sou · GOB328d2 · 2001-01-01 00:00:00 — Man kan utgå från att det är den grupp som utnyttjar vardagstolkning som i huvudsak också efter- frågar tolktjänster i utbildningssammanhang. Det faktum att många av dem som är berättigade till tolktjänst inte utnyttjar detta talar dock för att antalet tolkanvändare kan komma att öka . De beräk- ningar som redovisas nedan utgår från antalet aktiva tolkanvändare . vuxenutbildning vänder sig framförallt till personer i åldrarna 20–. visar att av det totala antalet tolkanvändare tillhörde detta åldersintervall 1998. Detta innebär att målgruppen för utbildningstolkning kan uppskattas till 4 400 personer. För att kunna uttala sig om hur stor del av dessa som kan komma att delta i den kommunala vuxenutbildningen bör man göra en uppskattning av den framtida utbildningsvolymen. bedömning och förslag av den framtida volymen på den kommunala utbildningen för vuxna innebär en omfattning på 137 000 heltidsstude- rande. Utgår man från att människor med teckenspråket som första språk kommer att delta i den kommunala vuxenutbildningen i samma utsträckning som befolkningen i övrigt kan antalet hel- tidsstuderande beräknas till ungefär 11014. Den genomsnittliga studieaktiviteten låg på i komvux 1996 (, 1997c). Detta innebär att antalet studerande kan uppskattas till 160 studerande. En jämfört med andra grupper stor andel av 14 137 000*0,0008= 110 efterfrågan på vuxenutbildning täcks dock av folkhögskolan. För den som med hjälp av koncentrerade studier vill bygga på sin grundläggande utbildning kommer ett deltagande i tecken- språkig miljö fortfarande att ses som ett attraktivt alternativ trots en ökad tillgång till utbildningstolk. Detta talar för att efterfrågan är lägre än den uppskattade efterfrågan på 110 heltidsstuderande. Det faktum att människor med funktionshinder som grupp räknat har en kortare utbildningsbakgrund än befolkningen i övrigt talar för att efterfrågan på utbildning på vuxenutbildning kan komma att ligga på en något högre nivå än hos befolkningen i övrigt. Sysselsättningsgraden hos människor med en funktionsnedsättning är markant lägre än syssel- sättningsgraden för befolkningen som helhet. För gruppen döva gäller dock det omvända, dvs. sysselsättningsgraden ligger något högre än hos befolkningen som helhet (SCB, 1997). Detta talar för att efterfrågan på vuxenutbildning i detta avseende kan vara något lägre än befolkningen i övrigt. De skillnader som föreligger mellan befolkningen som helhet och dövas sysselsättningsgrad och utbildningsbakgrund när det gäller efterfrågan på vuxenutbildning är svåra att uppskatta. Det faktum att det rör sig om en så pass liten grupp av människor innebär att de reella effekterna på efterfrågan på vuxenutbildning torde vara små. har därför valt att bortse från utbildnings- bakgrund och sysselsättning vid beräkningen av efterfrågan på utbild- ningstolk. I beräknas den genomsnittliga kostnaden till . Detta inklu- derar kostnaden för tolkuppdraget och för restiden. I genomsnitt ut- gjorde restiden av den totala uppdragstiden. En helårsplats i vuxenutbildning brukar uppskattas vilket ger en uppskattad kostnad per helårs- studerande på . Ovan har utbildningsvolymen uppskattats till 110 heltisstuderande och 160 studerande totalt. Hänsyn bör dock tas till att teckenspråkstalande är kraftigt överrepresenterade inom folkhögskolan vilket torde minska efterfrågan på vuxenutbildning. Som stöd för detta antagande kan nämnas att Västanviks folkhögskola normalt bedriver utbildning i teckenspråkig miljö för motsvarande 70 heltidsstuderande per läsår. Därutöver deltar ytterligare studerande med stöd av utbild- ningstolk på andra folkhögskolor. Totalt uppgår antalet helårsstuderande på folkhögskolan till ca 25 000. Utgår man från att andelen tolk- användare i befolkningen skulle det motsvara ungefär 20 deltagare på folkhögskolan totalt. En slutsats som kan dras av detta är att en relativt stor del av den uppskattade målgruppen för utbildningstolk inom den kommunala utbildningen för vuxna väljer att studera inom folk- högskolan. Om man antar att motsvarande 40 heltidsstuderande av den upp- skattade målgruppen om 110 heltidsstuderande även fortsättningsvis kommer att välja studier i teckenspråkig miljö på Västanviks folkhög- skola och på annan folkhögskola kvarstår 70 helårsstuderande i den kommunala utbildningen för vuxna med stöd av utbildningstolk. Kost- naden för detta kan uppskattas till 21 miljoner kronor15. Till denna kost- nad kommer även kostnaden för tolkarnas resor till och från utbild- ningslokalen. Denna kostnad kan uppskattas med utgångspunkt i att restiden står för av den samlade uppdragstiden för vardags- tolkningen. Restiden för utbildningstolkning kan dock antas utgöra en något mindre andel av uppdragstiden som en följd av längre tolkinsatser. Antas restiden ligga på 25 av uppdragstiden innebär detta en ökad beräknad kostnad på , dvs en ökning . Totalt summerar den uppskattade kostnaden därmed till vilket motsvarar ca per helårsstudieplats. I samband med kommunaliseringen av skolan och den kommunala vuxenutbildningen fördes de medel som låg under Bidraget till vissa handikappåtgärder m.m. över till det kommunala sektorsbidraget. Detta bör tolkas som att kommunkollektivet fick ett ökat åtagande för att finansiera utbildningstolkning samt att kommunerna erhöll ekonomisk kompensation för detta från staten. Under /91 uppgick det särskilda bidraget till . I 1999-års penningvärde motsvarar detta . Medlen fördelades ut till länsskolnämnderna där respektive skolstyrelse kunde ansöka om kostnadsersättning för olika insatser som underlättar studier för studerande med funktionshinder. 15 303 000*70)=21 000 000 förslag innebär att kommunkollektivet kan anses fråntas finansieringsansvaret för utbildningstolkning. Det generella statsbidraget till kommunerna bör därför minska i motsva- rande omfattning. Kommitténs förslag innebär en ambi- tionshöjning och en förväntad efterfrågeökning varför staten bör an- slå extra medel till utbildningstolkning. fö- reslår att denna efterfrågeökning finansieras genom en motsvarande minskning av de medel som avsätts för att finansiera genomförandet av vuxenutbildning inom ramen för den statliga satsningen på kom- munal vuxenutbildning. av den kommunala vuxenutbildningen utförs på ent- reprenad av privata utbildningsanordnare. I förra betänkande framgick att det ibland uppstår oklarheter när det gäller entreprenörens ansvar för att finansiera särskilda insatser för stu- derande med funktionshinder. Detta kan framförallt hänföras till oklar- heter i de avtal som kommun och utbildningsanordnare sluter. Utbildning som den studerande får tillgodoräkna sig som vuxenutbildning enligt Skollagen och tillhörande förordningar är i formell mening vuxenutbildning. Det har i detta avseende ingen betydelse om utbildningen utförs på entreprenad. Det är Kun- skapslyftskommitténs bestämda uppfattning att kommuner inte kan un- dandra sig ansvar för den utbildning man ansvarar för enligt Skollagen genom att lägga ut utbildning på entreprenad. Möjligheten att få del av utbildningstolkning bör därför vara den samma oavsett om den som deltar i vuxenutbildning gör detta inom ramen för utbildning anordnad i regi eller i privat regi. som samordnar finansieringen av särskilda stö- dinsatser för studenter och forskarstuderande inom högskolan redovisar att 57 studerande utnyttjade utbildningstolkning under till en sammanlagd kostnad på . Antalet studerande har ökat och kan förväntas öka något (, 1999). bedömer inte att kostnaderna för utbild- ningstolkning inom högskolan kommer att öka som en följd av att an- svaret för att finansiera tolkinsatserna flyttas. föreslår att de medel som används för att finansiera utbildningstolkning inom högskolan förs över till ett samlat anslag för finansiering av kostnader för finansie ring av utbildningstolkning inom vuxenutbildningen. Någon särskild finansiering av utbildningstolk inom högskolan kommer inte att krävas som en följd av förslag. Sisus finansierar utbildningstolk inom folkhögskolornas långa och korta kurser samt inom anpassningskurserna. Under höst- och utbetalades sammanlagt för att täcka kostnader för utbildningstolk för deltagare på anpassningskurser. utgick från Sisus Tilläggsbidrag och förstärkningsbidrag som ersättning för folkhögskolornas övriga tolkkostnader. (Sisus, 1999) bedömer att kostnaderna för utbildningstolk- ning inom folkhögskolan kan komma att minska som en följd av att fler väljer att studera inom den kommunala vuxenutbildningen i hemkommunen. Eftersom Kunskapslyftskommitténs förslag innebär att kostnaderna finansieras via ett samlat anslag får detta inga stora kost- nadsmässiga konsekvenser. föreslår att de medel som används för att finansiera utbildningstolkning inom folkhögskolan förs över till ett samlat anslag för finansiering av kostnader för finansiering av utbildningstolkning inom vuxenutbildningen. Någon särskild finansiering av kostnaderna för utbildningstolk inom folkhögskolan kommer inte att krävas som en följd av Kunskapslyfts- kommitténs förslag. genomfördes 332 000 studiecirklar med 2817 000 delta- gare. Det sammanlagda antalet studietimmar uppgick till 12 471 000. Det innebär att varje cirkeldeltagare i genomsnitt deltog i drygt 4 studi- etimmar inom ramen för varje cirkel. Förutom studiecirkelverksamhet anordnade studieförbunden även verksamhet inom ramen för s.k. kul- turprogram och övrig folkbildningsverksamhet. Antalet deltagare i stu- dieförbundens verksamhet redovisas i tabell 13.13 uppdelad per verk- samhetsform (, 1999e). Tabell 13.13 Deltagare i studieförbundens verksamhet Källa: , 1999, Årsredovisning . I samband med att 1994-års handikappreform utvidgades begreppet vardagstolkning till att även avse vissa grundläggande tolktjänster i arbetslivet, för fritidsaktiviteter och för rekreation. Att delta i studie - förbundens verksamhet är en av de mest förekommande fritidsaktivite- terna i landet. kan alltså sägas ha ett ansvar för att erbjuda tolk till deltagare i studieförbundens verksamhet. ansvar är dock inte obegränsat. Längre sammanhållna studier inom ramen för studieförbundens cirkelverksamhet kan t.ex. inte anses vara en fri- tidsaktivitet. Att delta i kulturverksamhet arrangerad av studieförbunden bör däremot tveklöst falla under det som avses med ansvar för vardagstolkning vid fritids-, rekreations- och föreningsverksamhet. En avgränsning av vilka delar av studieförbundens verksamhet som bör omfattas av rätten till utbildningstolkning är nödvändig. Syftet med den av föreslagna utbildningstolkningen är att ge vuxna möjlighet att delta i vuxenutbildning oavsett vuxenutbild- ningsform. Den av föreslagna reformen är främst en utbildningspolitisk reform varför endast studieförbundens cirkelverksamhet bör omfattas av möjligheten till utbildningstolk. Det faktum att det genomsnittliga antalet studietimmar uppgår till 4 per studiecirkeldeltagare innebär att en stor del av efterfrågan på tolk kan anses täckas av landstingens ansvar att erbjuda vardagstolkning. förslag till en utvidgad möjlighet att erhålla utbildningstolkning bör därmed framförallt komma dem till del som under en längre sammanhållen tid deltar i studiecirkelverksamhet där omfattningen kan anses överstiga det som faller inom an- svar för vardagstolkning. Den uppföljning som görs av vardagstolkning medger inte någon summering av i vilken utsträckning vardagstolkning utnyttjas i samband med studieförbundens verksamhet. Det är därför svårt att uppskatta i vilken utsträckning landstingen fi- nansierar vardagstolkning i samband med deltagande i studieförbundens verksamhet. I de fall där deltagande i en eller flera studiecirklar bedöms ligga vid sidan av det som kan anses utgöra ansvar för att erbjuda vardagstolkning i samband med fritidsverksamhet m.m. kan det vara svårt att få tillgång till tolk eftersom endast ett fåtal av studie - förbunden avsätter medel som gör det möjligt för lokalföreningarna att finansiera längre tolkinsatser. Detta talar för att tolk i samband med deltagande i studiecirkel bör finansieras centralt. Att endast lägga ansvaret för att finansiera de tolkkostnader som inte täcks av landstingens ansvar för vardagstolkning under det samlade anslaget för utbildningstolkning skulle innebära att det skulle etableras två system för att finansiera tolkinsatser i samband med del- tagande i studiecirklar. Detta skulle i sin tur ställa krav på en definition av vad som kan anses vara vardagstolkning respektive utbildningstolk- ning inom cirkelverksamheten. har svårt att se att det går att sätta fungerande gränser mellan två sådana finansierings- system. Finansiering av tolk inom studiecirkelverksamheten bör därför ske på ett och samma sätt oavsett inriktning och intensitet i deltagandet. Efterfrågan på tolk i samband med studiecirkelverksamhet kan upp- skattas med utgångspunkt i antalet studietimmar och andelen av be- folkningen som utnyttjar vardagstolkning. Det ovan redovisade studie - cirkeldeltagandet och det faktum att av befolkningen ut- nyttjar vardagstolkning innebär att efterfrågan på utbild- ningstolkning kan uppskattas eller 2250 del- tagare. Kostnaden för denna uppskattade efterfrågan kan beräknas till eller 7,5 miljoner kronor16 om tillägg görs för res- tidskostnader. I praktiken är dock efterfrågan lägre eftersom många teckenspråkstalande deltar i cirklar anordnade på teckenspråk. förslag innebär att deltagare i studiecir- kelverksamhet ges möjlighet att få tillgång till en centralt finansierad utbildningstolk. anser att de kostnader som uppstår som en följd av detta bör finansieras dels via en överföring av medel från statsbidraget till landstingens tolktjänst dels via en överföring av medel från folkbildningsanslaget. Dagens struktur för den statliga finansiering av studieförbundens verksamhet skapades i samband med nedläggningen av Skolöverstyrel- sen och bildande. SÖ fördelade under sitt sista budgetår (1990/91) ett statsbidrag om till studie - förbunden. Av dessa medel var öronmärkta för ett bidrag till studieförbundens verksamhet för handikappade. I 1998-års penningvärde motsvaras detta av ett anslag om . Ut- tryckt i andelar motsvarade detta av de samlade anslagen till studieförbundens verksamhet. (, 1990) En viktig skillnad jämfört med det tidigare statsbidragssystemet och nuvarande fördelningssystem är att förbunden i det tidigare systemet kunde ansöka om bidrag för kostnader för tolk för döva, dövblinda, hörselskadade och talskadade från (SFS 1981:518). fördelade ca som deltagarersättning för verksamhet riktat till deltagare med funktions- hinder. Det motsvarar av de samlade statsbidraget till studie - förbunden. Denna andel kan jämföras med den andra halvan av folk- bildningsanslaget som riktas till folkhögskolorna där avsätter av de samlade medlen för särskilda kostnader för deltagare med funktionshinder. 16 (562*10 000)*1,33=7 500 000 förslag innebär att landstingskollektivet kan anses fråntas finansieringsansvar för delar av vardagstolkningen. Statsbidraget för tolktjänst till som fördelar till landstingen bör därför minska i motsvarande omfattning. Medlen bör föras över till ett samlat anslag för finansiering av kostnader för utbildningstolkning inom vuxenutbildningen. Kommitténs förslag innebär även att och studieför- bunden kan anses fråntas ansvaret för att finansiera tolkinsatser. Ansvaret för att finansiera tolkkostnader kan bl.a. härledas till överta- gande av de särskilda medel som SÖ fördelade till kostnader för tolk för döva, dövblinda, hörselskadade och talskadade. I förslag ligger en ambitionshöjning, jämfört med /91, vad avser möjligheten att delta i studiecirkelverksamhet för dem i behov av utbildningstolkning. anser att denna ambitionshöjning bör finansieras genom en överföring av medel från folkbildningsanslaget. föreslår att de medel tidigare avsatts att finansiera utbildningstolkning inom studieförbundens cirkelverksamhet förs över till ett samlat anslag för finansiering av kostnader för utbildningstolkning inom vuxenutbildningen. föreslår vidare att den ambitionshöjning, vad avser möjligheten att erhålla utbildningstolkning i samband med deltagande i studiecirkelverksamhet, som förslag in- nebär finansieras genom en överföring av medel från folkbildnings- anslaget. På samma sätt som det finns regler för i vilken utsträckning det offent- liga bör finansiera utbildning i privat regi är det nödvändigt med en avgränsning av vilka utbildningar i privat regi som kan komma ifråga för statlig finansiering när det gäller utbildningstolkning. anser det naturligt att reglerna för när det offentliga bör finansiera utbildningstolkning inom utbildningar som bedrivs i privat regi överensstämmer med de regler som anger i vilken utsträckning det offentliga bör finansiera genomförandet av utbildning i privat regi. Det finns en mängd privata utbildningsanordnare vid sidan av de of- fentliga utbildningsanordnarna. De flesta vänder sig till företag, myn- digheter och andra organisationer medan en mindre andel vänder sig direkt till privatpersoner. Av de senare finns en grupp anordnare som bedriver utbildning med statligt stöd och som bedömts utgöra ett från nationell synpunkt värdefullt komplement till gymnasieskolan. I lagstiftningen benämns dessa som kompletterande skolor. Utbildningar vid de kompletterande skolorna får under vissa förutsättningar ställas under statlig tillsyn vilket är förenat med momsbefrielse. Med tillsynen följer som regel en rätt till studiestöd för eleverna på utbildningen. Bedöms en utbildning som särskilt värdefull från nationell synpunkt kan statsbidrag lämnas för utbildningen. En kompletterande skola har möjlighet att ta ut elevavgifter. Det krävs dock att kostnaderna kan anses skäliga med hänsyn till de kost- nader skolan har samt att kostnaderna kan anses rimliga för verksam- heten. stod drygt 50 kompletterande skolor under statlig tillsyn. Samtliga skolor hade rätt till studiestöd och 34 av dem erhöll statsbidrag (prop. 1998/99:110). För att få stå under statlig tillsyn krävs att utbildningen anses vara värdefull från nationell synpunkt, att den omfattar minst 16 veckors effektiv undervisning och att skolan följer vissa angivna bestämmelser i (1996:1206) om fristående skolor. För att statsbidrag ska medges krävs att utbildningen omfattar minst 32 veckors heltidsstudier och att skolan följer närmare angivna bestäm- melser i Förordning (1996:1206) om fristående skolor. Statsbidrag till en kompletterande skola beräknas per årselevplats och bidragsår som fastställs för varje utbildning. Regelverket som styr statens stöd till kompletterande skolor kommer att ändras. Som en följd av att antog regeringens proposition 1998/99:110 kommer begreppet kompletterande skolor att ersättas med begreppet kompletterande utbildningar. Orsaken till detta är att den nuvarande lagstiftningen talar om kompletterande skolor medan det i praktiken har varit olika utbildningar vid de kompletterande skolorna som erhållit statligt stöd i någon form. En effekt av beslut är att det statliga stödet till de komp- letterande utbildningarna kommer att indelas i tre olika nivåer. De tre nivåerna är -utbildningar som ställs under statlig tillsyn och som därigenom er- håller momsbefrielse, -utbildningar som bedöms som från nationell synpunkt värdefulla och som därigenom även berättigar till studiestöd samt -utbildningar som bedöms som från nationell synpunkt särskilt vär- defulla och som därigenom även kan erhålla statsbidrag. Regeringen anger att Förordning (1996:1206) om fristående skolor kommer att ändras som en följd av förslagen i propositionen. Nedan redovisas regeringens principiella utgångspunkter för det statliga stödet till kompletterande utbildningar. Regeringen anser att utbildningar ska uppfylla vissa kriterier beträffande kvalitet och organisation för att kunna ställas under statlig tillsyn. Speciella krav ställs på huvudmannaskap, organisation och lärar- kompetens. Vad avser utbildningens genomförande ställs vissa krav på omfattning, inriktning och kvalitet. Gemensamt för alla utbildningar ska vara att de bör vila på vetenskaplig grund eller på beprövad erfarenhet. Från nationell synpunkt värdefulla utbildningar En utbildning ska, utifrån en samlad bedömning, kunna anses vara na- tionellt värdefull, om den uppfyller flertalet av nedanstående kriterier. -ökar tillgången på värdefull yrkesskicklighet inom ett yrke, som det finns ett nationellt behov av men som det inte finns tillräcklig ut- bildning för, -kan påvisa att den leder till arbete, utvecklar erforderlig kompetens i befintligt arbete eller förbereder för högskolestudier eller andra typer av eftergymnasiala studier, -har etablerade kontakter med det omgivande samhället, -har en från samhällssynpunkt lämplig regional lokalisering samt -eftersträvar en jämn könsfördelning. Från nationell synpunkt särskilt värdefulla utbildningar En utbildning kan anses vara särskilt värdefull från nationell synpunkt, om den har en tydlig särprägel och är unik och därigenom uppfyller flertalet av följande kriterier. -ger en särskilt kvalificerad kompetens inom ett yrkesområde, -finns inom smala yrkesområden eller leder fram till udda yrken, -bidrar till att bevara traditionell yrkeskunskap som annars skulle gå förlorad, -bidrar till att bevara för vårt kulturarv viktig kunskap samt -bidrar till att utveckla ny kunskap inom ett framtidsyrke. Möjligheten att anordna utbildning i privat regi kommer som en följd av den svenska näringsfriheten. Tillgång till tolk under utbildningen kan i detta avseende jämföras med annan verksamhet som bedrivs i privat regi. anser inte att privat anordnad utbildning generellt sett kan sägas ha en särställning som motiverar ekonomiskt stöd från staten. Arbetet med att öka tillgängligheten i privat verksamhet bör bedrivas parallellt inom olika näringsområden. Detta är en viktig beståndsdel i den övergripande handikappolitiken. Privat anordnad utbildning som bedrivs med statligt stöd har en sär- ställning eftersom den anses utgöra ett utbildningspolitiskt motiverat komplement till den offentligt finansierade utbildningen. Ur ett utbild- ningspolitiskt perspektiv har staten främst ett ansvar för att behovet av utbildningstolkning täcks inom det offentligt finansierade vuxenutbild- ningsväsendet. De kompletterande utbildningar som bedrivs med stats- bidrag kan i detta avseende räknas in i det offentligt finansierade vux- enutbildningsväsendet. Det faktum att dessa utbildningar finansieras med skattemedel motiverar ett statligt åtagande för att säkerställa att teckenspråkstalande ges samma möjligheter som den övriga befolk- ningen att delta i utbildningen. För att erhålla statsbidrag krävs att utbildningen har en tydlig sär- prägel och att den är unik. För att en utbildningen ska klassas som studiemedelsberättigande ställs inga krav på att utbildningen ska vara unik. Detta innebär att det i regel finns utbildningar inom den offentligt finansierade vuxenutbildningen som till sitt innehåll motsvarar dessa kompletterande utbildningar. föreslår att de kompletterande utbild- ningar som erhåller statsbidrag bör omfattas av möjligheten att er- hålla utbildningstolkning. För att bedöma efterfrågan på utbildningstolk kan man utgå från re- geringsbeslutet () om kompletterande skolor. Beslutet inne- bar att antalet utbildningsplatser på statsbidragsberättigade utbildningar fastställdes till 2200. Med utgångspunkt i att av befolk- ningen utnyttjar kan efterfrågan på utbildnings- tolkning uppskattas till 2 heltidsstuderande. Kostnaden för att täcka efterfrågan på statsbidragsberättigade utbildningar kan ske till en kost- nad som genomsnittligt över åren motsvarar . saknas möjligheten att finansiera utbildningstolk via offentliga medel inom de kompletterande utbildningarna. Det går därför inte att föra över befintliga medel till en samlad finansieringsform för utbild- ningstolkning på samma sätt som inom t.ex. folkhögskolan. Förslaget innebär därmed ökade kostnader för utbildningstolkning.