sou · GOB367 · 2001-01-01 00:00:00 — Mellanliggande större fjärdar och öppna vattenområden behöver och bör däremot inte omfattas av reglering. Även behandlar ingående hur bullerfrågor kan hanteras i (1996). Kriterier för val av områden för trafikrestriktioner bör utgå från såväl människans behov av lugn och tystnad som från naturvårds- och miljönyttan. Åtgärder i form av fartbegränsning eller förbud mot motorbåtstrafik kan genomföras med stöd av och sjötrafik- förordningen. Bullerstörningar från motorbåtstrafik kan begränsas genom att motordrivna fritidsaktiviteter begränsa inom vissa områden. Detta bör gälla främst från naturvårds- och rekreationssynpunkt särskilt värdefulla skärgårdsområden. Även landstigningsförbud under för djurlivet känsliga tider kan regleras inom ramen för . Också hastighetsbegränsning kan införas för att på så sätt minska bullernivåerna. i län har inom ramen för arbetet med miljö- och hushållningsprogrammet för skärgården fört diskussioner med berörda parter angående ett nu omarbetat förslag om 7 knops fart- begränsning i ytterskärgården inom från land. Hänsynsområde som begrepp introduceras i det gemensamma miljö- och hushållningsprogrammet för , och . Inom sådana avgränsade områden föreslås 120 Åtgärder för hållbar utveckling i skärgården särskilda förhållningsregler gälla genom myndigheters föreskrift vad gäller, hastighet, buller, landstigningsförbud eller tillträdes- förbud, trafikrestriktioner etc. Även frivilliga överenskommelser inom båtliv-, fiske-, natur- och friluftslivsorganisationer kan riktas till sådana områden. Det är nödvändigt att ta ett samlat grepp på bullerfrågorna i skärgården. Eftersom förhållandena och behoven varierar förelår vi inga generella åtgärder utan vi menar att åtgärder för att skapa tysta områden i första hand måste genomföras på regional och nivå inom ramen för den befintliga lagstiftningens möjligheter. Länsstyrelser och kommuner i samverkan bör identifiera och avgränsa områden som, utan att bilda ett nytt juridiskt begrepp, kan ges en särskild benämning, så som "hänsynsområde och där trafikrestriktioner intill land är lämplig ur bullerbegränsande synpunkt men där begränsning av också andra störningar kan vara motiverade. Områdena bör , på någon eller flera grunder, också markeras på sjökort eller båtsportkort. Länsstyrelserna bör till redovisa sitt arbete. Länsstyrelser och kommuner bör i arbetet samverka med . Överväg formerna för ett aktivt bevarande av äldre nyttofartyg. får i uppdrag att tillsammans med Sjöfarts- verket, och finna formerna för ett aktivt bevarande av äldre nyttofartyg som en naturlig del i kust- och skärgårdsområdenas rika kulturarv. Vi instämmer i bedömningen som görs av några länsstyrelser att EU:s skrotningsbidrag eller det så kallade kondemneringsbidraget, är ett hinder för möjligheten att bevara äldre nyttofartyg. Riksantikvarie- ämbetet bör få i uppdrag att tillsammans med , och finna formerna för ett aktivt bevarande av äldre nyttofartyg som en naturlig del i kust- och skärgårdsområdenas rika kulturarv. Försäljning av statligt ägd mark i skärgården och övriga berörda centrala och regionala myndig- heter bildar en samordningsgrupp i varje län som ser över vilka statliga fastigheter som kan vara aktuella för försäljning och bedömer deras värde ur natur-, kulturmiljö- och friluftslivs- synpunkt, liksom för andra samhällsintressen. Åtgärder för hållbar utveckling i skärgården 121 Det kan ha stor betydelse både för möjligheten att hävda natur-, kultur- och rekreationsvärdena samt för överlevnadsmöjligheterna i skärgården hur statligt ägda fastigheter avyttras eller ombildas. , som förvaltar mark för försvarsändamål, och avvecklar nu delar av sina fastighetsinnehav på grund av pågående strukturförändringar inom försvaret och sjöfartsväsendet. Det kan få till följd att inte säkerställda eller på annat sätt skyddade, strategiskt belägna markområden säljs på den öppna marknaden. Avyttringen av dessa fastigheter sker efter hand. Det gäller även för områden med höga natur-, kultur- och rekreationsvärden. Såväl kommuner som länsstyrelser saknar överblick över vilka objekt som kan komma att bli aktuella för försäljning. De samråd, som genomförs inom ramen för försäljningsförordningen (SFS 1996:1190), äger vanligen rum först då ett visst objekt är aktuellt för försäljning. Det kan därför vara svårt att hantera den möjlighet till förtursköp, som ges i försäljningsförordningen. I några miljö- och hushållningsprogram föreslås ett moratorium, som skulle innebära att staten ska avstå från att sälja ut sin mark i skärgården. , menar man, finns möjlighet att samlat värdera inom vilka områden starka allmänna intressen skulle kunna hotas vid en försäljning. Flera länsstyrelser har också förslag om att utreda formerna för, alternativt inrätta, en skärgårdsstiftelse. Vi menar att bildandet av sådana stiftelser kan bli ett viktigt instrument för att ta tillvara mark och byggnader som är av betydelse för natur- och kulturvården samt friluftslivet i skärgården. Vi vill i detta sammanhang nämna i län som bildades . är en självständig stiftelse som äger och förvaltar mark i . Stiftelsen leds av en styrelse och läns landsting är stiftelsens huvudfinansiär. Vi menar också att möjligheten att införa statsbidrag för kommunala förköp av statlig mark bör övervägas. Det är angeläget att viktiga allmänna intressen uppmärksammas tidigt i processen och helst innan en försäljning av statligt ägd mark blir aktuell. Vår bedömning är att det i första hand behövs en regional överblick. Vi föreslår därför att och övriga berörda centrala och regionala myndigheter bildar en samordningsgrupp i varje län som ser över vilka statliga fastigheter som kan vara aktuella för försäljning och bedömer deras värde ur natur-, kulturmiljö- och friluftslivssynpunkt, liksom för andra samhällsintressen. 4 Bedömningar och konsekvenser För detta uppdrag gäller regeringens direktiv till samtliga kommittéer att pröva offentliga åtaganden, att redovisa regional- och jämställdhets- politiska konsekvenser samt konsekvenser för brottslighet och det brottsförebyggande arbetet. Vårt betänkande handlar om hållbar utveckling i landets kust- och skärgårdsområden. Förslagen syftar till att förena lösningar på miljö- och hushållningsproblem med goda ekonomiska och sociala förhållan- den. Skärgården har unika natur-, kultur- och rekreationsvärden av såväl nationellt som internationellt intresse. I skärgården finns också en rad akuta miljö- och hushållningsproblem. Offentliga åtaganden inom de områden vi föreslår är därför väl motiverade, både vad gäller samhälls- nyttan och ur hållbarhetssynpunkt. Våra förslag omfattar olika typer av styrmedel, t.ex. åtgärder som rör lagstiftning och dess tillämpning, dialog/frivilliga överenskommel- ser samt ekonomiska styrmedel. Den övervägande delen av våra förslag ryms inom ramen för befintlig ansvarsfördelning. De riktar sig till samtliga administrativa nivåer, nämligen regering och centrala myn- digheter, länsstyrelser och andra regionala myndigheter samt kommu- ner. Eftersom situationen i skärgården i många avseenden är akut och in- satser därför brådskar föreslår vi att en rad åtgärder genomförs med betoning på de kommande tre till fem åren. Vi bedömer att detta är så angelägna åtgärder att det bör ligga i aktörernas intresse att de genom- förs. Förslagen rör, vad gäller centrala och regionala myndigheter, åta- ganden inom ramen för nuvarande ansvar. Många skärgårdskommuner har dock begränsade resurser och även för länsstyrelserna kan de åtgär- der vi föreslår sammantaget bli betungande. Det skulle därför vara en fördel om särskilda medel tillförs. Eftersom vi inte haft möjlighet att utarbeta en formell finansiering har vi också avstått från att lämna ett konkret förslag om ytterligare tilldelning av medel. Vad gäller regionalpolitiska effekter har vi i våra förslag strävat efter att även beakta sysselsättningsaspekter. Exempel på åtgärder, som enligt våra bedömningar bör kunna få positiva effekter på sysselsätt- 124 Bedömningar och konsekvenser ningen i skärgården, är förslaget i kap. 3.2 om lokal livsmedelsföräd- ling, i kap. 3.3 om småskaligt kustfiske samt i kap. 3.7 om bl.a. förbätt- rade möjligheter till vissa EU-stöd till skärgårdslantbruket. Traditio- nellt menar vi att män gynnats mer än kvinnor av åtgärder som primärt rör produktionen inom de areella näringarna. Det pågår dock en ut- veckling som innebär att detta kan komma att förändras. Åtgärderna i de ovan nämnda kapitlen, som rör produktion, förädling och lands- bygdsutveckling mer generellt, bör därför öka möjligheterna till syssel- sättning för såväl kvinnor som män. Beträffande offentlig service har vi inte föreslagit några egna åtgär- der. Vi bedömer emellertid att det är väsentligt att servicen i skärgår- den förbättras för att i högre utsträckning möjliggöra ett fortsatt perma- nentboende för både kvinnor och män i alla åldrar, och inte minst för barnfamiljer. I kap. 3.2 föreslår vi också att förutsättningarna för ett nationellt stöd till person- och godstransporterna bör utredas. Vi menar att förslaget kan komma att få positiva effekter också på sysselsätt- ningen. En genom tillförlitliga kommunikationer vidgad arbetsmarknad får enligt vår mening positiva effekter på sysselsättningen både för kvinnor och män. Beträffande brottsförebyggande åtgärder innehåller vårt betänkande exempel på åtgärder som syftar till att förutsättningarna för tillämp- ningen av vissa lagregler förbättras och att tillämpningen klargörs. De i kap. 3.6 föreslagna åtgärderna beträffande strandskyddet tror vi kan minska risken för överträdelser. beredningen (Jo 1968:A), Regionala miljö- och hushållningsprogram för Beslut vid regeringssammanträde . Miljövårdsberedningen (Jo 1968:A) skall följa och stödja arbetet med regionala miljö- och hushållningsprogram för några av landets större skärgårdsområden samt utvärdera och redovisa det samlade miljöarbe- tet i dessa områden. Redovisningen skall omfatta en bedömning av i vilken utsträckning programmens förslag och vidtagna steg för att åt- gärda områdenas miljö- och hushållningsproblem kan bidra till en håll- bar utveckling i skärgårdsområdena samt till att uppnå nationella mil- jömål och uppfylla förpliktelser enligt internationella konventioner. Miljövårdsberedningen skall, om det behövs, även föreslå ytterligare åtgärder till skydd för skärgårdarnas miljö. Miljövårdsberedningen lämnade betänkandet Hållbar utveckling i Sveriges skärgårdsområden (SOU 1996:153). Betänkandet innehåller bedömningar och förslag till åtgärder i fråga om vattenmiljö, sjöfart, fritidsbåtar, fiske, areella näringar, naturvård, försvaret, strand- skydd, bebyggelse och planering. Många förslag gäller åtgärder som centrala, regionala och lokala myndigheter kan vidta inom ramen för gällande lagstiftning. Betänkandet har remissbehandlats. Ett stort antal remissinstanser anser att många av de frågor som tas upp i betänkandet behöver lyftas fram tydligare än vad som varit fallet i kom- munernas planering och i länsstyrelsernas arbete med strategier för re- gional miljö (STRAM). Länsstyrelsernas arbete med strategier för regional miljö och med underlag för kommunernas planering, när det gäller riksintressen för mark- och vattenanvändningen enligt 2 och 3 kap. lagen (1987:12) om hushållning med naturresurser m.m., ger vägledning för bedömning av vilka områden i landet som har särskilt framträdande miljö- och resurs- hushållningsproblem. I regeringens skrivelse 1997/98:13 Ekologisk hållbarhet framhålls att miljö- och hushållningsfrågorna i sådana områ- den måste ges ökad tyngd både i planeringen för regional utveckling och i den kommunala fysiska planeringen. Tydligare utgångspunkter för miljöhänsyn, kretsloppsanpassning och hushållning med mark och vatten behöver tas fram. Regeringen anger i budgetpropositionen (prop. 1997/98:1, utgiftsområde 20 Allmän miljö- och naturvård) att berörda länsstyrelser kommer att ges i uppdrag att utveckla, fördjupa och förankra STRAM- arbetet i regionala och lokala miljö- och hushållningsprogram för några av de större skärgårdsområdena. Utgångspunkten för arbetet skall vara Miljövårdsberedningens betänkande och de länsvisa strategiprogram- men för regional miljö. Regeringen har denna dag uppdragit åt länsstyrelserna i , , , , , samt att utarbeta regionala miljö- och hushåll- ningsprogram för skärgårdsområdena i I uppdraget till länsstyrelserna anges att programmen bör omfatta konkreta steg för att komma till rätta med miljö- och hushållnings- problem i respektive skärgårdsområde på ett sätt som är tillfreds- ställande från miljösynpunkt som det går att förena med behovet av sysselsättning och tillväxt, en analys av förutsättningar för tillämpning av gällande lagstiftning om användning av mark- och vattenresurser, miljöskydd och skydd av natur- och kulturlandskapets värden, en analys av ekonomiska förutsättningar och villkor för utvecklings- stöd, bl.a. EU-stöd, till ekologiskt hållbara lösningar och ett samlat program för behandling av områdets miljö- och hushåll- ningsfrågor i regional och lokal planering med sikte på en ekologiskt hållbar utveckling. Arbetet skall ske i samarbete med berörda kommuner och lokala orga- nisationer m.fl. samt, i de fall detta är aktuellt, med berörda regionala självstyrelseorgan. I arbetet skall länsstyrelserna samråda med berörda centrala och regionala myndigheter samt aktivt verka för en koppling till det lokala Agenda 21-arbetet. Länsstyrelserna skall redovisa sitt uppdrag . Arbetets uppläggning skall redovisas i en delrapport . Miljövårdsberedningen skall följa och stödja arbetet med åtgärdsin- riktade miljö- och hushållningsprogram enligt regeringens uppdrag till länsstyrelserna. Beredningen skall därvid bl.a. verka för att goda exem- pel sprids och att kopplingen till det lokala Agenda 21-arbetet stärks. Sedan länsstyrelserna har lämnat en redovis- ning av de regionala miljö- och hushållningsprogrammen skall Miljö- vårdsberedningen utvärdera redovisningen. Beredningen skall bedöma åtgärdernas effekter med avseende på miljö och kostnader, föreslå styrmedel för genomförande av de åtgärder som beredningen anser tillämpbara samt ange hur olika lokala och regionala aktörer kan med- verka i genomförandet. Om beredningen anser att det behövs ytterligare åtgärder till skydd för skärgårdarnas miljö skall den lämna förslag om sådana. Redovisningen skall ligga till grund för bedömning av i vilken utsträckning programmens förslag och vidtagna steg för att åtgärda områdenas miljö- och hushållningsproblem kan bidra till en hållbar utveckling i skärgårdsområdena samt till att uppnå nationella miljömål och uppfylla förpliktelser enligt internationella konventioner. Miljövårdsberedningen skall i sitt arbete samråda med berörda cent- rala myndigheter. För arbetet gäller regeringens direktiv till samtliga kommittéer och särskilda utredare att redovisa regionalpolitiska konsekvenser (dir. 1992:50), pröva offentliga åtaganden (dir. 1994:23), redovisa jäm- ställdhetsaspekter (dir. 1994:124) samt redovisa konsekvenserna för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet (dir. 1996:49). Om beredningen föreslår åtgärder som förutsätter ökade kostnader skall förslag till finansiering finnas. Beredningen skall redovisa resultatet av sitt arbete . En lägesrapport skall lämnas . M97/4920/7 Uppdrag att utarbeta regionala miljö- och hushållningsprogram för vissa skärgårdsområden Regeringen uppdrar åt länsstyrelserna i , län, , , län, samt att utarbeta regionala miljö- och hushåll- ningsprogram för skärgårdsområdena i konkreta steg för att komma till rätta med miljö- och hushållnings- problem i respektive skärgårdsområde på ett sätt som är tillfreds- ställande från miljösynpunkt som det går att förena med behovet av sysselsättning och tillväxt, en analys av förutsättningar för tillämpning av gällande lagstiftning om användning av mark- och vattenresurser, miljöskydd och skydd av natur- och kulturlandskapets värden, en analys av ekonomiska förutsättningar och villkor för utvecklings- stöd, bl.a. EU-stöd, till ekologiskt hållbara lösningar och ett samlat program för behandling av områdets miljö- och hushåll- ningsfrågor i regional och lokal planering med sikte på ekologiskt hållbar utveckling. Bifogad promemoria bör vara utgångspunkt för arbetet vad gäller om- rådenas miljö- och hushållningsproblem. Arbetet med de regionala miljö- och hushållningsprogrammen skall ske i samarbete med berörda kommuner och lokala organisationer m.fl. samt, i de fall detta är aktuellt, med berörda regionala självstyrelse- organ. Länsstyrelserna skall i arbetet samråda med berörda centrala och regionala myndigheter samt aktivt verka för en koppling till det lokala Agenda 21-arbetet. Arbetet skall beträffande de två ovan först nämnda skärgårdsområdena ske i samarbete mellan berörda länssryrelser. För vart och ett av de fyra nämnda skärgårdsområdena skall läns- styrelserna lämna en samordnad redovisning till regeringen . Arbetets uppläggning skall redovisas i en delrap- port . Miljövårdsberedningen (Jo 1968:A) lämnade betänkan- det Hållbar utveckling i Sveriges skärgårdsområden (SOU 1996:153). Betänkandet innehåller bedömningar och förslag till åtgärder i fråga om vattenmiljö, sjöfart, fritidsbåtar, fiske, areella näringar, naturvård, försvaret, strandskydd, bebyggelse och planering. Många förslag gäller åtgärder som centrala, regionala och lokala myndigheter kan vidta inom ramen för gällande lagstiftning. Betänkandet har remissbehandlats. Ett stort antal remissinstanser anser att många av de frågor som tas upp i betänkandet behöver lyftas fram tydligare än vad som varit fallet i kommunernas planering och i länsstyrelsernas arbete med strategier för regional miljö (STRAM). I budgetpropositionen ( prop. 1997/98:1, utgiftsområde 18 Plan-, bygg- och bostadsväsendet) anges att omställningen mot ett ekologiskt hållbart samhälle innebär en höjning av ambitionsnivån i samhällsplaneringen med krav på delvis nya arbetsformer och ett om- fattande utvecklingsarbete. Länsstyrelsernas arbete med strategier för regional miljö och med underlag för kommunernas planering, när det gäller riksintressen för mark- och vattenanvändningen enligt 2 och 3 kap. lagen (1987:12) om hushållning med naturresurser m.m., ger utgångspunkter för bedömning av vilka områden i landet som har särskilt framträdande miljö- och resurshushållningsproblem. I regeringens skrivelse 1997/98:13 Ekolo- gisk hållbarhet framhålls att miljö- och hushållningsfrågorna i sådana områden måste ges ökad tyngd både i planeringen för regional utveck- ling och i den kommunala fysiska planeringen. Tydligare utgångs- punkter för miljöhänsyn, kretsloppsanpassning och hushållning med mark och vatten behöver tas fram. Enligt regeringsskrivelsen bör ett arbete med regionala miljö- och hushållningsprogram initieras på läns- nivå för att, med utgångspunkt i regionala miljöstrategier, nationella miljömål och riksintressen, ta tillvara de utvecklingsmöjligheter och den potential för sysselsättning och tillväxt, som ligger i resurshushåll- ning och miljöanpassning inom sådana områden. Central samordning och utvärdering Regeringen har denna dag beslutat om tilläggsdirektiv till MIiljövårds- beredningen (Jo 1968:A) att följa och stödja arbetet med regionala miljö- och hushållningsprogram för de fyra skärgårdsområdena enligt detta uppdrag till länsstyrelserna i , , Söderman- lands, , , samt Göteborgs- och län. Sedan länsstyrelserna lämnat en redovis- ning av de regionala miljö- och hushållningsprogrammen skall Miljö- vårdsberedningen efter samråd med berörda centrala myndigheter redovisa en utvärdering av det samlade miljöarbetet i de fyra skärgårdsområdena. Redovisningen skall bl.a. omfatta en bedömning av i vilken utsträckning programmens förslag och vidtagna steg för att åtgärda områdenas miljö- och hushållnings- problem kan bidra till en hållbar utveckling i de olika skärgårdsområ- dena samt till att uppnå nationella miljömål och uppfylla förpliktelser enligt internationella konventioner. Dnr M97/4920/7 Regionala miljö- och hushållningsprogram - utgångspunkter för åtgärder vad gäller miljö- och hushållningsproblem i skärgårds- områden I omställningen till en ekologiskt hållbar utveckling har det regionala arbetet stor betydelse. I regionen finns alla samhällsfrågor och sektorer representerade. Där möts det lokala ansvaret och de nationella kraven i en dialog mellan centrala och regionala myndigheter, kommuner, näringsliv, miljöorganisationer, högskolor och allmänheten. Dialogen har utvecklats mycket genom länsstyrelsernas arbete med regionala analyser av miljöproblemen, som sedan utveck- lats vidare i arbetet med strategier för regional miljö (STRAM). Grun- den till många lokala insatser har hämtats från det faktaunderlag som tagits fram inom STRAM. Det kan gälla frågor om hushållning med mark och vatten, miljöpåverkan i vattendrag, utsläpp från trafiken, orters och områdens kulturmiljövärden, kemikalieanvändning, jordbru- kets effekter på den biologiska mångfalden etc. 2.Miljövårdsberedningens betänkande Hållbar utveckling i Sveriges skärgårdsområden (SOU 1996:153) Miljövårdsberedningen (Jo 1968:A) har lämnat be- tänkandet Hållbar utveckling i Sveriges skärgårdsområden (SOU 1996:153). Betänkandet innehåller bedömningar och förslag om åtgär- der i fråga om vattenmiljö, sjöfart, fritidsbåtar, fiske, areella näringar, naturvård, försvaret, strandskydd, bebyggelse och planering. Många förslag gäller åtgärder som centrala, regionala och lokala myndigheter kan vidta inom ramen för gällande lagstiftning. Betänkandet har re- missbehandlats. Ett stort antal remissinstanser anser att många av de frågor som tas upp i betänkandet behöver lyftas fram tydligare än hit- 134 Bilaga 2 SOU 2000:67 tills i kommunernas planering och i länsstyrelsernas arbete med STRAM. I avsnitt 2.1-2.9 nedan behandlas vissa viktiga frågor i betänkandet som bör lyftas fram i åtgärdsinriktade regionala miljö- och hushåll- ningsprogram för skärgårdsområden. har upprättat Förslag till Rådets Direktiv om upp- rättande av en ram för gemenskapsåtgärder på området för vattenpolitik (Kom 97 slutlig, 97/0067 SYN). Det övergripande syftet med direktiv- förslaget är att skydda ytvatten, flodmynningar, kustvatten och grund- vatten inom EU. I detta ligger att ekosystemen i vattnet och omkring- liggande landområden skall skyddas och att en ekologiskt hållbar vat- tenkonsumtion skall främjas genom ett långsiktigt skydd av de till- gängliga vattenresurserna, både med avseende på kvalitet och kvantitet. Övergödningen är det allvarligaste hotet mot den miljön i de svenska skärgårdarna. Åtgärder för att minska kvävebelastningen måste ges hög prioritet och bör vidtas såväl nationellt som regionalt och lo- kalt. I instängda områden kan de lokala utsläppen vara tillräckliga för att ge upphov till tydliga eutrofieringseffekter. de lokala kväveutsläppens betydelse för övergödningen av kust- områdena, läckage av kväve från jordbruket inom de olika skärgårdsområdenas tillrinningsområden, åtgärder som har vidtagits samt behov av ytterligare åtgärder för att minska läckaget från jordbruksmark, behov av och förutsättningar för att nuvarande krav på kväverening för större reningsverk utvidgas till att gälla även mindre reningsverk med utsläpp i skärgårdsområden, behov av och uppskattade kostnader för åtgärder som förbättrar vattenomsättningen i känsliga eller särskilt värdefulla områden. Förekomsten av stabila organiska ämnen och förhöjda halter av tung- metaller i vatten, sediment och organismer är ett stort miljöproblem. Trots att betydande minskningar av utsläppen av miljögifter skett kvarstår problemen på flera håll. Det finns dessutom stora mängder miljögifter lagrade i naturen. regionalt och lokalt tillämpad praxis vid bedömning av tillstånd för utsläpp av miljögifter inom de olika skärgårdsområdenas tillrin- ningsområden,