sou · GOB3121d1 · 2001-01-01 00:00:00 — Statskontoret har för utredningens räkning studerat sambanden mellan sjukpenning och förtidspension och analyserat omfatt- ningen av sjukskrivning i väntan på vård. Slutligen berör utredningen frågor om behovet av statistik för uppföljning av sjukfrånvaron och utnyttjandet av befintliga högriskskydd. 1 Sjukförsäkringen - Basfakta och utvecklingsmöjligheter (SOU 2000:72). Kompletterande analys och basfakta 3.2.1Befolkningsutveckling och sjukfrånvaro. Konsekvenser för kostnader och sysselsättning Utredningen har tidigare konstaterat att det finns ett starkt sam- band mellan ålder och sjukfrånvaro. Förändringar av befolkningens åldersstruktur får därför stora konsekvenser för utvecklingen av sjukfrånvaron. Utredningen vill också understryka sjukfrånvarons betydelse för möjligheterna att nå uppsatta sysselsättningsmål. Mot bakgrund av ovanstående vill utredningen översiktligt redo- visa hur de prognostiserade förändringarna av åldersstrukturen i kombination med olika antagen om sjuk- frånvarons utveckling påverkar sjukfrånvaro, sjukförsäkringskost- nader och sysselsättning. 3.2.2Befolkningsutveckling och sjukfrånvaro. Konsekvenser för kostnader och sysselsättning Utredningen har tidigare konstaterat att det finns ett starkt sam- band mellan ålder och sjukfrånvaro. Förändringar av befolkningens åldersstruktur får därför stora konsekvenser för utvecklingen av sjukfrånvaron. Utredningen har beräknat sjukfrånvarons effekter på sysselsättningsgraden. En fortsatt hög sjukfrånvaro gör det mycket svårt att nå uppsatta sysselsättningsmål. I det följande redovisar utredningen översiktligt hur de progno- stiserade förändringarna av åldersstrukturen i kombination med olika antaganden om sjukfrånvarons utveckling påverkar sjukfrånvaro, sjukförsäkringskostnader och sysselsättning. Kompletterande analys och basfakta Förändring av åldersfördelningen –2015 Förändring av åldersfördelningen –2015 jämfört med 2000 för män och kvinnor. Åldersgrupper 21–. Källa: Bearbetning av SCB:s befolkningsprognos. Andelen av befolkningen i åldersgruppen 26–blir lägre jämfört med . blir dessutom andelen i åldersgruppen 36–lägre . Också åldersgruppen 51–får en lägre andel . Andelen äldre i arbetskraften (61–) kommer däremot att växa . Eftersom alltfler i denna grupp inte orkar fortsätta sitt arbete och blir långtidssjukskrivna eller väljer olika former av pension kommer sysselsättningsgraden att sjunka om inte kraft- fulla åtgärder vidtas så att också denna grupp kan och vill fortsätta att arbeta. Eftersom sjuktalen ökar med ålder, innebär den förändrade åldersstrukturen att sjuktalen i genomsnitt kommer att öka. Den äldsta åldersgruppen har dock låg förvärvsintensitet och utvecklingen mot ökande sjuktal motverkas också av att andelen i befolkningen som är i åldersgruppen 51–minskar. Denna åldersgrupp har både relativt höga sjuktal och hög förvärvsinten- sitet. Med oförändrad sysselsättningsintensitet och förvärvsfrekvens inom varje åldersgrupp leder förändringarna i befolk- ningsstrukturen, med oförändrade sjuktal, till att antalet sjukdagar ökar marginellt med 6 000–. Därefter faller antalet något men förblir något högre . Kompletterande analys och basfakta befolkningsstrukturen har således måttliga effekter på utvecklingen av sjuktalen. Sjukfrånvarons utveckling –2015 – några alternativ Förutsättningen att de relativa sjuktalen är oförändrade är inte självklar. är kvinnor i genomsnitt sjukskrivna och män . I det följande redovisas några kalkyler, där det genomsnittliga antalet sjukdagar förändras från enligt följande: ·Nuvarande trend innebär att antalet sjukdagar antas öka per femårsperiod för män och per femårs- period för kvinnor. ·Oförändrade sjuktal innebär att sjuktalen för respektive ålders- grupp inte förändras –2015 från dagens nivåer. ·Halverad ökningstakt innebär att sjuktalen ökar per femårsperiod för män. För kvinnor upp till ökar anta- let sjukdagar per femårsperiod och för kvinnor är ökningen per femårsperiod. ·Minskade sjuktal, innebär att sjuktalen antas minska med per femårsperiod för män och kvinnor upp till . För kvin- nor antas sjuktalet minska per femårs- period. Kompletterande analys och basfakta Utvecklingen av antalet sjukdagar och sjukpenning- utgifter –2015 vid olika antaganden om utvecklingen. Källa: Bearbetningar med utgångspunkt från SCB:s befolkningsprognos och RFV:s sjukfrånvarostatistik. Om sjuktalen fortsätter att utvecklas som , kommer sjukfrånvaron att fördubblas . Med en något måttligare utveckling (halverad ökningstakt) kommer sjukfrån- varon att öka med 30–och med . Om utvecklingen av sjuktalen minskar genom olika åtgärder kommer sjukfrånvaron självfallet att minska. Omräknat till kostnader för sjukpenning och med antagandet att den genomsnittliga sjukpenningen inte ökar , blir skillna- den mellan de fyra alternativen stor. Men nuvarande trend blir kostnaderna för sjukpenningen över 80 miljarder kro- nor. har kostnaderna ökat med mer än . Om man utgår från att sjukförsäkringen skall finansieras med sjukförsäkringsavgiften i arbetsgivaravgifterna, innebär det att avgiften (vid oförändrad kostnad för förtidspension) skulle behöva höjas med , utöver den höjning som skulle behövas för att finansiera dagens nivå på sjukförsäkrings- kostnaderna. I det mer positiva scenariot blir kostnaderna 2015 cirka 20 miljarder och minskar med fyra miljarder redan till 2005. Kompletterande analys och basfakta I kalkylerna har ingen hänsyn tagits till realinkomstökningar. I delbetänkandet redovisades att den genomsnittliga ersättningsnivån stigit snabbt . Tillsammans med en realinkomst- ökning innebär det att kostnaderna i själva verket kommer att öka mer än vad tabellen visar. Sjukfrånvaro, arbetskraft och sysselsättning Ett alternativt sätt att illustrera kostnaden för sjukskrivningarna är att se hur sjukfrånvaron påverkar arbetskraftens faktiska storlek. I nedanstående tabell redovisas sjukfrånvaron mätt som antal års- arbetare i relation till antalet sysselsatta. Andelen sjukskrivna i procent av antalet sysselsatta i åldersgrupperna 21–. Andelen sjukskrivna, mätt i årsarbetare, kommer om nuvarande trend fortsätter att fördubblas och ytterliga drastiskt öka fram . En sådan utveckling kommer att minska den ekonomiska tillväxten och kraftigt förstärka den arbetskraftsbrist som förutses. I /2000,2 redovisas hur arbetskrafts- utbudet förändras med olika antaganden om arbets- kraftsdeltagandet. Om sjuktalen fortsätter att öka i samma eller lägre takt som , behöver arbetskraftsdel- tagandet i befolkningen öka väsentligt mer än vad kalkylerna i långtidsutredningen utgår från. Utredningen konstaterar att redan nuvarande nivå och i än högre grad en fortsatt negativ utveckling av sjukfrånvaron allvarligt för- sämrar förutsättningarna för den ekonomiska tillväxten i . 2 Bilaga 1 till /2000, tabell 3.8, sid 48. Kompletterande analys och basfakta 3.2.3Sjukfrånvarons utveckling i företag av olika storlek, i olika branscher och inom olika sektorer Sjukfrånvaron i företag av olika storlek Sjukfrånvaron ökar tydligt med företagets storlek. För samtliga storleksgrupper är sjuktalen högre än 1997. Skillnaden mellan dessa år är liten för män, men något större för kvinnor. De statistiska uppgifterna har hämtats från SCB:s kortperiodiska sysselsättningsstatistik, som bygger på kvartalsvisa uppgifter från ett urval av arbetsgivare. Sjukfrånvaro för kvinnor och män anställda på arbets- platser av olika storlek inom enskild sektor. Procent av anställda. Källa: Bearbetning av SCB:s kortperiodiska sysselsättningsstatistik. I diagrammet redovisas sjuktalen för åren, 1997, 1998 och 1999. Mellan dessa år ökade sjuktalen markant, framför allt bland kvin- nor. Diagrammet visar att ökningen av sjuktalen synes ha skett i stort sett lika i alla företag oavsett storlek. Det föreligger ett tydligt samband mellan sjukfrånvaro och arbetsplatsens storlek. Förklaringen kan vara att de anställda har betydligt större personligt engagemang i de små än i de stora före- tagen. Sambandet mellan närvaro, produktion och anställnings- trygghet kan också vara tydligare för den anställde i ett litet än i ett stort företag. Kompletterande analys och basfakta Sjukfrånvaron i olika branscher inom den privata sektorn Sjukfrånvaro i olika branscher 1997–1999. Procent av anställda. Utb,sjukv. Källa: Bearbetning av SCB:s kortperiodiska sysselsättningsstatistik Sjukfrånvaron inom tillverkningsindustrin är markant högre än inom andra branscher. De industrianställda männens sjuktal är högre än genomsnittet för privatanställda män och kvinnornas sjuktal över genomsnittet. –1999 har kvinnornas genomsnittliga sjuktal ökat och männens . Sjukfrånvaron inom olika sektorer I sjukförsäkringsutredningens delbetänkande redovisades att sjuk- frånvaron varierar starkt med åldern. Det konstaterades också att sjukfrekvensen är olika inom olika sektorer (, statlig och enskild). Utredningen har mera ingående analyserat åldersför- delningen bland de anställda inom respektive sektor och redovisar nedan de ytterligare kommentarer som kan göras beträffande skill- naderna i utveckling mellan olika sektorer. Kompletterande analys och basfakta Genomsnittsåldern för män och kvinnor anställda i stat- lig, respektive enskild tjänst 1999. Tabell 2b. Genomsnittsåldern för män och kvinnor anställda i stat- lig, respektive enskild tjänst 1995. Källa: Bearbetning av material från SCB: arbetskraftsundersökningar. En anställd i enskild tjänst var 1999 i genomsnitt närmare yngre än anställda i statlig eller . Skillnaden var större för kvinnor än för män. Genomsnittsåldern har ökat för de anställda i statlig eller . Medelåldern för de enskilt anställda ökade med . Skillnaden i de anställdas ålder gör att den genomsnittliga sjuk- frekvensen blir olika mellan sektorerna. För att utjämna inverkan av respektive sektors åldersfördelning på de totala sjuktalen har utredningen beräknat hur sjuktalen skulle ha utvecklats om alla sektorer haft samma åldersfördelning. Resultaten redovisas i följande diagram. Kompletterande analys och basfakta Kvinnors faktiska och åldersnormerade sjukfrånvaro inom olika sektorer 1990–1999. Kvinnors sjukfrånvaro med resp. sektors sjuktal och totalt genomsnittlig åldersfördelning 0,-0,-0, Skillnad mellan faktisk och åldersnormerad sjukfrånvaro 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 Källa: Bearbetning av material från SCB: arbetskraftsundersökningar. Kompletterande analys och basfakta var den åldersnormerade sjukfrånvaron för kvinnor i den enskilda sektorn betydligt högre än inom den kommunala. hade skillnaderna i stort försvunnit. De kommunalt anställda kvin- nornas åldersstruktur har förskjutitits . Detta år var medelåldern hos kommunalt anställda kvinnor mot för enskilt anställda. Medelåldern 1999 var 43 respektive . Förändringarna i åldersstrukturen förklarar dock endast till en del den stora relativa försämringen av sjuktalen för kommunalt anställda kvinnor . Skillnaden mellan den faktiska sjukfrånvaron och den åldersnormerade har successivt ökat . För enskilt anställda kvinnor är utvecklingen den motsatta. De faktiska sjuktalen har successivt förbättrats i jämförelse med de åldersnormerade. Den främsta förklaringen till utvecklingen inom den kommunala sektorn torde vara att framför allt de äldre kvinnornas sjuktal relativt sett försämrats , vilket i sin tur ökat åldersfördelningens påverkan på totalsiffrorna. Kompletterande analys och basfakta Mäns faktiska och åldersnormerade sjukfrånvaro inom olika sektorer 1990–1999. Mäns sjukfrånvaro med resp. sektors sjuktal och totalt genomsnittlig åldersfördelning Skillnad mellan faktisk och åldersnormerad Källa: Bearbetning av material från SCB: arbetskraftsundersökningar. Kompletterande analys och basfakta För männen har skillnaderna i sjukfrånvaro mellan olika sektorer i stort sett utjämnats . Den mest påtagliga föränd- ringen är att statligt anställda mäns sjuktal relativt sett starkt för- sämrats . Sjuktalen bland statligt anställda män är dock fortfarande väsentligt lägre än vad som skulle motiveras av den faktiska åldersfördelningen. Män inom kommuner och lands- ting har högre sjuktal än vad som motsvarar den faktiska åldersfördelningen. Den privata sektorns män har något lägre sjuktal än vad åldersfördelningen motiverar. 3.3Långtidssjukskrivna och 1999 – en jämförelse har i rapporten – bak- grund, diagnos och återgång i arbete jämfört långtidssjukskrivna och långtidssjukskrivna 1999. Rapporten pre- senteras i sin helhet i bilaga 3. Mellan och ökade antalet långtidssjukskrivna med 21 000 sjukfall från 154 000 till 175 000. Det var emellertid bara antalet sjukfall bland kvinnorna som hade ökat, från 84 000 till 109 000. Antalet sjukfall bland männen hade däremot minskat från 70 000 till 66 000. Antalet långtids- sjukskrivna kvinnor ökade således med 25 000 personer , medan antalet långtidssjukskrivna män minskade med 4 000 personer . Andelen kvinnor bland de långtidssjukskrivna ökade från mellan slutet av och 1999. Det betyder att kvinnorna nu utgör nästan två tredjedelar av alla långtidssjuk- skrivna. Andelen äldre, det vill säga personer som var , ökade från bland de långtidssjukskrivna mellan slutet av och 1999. Det fanns 1999 en större andel män än kvinnor bland dem som var äldre, 29 jämfört . Långtidssjukskrivna 1999 utgörs i högre utsträckning av perso- ner som inte tidigare varit sjukskrivna . De psykiska diagnoserna har ökat bland kvinnorna. Diagnosen utbrändhet fanns inte men omfattade 1999, 3 Orsaken till att 1992 används som jämförelseår är för att få samma mått vid jämförelsen. mättes nämligen sjukfallens längd i antal ersatta dagar, och efter 1992 i antal kalenderdagar. Kompletterande analys och basfakta av kvinnorna och av männen. Sjukdomar i rörelseorganen har visserligen minskat sin andel men svarar fort- farande för av samtliga diagnoser. Andelen personer som friskskrivs har minskat kraftigt och andelen som är sjukskrivna har följaktligen ökat. Få personer fick förtidspension i slutet av 1980- talet och så är fallet även 1999. 3.4.1De regionala skillnaderna i sjukfrånvaron Utredningen har kompletterat den analys av de regionala skillna- derna i sjukfrånvaron som gjordes i delbetänkandet och kan kon- statera att de stora skillnaderna kvarstår efter att hänsyn tagits till köns- och åldersskillnader samt olika regionala näringslivsstruk- turer. Utredningen vill därför upprepa sina slutsatser från delbe- tänkandet. Utredningen finner de stora regionala skillnaderna i utveck- lingen av sjukfrånvaron både anmärkningsvärda och svårförklarliga. En förklaring kan vara att tradition och inställning till sjukskriv- ningar som ett försörjningsmedel bland både medborgare, läkare och försäkringskassor varierar över landet. Sjukskrivningarna är höga i framför allt skogs- och Norrlandslänen, där arbetslösheten är, och har varit, hög . Sjukskrivning kan ha blivit ett icke avsett komplement till arbetsmarknads-, socialpolitiska och regionalpolitiska stöd. Detta skulle i så fall innebära att tillämp- ningen av sjukförsäkringen inte sker lika över landet. Eftersom befintlig sjukfrånvarostatistik saknar uppgifter som diagnos, anställningsförhållanden och sjukskrivande läkare m.m. har utredningen sammanställt ett 50-tal regionala sjukfallstudier gjorda av försäkringskassor i 15 län. mag. AnnaKarin har för utredningens räkning bearbetat och analyserat materialet. rapport sjukfallstudier åter- finns i sin helhet i bilaga 6. Utredningen konstaterar att de regionala studierna bekräftar nationella iakttagelser beträffande kön, ålder och anställnings- Kompletterande analys och basfakta Sammanfattningsvis bekräftar sammanställningen att antalet sjukfall i länen har ökat . Mest mar- kant är ökningen bland kvinnorna, som även står för en klar majo- ritet av sjukfallen. De sjukskrivna kvinnornas andel uppgår till , medan männen svarar för av sjukskriv- ningarna. Majoriteten av sjukfallen runt om i länen avser personer som är i åldrarna 50–. Den vanligaste diagnosen är problem i rörelseorganen, men den psykiska ohälsan ökar i samtliga undersökta län. Från några län kon- stateras att hjärt- och kärlsjukdomar och skador/olycksfall är typiskt manliga diagnoser, medan psykiska besvär och reuma- tism/ledsjukdomar har en kvinnlig övervikt. Specialstudier av sjukskrivningar relaterade till stress och utbrändhet visar att andelen sjukskrivna för dylika besvär ökar. Kvinnorna är överrepresenterade och majoriteten är i åldrarna 40- . Diagnoserna är vanliga bland tjänstemän och högre tjänste- män, men även bland anställda i offentlig sektor, såsom kommu- nens barn- och ungdomsomsorg. Arbetare, med ingen eller kort yrkesutbildning, utgör den största gruppen bland de sjukskrivna. Yrkesgrupper som framhålls som speciellt drabbade är för kvinnorna: vårdbiträden, undersköterskor, sjuksköterskor, lokalvårdare och kontorsarbetare samt för männen: metallarbetare, verkstadsarbetare, chaufförer samt ospecificerade tjänstemän på mellannivå. Kommunen med äldreomsorg, barn- omsorg och skola framstår som den dominerande arbetsgivaren, vad avser de sjukskrivnas arbetsförhållanden. De sjukskrivna arbetslösa är överrepresenterade i samtliga län i förhållande till den totala andelen arbetslösa. I många län utgör de arbetslösa nära en fjärdedel av sjukfallen. Studier uppmärksammar att sjukfallstiden tenderar att bli längre för de arbetslösa och att arbetslösa sjukskrivna är betydligt yngre än sjukskrivna med arbete. De sjukskrivna arbetslösa har en klar överrepresentation när det gäller diagnosen psykisk ohälsa. Primärvården eller sjukhusen står för en majoritet av sjukskriv- ningarna. Studier pekar på att kvinnor oftare har läkarintyg från primärvården och männen istället från sjukhusen samt att sjukhus- läkare sjukskriver än övriga och att det följaktligen är vanligare att kvinnor sjukskrivs än män. Heltidssjukskrivningarna dominerar i samtliga undersökta län. Andelen sjukskrivna på heltid varierar mellan . Kvinnor sjukskrivs på deltid i större utsträckning än män. Kompletterande analys och basfakta Företagshälsovården använder sig i större utsträckning än andra vårdinstanser av partiell sjukskrivning. Företagshälsovården är oftare den sjukskrivande instansen vid sjukfall relaterade till stress/utbrändhet och denna diagnos leder i större utsträckning till deltidssjukskrivningar och kortare sjukskrivningstider än övriga diagnoser. Medicinsk behandling framträder som den klart dominerande rehabiliteringsåtgärden i länen. Dock påpekas från flera håll att en stor andel av läkarintygen saknar uppgifter om rehabiliteringsbehov och det är följaktligen svårt att utifrån ett begränsat material dra några långtgående slutsatser. När det gäller sjukfallsstudiernas utformning framhålls det önskvärda att i framtida studier eftersträva större enhetlighet. De brister som är särskilt påtagliga är avsaknaden av definitioner, de varierande undersökningsperioderna, olika undersöknings- områden, icke angivna urval, knapphändiga uppgifter om åtgärder samt varierande undersökningsvariabler. Kvinnor har högre sjukfrånvaro än män och sjukfrånvaron ökar snabbare för kvinnor. Flera deskriptiva studier visar detta, däremot finns det ytterst få vetenskapliga studier om orsaker till detta, och ännu färre om möjligheter att påverka dessa förhållanden. Docent har för utredningens räkning skrivit rap- porten Varför har kvinnor högre sjukfrånvaro? Rapporten presen- teras i sin helhet i bilaga 5. I detta avsnitt återges en samman- fattning av iakttagelser och slutsatser. Möjliga orsaker till kvinnors högre sjukfrånvaro är att kvinnor är sjukare än män, att kunskapen inom medicin är mindre vad gäller diagnostisering, behandling, rehabilitering respektive prevention av kvinnors besvär, att kvinnor oftare har arbeten som är ergonomiskt och/eller psykosocialt krävande. Andra aspekter är att kvinnor och män eventuellt behandlas olika när de får besvär, inom sjukvården, försäkringen och på arbetsplatser, så att detta leder till högre sjuk- skrivning för kvinnor. En annan frågeställning är varför kvinnors sjukfrånvaro ökar snabbare än mäns. En stor del av förklaringen torde ligga i den ökning av kraven i de kvinnodominerade jobben som skett de senaste 10–15 åren, både för de kvinnor och för de män som arbe- Kompletterande analys och basfakta Eftersom antalet män där är få så slår detta hårdare mot kvinnor. Andra generella utvecklingstendenser i samhället som kan ha samband med detta är neddragningar i välfärdssystemet, vilka ökar kraven i, framförallt kvinnors, obetalda arbete, den negativa utvecklingen för ensamstående föräldrar, varav merparten är kvin- nor, samt de ökande klyftorna i samhället i sjuklighet. Förändringar i kvinnors och mäns förvärvsfrekvens och intensitet är andra fakto- rer av betydelse. Inom båda frågeställningarna är det centralt att beakta faktorer på olika strukturella nivåer i samhället; på internationell, nationell, lokal, arbetsplatsnivå, liksom på individnivå. Den vetenskapligt baserade kunskapen om sjukfrånvaro och för- tidspensionering är förvånansvärt liten, inte minst med hänsyn till de stora konsekvenser sjukfrånvaro har för samhällets, företags och försäkringsorganisationers ekonomi, för ekonomi och livskvalitet för individer och familjer samt arbetstillfredsställelse för alla de som i sitt yrke arbetar med förvaltning av försäkringen, med sjuk- skrivningsfrågor och rehabilitering, utan att ha en trygg kunskaps- bas att basera detta arbete på. Antalet vetenskapliga studier är överlag mycket begränsat inom detta område, men kanske speciellt så när det gäller mekanismer bakom könsskillnader i sjukfrånvaro. Kunskap behövs om faktorer på olika strukturella nivåer i sam- hället, och om hur dessa samverkar med varandra. Vidare behövs studier ur olika perspektiv; den försäkrades, försäkringens, sjuk- vårdens, arbetsgivarens och samhällets perspektiv, och med olika teoretiska och metodologiska utgångspunkter. Av utredningens direktiv framgår att det finns cirka 25 000 behandlande läkare som sjukskriver patienter. Flera under- sökningar har visat att olika läkare sjukskriver olika mycket. Utredningen har tagit del av iakttagelser av läkares sjukskrivningsmönster och av rapporten i ryggen, ont i nacken som utgivits av (). SBU framhåller vikten av att vid ryggbesvär, vara aktiv, återgå till sitt arbete och motionera i lagom och ökande omfatt- ning. Utredningen har också noterat att SBU nu genomför en ana- lys av vad som på forskningens nuvarande ståndpunkt kan sägas om sjukskrivningens positiva och negativa effekter. Kompletterande analys och basfakta analys blir ett viktigt bidrag till kunskap om sjukskrivningsinstru- mentet. har i sin avhandling – attitudes and doctors' practice with special emphasis on sick-listing practice in primary health care4 bl.a. redogjort för faktorer som styr läkares sjukskriv- ningsmönster. Avhandlingen är baserad på fyra delarbeten. Nedan ges en kort sammanfattning av resultatet av dessa. Genomgående i studierna finns ett syfte att undersöka hur läkares kön påverkar sjukskrivning. Syftet med delarbete ett var att studera hur attityder, kunskap och åsikter ser ut bland patienter med påbörjade sjukskriv- ningar och hos deras sjukskrivande läkare, arbetsgivare och hand- läggare på . Resultatet visade att de sjukskrivna patienterna värderade hälsoeffekterna av sjukskrivning mer positivt än de andra aktörerna och instämde mindre i att sjukskrivningar ibland kan vara skadliga för den framtida hälsan och arbetsför- mågan. De såg oftare arbetet som orsak till hälsoproblem och skattade effekterna av vila som behandling högre än de andra. De hade också sämre insikt i betydelsen av psykosociala förhållanden när det gäller värktillstånd och för längden av sjukskrivnings- perioden. De sjukskrivnas kunskaper om medicinska förhållanden av betydelse i sjukskrivningssammanhang var sämre ju äldre de var och ju äldre läkaren var desto större var dennes tilltro till sjuk- skrivning som behandlingsmetod.