas för värderingstekniker. Upphandlingen av nämnda konsulter har skett direkt av RSV. Den arbetsgrupp som finns vid LMV i svarar för bl.a. administrationen av förberedelsearbetet samt uppbyggnaden av det relativt omfattande datorstöd som erfordras för de olika arbetsupp- gifterna, särskilt ADB-stödet till provvärderingen inkl. kart- och GIS- stöd. De tidigare omnämnda värderingsteknikerna, skattemyndigheterna och LMV svarar för provvärderingen. Medan riktvärdekartorna tidigare producerades i varje enskilt län och på traditionellt sätt (ritning av analoga kartor) har produktionen av riktvärdekartor från AFT 96 centraliserats till LMV och sker numera helt med modern, digital teknik. LMV skall även utarbeta dokumentation och redovisning av resultatet av provvärderingarna och kontrollvärderingen. Vidare ansvarar myndig- heten för digitalisering av värdeområden samt påför värdeområdes- tillhörighet på varje enskild taxeringsenhet, s.k. doppning. LMV:s uppgifter vid förberedelsearbetet styrs förutom av de tidigare nämnda lagreglerna i FTL och FTF numera av tvåårsavtal vilka upprättas mellan LMV och RSV. Dessa avtal reglerar relativt detaljerat samarbetet mellan myndigheterna och vad som skall utföras av LMV. Det senast upprättade avtalet avser perioden –1999 och reglerar förberedelsearbetet inför AFT 00 samt omräkningsförfarandet (OMR 99). Ny teknik har under de senaste allmänna fastighetstaxeringarna kommit att förändra och effektivisera förberedelsearbetet. När det gäller riktvärdekartorna har det således skett en övergång från analoga till digitala riktvärdekartor. Arbetet med förändringar av värdeområdes- indelningen underlättas avsevärt då värdeområdesindelningen är digitalt lagrad. Det är också enklare att byta till uppdaterade bakgrundskartor. Vidare är det möjligt att finna fastigheternas områdestillhörighet maskinellt vilket nu sker regelmässigt i förberedelsearbetet för de köp som ingår i ortsprismaterialet men också för beståndet av taxerings- enheter. Uppgifter om den enskilda taxeringsenhetens värdeområdes- tillhörighet levereras således på datamedium till RSV för det fortsatta arbetet med taxeringen. Det IT-stöd som används i förberedelsearbetet har också i övriga delar utvecklats vilket innebär att tidsåtgången för själva provvärderingen har kunnat reduceras.