sou · GOB320 · 2001-01-01 00:00:00 — "villkorade aborter" för att upphöra efter 1964, enligt den offentliga statisti- ken9. Vid en genomgång av operationsberättelserna för hela tidsperioden framkom emellertid att det ibland i dessa fanns markeringar om villkorad sterilisering även efter 1964. En särskild genomgång gjordes därför genom att i enskilda fall jämföra konceptböckerna och operationsberättelserna för tidsperioden . Var ti onde handling i det aktuella urva- let där "villkorad abort" markerats i operationsberättelsen jämfördes på detta sätt. t ill 1956 visar att, när ster ilisering har varit ett villkor för att få abort beviljad har följande formulering använts: "Edert havandeskap får avbrytas om Ni steriliseras." Från mitten och framåt skedde en förändring av praxis när aborter beviljades utan "villkor om sterilisering", men där sterilisering sam- tidigt beviljades av sociala och medicinska skäl. Medicinalstyrelsen grunda- de sitt beslut på något av alternativen förutsedd svaghet, svaghet eller sjuk- dom. I konceptböckerna ändrades formulering till: "Medicinalstyrelsen får härigenom meddela, att styrelsen på grund av ------------------ bifallit Edra ansökningar om avbrytande av det hos Eder pågående havandeskapet samt om utförande av steriliserande operation å Eder". I och med den grafiska förändringen av blanketten för operationsberät- telsen 1961 fanns risker för felmarkering om bakgrunden för att både abort och sterilisering beviljats och skulle utföras. Jämförelsen mellan koncept- böckernas beslut och markeringen i operationsberättelserna visar dock att det inte finns någon anledning att tro att villkorade steriliseringar gjordes efter 1964. 9 offentliga statistik. Allmän Hälso- och sjukvårdsstatistik, Kungliga Medicinalstyrelsen, 1976. –talet har flera unders ökningar av den tidigare steriliseringslag- stiftningen gjorts. Särskilt bör nämnas /"Oönskade i folk- hemmet", 1991, "Förädlade svenskar", 1991 samt Runcis "Steriliseringar i folkemmet", 1998. /och Runcis analyserar bl.a. uppgifter ur det sterilise- ringsmaterial som finns arkiverat hos och i samt sammanställer offentligt statistik. /Tydéns "Oönskade i folkhemmet" är en idéhistorisk beskrivning av politiska, sociala och vetenskapliga processer kring steriliseringslagarnas tillkomst och tillämpning . Förändringar i användningen av de olika indikationerna för sterilisering belyses där, liksom omfattningen av antalet steriliseringsingrepp. Framställningen komplettera- des också med överskådliga tabeller och diagram. Syftet var bl.a. att ge en allsidig beskrivning av steriliseringsperioden och analysera denna ur ett övergripande idéhistoriskt perspektiv. Resultaten redovisas i övrigt i Tydéns historiska genomgång den rapport han lämnat till ster iliseringsut- redning. (1991) har som journalist gjort en mer populärvetenskaplig beskrivning. Boken återger intervjuer med personer för vilka steriliserings- ansökan aktualiserades av andra som föreståndare/läkare på anstalt. De personliga intervjuerna gör framställningen mycket levande. (1998) har i sin avhandling redovisat resultaten av bear- betningen av 1 587 steriliseringsakter. Tyngdpunkten kan sägas ligga på de första decenniernas tillämpning av 1934 och ster iliseringslagar. Från första kapitlet i avhandlingen där problemställningen beskrivs kan följande citeras: Avsikten är att analysera hur vissa samhällsmedlemmar, för det mesta utan medborgerliga rättigheter och i beroendeställning och ofta sedda som avvikande individer, hanteras av myndigheter och folkval- da politiker. Det är statens och myndigheternas grepp över familjelivet 162 Bilaga 4 SOU 2000:20 och enskilda som studeras genom steriliseringslagarna sedda ur makt- och könsperspektiv . Runcis analyserar sitt material ur ett genusperspektiv. Hon lyfter fram kvinnoperspektivet genom att visa hur steriliseringslagarna blev till en kvin- nofråga genom att tillämpningen främst omfattade kvinnor. Steriliseringsla- garna användes som verktyg för samhället att förhindra oönskade gravidi- teter. "Det råder alltså ingen t vekan om att steriliseringsfrågan utvecklades till en kvinnofråga, dvs något som enbart rörde kvinnor, och blev en väsentlig del i kvinnornas jämlikhetssträvanden". Redan när lagstiftningen var i kraft gjordes undersökningar av sterilise- rade. Psykiatriska undersökningar med intervjuer av tidigare steriliserade kvinnor finns publicerade . Nå gon systematisk liknan- de uppföljning av ster iliserade män har däremot inte påträffats. Genom att granska äldre relevanta undersökningar finns det möjlighet till ökad förstå- else för de steriliserade och deras livssituation efter operationen. I avsnitt 2 har tidigare nämnts och redovisats artikel i ningen nr 72/1975. De undersökningar som presenteras i det följande av- snittet har inte redovisats i någon omfattning i tidigare forskning eller i samband med den aktuella steriliseringsdebatten. De beskrevs endast kort- fattat ster iliseringsutrednings delbetänkande (SOU 1999:2 s. 119). Det finns därför anledning att lyfta fram dem mer utförligt här. Genomgången omfattar tre studier av , dels av 225 sterili- serade kvinnor, dels av 60 steriliserade kvinnor utan barn, samt delsa av 479 kvinnor som hade fått abort "på psykiatrisk grund" och där sterilisering ställdes som villkor i vissa fall. Härutöver presenteras och studie av 179 kvinnor som steriliserats i samband med förlossning. undersökning av 249 kvinnor som blev nekade abort vid sin ansökan hos Medicinalstyrelsen har också granskats och om- nämns i korthet. har 1961 publicerat en uppföljningsstudie på 225 kvi nnor som steri- liserades 1951. Samtliga var vid tiden för den uppföljande studien bosatta i . Undersökningen ägde rum efter operationen och bestod av en psykiatrisk undersökning med omsorgsfull anamnes av kvinnans tidi- gare förhållanden inklusive sociala omständigheter. Särskilt intresse ägna- des kvinnans reaktion på steriliseringen. Alla kvinnor utom 16 () var gravida när de ansökte om sterilisering. 191 () var gravida och genomgick abort i samband med steriliseringen. Av dessa var 12 () kvinnor barnlösa. av kvinnorna hade fler än fyra barn. En fjärdedel hade tidigare gjort minst en legal abort och 17 () kvinnor medgav minst en illegal abort. Flertalet kvinnor (86) var gifta. De- ras makar hade ibland alkoholproblem () och led av kronisk soma- tisk sjukdom. Majoriteten av kvinnorna () var vid tiden för ansökan men 14 av kvinnorna () hade ej fyllt . Ingen av kvinnorna bedömdes som imbecill, bedömdes ha en be- gåvning under genomsnittet medan hade genomsnittlig intelligens och en intelligens över genomsnitt. Bland de ofta "utsläpade" kvinnor som fick tillstånd till sterilisering på grund av svaghet saknade uppenbara tecken på psykisk ohälsa eller begåvningsavvikelse. drog den slut- satsen att sociala och ekonomiska omständigheter spelade en betydande roll vid Medicinalstyrelsens bedömning av steriliseringsindikationer. En tredjedel av kvinnorna hade symtom på psykasteni eller kronisk neu- ros, en femtedel visade tecken till personlighetsstörning. Endast ett fåtal led av en allvarlig psykisk störning och var i behov av sjukhusvård. Tillstånd till sterilisering gavs enligt medicinsk indikation för 199 kvinnor (), enligt eugenisk indikation för 24 kvinnor () och social indikation för 2 kvinnor (). Psykiatrisk eller social- psykiatrisk grund för sterilisering fanns för 216 () kvi nnor, för 7 () kvinnor både psykiatrisk och so- matisk och för 2 () endast somatisk. Enligt visade detta att Medi- cinalstyrelsen gav tillstånd till sterilisering framför allt på socialpsykiatris- ka/psykiatriska grunder. Bland kvinnor som steriliserats enligt medicinsk indikation hade fått tillstånd på grund av svaghet. Bland de 24 kvin- norna () som hade steriliserats enligt eugenisk indikation var de flesta ogifta och barnlösa. Den angivna orsaken till sterilisering var att intelli- gensnivån låg strax under det normala. 2 kvinnor () hade steriliserats enligt social indikation då de ej ansågs lämpade att ta hand om barn. För att kunna analysera resultaten delade in de 225 kvi nnorna i fyra grupper avseende hur nöjda/missnöjda de var med att ha genomgått en steriliserande operation. Grupp I bestod av 175 kvinnor () som var nöjda med den steriliserande operationen, gr upp II av 10 kvinnor () som känt sig bekymrade för operationen men ej ångrat den. I grupp III ingick 25 kvinnor () vilka ibland ångrat sig och var missnöjda men ansåg sig inte ha lidit nämnvärt på grund av operationen. Resterande 15 kvinnor () i grupp IV hade ångrat sig och hade vid tiden för unders ökningen psykiska besvär till följd av ingreppet. Dessa hade dock inte krävt sjukhusvård eller inverkat menligt på deras yrkesverksamhet. Bland de 15 kvinnorna som ångrade ingreppet kunde sterilisering enligt , med kunskap om hur kvinnornas liv gestaltades efter operationen, ifrågasättas i fem av fallen. Vid försök att analysera faktorer som kunde ha bidragit till kvinnors missnöje tenderade enligt följande kvinnor att ångra sterilisering: Nkvinnor utan egna barn Nyngre kvinnor (< ) Nkvinnor i disharmoniska äktenskap som saknade stöd från maken Nkvinnor som påtvingades sterilisering antingen genom att tillstånd till aborten villkorades, eller genom annan påverkan/övertalning från myn- digheter eller anhöriga. Nkvinnor med lättare psykasteniska/neurasteniska besvär ångrade ej steri- lisering i större utsträckning än andra, men verkade något mer besvärade över ingreppet. Flera kvinnor bland dem som var missnöjda över steriliseringen utvecklade psykiska symtom i form av mild depressiv insufficiens och/eller irritabilitet. Andra kvinnor besvärades av mag-, rygg-, huvudvärk och trötthet som de själva relaterade till det steriliserande ingreppet. Några kvinnor () kände oro för att utveckla cancer till följd av steriliserande operation. De tre kvin- nor i materialet som led av cancer vid uppföljningst illfället kopplade inte sin sjukdom till steriliseringen utan var nöjda med den. Av kvinnorna i under- sökningen tyckte att deras sexualliv blev förbättrat att det förblev oförändrat och att det blev försämrat. Missnöje med sexuallivet var korrelerat till missnöjet med sterilisering. Av kvinnor som hade genomgått legal abort i samband med sterilisering ångrade 40 kvinnor () abortingreppet. Tre kvinnor i undersökning hade gjort refertiliserande operation, en av dem var gravid vid uppföljningen. undersökning av steriliseringslagens tillämpning visade att mer- parten av operationerna skedde på medicinsk d.v.s. social/socialpsykiatrisk grund. Den medicinska indikationen bottnade oftast i psykisk svaghet av insufficienstyp och ej allvarlig psykisk störning. Avslutningsvis påpekade att andra länder med liknande steriliseringslagar som som , , använde sterilisering som metod för familjebe- gränsning av huvudsakligen ekonomiska och sociala skäl. I undersökning var således kvinnor nöjda med sterilisering, missnöjda, varav hade både ångrat och fått psykiska besvär till följd av ingreppet. SOU 2000:20 Bilaga 4 165 Resultaten av den redovisade studien gav anledning till en ny under- sökning av gr uppen steriliserade barnlösa kvinnor. Urval av 60, i bosatta kvinnor utan barn skedde bland dem som ansökt och fått Medicinal- styrelsens tillstånd till sterilisering samt dem som fått tillstånd till abort med sterilisering som villkor –55. Bland de 60 kvinnorna var 52 () gravida och avbröt graviditeten som de steriliserades. Merparten, 45 kvinnor steriliserades på psykiatrisk grund, några, fem kvinnor på grund av kroppslig sjukdom eller kroppsfel. Eugenisk och medi- cinsk indikation tillämpades i ungefär lika delar, 29 respektive 31 kvinnor. Drygt hälften 32 () kvinnor var missnöjda med att de hade sterilise- rats varav 16 () kände djup ånger. Övriga 28 () kvinnor uppgavs vara helt nöjda med operationen.Nitton () av kvinnorna som var miss- nöjda upplevde komplikationer efter operationen som depression och nervo- sitet. Dessa besvär medförde emellertid ej sjukhusvård eller nedsatt arbets- kapacitet. De som ångrade operationen hade en djup längtan efter egna barn. Sexuallivet förblev oförändrat efter operationen hos de flesta, 38 kvinnor (), förbättrat hos 10 kvinnor, försämrad hos 12 kvinnor. Ingen av kvinnorna blev "sexuellt oansvarig" efter operationen. Makarnas svartsjuka blev ej heller så påtaglig att den skulle utgöra kontraindikation för sterilise- ring. Framför allt unga kvinnor (under ) ångrade operationen. Unga, ogifta kvinnor med begåvning under genomsnittet, som blivit oönskat gravida löpte störst risk att ångra operationen. diskuterar möjligheten för kvinnor i liknande situation att få tillstånd till abort på me- dicinsk grund utan samtidig sterilisering. Kvinnor av genomsnittsintelligens utan personlighetsstörning visade sig nöjda med ingreppet kanske tack vare en god förmåga att anpassa sig till nya omständigheter. Risken för att ångra ingreppet befanns större om kvinnan påverka- des/övertalades till sterilisering. Som villkor för abort steriliserades 26 kvinnor. Resultat från denna undersökning visade att unga kvinnor utan barn som blev gravida utan att önska eller planera det och som dessutom övertalades till sterilisering ångrade ingreppet i stor utsträckning (). 479 kvinnor bosatta i som genomgått abort 1949-1950 undersöktes avseende sin attityd t ill ingreppet. Samtliga genomgick en psykiatrisk undersökning och intelligenstest enligt CVB-skalan (utarbetad av Husén i ) i samband med ingreppet. Bland dessa kvinnor fanns 81 som steriliserades i anslutning till aborten antingen som villkor vid eugenisk indikation eller på eget initiativ enligt medicinsk-social indikation, ibland med övertalning från kurator/läkare. Majoriteten () var nöjda med åtgärden. Samtliga som ej var nöjda och/eller ångrade ingreppet, hade blivit utsatta för en tvångssituation an- tingen enligt abortlagens villkorsparagraf eller genom övertalning från sjuk- vårdspersonal. Ingen av kvinnorna som själva önskat sterilisering hade ång- rat sig vid tiden för undersökningen. Fem kvinnor som nekats sterilisering eller övertalats att avvakta med sin ansökan, lyckades senare genomdriva ett tillstånd till sterilisering. I likhet med slutsatser från hans tidigare undersökning kunde sterilisering vid samtidig abort rekommenderas i de fall kvinnan själv önskat sådan åtgärd. Urvalet i och studie bestod endast av kvinnor som var gra- vida när de ansökte om sterilisering, 1952 - 1961. Operationen verkställdes i samband med förlossning. De 179 kvi nnorna intervjuades på sjukhus, i sina hem och ett fåtal per telefon av intervjuare som inte kände kvinnans "sjukhistoria" på förhand. De flesta kvinnorna var gifta och . Samtliga hade barn, majoriteten fler än fyra. De delades i fyra grupper. Grupp I, av kvin- norna var helt nöjda med den steriliserande operationen. Gr upp II, hade ej ångrat operationen men kände ibland obehag på grund av den. Grupp III, ångrade delvis ster iliseringen. Grupp IV, ångrade djupt att de hade låtit sterilisera sig. Flertalet kvinnor i materialet () skulle rekommendera sterilisering för andra. Bakgrundsfaktorer som ålder, antal barn, äktenskapskvalitet och varaktighet, uppväxt i lands eller stadsm iljö etc. analyserades. Kvinnor löpte större risk att ångra ingrep- pet efteråt. Äktenskapets kvalitet tycktes inverka på kvinnans reaktion, även om skillnaden ej var signifikant. Någon korrelation mellan kvinnans psykis- ka status och eventuella psykiatriska diagnoser i samband med ansökan och reaktion på sterilisering fanns inte. Möjligen visade de som betecknades som psykopater tendens till större missnöje med ingreppet än andra. som var missnöjda med operationen visade högre frekvens av psykiska be- svär efteråt. Sex av 179 kvinnor i undersökningen uttryckte längtan efter flera barn. Dessa kvinnor hade mellan fyra och sju egna barn. De kvinnor som var missnöjda med eller ångrade steriliseringen tyckte ofta att deras sexualliv hade försämrats efter operationen. Å andra sidan verkade sexuallivet förbättrat eller oförändrat bland dem som var nöjda med steriliseringen. Hälften av kvinnorna fick sin abortansökan avslagen i samband med den aktuella graviditeten. De flesta () var vid den uppföljande undersök- ningen ändå nöjda med att de fullföljt graviditeten. - drog slutsatsen att sterilisering i samband med förlossning var, vid brist på ef- fektiva preventivmedel, en bra utväg för medelålders kvinnor med barn där graviditeten var oönskad. De fann en god överensstämmelse med undersökning. Författarna ansåg i övrigt att internationella uppföljningsstudier av ste- riliserade kvinnor var svåra att jämföra med varandra. De bestod dels av kvinnor som varit gravida vid steriliseringsansökan och steriliserades i sam- band med abort eller förlossning; dels av kvinnor som inte var gravida vid ansökan. Författarna menade att kvinnans upplevelse av ster iliseringsin- greppet påverkades av de olika situationer kvinnorna befann sig i vid tiden för operation. Utöver de nu nämnda studierna finns även en undersökning av . Denna studie gäller väsentligen ett abortklientel. har gjort en efterundersökning av 249 kvinnor bosatta i eller med omnejd som 1948 fått avslag på abortansökan. Vid efterunders ökning hade av dessa genomgått sterilisering varav 1 kvinna sade sig ångra detta. Resultaten av undersökningen tydde på att en ofrivillig gra- viditet utgjorde påfrestning för modern och kunde även uppfattas som en riskfaktor i barnets utveckling. De uppföljningsstudier av kvi nnor som tidigare steriliserats med eller utan samtidig abort visade att flertalet var nöjda med ingreppet. I efterundersökning av barnlösa kvinnor var dock drygt hälften av kvinnorna missnöjda med att de hade steriliserats varav 16 () kände djup ånger. Resultaten avspeglar i första hand kvinnans anpassningsförmåga till den uppkomna situationen och pekar ut vissa riskfaktorer för bristfällig anpass- ning. De talar egentligen inte om kvinnans upplevelse av operationen. 4Lagarnas utformning, praxis, läroböcker och språkbruk I 1934 och lagar angavs riktlinjer för hur ster iliseringsärenden formellt skulle handläggas. I det följande redovisas hur ansökningsprocedur, Medicinal/beslutsgång, operativa ingrepp och slutlig rap- portering beskrevs i lagar och kungörelser, råd och anvisningar samt ansök- ningsblanketter. Dessa dokument finns återgivna i bilagorna 2-8 steriliseringsutrednings delbetänkande SOU 1999:2. lag reglerade ster ilisering av "rättsinkapabla". "Kan med skäl an- tagas, att någon som lider av sinnessjukdom, sinnesslöhet eller annan rubbning av själsverksamheten är på den grund för framtiden ur stånd att handhava vårdnaden om sina barn eller kommer att genom arvsanlag på avkomlingar överföra sinnessjukdom eller sinnesslöhet, må utan hans samtycke sterilisering enligt denna lag å honom företagas, där han på grund av sin rubbade själsverksamhet varaktigt saknar förmåga att lämna giltigt samtycke till åtgärden. Å sterilisering på grund av medicinska skäl äger lagen icke tillämpning." Det krävdes inget samtycke från den enskilde som ansökan gällde. Egen underskrift ansågs vara fördelaktig ur psykologisk synpunkt, men inte nöd- vändig för ansökans formella giltighet. Medicinalstyrelsen tog beslut om sterilisering av de rättsinkapabla enligt de två indikationerna social och eu- genisk. Till detta kom att två legitimerade läkare i samråd kunde ta beslut om sterilisering av s.k. sinnesslö person utan att formellt ansöka hos Medi- cinalstyrelsen. Läkarna måste rapportera steriliserande operationer till Me- 10 Lag om sterilisering, given den 18 maj1934, nr 171. 170 Bilaga 4 SOU 2000:20 Rättsinkapabla ansågs vara de som ej kunde förstå sterili- seringsingreppets innebörd. Av lagens föreskrifter framgick att till de rättsinkapabla räknades personer som hade en intelligensålder understigande . "är den psykiska efterblivenheten så höggradig att utvecklingen stannat eller därunder, utgår man i allmänhet från att vederbörande är rättsinkapabel. Intill denna ut vecklingsålder är förmågan att rent förståndsmässigt fatta vad saken verkligen gäller mycket begrän- sad." Och vidare: "För bedömande av graden av psykisk efterblivenhet och därigenom för fastställande av rättskapacitet är intelligensprövning ett praktiskt viktigt hjälpmedel". Förmågan att förståndsmässigt tillgodogö- ra sig innebörden av en steriliserande operation liksom förmågan att lämna giltigt samtycke till sterilisering ansågs då begränsad. Det krävdes att den sökande skulle inse ingreppets betydelse även för samhället. I motiven till ster iliseringslag angavs att rättskapaciteten skulle bedömas enligt de i allmänhet gällande rättsgrundsatserna. Bedömning av rättskapaciteten gjordes av läkare, som gavs vägledning i sitt arbete genom "Råd och anvis- ningar rörande tillämpning av steriliseringslagen". "Frågan om rättskapaciteten bör bedömas enligt följande överväganden. Gäller det en sinnessjuk eller en som lider av en annan rubbning av själs- verksamheten, varmed i allmänhet avses psykisk abnormitet (psykopati), är första frågan man har att göra sig: Har vederbörande rent förståndsmässigt en klar insikt om vad saken gäller? Har han icke denna insikt eller kan icke bibringas densamma, är rättsinkapaciteten uppenbar". Det angavs i Medicinalstyrelsens Råd och anvisningar att det var viktigt att bedöma att de eventuella psykiska rubbningarna ej var av t illfällig ka- raktär: steriliseringslagen förutsatte varaktig rättsinkapacitet. Manodepres- siv sjukdom var exempelvis att betrakta som övergående psykisk r ubbning medförande tillfällig rättsinkapacitet och borde således ej utgöra indikation för sterilisering. Ansöka hos Medicinalstyrelsen kunde: NDen som avsågs med ansökan NFör underårig, den som hade vårdnaden om honom NFör omyndigförklarad, förmyndaren 11 Råd och anvisningar rörande tillämpning av steriliseringslag och abortlagen. Till läkare och övriga medverkande, Nr 93. Meddelanden från Kungl. Medicinalstyrelsen, 1947. NFör den som var intagen på allmän anstalt, anstaltens läkare eller före- ståndare NFör den som åtnjöt fattigvård och den vars make eller minderåriga barn åtnjöt sådan vård fattigvårdsstyrelsen, eller för den som var föremål för åtgärd enligt barnavårdslagen och den vars barn var föremål för sådan åtgärd, barnavårdsnämnden Ansökningshandlingarna bestod av tre obligatoriska inlagor: Intyg I, Intyg II samt åldersbetyg. Intyg I bestod av socialutredning som omfattade frågor kring den sökandes personliga förhållanden, egen psykosocial utveckling, skolgång, konfirmation etc och utfärdades av make, förälder/förmyndare eller myndighetspersoner som föreståndare på institution och fattigvårds- nämnd/. Intyg II bestod av läkarintyg innehållande den sökandes hereditära förhållanden, tidigare sjukdomshistoria, resultat från den aktuella undersökningen samt läkarens bedömning av vilka indikationer som förelåg för sterilisering. Intyg II utfärdades endast av läkare med svensk legitimation. Åldersbetyg inhämtades från sökandes pastorsexpedi- tion. Ansökningen skulle göras skriftligen enligt fastställt formulär och vara av sökanden egenhändigt undertecknad. Ungefär hälften av ansökningar enligt 1934 årslag är underskrivna av den person som ansökan gällde. I de fall där ansökan inte är underskriven går det sällan att från akterna beskriva varför detta inte skett. Det poängterades i anvisningarna att make/maka, i egenskap som sådan, inte var behörig att göra ansökan om sterilisering av sin hustru/man, såvida han/hon ej lagligen var förordnad som förmyndare. Föräldrar till barn som uppnått m yndig ålder var ej behöriga att ansöka om sterilisering för sitt barn såvida de ej lagligen var förordnade som förmyndare. Det kunde före- komma att anstaltens läkare och föreståndare yttrade sig gemensamt eller var för sig. På det lokala planet kunde fattigvården och barnavårdsnämndens ordfö- rande samarbeta med distriktsköterska/barnmorska och andra som i sin yrkesutövning hade kännedom om familjerna.