sou · GOB32 · 2001-01-01 00:00:00 — Enligt våra erfarenheter fungerar revisionen i allmänhet tillfredsställande i bostads- rättsföreningar. Ett generellt krav skulle föra för långt särskilt mot bak- grund av att vi inte kan se någon koppling mellan de inträffade konkur- serna och revision. Ett motsvarande krav finns vidare inte för ekono- miska föreningar. Nämnas bör slutligen att ett krav på auktoriserad re- visor för mindre föreningar innebär en viss kostnadsbelastning. Som tidigare nämnts har synpunkten framförts att revisorerna inte alltid är så fristående som de borde. De fall man redogjort för har avsett mindre föreningar där släktband och liknande funnits mellan ordföran- den eller andra styrelseledamöter och revisorerna. Detta är emellertid inte en fråga om revisorernas kvalifikationer utan om MlY. För revisorer i bostadsrättsföreningar gäller 8 kap. 7 § lagen om ekonomiska föreningar. Enligt denna paragraf gäller bl.a. att den inte kan vara revisor som är styrelseledamot i föreningen eller biträder vid föreningens bokföring eller medelsförvaltning. Inte heller kan den vara revisor som står i relation till nämnda personer – t.ex. en styrelse- ledamot – på bl.a. det sättet att denne är gift eller sambo med eller är syskon eller släkting i rätt upp- eller nedstigande led med styrelseleda- moten. De fall som nämnts täcks alltså i de flesta fall av jävsbestäm- melserna. Åsikten har också framförts att personer boende i samma hus kan känna bindningar utan att stå i en sådan relation som sagts. Men detta är inte något unikt för bostadsrättsföreningar. Vi ser inte skäl att införa några särskilda bestämmelser för bostadsrättsföreningar. Jävsbe- stämmelserna anser vi är väl avvägda och eventuella ändringar får övervägas mer generellt. Enligt vår uppfattning finns det dock utifrån ett bostadsrättsligt perspektiv inte några förhållanden som påkal- lar en sådan översyn. %|U HWW NUDY VWlOODV XSS EHWUlIIDQGH ´VW|UUH´ ERVWDGVUlWWVI|UHQLQJDU" Som vi sades inledningsvis är alternativet till ett generellt krav på kva- lificerad revisor att ställa upp ett krav på sådan revisor för vissa bo- stadsrättsföreningar. Mot den bakgrund frågan om kvalificerad revisor tas upp i våra direktiv – obestånden – är frågan egent- ligen redan besvarad. Enligt vår bedömning är, som tidigare konstate- rats, brister i revisionen inte en faktor att räkna med i det sammanhang- et. Därmed utgör dessa konkurser inte heller ett skäl för kvalificerad revisor i större föreningar. Vi anser dock att skäl finns att ställa frå- gan om några andra skäl finns för en sådan ordning. Ett första spörsmål är hur utformningen bör vara. En möjlighet är att använda de kriterier som gäller för ekonomiska föreningar. Bestämmel- serna för ekonomiska föreningar innebär att kvalificerad revisor för det första skall finnas när, något förenklat uttryckt, antalet anställda över- stiger 200. I lagstiftningsärendet om revision i ekonomiska föreningar upp- märksammade departementschefen även bostadsrättsföreningarna (prop. 1979/80:144 s. 77). När det gäller antalet anställda hänvisade han till en departementspromemoria (Ds Ju 1976:11). Där hade det framhållits att det i allmänhet finns endast ett fåtal anställda, om ens någon, i bostadsrättsföreningar. Enligt våra erfarenheter är läget oför- ändrat. Det finns troligen inte en enda bostadsrättsförening som har fler än 200 anställda. Att ställa upp detta kriterium framstår således som meningslöst. Det andra kriteriet för ekonomiska föreningar tar sikte på nettovär- det av föreningens tillgångar. Kvalificerad revisor skall utses när vär- det, enkelt uttryckt, överstiger 1 000 gånger basbeloppet (dvs. för när- varande ). Tillgångarnas nettovärde betyder tillgångarnas värde med avdrag för s.k. korrektivposter på passivsidan, t.ex. avseende värdeminskning, lagerreserv och ackumulerade överav- skrivningar. Den stora tillgången i en bostadsrättsförening är regelmässigt fas- tigheten eller motsvarande. Det är emellertid möjligt att redovisa denna tillgång på olika sätt. Det är vanligt att produktionskostnaden anges och sedan görs efter hand avskrivningar på detta värde. Det innebär att en nybildad förenings tillgångar blir mycket större än en lika stor, äldre förenings. En konsekvens i de fall produktionskostnaden redovisas skulle bli att föreningar inte sällan vid nybildningen skulle omfattas av kravet på auktoriserad revisor för att sedan komma under gränsen. Det bokförda värdet avviker med andra ord ofta från taxeringsvärdet. Vi har svårt att se att behovet av kvalificerad revisor är större bara för att fö- reningen är ny. Regeln beträffande ekonomiska föreningar skulle enligt vårt förmenande slå rätt slumpartat, om den gjordes tillämplig på bo- stadsrättsföreningar. Skäl finns därför att säga något om möjliga alter- nativ som vi ser när det gäller att träffa större bostadsrättsföreningar. En tanke är att knyta an till omsättningen i stället för till tillgångar- na. Den kan dock enligt vår mening ganska snabbt avfärdas. Vid en om- eller tillbyggnad kan omsättningen temporärt stiga rätt kraftigt för att bli mindre igen. En sådan regel skulle därför bli väl så slumpartad som när tillgångarnas värde är avgörande. En annan möjlighet är att ange gränsen i förhållande till taxerings- värdet. Konsekvensen skulle då bli att bostadsrättsföreningar i framför allt storstäderna och vissa universitetsorter i mycket större utsträckning skulle omfattas av kravet på kvalificerad revision än på mindre orter. Om man tänker sig ett taxeringsvärde på 1 000 basbelopp skulle grän- sen i storstäder, grovt uppskattat, gå vid 30 - 40 lägenheter. På mindre orter skulle fler lägenheter krävas. Ett annat alternativ är att låta antalet lägenheter vara avgörande. Även detta alternativ innebär att det i vissa fall kan vara tveksamt om regeln träffar rätt. En konsekvens är att föreningar med samma taxe- ringsvärde kan falla på olika sidor om gränsen beroende på om man har ett fåtal men stora lägenheter eller många men små lägenheter. Det finns således ingen given utformning. Vår bedömning är dock att en ordning där man knyter an till antingen taxeringsvärdet eller an- talet lägenheter är den bästa, om man vill försöka träffa större bo- stadsrättsföreningar. Men finns det då några skäl för att införa en sådan ordning? När kravet infördes att auktoriserad revisor skall finnas i ekonomis- ka föreningar där tillgångarnas nettovärde överstiger 1 000 basbelopp övervägdes även detta kriterium beträffande bostadsrättsföreningarna. Departementschefen konstaterade att kriteriet tillämpat på bostadsrätts- föreningar skulle innebära att en mycket stor andel av dessa skulle om- fattas av kravet på auktoriserad revisor (prop. 1979/80:144 s. 77). En- ligt hans mening var detta inte lämpligt, bl.a. med hänsyn till den be- gränsade tillgången på kvalificerade revisorer. Vi har med hjälp av de i utredningen ingående centrala bostads- rättsorganisationerna försökt att beräkna hur många bostadsrättsför- eningar som skulle träffas av regeln om 1 000 basbelopp. Endast Riks- byggen har haft möjlighet att göra regelrätta beräkningar. Enligt deras beräkningar skulle av 1 900 föreningar omfat- tas. HSB:s revisionsbolag har gjort bedömningen att 30 - av föreningarna inom HSB (totalt ungefär 3 800 föreningar skulle om- fattas. SBC förvaltar ungefär 1 200 föreningar. Hälften av dessa har undersökts. Slutsatsen blev att 7 - av föreningarna skulle om- fattas. Landets övriga bostadsrättsföreningar, alltså de föreningar som till- hör varken , HSB eller SBC, är enligt vår bedömning stor- leksmässigt mest lika SBC:s bostadsrättsföreningar. De övriga före- ningarna utgör ungefär hälften av de totala antalet bostadsrättsför- eningar. Totalt finns ungefär 16 000 aktiva bostadsrättsföreningar. Mot bakgrund av det sagda gör vi bedömningen att någonstans mellan 2 500 och 3 000 bostadsrättsföreningar skulle omfattas av kriteriet för eko- nomiska föreningar om nettovärdet av föreningens tillgångar. I synnerhet om man nöjer sig med ett krav på åtminstone JRGNlQG revisor framstår tillgången på revisorer inte som ett oöverkomligt hin- der. Men som sagts, vilka skäl finns I|U en sådan ordning? När det gäller skälen för att införa denna ordning för ekonomiska föreningar konstaterade departementschefen i förarbetena inledningsvis att de förslag om krav på kvalificerad revisor som hade lagts fram i en departementspromemoria (DsJu 1979:14) hade fått ett positivt motta- gande bland remissinstanserna. Departementschefen tillade att han an- såg att förslagen borde genomföras. Några vidare resonemang fördes inte. Skall man finna sådana får man gå tillbaka till en tidigare prome- moria (DsJu 1976:11 som är fogad som en bilaga till den aktuella pro- positionen [prop. 1979/80:144 s. 153 ff.]). Bestämmelser om kvalifice- rad revisor hade vid den aktuella tidpunkten redan införts för aktiebo- lag. Detta var en konsekvens av att nya bestämmelser med högre krav hade ställts upp beträffande bolagens redovisning. Bestämmelser om utökad redovisningsskyldighet hade dessutom införts för ekonomiska föreningar. I promemorian tillades: Med hänsyn härtill och till att utvecklingen medfört att revi- sorernas uppgift blivit alltmera komplicerad bör övervägas att också i före- ningslagstiftningen föra in bestämmelser som garanterar att revisionsupp- dragen handhas av personer som har tillräcklig teoretisk sakkunskap och praktisk erfarenhet för att kunna utföra uppdraget på ett riktigt sätt. Enligt promemorian kunde man i och för sig förutsätta att revisionen av de ekonomiska föreningarna sköttes på ett tillfredsställande sätt. Men detta ansågs inte utgöra ett skäl mot att införa en tillfredsställande reglering. Återigen hänvisade man till regleringen för aktiebolagen och konstaterade att den avsåg bolag med omfattande verksamhet. Det konstaterades att intresset av en sakkunnig granskning av sådana bolag inte var koncentrerat bara till aktieägargruppen och företagets borgenä- rer. De åsyftade företagen angavs ha stor betydelse från ekonomisk och social synpunkt, inte minst för arbetsmarknaden. Därför måste också det allmänna och de anställda i företaget ha garantier för att företaget underkastas en sakkunnig revision. Som framgått av det fö- regående förekommer åtskilliga större företag som drivs i den ekonomiska föreningens form. Även här gör sig därför kravet på en kvalificerad revision gällande. Från allmän och enskild synpunkt är nämligen detta krav lika stort oavsett om företaget drivs i form av aktiebolag eller ekonomisk förening. Det var mot denna bakgrund man ansåg att regler om kvalificerad revi- sion borde tas upp också i lagen om ekonomiska föreningar. En ytterli- gare fördel som angavs med detta var att man fick överensstämmande regler i denna lag och aktiebolagslagen (1975:1385). Nämnas kan att man i promemorian ansåg att kravet på auktoriserad eller godkänd revi- sor borde knytas endast till antalet anställda. Jämfört med departementspromemorian ändrades således förslaget på det sättet att även kriteriet som avser föreningens tillgångar togs med. Detta motiverades med att det inte finns anledning att särbehandla de ekonomiska föreningarna utan att övervägande skäl talar för att ha samma kriterier för ekonomiska föreningar som för aktiebolag (prop. 1979/80:144 s. 43). De mer avgörande skälen för den för ekonomiska föreningar införda ordningen tog alltså närmast sikte på kriteriet avseende antalet anställ- da. Man pekade på konsekvenser för samhället i stort, främst arbetslös- het. Att en bostadsrättsförening går i konkurs är givetvis mycket olyck- ligt. Det gäller oavsett föreningens storlek. För den enskilde är en kon- kurs som dessutom gäller den egna bostaden oftast en mycket obehag- lig upplevelse. Men frågan i detta sammanhang är om någon motsva- righet finns till utbredd arbetslöshet när en större bostadsrättsförening går i konkurs. Det skulle alltså närmast röra sig om utbredd bostadslös- het. Om en förening med många lägenheter går i konkurs, blir resultatet regelmässigt inte att ett stort antal personer står utan bostad. Detta framgår av Boendesociala beredningens delbetänkande Boendesociala effekter av konkurser och rekonstruktioner – bostadsrättsföreningar och egnahem (SOU 1999:72). För beredningens slutsatser har utförligt re- dogjorts i avsnitt 4.2. Här kan bara i korthet nämnas att beredningens undersökningar visade att flyttade före en konkurs eller ett obestånd medan resterande bodde kvar. Det förtjänar att upprepas att vi har full förståelse för att en konkurs kan vara svår för den enskilde. Men det gäller oavsett föreningens storlek. Några sådana konsekvenser för omvärlden som man räknade med beträffande ekonomiska föreningar kan vi däremot inte se för bo- stadsrättsföreningarnas del. Ett skäl för kravet beträffande ekonomiska föreningar som skymtar i förarbetena är att redovisningen hade blivit besvärligare beträffande ekonomiska föreningar. Där bör tilläggas att redovisningen i en större bostadsrättsförening enligt vår bedömning kan vara enklare än i en större ekonomisk förening, t.ex. när det gäller antalet transaktioner och skatter. Som redan sagts är vår bedömning att brister i revisionen inte är en faktor att räkna med när det gäller det ökade antalet konkurser. I sam- manhanget kan det också vara värt att nämna storleken på de föreningar som har gått i konkurs. Vår genomgång av förvaltarberättelser ger vid handen att flertalet föreningar som gick i konkurs var rätt små. av dem hade en storlek motsvarande 20 eller färre lägenhe- ter. Intervallet 30 eller färre motsvarar av föreningarna. Med hjälp av dessa siffror kan man sluta sig till att ett krav på auktoriserad revisor motsvarande det som finns för ekonomiska föreningar eller ett annat avsett att träffa större föreningar hade inneburit att endast ett fåtal av föreningarna som gick i konkurs hade varit skyldiga att ha en sådan revisor. Vi kan således mot bakgrund av vad som sagts inte se något vägande skäl för att införa krav på auktoriserad eller godkänd revisor i större föreningar. Ett sådant skäl bör emellertid finnas för att en så- dan reform skall genomföras, inte minst mot bakgrund av att den skulle föra med sig ökade kostnader för bostadsrättsföreningarna. Ytterligare ett förhållande bör dock uppmärksammas. 6NDOO HWW NUDY JlOOD I|U YLVVD ´VW|UUH´ I|UHQLQJDUQD" har beslutat om en ny bokföringslag m.m. (SFS 1999:1078 m.fl., bet. 1999/2000:LU2, prop. 1998/99:130). I det sam- manhanget beslutade också att ta bort undantagen i 9 kap. 26 § BRL som innebär att en bostadsrättsförening aldrig är skyldig att upprätta delårsrapport, finansieringsanalys eller koncernredovisning. Från gäller i stället följande. En bostadsrättsför- ening är skyldig att upprätta delårsrapport och finansieringsanalys dels om bostadsrättsföreningen bedriver något slag av näringsverksamhet RFK enligt fastställda balansräkningar har haft tillgångar med ett nettovärde överstigande 1 000 prisbasbelopp, dels om föreningen har haft fler än 200 anställda. Skyldighet att upprätta koncernredovisning inträder när antalet anställ- da i koncernen överstiger tio eller nettovärdet av koncernens tillgångar överstiger . Avslutningsvis bör övervägas om dessa nya skyldigheter medför att krav på kvalificerad revisor bör införas, framför allt för de föreningar som kommer att omfattas av den nya regleringen. En övergripande tanke i det aktuella lagstiftningsärendet är att reg- lerna om bokföring och redovisning så långt möjligt bör vara desamma oavsett i vilken form en viss verksamhet bedrivs (prop. 1998/99:130 s. 176 f.). Denna tanke bildade också utgångspunkten när regeringen i propositionen kom in på frågan om bl.a. vissa bostadsrättsföreningar borde ges skyldighet att upprätta finansieringsanalys och delårsrapport (prop. s. 312 och 326). Man ansåg dock att kraven inte borde gälla i alla fall då balansomslutningen var tillräckligt hög. Detta var av hänsyn till vissa juridiska personer som normalt inte driver näringsverksamhet, bl.a. ideella föreningar. Därför ställdes kravet om näringsverksamhet upp i samband med kriteriet som tar sikte på balansomslutningen. Man konstaterade att förslaget, även med begränsningen till nä- ringsidkare, innebär en utökad skyldighet – främst för bostadsrättsför- eningar, sambruksföreningar och stiftelser – att upprätta delårsrapport och finansieringsanalys och fortsatte (prop. s. 312 respektive 327): Mot bakgrund av att skyldigheten endast inträder om tillgångarnas värde överstiger 1 000 prisbasbelopp (36,1999) eller antalet an- ställda är fler än 200 torde förändringen i praktiken ha mycket begränsad betydelse. Som tidigare angetts bedömer vi dels att det inte finns någon bostads- rättsförening som har fler än 200 anställda, dels att en regel om en ba- lansomslutning på mer än 1 000 basbelopp skulle omfatta mellan 2 500 och 3 000 föreningar. Det är med andra ord ett rätt stort antal. Rekvisi- tet om näringsverksamhet innebär dock att ett mindre antal bostads- rättsföreningar än de 2 500 - 3 000 kommer att bli skyldiga att upprätta delårsrapport och finansieringsanalys. En hel del talar för att en bo- stadsrättsförening som hyr ut lokal kommer att anses bedriva närings- verksamhet. Uthyrning av lokal kommer i så fall enligt vårt förmenande att vara det helt dominerande skälet till att större bostadsrättsföreningar blir skyldiga att upprätta delårsrapport och finansieringsanalys. Hur många bostadsrättsföreningar som kommer att beröras är svårt att slå fast. Vår bedömning är dock att sådan uthyrning är så pass vanlig att man mer bör tala om ett begränsat än mycket begränsat antal. Det faktum att en bostadsrättsförening hyr ut en eller flera lokaler innebär enligt vår mening inte att skälen för en kvalificerad revisor blir större än beträffande en lika stor förening som inte sysslar med sådan uthyrning. Att föreningen blir skyldig att upprätta delårsrapport och finansieringsanalys innebär i och för sig att den får vissa nya redovis- ningsuppgifter. En delårsrapport är dock jämfört med en årsredovisning inte svårare utan snarare enklare att upprätta. Upprättande av finansie- ringsanalys i en bostadsrättsförening kommer enligt vår uppfattning också att bli förhållandevis enkelt. Finansieringsförhållandena är i re- gel rätt statiska. Mot bakgrund av det sagda och då förarbetena till förslagen om borttagande av undantaget för bostadsrättsföreningar avseende delårs- rapporter och finansieringsanalyser närmast är föranledda av önskemål om likformighet beträffande regleringen om redovisning anser vi inte att dessa nyheter bör medföra ökade krav på kvalificerad revisor för bostadsrättsföreningar. I sammanhanget förtjänar att påpekas att ökade krav inte skulle innebära att en motsvarande enhetlighet uppnås för reglerna om kvalificerad revisor som för reglerna om redovisning. Ex- empelvis gäller – som tidigare utförligt redovisats – olika regler för aktiebolag respektive ekonomiska föreningar. Och det är inte konstigt eftersom helt olika skäl har åberopats för de olika reglerna. När det gäller borttagandet av undantaget för bl.a. bostadsrättsför- eningar om skyldighet att upprätta koncernredovisning anförde rege- ringen att behovet av koncernredovisningar inte generellt sett kan anses vara mindre i dessa slag av verksamhetsformer än i andra (prop. 1998/99:130 s. 318). Någon anledning att undanta dessa ansågs därför inte föreligga. Man tillade att det, på grund av de uppställda kriterierna avseende en balansomslutning om eller tio anställ- da, kan antas att utvidgningen av skyldigheten att upprätta koncernre- dovisning har mycket begränsad betydelse. Vi delar bedömningen att utvidgningen kommer att ha en mycket begränsad betydelse. Det beror dock inte på de uppställda kriterierna utan på att det enligt våra erfarenheter torde vara mycket ovanligt med bostadsrättsföreningar som bedrivs i koncernform. Redan av detta skäl anser vi att borttagandet av undantaget om koncernredovisning för bo- stadsrättsföreningar inte utgör skäl för nya krav på kvalificerad revisor. 6DPPDQIDWWDQGH V\QSXQNWHU Frågan om ökade krav på kvalificerad revisor uppmärksammas i våra direktiv mot bakgrund av 1990-talets konkurser bland bostadsrättsför- eningar. Vad gäller dessa konkurser har vi gjort bedömningen att bris- ter i revisionen inte är en faktor att räkna med. Konkurserna utgör alltså inte skäl för ökade krav. Det generella kravet för aktiebolag på auktori- serad revisor tillkom för att motverka ekonomisk brottslighet. Det skä- let har inte en motsvarande aktualitet beträffande bostadsrättsförening- ar. De kriterier som gäller för när ekonomiska föreningar är skyldiga att utse auktoriserad revisor passar dåligt för bostadsrättsföreningar. Och skälen – bl.a. risk för utbredd arbetslöshet – är inte överförbara. De införda skyldigheterna för bostadsrättsföreningar att i vissa lägen upprätta delårsrapport, finansieringsanalys och koncernredovis- ning tillkom i huvudsak för att bokförings- och redovisningsregleringen skall bli enhetlig för olika organisationsformer. De motiveras emeller- tid inte på sådant sätt och kommer inte få sådana praktiska konsekven- ser att kraven beträffande revisor för just de föreningar som omfattas av de nya skyldigheterna bör skärpas. 19.3.2Brister i den nuvarande lagtekniska utformningen 9nUW I|UVODJ Utformningen av 9 kap. 26 § BRL skall ändras så att bestämmelserna om revision blir klarare. Vad som avses är att det klart skall framgå att har rätt att, oavsett föreningens storlek, besluta om auktoriserad eller godkänd revisor. Vidare skall klargöras att en bostadsrättsföreningen inte är skyldig att utse vare sig auktoriserad eller godkänd revisor i andra fall än efter länsstyrel- sens beslut. Enligt vår bedömning finns det vissa brister och oklarheter i den nuva- rande utformningen av bestämmelserna om revision beträffande bo- stadsrättsföreningar. Lagtexten uttrycker inte det som avsetts. 0LQRULWHWHQV UlWW DWW EHJlUD NYDOLILFHUDG UHYLVRU Som tidigare nämnts infördes bestämmelserna för ekonomiska föreningar att en revisor skall vara auktoriserad om föreningen har ett visst antal anställda eller tillgångar uppgående till ett visst värde. Det är alltså de bestämmelser som återfinns i 8 kap. 5 § lagen om ekonomiska föreningar. infördes bestämmelsen, som finns i paragrafens tredje stycke, att i andra föreningar än de nämnda en auktoriserad revisor eller en godkänd revisor skall utses, om minst en tiondel av samtliga röstberättigade begär det vid en föreningsstämma där revisorsval skall ske. För bostadsrättsföreningar angavs i 58 § BRL – numera 9 kap. 26 § BRL – att Bostadsrättsföreningar är inte skyldiga att upprätta finansieringsana- lys, koncernredovisning eller delårsrapport eller att utse auktoriserad revisor. Denna undantagsbestämmelse har sedan ändrats men det sak- nar betydelse i förevarande sammanhang. I 9 kap. 26 § BRL undantas endast utseende av DXNWRULVHUDGH revi- Enligt ordalydelsen innebär utformningen att en bostadsrättsför- ening är skyldig att förordna en JRGNlQG revisor om minoriteten begär I förarbetena (prop. 1979/80:144) berörs visserligen inte minori- tetens rätt att utse kvalificerad revisor med ett ord. Att tanken skulle ha varit att minoriteten när det gäller bostadsrättsföreningar skulle kunna kräva godkänd men inte auktoriserad revisor är dock knappast troligt. Enligt våra erfarenheter har man i praxis gjort den tolkningen att mino- riteten saknar möjlighet att begära kvalificerad revisor. Den tolkningen ligger också enligt vår mening närmast till hands. I 9 kap. 26 § BRL bör därför anges att undantaget tar sikte även på godkänd revisor. /lQVVW\UHOVHQV P|MOLJKHWHU DWW EHVOXWD RP NYDOLILFHUDG UHYLVRU Den i lagen om ekonomiska föreningar införda möjligheten för att besluta att en revisor skall vara godkänd eller auktori- serad tar sikte på andra föreningar än sådana större föreningar som av- ses i 8 kap. 5 § lagen om ekonomiska föreningar. Det framgår av inled- ningen till 8 kap. 6 § lagen om ekonomiska föreningar.