sou · GOB375 · 2001-01-01 00:00:00 — Den process som staten nu inlett innebär att mycket kan ske inom en relativ snar framtid för att förbättra den estetiska med- vetenheten. Denna interna verksamhet skulle också kunna komp- letteras med en extern, med närmare kontakt till professionella designer, formgivare och konsthantverkare. Om en inredning skall hålla längre måste den uppfylla både fysiska och estetiska kvalitetskrav. Svensk möbelproduktion har i allmänhet en så hög kvalitet att möblerna tål normalt slitage. Att inredningar byts ut beror oftare på att de slits ut visuellt och att de estetiskt inte klarar tidens nötning. Det finns emellertid bevis på att det går att överbrygga kortsiktiga modetrender. SOU 2000:75 Bakgrund till förslagen – designens många roller. nämnt flera exempel på miljöer som har utförts med hög grad av konstnärlig professionalism, estetisk känsla och med kunskaper om material och produktion, och som därför kan upplevas lika stimulerande år , decennium efter decennium. Det har i funnits en tradition att det bästa inom design och form som gjorts i den egna regionen eller i landet skall använ- das för offentliga och representativa byggnader och utrymmen. Under tidigare sekler var detta självklart. Arkitekter som d.y. och ritade och utformade inte endast kungliga slott, herrgårdar och kyr- kor. präglade alla de parker, byggnader och inred- ningar som fanns på kungahusets ägor. Även när det gällde jakt- mästarbostäder, konsthantverk och kungliga fester och ceremonier ansvarade han för gestaltningen. När inrättades var det självklart att landets bästa arkitekter skulle utforma stationshusen, detsamma gällde för de slussvaktarbostäder som fanns utmed . inreddes ofta offentliga och representativa lokaler med specialritade möbler eller med det främsta som svensk möbelformgivning kunde åstadkomma. Även andra inventarier skulle hålla högsta kvalitet. En sådan ambition behöver inte leda till högre kostnader , men ställer krav på kunskaper hos beställaren och den som upphandlar. Bättre val kan inte minst leda till att man inte byter ut inredningen så ofta. Den upprörda kritik som kvällspressen ibland ägnat sig åt när det gäller vackert och kvalitativt inredda lokaler och vad detta kostat skattebetalarna är en inskränkt och populistisk debatt. Dessa lokaler är ju inte privata eller personalens privategendom utan representerar utåt, internationellt, och kan inspirera andra kommunala, regionala och statliga myndigheter nationellt. Det är alltså viktigt för Sverigebilden – så långt det är möjligt och ekonomiskt försvarbart – att det bästa som görs i landet får en möjlighet att visas i offentliga sammanhang. Att något är bra och estetiskt intressant är heller inte detsamma som att det är dyrbart, även om det ser dyrbart ut. Att visa goda exempel är den bästa pedagogiska metoden. 228 Bakgrund till förslagen – designens många roller. På kan staten, som en följd av Handlings- programmet och de kvalitetsprogram som de fastighetsförvaltande myndigheterna skall upprätta, genomföra en kursändring som kan ge ringar på vattnet. Om man skall få den estetiska medvetenheten förankrad i hela samhället, behövs också andra insatser på lång sikt som har med skola och utbildning att göra. Den estetiska trä- ningen kan börja tidigt i livet och därmed bli en naturlig del i sam- hället. Detta, liksom en målinriktad forskning kring ekologi och kring specifika produkt- och miljöområden som hälsovård och medicinsk utrustning, och en bättre utbildning av dem som skall upphandla kan på en borga för en bättre utveckling av designområdet. Statliga designsatsningar på små och medelstora företag och unga designer kan skapa nya arbetstillfällen om de kompletteras med ett initialt stöd för marknadsföring enligt den modell som finns i så många andra länder. Det handlar om att få möjlighet att visa sina produkter på t.ex. särskilt utvalda internationella mässor, utställningar och kunna delta i betydelsefulla sammanhang som ordförandeskapet . Om på olika ställen i landet närbesläktade verksamheter kring form och design sammanfördes till lokaler som låg i anknytning till varandra, skulle de utåt bli tydligare och mer synliga och därmed stärka varandra. Det kan uppstå möten mellan de olika organisationerna som kan leda till en mer spännande och dynamisk verksamhet. Om samarbetet skall bli intressant, behövs starka aktörer med tydliga roller och identiteter. Samarbete och fysisk närhet är alltså inte detsamma som en upplösning av roller och identitet. Diskussionen kring form och hur vi påverkas av form behöver också utvecklas och fördjupas. Mot den bakgrunden ger jag i nästa kapitel förslag på åtgärder som skulle kunna bidra till en starkare ställning för form- och designområdet. 7 Överväganden och förslag Jag har i kapitel fyra kartlagt statens olika insatser inom områden som utbildning, förebildlighet, mötesplatser, internationellt arbete samt stöd till vissa utövare. Insatserna är både riktade – såsom form- och designutbildning, utställningsverksamhet och rådgiv- ning – och mer indirekta – såsom statens hantering av sin upp- handling och gestaltning av sina miljöer. I första hand har jag velat visa bredden av statens insatser. Aktörerna har därför kommit i andra hand. Den bild som framträder består av många spridda insatser, flera aktörer och ekonomisk knapphet. Form- och designområdet är både en del av den svenska kul- turen och identiteten och en bransch bland andra. Området är dessutom betydelsefullt för näringslivet i sin helhet. I Kultur- utredningen, , betonas hur värdefullt samspelet är mellan dessa sfärer. Man menar att det är en viktig uppgift för kulturpolitiken att överbrygga klyftan mellan konst/humaniora och teknik/naturvetenskap.1 Form- och designsatsningar bör därför göras inom kulturområdet, men även inom utbildningsväsendet och näringspolitiken. En sammanhållen form- och designpolitik förutsätter samver- kan på både regerings- och myndighetsnivå. Frågan är huruvida en sådan samverkan bäst stimuleras via organisationsförändringar eller genom utveckling av samverkansformer – exempelvis till- fälliga projektgrupper och informella nätverk. Lösningen på detta bedömer jag vara fundamental för att inte form- och design- frågorna skall förbli otydliga. 1 SOU 1995:84 Kulturpolitikens inriktning. 230 Överväganden och förslag Jag vill i detta sammanhang lyfta fram den enkät som jag har skickat till myndigheter, organisationer och företag.2 Syftet med enkäten var bland annat att få synpunkter på de problem och brister som mottagarna av enkäten upplevde med nuvarande sys- tem. Gemensamt för svaren från både den offentliga och privata sektorn är en önskan om ökad tydlighet från statens sida. Det måste bli tydligt vad staten vill uppnå och hur detta sedan skall åstadkommas. Enkätsvaren är emellertid knapphändiga när det gäller hur en statlig form- och designpolitik borde utformas. Utgångspunkten för de förslag som jag redovisar i detta kapitel har varit regeringens Handlingsprogram för arkitektur, form- givning och design. Dessutom har jag formulerat ett antal utma- ningar som jag bedömer att den framtida form- och design- politiken måste möta: 1.Det gäller för det första att skapa förutsättningar för ökad sam- ordning och en bättre struktur – på både nationell och regional nivå. Förebildliga exempel i omvärlden är framförallt och . 2.Den andra utmaningen är att synliggöra form- och designfrå- gorna. Särskilda platser är i det sammanhanget mycket bety- delsefulla. 3.För det tredje är det nödvändigt att säkerställa god kvalitet på utbildningen inom området. I både enkätsvar och de samtal jag har haft med organisationer och enskilda individer under arbetet med denna utredning har vikten av detta påtalats. 4.Den fjärde utmaningen ligger i att ytterligare stimulera små och medelstora företag att utnyttja professionell designkompetens. Flertalet enkätsvar framhåller detta som ett prioriterat område för att skapa tillväxt men även för att öka och bredda insikten i samhället om designens roll och betydelse. 5.För det femte måste institutioner etableras som garanterar vad jag vill kalla ett form- och designminne. Musei- och arkiv- situationen är i det sammanhanget central. 2 Se bilaga 3. Överväganden och förslag 231 6.En sjätte utmaning betår i att förbättra det internationella form- och designarbetet. Det handlar om att mer strategiskt utnyttja svensk formgivning och design för att stärka Sverigebilden, men även om att skapa förutsättningar för att främja exporten av svensk designkompetens. 7.Den sjunde utmaningen – som till viss del är utgångspunkten för det statliga åtagandet – är att skapa en ökad medvetenhet hos allmänheten. Lyckas man med de övriga utmaningarna ökar förutsättningarna för att även lyckas med detta. krä- ver utmaningen eget fokus och riktade insatser. 7.1En strategi för statens förebildlighet Utredningens förslag: Jag föreslår att regeringen utvecklar en strategi, innehållande konkreta åtgärder, för hur statsför- valtningen skall leva upp till målet att vara förebildlig på form- och designområdet. De förslag jag tar upp rör upphandling, ta tillvara och bevara god kvalitet, behovet av arenor i och utomlands samt ökade möjligheter för unga designer, form- givare och konsthantverkare att engageras i olika offentliga sammanhang. Statens förebildlighet inom form- och designområdet bör baseras på en strategi för den statliga förvaltningens hantering av form och design i den egna verksamheten. Jag ger här förslag på vilka delar en sådan strategi bör innehålla. I Handlingsprogrammet har regering och riksdag slagit fast en rad mål som är en utgångspunkt för statens strategi i dessa frågor. För att tydligare urskilja form- och designområdet – har jag, som tidigare nämnts i utredningen, uteslutit arkitekturområdet i mitt resonemang. 232 Överväganden och förslag 1.Formgivning och design skall ges goda förutsättningar för sin utveckling. 2.Kvalitet och skönhetsaspekter skall inte underställas kortsiktiga ekonomiska lösningar. 3.Kulturhistoriska och estetiska värden i befintliga miljöer skall tas tillvara och förstärkas. 4.Intresset för hög kvalitet inom formgivning, design och offent- lig miljö skall stärkas och breddas. 5.Den offentliga sektorn skall förebildligt hantera kvalitetsfrå- gorna i sin upphandling. 6.Svensk formgivning och design skall utvecklas i ett fruktbart internationellt samarbete. Målen innebär ett åtagande. För att bli trovärdig måste regering och statsförvaltning med tydliga insatser och konkreta åtgärder visa att man avser att förverkliga dessa mål. Genom att föregå med gott exempel kan staten inspirera andra offentliga och privata aktörer att förverkliga Handlingsprogrammet. 7.1.1Initiera undervisning kring upphandling Utredningens förslag: Staten skall föregå med gott exempel genom att initiera och utveckla undervisning kring upphandling, omfattande även form och design. Jag föreslår därför att För- svarets materielverk, tillsammans med Föreningen , utvecklar ramarna för en sådan undervisning. Den offentliga upphandlingen uppgår till . Det är alltså en omfattande verksamhet. Resultatet av den påverkar i högsta grad kvaliteten på och gestaltningen av vår gemensamma miljö. Det betyder att alla de personer som på olika sätt påverkar upphandling måste få ökade kunskaper om form och design, om staten skall kunna leva upp till de mål som formulerats i Handlingsprogrammet, dvs. att bland annat verka för en hållbar kvalitet och estetik. Överväganden och förslag 233 Tre av målen i Handlingsprogrammet, Kvalitet och skönhets- aspekter skall inte underställas kortsiktiga ekonomiska lösningar, Kulturhistoriska och estetiska värden i befintliga miljöer skall tas tillvara och förstärkas och Den offentliga sektorn skall före- bildligt hantera kvalitetsfrågorna i sin upphandling är direkt beroende av hur den offentliga sektorn upphandlar den fysiska miljön, dvs. arkitektur, inredning och den utrustning och de före- mål som skall införlivas i miljön. Allt detta tillsammans avgör hur resultatet blir. En tydlig ansvarsfördelning, och framför allt sam- ordning, mellan de olika aktörer som handhar upphandling och inköp för en bättre helhet. Ett övergripande program, som även tar hänsyn till de estetiska kvaliteter som präglar den miljö för vilken upphandlingen görs, ger förutsättningar för ett bättre resultat. En estetiskt stimulerande miljö ökar dessutom människors välbefinnande och – om det gäller en arbetsplats – kreativiteten. Regeringen måste i instruktio- ner och regleringsbrev manifestera vikten av en väl utformad miljö. Detta innebär givetvis inte att staten skall bestämma vad som är vackert eller ej. Däremot skall staten åstadkomma förutsättningar för att kvalitet och estetik får ta sin rättmätiga roll, när det gäller inredning och utrustning av lokaler. Om inte regeringen är tydlig i detta och föregår med gott exempel, kan man inte förvänta sig att myndigheter och andra statliga institutioner skall hantera de estetiska aspekterna och kravet på en långsiktig kvalitet på ett föredömligt sätt. Kunskaper om hur man formulerar behoven av funktion, ergonomi, estetik och ekologi är en förutsättning för att goda och tillfredsställande lösningar på dessa behov skall kunna säkerställas genom upphandling. För att kvalitet och skönhetsaspekter skall få prioritet framför kortsiktiga lösningar, behöver de som gör upp- handlingen inse vikten av en god gestaltning. Målet att Kvalitet och skönhetsaspekter skall inte underställas kortsiktiga eko- nomiska lösningar bygger på insikten att det billiga i stunden inte alltid blir det billigaste i längden. De personer som ansvarar för upphandling måste också ha historiska kunskaper om arkitektur, form och design, annars kom- 234 Överväganden och förslag mer inte målet att kulturhistoriska och estetiska värden i befint- liga miljöer skall tas tillvara och förstärkas kunna uppfyllas. Målet att offentligt byggande och inredande på ett föredömligt sätt skall behandla kvalitetsfrågor ställer alltså krav på dem som skall ansvara för upphandling. Den utbildning för offentlig upp- handling på , som jag tidigare nämnt, borde inspirera fler högskolor att ta efter. Här ges de studerande kun- skaper om regelverket och nödvändiga ekonomiska kunskaper. Det är emellertid väsentligt att undervisningen kompletteras med kurs- moment kring form och design. För att inse vikten av och kunna förhålla sig till de estetiska frågorna behöver man till att börja bli medveten om deras betydelse och därefter få en inblick i den kompetens som arkitekter och formgivare besitter. Förmågan att i ord beskriva gestaltning och olika kvaliteter i miljön behöver utvecklas. Om staten skall vara förebildlig behöver undervisning initieras och utvecklas kring upphandling, omfattande även form och design. Jag föreslår därför att tillsammans med Föreningen utvecklar ramarna för hur sådana kurser skulle kunna utformas. Liknande uppdrag har tilldelats av danska staten. 7.1.2Skapa förutsättningar för att ta till vara och bevara Utredningens förslag: Staten skall föregå med gott exempel och skall därför på ett förebildligt sätt ta till vara och bevara de befintliga lokalernas kvaliteter. Mot den bakgrunden föreslår jag att de statliga myndigheterna upprättar manualer, som beskriver med vad de statliga lokalerna är inredda, med uppgifter om när, av vem och om tankarna bakom inredningen. Dessa manualer kan fungera som handledning vid omflyttningar och andra förändringar. Överväganden och förslag 235 Kravet på att staten skall vara förebildlig innebär att staten måste ha en strategi för hur den inredning som finns i lokalerna skall kunna tas till vara och bevaras över tiden. Målet att Kulturhistoriska och estetiska värden i befintliga miljöer skall tas tillvara och förstärkas kan betraktas ur olika per- spektiv. När ny verksamhet flyttar in i en kulturhistoriskt och/eller estetiskt intressant miljö skall inte dessa värden förstöras utan istället vara utgångspunkt för hur miljön utnyttjas och inreds. Det innebär också att en verksamhet som befinner sig i en kulturhisto- riskt och/eller estetiskt intressant miljö skall se till att dessa värden upprätthålls och bemöda sig om att vårda denna miljö. Eftersom arbetsinsatser alltid krävs av någon eller några vid omflyttningar och andra lokalförändringar kan det vara både mer arbets- besparande och ekonomiskt försvarbart att använda sig av professionell kompetens. Att vårda en miljö betyder å ena sidan att de eventuellt nöd- vändiga tillägg och förändringar som måste göras genomförs med hjälp av professionell kompetens, å andra sidan innebär det att se till att de ting och de material som finns i miljön inte förstörs genom felaktig skötsel. För att kunna garantera en långsiktig och hållbar estetik måste de material som ingår i byggnaden, dess inredning och utrustning kunna åldras med behag. Vissa material och behandlingar av mate- rial har större förutsättningar att klara tidens nötning och slitage än andra. Genom att bättre och oftare informera om de ting med vilka de offentliga rummen inretts får de människor som rör sig i, arbetar eller av andra orsaker vistas i dessa rum en nyckel till förståelse för gestaltningens betydelse. Deras förmåga att kritiskt granska och diskutera form och design ökar. Det behövs inga stora åthävor – t.ex. informationsblad, en skylt eller att den som introducerar nykomlingarna i en skola eller på arbetsplats informerar om vem som ritat inredning och byggnad och varför de ser ut som de gör, etc. Jag föreslår därför att de statliga myndigheterna upprättar inredningsmanualer, som dels beskriver hur miljön ursprungligen såg ut och de eventuella förändringar som gjorts, dels beskriver 236 Överväganden och förslag den fasta och lösa inredningen, vilka material som ingår och hur de skall skötas. 7.1.3Uppmärksamma och använd formens arenor Utredningens förslag: Staten skall föregå med gott exempel och skall därför uppmärksamma de arenor för form och design som den statliga förvaltningen utgör, både nationellt och inter- nationellt. Av samma orsak föreslår jag att staten skall erbjuda formgivare och designer fler möjligheter att visa sina produkter i statens lokaler. Jag föreslår också att unga designer, formgi- vare och konsthantverkare skall få ökade möjligheter att delta i internationella sammanhang. Två av målen i Handlingsprogrammet handlar om att synliggöra den form och design som redan finns och som görs av formgivare och designer. De målen lyder Intresset för hög kvalitet inom arkitektur, formgivning, design och offentlig miljö skall stärkas och breddas samt att Formgivning och design skall ges goda förutsättningar för sin utveckling. Det förstnämnda målet handlar om att finna goda lösningar utifrån formgivarnas och designernas perspektiv. Det andra riktar sig mot publiken, dvs. Syftet är dels att väcka ett intresse hos dem som kanske inte tidi- gare deltagit i diskussioner om form och design, dels att stimulera den publik som redan är intresserad och ge den möjlighet att för- kovra sitt kunnande. Även om form- och designområdet präglar hela vår formade miljö behöver det ibland synliggöras. Det är vad som sker på t.ex. utställningar, där vissa aspekter förtydligas och vissa produkter lyfts fram i strålkastarljuset. Alla de medier vi använder för att kommunicera med är medel för att sprida information – i detta fall om form och design. Eftersom form och design ofta – men inte alltid – i så hög grad handlar om fysisk gestaltning och sinnliga värden – att se, ta på, lyssna på, ibland också att smaka på – ger Överväganden och förslag 237 det givetvis mer om man kan få uppleva tingen och deras tillkomstprocesser i verkligheten. Även i de fall när tingen inte är möjliga att presentera, kan många av deras egenskaper simuleras med hjälp av ny teknik i utställningar. Utställningar och andra medier (TV-program, tidningsartiklar, film, bilder, , IT, etc.) är beprövade metoder för att belysa, förtydliga, lyfta fram tendenser och presentera det man tycker är bra eller dåligt. Jag vill emellertid framhålla att det finns många outnyttjade arenor för att informera om och visa formgiv- ning, designprodukter och konsthantverk. Entréer, korridorer och väntrum skulle kunna användas bättre än vad som sker . Dessa arenor finns överallt i vår formade miljö och är betydligt fler än de befintliga utställningslokalerna. Om staten skall föregå med gott exempel bör man därför uppmärksamma den arena för form och design som den statliga förvaltningen utgör, både nationellt och internationellt. Svenska statens arenor utomlands utrikesrepresentation disponerar cirka 200 lokaler runt om i världen, vilka inkluderar såväl ambassader, representationer, som konsulat. De mindre ambassaderna kan ha två – tre utsända tjänstemän, medan de större kan ha mellan 15–35 tjänstemän. Detta innebär att lokalernas storlek och utformning varierar. I vissa fall befinner sig verksamheten i egna fastigheter, medan den i andra fall kan vara samlokaliserad med andra länders representa- tioner eller lokala myndigheter. Men i samtliga fall handlar det om byggnader och rum som representerar utåt, gentemot omvärlden. Genom de svenska ambassaderna, generalkonsulaten och dessas verksamhet finns rika möjligheter att utveckla ett inter- nationellt kontaktnät. Insatser för att fler ambassader skulle kunna utnyttja likartade evenemang görs ofta – men samordningen kan bli ännu effektivare. Ambassaderna och ambassadörernas residens skulle i högre grad kunna användas som arenor för svensk samtida design och svenskt nutida konsthantverk. I och med att dessa 238 Överväganden och förslag lokaler besöks av en mängd personer är det viktigt hur där ser ut och vad som visas där. Det borde vara självklart att i dessa lokaler presentera det mest intressanta och bästa av den design och det konsthantverk som görs i på det sätt som skett i den nya ambassaden och det likaledes nya residenset i . Här kan besökarna spontant upptäcka sådan som kan intressera dem och deras nyfikenhet väckas. , och har insett vikten av detta och ser till att samtida formgivning och konst- hantverk kontinuerligt presenteras i de egna lokalerna. Man satsar också på publikationer, där konsthantverk, form, design och arkitektur presenteras. och i synnerhet har genom att satsa på ett flertal kulturinstitut runt om i världen tillgång till egna arenor, där deras formgivare och designer kan visa sina arbeten. Jag föreslår därför att designer, formgivare och konsthant- verkare skall få ökade möjligheter att presentera sina verk i de lokaler som svenska staten förfogar över utomlands. 7.1.4Engagera formgivare och designer Utredningens förslag: Staten skall föregå med gott exempel och skall på olika sätt främja form och design. Jag föreslår därför att staten tar initiativ till tävlingar för form och design eller på andra sätt engagerar formgivare, designer och konsthantverkare. Lämpliga tillfällen för sådana insatser är när framträder i olika internationella sammanhang, som t.ex. ordförandeskapet för EU, på världsutställningar och vid andra internationella sammanhang. Offentliga upphandlande enheter kan välja tävling som upphand- lingsform. I lagen (1992:1528) om offentlig upphandling benämns sådan upphandling formgivningstävling. Tävlingen är ett sätt för den upphandlande enheten att få till stånd ett kvalificerat utred- ningsarbete, som resulterar i olika lösningar på ett givet uppdrag. Överväganden och förslag 239 I Handlingsprogrammet poängteras vikten och betydelsen av tävlingar. Genom en tävling kan en situation belysas ur flera synvinklar. Den erbjuder ett brett underlag för information, debatt och beslut. Den ger också på ett tidigt skede beställaren flera alternativ att välja mellan och kan därmed bidra till att de bästa möjliga lösningarna genomförs och den bäst lämpade konsulten väljs. När det gäller arkitektur är tävlingsformen till- baka etablerad.