sou · GOB388d3 · 2001-01-01 00:00:00 — Därför är de, på samma sätt som andra medborgare, skyddade mot det genom förtalsparagrafen. Genom paragrafen om uppvigling är alla yttranden på offentlig plats som uppmuntrar till brott straffbara. Man kan därför inte uppmana till folkmord, misshandel eller förföljelse offentligt. Genom paragrafen om förargelseväckande beteende hindras nazister och andra att utrycka sina åsikter i syfte att förarga. Det finns således många åsiktsneutrala lagrum att åberopa när dessa grupper skall bekämpas. Det stora flertalet av de aktiva inom dessa organi- sationerna är dels kriminellt benägna även i övrigt, dels drivna av sitt ung- domliga oförstånd eller bristande mogenhet. Genom straffskärpningar och effektivare polisinsatser kan man komma åt dessa företeelser utan att inskränka yttrandefriheten. Reservationer och särskilda yttranden 301 Majoriteten är noga med att framhålla att de inte vill förbjuda en seriös diskussion om homosexualitet. Men så som hets mot folkgrupparagrafen kommit att tolkas påkallar en viss försiktighet. Våra domstolar har inte kunnat dra en tydlig linje mellan vad som är ett lagligt utnyttjande av ytt- randefriheten och vad som skall vara straffbart beteende. Denna osäkerhet är olycklig. Det visar inte minst den genomgång av praxis som presenteras i föreliggande utredning. Vidare är det problematiskt att hets mot homosexuella föreslås bli straffbart, men inte hets mot någon annan sexuell läggning. Brottet hets mot folkgrupp gör inte någon skillnad mellan olika folkgrupper eftersom alla folkgrupper åtnjuter skydd. Någon anledning till att i lag särskilja en sexuell läggning på det här viset finner jag märklig och utgör ett avsteg från hur den aktuella paragrafen i övrigt är utformad. Lagstiftningen riske- rar att få oöverblickbara konsekvenser. Dessutom riskerar den föreslagna begränsningen i yttrandefriheten att få konsekvenser för yttranden i ange- lägenheter som har ett särskilt skydd i regeringsformen. Det framgår av regeringsformen 2 kap 13 § 2 st att det vid bedömning- en av de begränsningar som får ske särskilt skall beaktas vikten av största möjliga yttrandefrihet och informationsfrihet i bland annat politiska och religiösa angelägenheter. Utredning går förbi detta krav på särskilt beaktande av yttrandefrihet i religiösa angelägenheter. Det är trots allt inte endast nynazister som har åsikter om homosexualitet. Många religiösa grupper är med stöd av sina heliga skrifter starkt kritiska mot homosexualitet. Det framgår av de redo- visade remissvaren från några organisationer att förekomsten av andligt våld är vanligt i insändare från vissa präster och predikanter. Oavsett innehållet i dessa åsikter kan man inte komma ifrån att de utgör ett uttryck för en religiös övertygelse och att de grundas i bibeltexter som varit föremål för en nyöversättning sanktionerad av staten. Jag utgår från att dessa avsnitt inte kommer att omfattas av den föreslagna inskränkningen i tryckfriheten. Men i vilken utsträckning kommer andra religiösa texter eller uttalanden grundade i dessa bibeltexter begränsas? Konsekvenserna är som sagt oöverblickbara, och detta på ett område där grundlagen särskilt framhåller vikten av största möjliga yttrandefrihet. Den hedervärda målsättningen att angripa nynazismen och deras hat- fyllda budskap, riskerar alltså att även drabba andra grupper. Grupper som i övrigt inte utgör något hot mot samhället eller mot homosexuella rent fysiskt, men vars budskap möjligen kan anses vara kränkande mot homo- sexuella. Priset för den egna yttrandefriheten är dock att man även accep- terar andras rätt att ge uttryck för deras uttryck. Förbudet mot hets mot folkgrupp har med all önskvärd tydlighet visat att det inte går att kriminalisera bort dessa åsiktsyttringar som en majoritet av oss finner avskyvärda. Rasister och nazister hyser förakt och hat för en 302 Reservationer och särskilda yttranden rad människogrupper och företeelser. Varje gång de yttrar sig hörs bara hat. Men hur skall vi kunna förbjuda allt som de hatar? Syndikalister och kommunister är en annan måltavla för nazister, skall hets mot dem bli nästa straffbara område? Jag reserverar mig således mot förslaget om att kriminalisera hets mot homosexuella (avsnitt 18.6) Hets mot folkgrupp och grovt förargelseväckande beteende Även om jag anser det riktigt att låta några av de åsiktsyttringar som Hög- sta Domstolen 1996 bedömde som hets mot folkgrupp få en något mildare rubricering, kan jag ändå inte ställa mig bakom förslaget i avsnitt 17.9.2. Skrivningen som kan förknippas med brott mot mänskligheten är en skrivning som jag emellertid inte kan acceptera. går ett minskan- de antal svenskar under röda fanor på samma sätt som skedde under hela det Sovjetiska styret av . Dessa demonstrationer med tillhörande symboler, röda fanor, hammare och skäror, ägde även rum i de ockuperade och i de östeuropeiska diktaturerna. Helt klart kan man förknip- pa dessa röda fanor och symboler med de brott mot mänskligheten som ägde rum i dessa länder. Vissa partier i hyllar fortfarande och ger ut hans verk. Med den föreslagna skrivningen skulle detta bli straffbart. , kan inte acceptera att man kriminaliserar de åsikter vi bildade vårt parti för att bekämpa. Det förekommer att bl a medlemmar i mc-gäng ägnar sig åt indrivning av verkliga eller konstruerade fodringar. Inte sällan sker detta genom använ- dande av olika former av hot. Det är också vanligt att personer hotar poli- ser och andra tjänstemän och att de genom hot försöker skrämma vittnen och andra som skall höras inför domstol till tystnad. Det är dock svårt att dra gränsen för vad som kan bedömas som en icke-rättsstridig uppmaning att betala en skuld och vad som kan uppfattas som ett hot om våld eller annan brottslig gärning. finns en allmän straffbestämmelse i 4 kap 4§ BrB till skydd för individens handlingsfrihet. Enligt bestämmelsen döms den för olaga tvång som tvingar annan att göra, tåla eller underlåta något. I 17 kap BrB finns bestämmelser om brott mot allmän verksamhet, om våld eller hot mot tjänsteman, förgripelse mot tjänsteman och övergrepp i rättsak. Reservationer och särskilda yttranden 303 senare föreslår utredningen att straffet skall skärpas och jämställas med brottet mened. Hot kan framföras och uttryckas på olika sätt och hoten kan vara mer eller mindre tydliga. När det gäller sättet på vilket ett hot framförs så kan det ske genom ord, att lyfta ett vapen eller andra former t ex överlämnande av en bild med ett hotfullt innehåll. Ett flertal rättsfall ger exempel på oli- ka former av hot och hur olika hot kan vara av varierande tydlig grad. Det är oklart var gränsen, i objektivt hänseende, går mellan straffbara hot och uttalanden eller beteenden som inte kan anses utgöra straffbara hot. Utredningens majoritet vill förslå att bestämmelserna i om olaga tvång, olaga hot, utpressning, hot mot tjänsteman samt övergrepp i rättssak ändras genom att det i lagtexten görs ett tillägg som anger att såväl öppna som förtäckta hot skall vara straffbara. Jag anser att de klandervärda beteenden som finns kan vara svåra att komma åt med bestämmelsen om olaga hot. Det är möjligt att flera av ex- emplen i utredningen är straffbara med den lagstiftningen som finns . Svårigheten ligger i att avgöra om vissa beteenden är av sådan art att de kan bedömas som hot om brottslig gärning. Denna bedömning bör vara en uppgift för rättstillämpningen. Man bör därför avvakta en prövning i dom- stol innan man vidtar lagstiftningsåtgärder. Jag reserverar mig därför mot förslaget i avsnitt 19.3 om ändring i bestämmelserna om olaga hot m.m. 304 Reservationer och särskilda yttranden Särskilt yttrande av , , och Vi stödjer förslaget om att kriminalisera hets mot homosexuella som grupp. Det är bra att vi nu har nått en bred enighet i frågan. Som har framgått av texten i avsnitt 18.6.3 kan man diskutera om för- slaget bör begränsas till att avse endast skydd för gruppen homosexuella. Önskemål har också framförts från bl.a. företrädare för om att även skydd för bisexuella och s.k. transpersoner (transvestiter, transsexuella och andra med ett genusuttryck som skiljer sig från samhällets gängse normer) skall innefattas i den förslagna kriminali- seringen. Vi anser att det finns goda skäl för att på något sätt inkludera även dessa grupper. Det skulle eventuellt kunna ske genom att man i lag- texten ger skydd mot kränkningar på grund av sexuell läggning. Med hänsyn till att diskrimineringsutredning har i uppdrag att behandla bl.a. frågan om användningen av termen sexuell läggning i all lagstiftning, anser vi emellertid att man tills vidare bör stanna vid en ut- vidgning av det kriminaliserade området till att avse hets mot gruppen homosexuella. är det viktigt att ta ett första steg och göra det straffbart att hetsa mot homosexuella även som grupp. Reservationer och särskilda yttranden 305 Särskilt yttrande av , , , och Vi ansluter oss till de rättsliga bedömningar som redovisas i den reserva- tion som avgivits av m.fl. Vi bedömer det förslag som förordas av reservanterna som en försiktig utvidgning av straffansvaret för organiserad brottslighet och anser det fullt godtagbart från rättssäkerhets- synpunkt. Vi anser inte heller att det rättsligt sett kan utgöra hinder mot sådan politisk opinionsbildning som omtalas i kommitténs direktiv. Därvid utgår vi från att det inte, lika litet som i mc-gäng och rasistiska organisa- tioner, kan betraktas som legitimt om det inom en politisk rörelse före- kommer sådan allvarlig brottslighet som förslaget avser. 306 Reservationer och särskilda yttranden Brottslighet med anknytning till vissa Beslut vid regeringssammanträde . En parlamentariskt sammansatt kommitté tillsätts med uppdrag att utreda frågor om straffansvar för deltagande i organisationer som sysslar med brottslig verksamhet samt vissa andra frågor med anknytning härtill. Bakgrunden till uppdraget är bl.a. händelser med anknyt- ning till vissa s.k. mc-klubbar, rasistiska organisationers verksamhet samt det internationella samarbetet när det gäller att bekämpa organiserad brottslighet. Kommittén skall överväga om det bör göras straffbart att aktivt delta i organisationer som har brottslighet som ett väsentligt inslag i sin verksam- het. Sådant aktivt deltagande kan t.ex. bestå i finansiering av organisatio- nen, upplåtelse av lokal till denna eller aktivt stöd på annat sätt, dock inte enbart genom medlemskap. I det sammanhanget skall utredningen även överväga om den nuvarande bestämmelsen om hets mot folkgrupp är till- räcklig för att hindra rasistiska organisationer från att verka. Vidare skall kommittén överväga frågan om den numera föråldrade lagen om förbud mot politiska uniformer bör ersättas med ett nytt förbud mot att bära uniform eller uniformsliknande klädsel för att markera poli- tisk meningsriktning. Dessutom skall kommittén ta upp frågan om att straffbelägga hets mot homosexuella, och granska argumenten för och emot en sådan kriminalise- ring. Kommittén skall redovisa sitt uppdrag . Brottslighet som sker i organiserad form har alltmer kommit i fokus, både i den kriminalpolitiska debatten i och inom olika internationella forum som sysslar med rättsliga frågor. I är det framför allt verksamheten inom vissa mc-klubbar som har uppmärksammats. Ett flertal allvarliga våldsbrott har inträffat med anknytning till sådana klubbar. I många fall har skjutvapen och sprängäm- nen kommit till användning. Organiserad brottslighet har förekommit i andra länder, bl.a. i södra . Den brottsligheten har tagit sig betydligt all- varligare uttryck än i , bl.a. genom att infiltrera statsapparaten. Det finns också tecken som tyder på att den organiserade brottsligheten i Öst- och har utvecklats mycket kraftigt . Den organiserande brottsligheten kan innefatta kriminalitet av skilda slag, inte minst narkotikabrott och ekonomisk brottslighet. Vidare har det växt fram organisationer och grupper som har en klart rasistisk ideologi och som har låtit denna komma till ut- tryck i brottsliga handlingar. Såväl i som internationellt har sådana organisationer ägnats mer och mer uppmärksamhet och särskilt bland ut- satta grupper börjat betraktas som ett allt allvarligare hot. De organisationsmönster som kan iakttas ställer samhället inför nya problem. Såväl de beskrivna mc-klubbarna som rasistiska organisationer utnyttjar det öppna samhällets friheter för att bedriva brottslig verksamhet. De ställer sig delvis utanför rättsordningen som de, liksom alla medborgare, är tillförsäkrade rättssamhällets hela skydd. Ofta är det så att samma grupper som sprider rasistisk propaganda ock- så uppmanar till våld och annan förföljelse av homosexuella. Även för- följelse av personer med homosexuell läggning kan därför sägas utgöra brottslighet med anknytning till organisationer. Detta aktualiserar frågan om en straffrättslig reglering av hets mot homosexuella. Deltagande i brottslighet som sker i organiserad form kan i viss utsträck- ning beivras med stöd av reglerna om förberedelse, stämpling och med- verkan till brott. I 23 kap. 2 § första stycket föreskrivs att den som med uppsåt att utföra eller främja brott lämnar eller tar emot pengar eller annat såsom förlag eller vederlag för brott eller på visst sätt befattar sig med närmare angivna brottsverktyg skall, i de fall det är särskilt före- skrivet, dömas för förberedelse till brott. Enligt andra stycket skall i fall där det särskilt anges dömas för stämpling till brott. Med stämpling avses att någon i samråd med annan beslutar gärningen, eller att någon söker anstifta annan eller åtar sig eller erbjuder sig att utföra gärningen. Av 23 kap. 4 § följer att ansvar enligt balken inte skall ådömas endast den som utfört en gärning utan också annan som har främ- jat gärningen med råd eller dåd. Detta gäller även beträffande gärningar som är straffbelagda i andra lagar eller författningar, om fängelse ingår i straffskalan för dessa. I fråga om sammanslutningar som måste anses vara avsedda att utgöra eller med hänsyn till sin beskaffenhet och det ändamål för vilket de är bil- dade lätt kan utvecklas till ett sådant maktmedel som militär trupp eller polisstyrka och som inte med vederbörligt tillstånd förstärker försvaret eller ordningsmakten, finns en särskild bestämmelse om straffansvar. En- ligt 18 kap. 4 § döms den som bildar eller deltar i en sådan sammanslutning eller för en sådan sammanslutning tar befattning med vapen, ammunition eller annan dylik utrustning, upplåter lokal eller mark för dess verksamhet eller understödjer den med pengar eller på annat sätt, för olovlig kårverksamhet till böter eller fängelse i högst . Enligt 16 kap. 8 § döms den som, i uttalande eller i annat meddelande som sprids, hotar eller uttrycker missaktning för folkgrupp eller annan sådan grupp av personer med anspelning på ras, hudfärg, na- tionellt eller etniskt ursprung eller trosbekännelse, för hets mot folkgrupp till fängelse i högst . I ringa fall är straffet böter. Med spridning av- ses överförande av budskapet till andra personer utanför den helt privata sfären. Detta innebär att spridning också inom en sammanslutning kan omfattas av straffansvaret. Spridning kan ske muntligen eller skriftligen men också på annat sätt, t.ex. genom åtbörder eller genom bilder. har i rättsfallet NJA 1996 s. 577 slagit fast att bäran- de av symboler som kan förknippas med nazisternas förföljelse av judar och andra folkgrupper före och under kan utgöra hets mot folkgrupp. har bärande av bl.a. nazistiska symboler, såsom t.ex. hakkors, ansetts kunna bestraffas enligt lagen (1947:164) om förbud mot politiska uniformer. Det har emellertid kommit att ifrågasättas huruvida den lagen, med hänsyn bl.a. till sin generella utformning, är förenlig med regerings- formens bestämmelser om yttrandefrihet och det har förekommit att åtal enligt lagen har ogillats på den grunden. Lagen torde numera vara att be- trakta som obsolet. Även om till en del klarlagt rättslä- get när det gäller hets mot folkgrupp får det alltjämt anses råda viss oklar- het om och i så fall i vilken utsträckning det är straffbart att bära uniform eller liknande klädsel för att utmärka sin politiska meningsriktning. Hets mot folkgrupp är straffbart även när sådana yttranden sprids i tryckta skrifter, filmer, radio och TV och andra medier som omfattas av tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen (7 kap. 4 § tryck- frihetsförordningen och 5 kap. 1 § yttrandefrihetsgrundlagen). Enligt 29 kap. 2 § 7 skall såsom en försvårande omstän- dighet vid bedömningen av straffvärdet hos ett brott, vid sidan av vad som gäller för varje särskild brottstyp, särskilt beaktas om ett motiv för brottet varit att kränka en person, en folkgrupp eller en annan sådan grupp av per- soner på grund av ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, trosbe- kännelse eller annan liknande omständighet. Med annan liknande omstän- dighet avses bl.a. sexuell läggning (prop. 1993/94:101 s. 22). Det finns inte i lagstiftningen någon bestämmelse om hets mot homo- sexuella som motsvarar den om hets mot folkgrupp. Kränkande eller hot- fulla uttalanden med anspelning på en persons homosexuella läggning kan dock i en del fall vara straffbara enligt bestämmelserna i om förolämpning (5 kap. 3 §), förtal (5 kap. 1 och 2 §§) eller olaga hot (4 kap. 5 §). Att bland allmänheten uppmana till våld eller andra brottsliga gär- ningar mot homosexuella kan också vara straffbart såsom uppvigling en- ligt 16 kap. 5 § . Inom det internationella samarbetet har det vid ett flertal tillfällen fram- förts förslag om att det skall vara straffbart redan att vara medlem i en organisation som sysslar med brottslig verksamhet. Vissa länder har också infört straffbestämmelser av detta slag. Inom EU utarbetade den s.k. högnivågruppen en rap- port om organiserad brottslighet. Rapporten har godkänts av ministerrådet. Frågan om åtgärder mot organiserad brottslighet har därefter behandlats i den s.k. tvärsektoriella gruppen mot organiserad brottslighet. Gruppen har bl.a. utarbetat en gemensam åtgärd avseende kriminalisering av deltagande i kriminella organisationer. Den gemensamma åtgärden är under behandling i ministerrådet och kan förväntas bli antagen . Även inom FN är bekämpning av organiserad brottslighet ett ämne på dagordningen. På rekommendation av FN:s brottsförebyggande och straffrättsliga kommission och ECOSOC beslöt Generalförsamlingen i resolution 52/85 att tillsätta en öppen arbetsgrupp med uppgift att utarbeta en internationell konvention med åtgärder mot organiserad brottslighet. När det gäller bekämpningen av mc-brottslighet har de nordiska justi- tieministrarna initierat ett samarbete på tjänstemannanivå som har resulte- rat i en rapport. Denna tar bl.a. upp lagstiftningsfrågor. Något förbud mot medlemskap i organisationer har emellertid inte föreslagits i det samman- hanget. Vissa tidigare överväganden. Frågan om förbud mot deltagande i rasistiska organisationer har övervägts , främst med anledning av innehållet i FN:s kon- vention för avskaffande av alla former av rasdiskriminering. Senast har frågan behandlats i regeringens proposition 1993/94:101. I propositionen gjordes bedömningen att svensk lagstiftning uppfyller konventionens krav i och för sig. Regeringen menade bl.a. att lagstiftningen redan medför att varje yttring av rasism är förbjuden och att lagstiftningen därför är till- räcklig för att i praktiken tvinga organisationer som främjar rasdiskrimine- ring till passivitet. I propositionen föreslog regeringen införandet av den särskilda straff- skärpningsregeln i 29 kap. 2 § 7 . Denna trädde i kraft . Utredningen för åtgärder mot etnisk diskriminering, vars delbe- tänkande låg till grund för regeringens överväganden, hade även föreslagit att en ny straffbestämmelse avseende organiserad rasism och stöd åt orga- niserad rasism skulle föras in i . Enligt förslaget skulle det göras straffbart att delta i, bilda eller stödja en sammanslutning som, ge- nom att medverka i eller uppmana till brottslighet som innebär våld, hot eller tvång, måste anses förfölja folkgrupp eller annan sådan grupp av per- soner på grund av ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung eller tros- bekännelse. Regeringen gjorde emellertid bedömningen att utredningens förslag inte borde genomföras, bl.a. med hänsyn till rättssäkerhetsaspekten samt till risken för att bestämmelsen inte skulle få avsedd effekt. publicerade promemorian Förbud mot rasistiska symboler m.m. (Ds 1996:33). I promemorian föreslogs att lagen (1947:164) om förbud mot politiska uniformer skall upphävas och ersättas med en ny straffbestämmelse i . Enligt förslaget skall det vara straffbart att, på ett sätt som är ägnat att väcka allmän anstöt, of- fentligt bära eller annars offentligt bruka symboler som kan förknippas med allvarlig förföljelse av folkgrupp eller annan sådan grupp av personer på grund av ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung eller trosbekän- nelse. gjordes bedömningen i promemorian att det inte skall införas något nytt förbud mot att bära uniform eller likartad klädsel, mot- svarande det som finns i lagen om förbud mot politiska uniformer. Promemorian har remissbehandlats, men har inte lett till lagstiftning. Med hänsyn till utgången i rättsfallet NJA 1996 s. 577 får anses att det inte finns något behov av ett specifikt förbud mot att bära ra- sistiska symboler. Något ställningstagande i frågan om att upphäva lagen om förbud mot politiska uniformer föreligger emellertid inte. överlämnade sitt betänkande Straffansvarets gränser (SOU 1996:185). I betänkandet behandlas bl.a. frågan om fleras deltagande i brott. Utredningen har därvid granskat med- verkansansvaret enligt och förslagit vissa förändringar. Be- tänkandet har remissbehandlats och bereds inom Justitie- departementet. Ett förslag kan komma att remitteras till Lagrådet tidigast . Frågan om det bör vara straffbart att uttrycka hot och missaktning mot homosexuella såsom grupp har behandlats av vid ett flertal till- fällen. Senast togs frågan upp i ju-stitieutskottets betänkande 1996/97:JuU7. Utskottet instämde i ett tidigare uttalade av konstitutions- utskottet, enligt vilket en sådan kriminalisering skulle innebära en omoti- verad inskränkning i den grundlagsskyddade tryck- och yttrandefriheten med svåröverblickbara konsekvenser samt att man inte kunde bortse från att en lagändring skulle kunna leda till att de homosexuella på ett sätt som många av dem inte önskar pekades ut som en speciell grupp i samhället. Det framhölls också att bestämmelserna i om förolämpning, uppvigling och olaga diskriminering borde utgöra tillräckliga medel för att komma åt nedsättande uttalanden om homosexuella som individer. Behovet av en översyn Det straffrättsliga sanktionssystemet bygger i princip på individuellt an- svar. Detta innebär att brottslighet som sker i organiserad form är särskilt svåråtkomlig för rättsväsendet. Även om brottsligheten kan härledas till en viss organisation är det ofta oklart vem eller vilka enskilda personer som är ansvariga. En hierarkisk uppbyggnad av organisationen och en stark lojalitet hos medlemmarna bidrar till att ytterligare försvåra för rättsvä- sendet i detta hänseende. I viss utsträckning kan dessa svårigheter mötas med förbättrade spa- nings- och utredningsmetoder samt med utvidgade möjligheter att tillgripa straffprocessuella tvångsmedel. Om olika grupper sätter i system att ut- nyttja organisationens form för att begå allvarliga brott kan emellertid detta leda till en ohållbar situation. Inget samhälle kan i längden acceptera en ordning som innebär att personer med framgång kan ställa sig utanför lagen. Det kan förutses att en sådan situation skulle leda till krav på myck- et långtgående motåtgärder, som på ett negativt sätt skulle påverka såväl den enskildes rättssäkerhet som möjligheterna att bibehålla ett öppet och demokratiskt samhälle.