sou · GOB321d2 · 2001-01-01 00:00:00 — Omräknat som månadsinkomst motsvarar grundbeloppet, för en månad med , . Ersättning vid arbetsmarknadspolitiska aktiviteter I förordningen (1996:1100) om aktivitetsstöd finns bestämmelser om utbildningsbidrag till personer som deltar i bl.a. arbetsmark- nadspolitiska aktiviteter som t.ex. arbetsmarknadsutbildning (i form av utbildning, datortek och arbetspraktik), yrkesinriktad rehabilitering och stöd till start av näringsverksamhet. Enligt förordningen gäller som huvudregel att deltagare som är eller skulle ha haft rätt till ersättning enligt lagen om arbetslös- hetsförsäkring har rätt till utbildningsbidrag motsvarande arbets- löshetsförsäkringen, dock lägst (2 § första stycket). Till deltagare som inte är berättigad till ersättning enligt lagen om arbetslöshetsförsäkringen lämnas dagpenning med (2 § tredje stycket). 9.4Utredningens överväganden och förslag 9.4.1Rätt till ersättning från grundförsäkringen Utredningens förslag: En totalförsvarspliktig som har slutfört grundutbildning som är enligt lagen om totalförsvarsplikt skall på grund av denna tjänstgöring kunna beviljas ersättning från grundförsäkringen (plikttjänstvillkoret). Om grundutbildningen inte har kunnat slutföras på grund av att den totalförsvarspliktige har skadas under denna eller av omstän- digheter som den totalförsvarspliktige inte råder över skall ersättning från grundförsäkringen ändå kunna beviljas om tjänst- göringen pågått . Tjänstgöring enligt lagen om totalförsvarsplikt Ersättning från arbetslöshetsförsäkringen bygger på förutsätt- ningen att den försäkrade har haft förvärvsarbete i viss omfattning före arbetslöshetens början. Dels krävs arbete som grund för 256 Förmåner och andra motivationshöjande åtgärder inträde i arbetslöshetskassan/anslutning till Arbetslöshetskassan ALFA, dels för uppfyllande av ett arbetsvillkor. Dess syfte är att vid ofrivillig arbetslöshet fram till ett nytt arbete kompensera för inkomstbortfall för den som har en fast förankring på arbetsmarknaden. Detta kommer till uttryck genom kravet på att den arbetslöse skall ha förvärvsarbetat i viss minsta omfattning (arbetsvillkoret) innan ersättning kan betalas ut. Som minsta tid gäller enligt huvudregeln i 12 § att sökanden under en ramtid av före arbetslöshetens inträde skall ha förvärvsarbetat och utfört arbete under var och en av dessa månader. Sökanden som uppfyller nu nämnda villkor har rätt till ersättning från grundförsäkringen. Den som har varit medlem i en arbetslöshetskassa/ansluten till Arbetslöshetskassan ALFA har efter att ha uppfyllt arbetsvillkoret rätt till inkomstrelaterad inkomst Det är i princip endast reguljärt arbete som kan ligga till grund för uppfyllande av arbetsvillkoret när den sökande första gången ansöker om ersättning. Tjänstgöring enligt lagen om totalförsvars- plikt ses inte som förvärvsarbete i arbetslöshetsförsäkringens mening. Vid beräkningen av den ramtid, inom vilken reguljärt arbete skall ha pågått, bortses dock t.ex. från perioder med plikt- tjänstgöring . På så sätt sträcks ramtiden ut och eventuellt arbete som ligger före tjänstgöringen kan nås. Vid ny ansökan om ersättning gäller inte samma strikta arbets- villkor som vid en förstagångsansökan utan ett återkvalificerings- villkor. Enligt dessa regler får sökanden bl.a. räkna med plikt- tjänstgöring, dock högst för uppfyllande av arbets- villkoret (19 § ). Enligt utredningens mening bör plikttjänstgöring ses som för- värvsarbete i arbetslöshetsförsäkringens mening och därmed kunna ligga till grund för ersättning. Utredningen är medveten om att en sådan vidgning av försäkringsskyddet bryter mot det gene- rella arbetsvillkoret i försäkringen. Det innebär att arbetsvillkorets ursprungliga innebörd att vara en garanti för att den ersättnings- berättigade har en fast anknytning till arbetsmarknaden förändras. Å andra sida har den som har fullgjort plikttjänstgöring förhindrats att förvärvsarbeta och därmed kvalificera sig för rätt till ersättning från arbetslöshetsförsäkringen. Enligt utredningens mening blir det nödvändigt när så få skall genomgå pliktutbildning, att skapa sådana förutsättningar för dessa, att villkoren blir någorlunda lika gentemot de som inte tas ut till Förmåner och andra motivationshöjande åtgärder 257 Att jämställa plikttjänstgöringen med förvärvsarbete i arbetslöshetsförsäkringens mening är en åtgärd. Det är en trygghetsfråga för de som genomgår pliktutbildning att få sådan ersättning om de inte får ett arbete. Utredningen utgår från att tillgängliga arbetsmarknadspolitiska åtgärder som t.ex. yrkesvägledning och arbetsmarknadsutbildning erbjuds den som genomgått pliktutbildning och saknar arbetet. Också för dessa har rätt till ersättning stor betydelse. De svårigheter som möter den som har fullgjort sin plikttjänst- när han eller hon söker sig ut på arbetsmarknaden skiljer sig inte i grunden från de svårigheter som möter den som söker sig ut på arbetsmarknaden i direkt anslutning till avslutade studier. Förmedling av arbetet, yrkesvägledning och arbetsmarknadsutbildning i form av utbildning och yrkespraktik m.m. är exempel på åtgärder som för dessa nytillkomna på arbetsmarknaden blir det primärt mest betydelsefulla. När sådana åtgärder prövats kan ersättning från grundförsäkringen beviljas enligt det s.k. studerandevillkoret i 18 § . Enligt utredningens mening bör en liknade lösning sökas för den som har fullgjort sin plikttjänstgöring och inte uppfyller arbetsvillkoret i arbetslöshetsförsäkringen. Enligt utredningens mening är det angeläget att den som har fullgjort sin plikttjänst- ges rimliga ekonomiska förhållanden den tid som förflyter innan han eller hon får en anställning Som villkor för ersättning enligt studerandevillkoret föreskrivs dock att sökanden – utom annat – antingen stått till arbetsmarkna- dens förfogande eller förvärvsarbetet i minst . Någon sådan tidsram bör inte gälla för den som har fullgjort plikttjänst Rätt till ersättning från grundförsäkringen skall i princip gälla för alla som har slutfört grundutbildning för värnplikt eller civilplikt enligt lagen om totalförsvarsplikt (plikt- tjänstvillkoret). Ersättning enligt grundförsäkringen utgår för när- varande med per dag. Omräknat som månadsinkomst motsvarar grundbeloppet, för en månad med , . 258 Förmåner och andra motivationshöjande åtgärder 9.4.2Rätt till inkomstrelaterad ersättning Utredningens bedömning: Tjänstgöring enligt lagen om total- försvarsplikt bör inte kunna kvalificera till rätt till inkomstrelate- rad ersättning För att det skall föreligga rätt till inkomstrelaterad ersättning från arbetslöshetsförsäkring måste sökanden inte bara uppfylla vill- koren för rätt till ersättning från grundförsäkringen utan också ha varit medlem i en arbetslöshetskassa eller ansluten till Arbetslös- hetskassan ALFA . Medlemskap eller anslut- ning kan också grundas på studier under förutsättning att veder- börande uppfyller studerandevillkoret i 18 § samt har en utbildning för arbete inom kassans område (34 § LAK) Enligt utredningens mening bör i detta avseende inte införas några spe- cialregler eller särlösningar för den som fullgör plikttjänst. Utredningens förslag: Tid för tjänstgöring enligt lagen om totalförsvarsplikt skall i sin helhet få räknas med för uppfyllande av arbetsvillkoret vid ny ansökan om ersättning. Vid ny ansökan om ersättning gäller som utredningen tidigare nämnt inte samma strikta arbetsvillkor som vid en förstagångs- ansökan utan ett återkvalificeringsvillkor. Enligt dessa regler får sökanden bl.a. räkna med plikttjänstgöring, dock högst två måna- der för uppfyllande av arbetsvillkoret (19 § ). Enligt utred- ningens mening bör emellertid plikttjänstgöringen i sin helt få jämställas med arbete vid återkvalificering. Den som en gång har påbörjat en ersättningsperiod skall således vid en ny ansökan om ersättning i sin helhet få räkna med tid för tjänstgöring enligt lagen om totalförsvarsplikt. Kortare frivillig militär grundutbildning Utredningen har föreslagit att den som är lämplig och inte tas ut för plikttjänstgöring men vill genomgå en sådan utbildning skall erbjudas en kortare militär grundutbildning hos Försvarsmakten. Denna utbildning är visserligen frivillig men den som skrivits in Förmåner och andra motivationshöjande åtgärder 259 blir vid straffansvar skyldig att fullgöra utbildningen enligt samma bestämmelser som gäller för den som skrivits in med plikt. Enligt utredningens mening bör därför denna tjänstgöring kunna kvalificera till ersättning från arbetslöshetsförsäkringen. Den korta tjänstgöringstiden gör visserligen att den inte kan berättiga till ersättning enligt grundförsäkringen, men den skall jämställas med arbetet vid återkvalificering. Utredningens förslag: Det i samverkan mellan totalförsvars- myndigheterna och högskolan påbörjade arbetet med få till stånd en poängsättning i civila termer av pliktutbildningen skall påskyndas. Utformningen av de tjänstgöringsintyg som de totalförsvars- pliktiga får vid utryckningen skall utvecklas. Intygen skall bl.a. ge besked om förmågan att arbeta i grupp, ta initiativ och leda andra. Systemet som gör det möjligt för den som genomgår grund- utbildning att utan kostnad delta i högskoleprovet skall tillämpas inom hela totalförsvaret. Den som har genomgått grundutbildning bör ha förtur till statligt reglerad utbildning. Det skall kunna gälla utbildning för anställning som t.ex. polis och tulltjänsteman. Utredningen har övervägt möjligheterna att ge plikttjänstgöringen ett civilt meritvärde. Med det menar utredningen att tjänstgöringen av både arbetsgivare och den enskilde som genomgått utbildningen anses vara något som ger nytta i det fortsatta livet. I mer begränsad form kan det uttryckas som ett poängvärde som ger den pliktige tillträde till utbildningar som det annars hade varit svårare att bli antagen till eller ökar möjligheterna att få ett arbete som han eller hon är intresserad av. Meritvärdet kan även uttryckas som den allmänna status som omgivningen ger plikttjänsten. Den som genomgår utbildningen får del av denna status genom omgivningens reaktioner. Det anses allmänt att den som har genomgått pliktutbildning har fått 260 Förmåner och andra motivationshöjande åtgärder en extra mognad eller skaffat sig kunskaper som den som inte fullgjort tjänstgöring saknar. Det finns vissa möjligheter att översätta de kunskaper som pliktiga tillägnar sig under grundutbildningen till mått som motsvarar den civila skolvärldens. Ledarskap och språk är två områden som detta skulle kunna handla om. Det är emellertid svårt att helt beskriva detta i civila termer. Det gäller t.ex. förmågan att skjuta med en automatkarbin eller att stridsleda en patrullbåt. I detta sammanhang måste konstateras att plikttjänsten normalt används för att samhället vill fylla ett behov av en kompetens som inte är tillgänglig på annat sätt. Många utbildningsavsnitt och ämnesområden går därför inte att översätta till andra kompetenser. Utredningen anser att det ändå inom det här området finns möjligheter att komma längre . De militära och civila kur- serna inom totalförsvaret bör kunna avgränsas och definieras i termer som till en del motsvaras av annan utbildning i samhället. Ett sådant arbete har under en följd av år bedrivits i samarbete mellan de totalförsvarsmyndigheterna och olika högskolor och universitet. Initiativet har ofta legat på lokal nivå och olika för- band och skolor har kommit olika långt. Försvarsmakten har strävat efter att åstadkomma poängsättning av främst befälsutbildningen i civila hög- skoletermer. Utvecklingen har gått långsamt. Försvarsmakten har som arbetsinriktning att med början inom Försvarshögskolan åstadkomma en rent akademisk värdering av ett flertal kurser. Med stöd av detta – och med stöd av särskild pedagogisk utbildning av alla Försvarsmaktens lärare på befälsskolor – skall utvecklingen sedan drivas vidare inom den militära verk- samheten. Möjligheterna att göra motsvarande genomlysningar av pliktutbildningen kommer därmed att öka. Utredningen anser att det är ytterst angeläget att det påbörjade arbetet med att poängsätta pliktutbildningen påskyndas. Detta är en viktig motivationshöjande åtgärder. De utbildande myndig- heterna – framför allt Försvarsmakten och – bör få i uppdrag att utarbeta en lösning, som dels snabbare inkluderar dem som genomgår pliktutbildning, dels redan på kort sikt kan tillämpas likartat i hela . Förmåner och andra motivationshöjande åtgärder 261 Dagens intyg vid avslutad tjänstgöring har en utformning som ger en god information om den utbildning som den pliktige genom- gått. De kan enligt utredningen emellertid utvecklas ytterligare. De bör innehålla en ännu mer detaljerad beskrivning av vilken utbildning som den pliktige tillgodogjort sig – främst i ämnen eller motsvarande med en allmängiltig civil inriktning. Tjänstgöringsintygen bör bl.a. ge besked om förmågan hos den som genomgått grundutbildning att arbeta i grupp, ta initiativ och leda andra. De intyg som är väl utformade kommer av arbets- givare och civila skolor att uppfattas som viktiga informations- bärare. En efterfrågad förmån är att få möjlighet att genomföra högskole- provet kostnadsfritt. Det uppfattas som motivationshöjande för den relativt stora grupp (möjligen hälften) av de pliktiga som avser att efter grundutbildningen fortsätta med studier på högskola. ger många av Försvarsmaktens förband de värnpliktiga denna möjlighet genom att utnyttja personalvårds- medel. Utredningen anser att dagens ordning bör ersättas av ett enhet- ligt tillämpat system, som innebär att pliktpersonal under en nor- mal grundutbildningstid får delta i högskoleprovet. Rättigheten bör begränsas till högst två tillfällen. En bedömd högsta kostnad för detta är 5 milj. kronor . Åtgärden bör kunna finansieras inom ramen för befintliga personalvårdsmedel. 9.5.5Antagning till utbildning för statlig verksamhet En tydligare markering av att fullgjord plikttjänstgöring är en merit, skulle kunna vara att den som genomgått grundutbildning, får företräde vid intagning till högre utbildningar. motsätter sig emellertid ett system, där plikttjänsten ger ett gene- rellt poängpåslag vid antagning. Poängen är enligt Högskole- verket direkt knuten till visad studielämplighet, något som är svårt att visa genom plikttjänsten. 262 Förmåner och andra motivationshöjande åtgärder En annan modell skulle kunna vara att låta de som genomgått grundutbildning bilda en speciell antagningsgrupp, som fördelas mellan landets högskolor och universitet. Även ett sådant system skulle sannolikt möta starkt motstånd. Utredningen anser inte att detta bör utvecklas vidare. En tredje möjlighet är att den som genomgått pliktutbildning får förtur till utbildning för civil statlig verksamhet. Utredningen anser att det är rimligt att genomförd pliktutbildning skall ge för- tur till utbildning för anställning som t.ex. polis och tull- tjänsteman. Utredningen anser att det är angeläget att de utbildande total- försvarsmyndigheterna genom aktiva åtgärder bidrar till att stärka plikttjänstens anseende hos de statliga arbetsgivarna. Det är sedan en fråga för dessa att bedöma om plikttjänsten skall utgöra ett krav eller en merit vid anställning. Utredningen föreslår därför inte någon reglering av antagningen till de statliga utbildningarna. 10Grundutbildningens genomförande, m.m. Utredningen skall enligt direktiven överväga möjligheterna att genomföra förändringar som leder till att utbildningssystemet blir flexiblare med avseende på större variationer i utbildningstidernas längd. Utredningen skall också utreda och föreslå de eventuella förändringar som behöver göras av pliktsystemet, så att det kan möta ett kvarstående behov av att långsiktigt kunna anpassa för- svarsförmågan. I det sammanhanget skall utredningen analysera för- och nackdelar med ett utbildningssystem som tillåter att grundutbildningen inte behöver genomföras i en följd, t.ex. att en andra del av grundutbildningen görs först i ett anpassningsskede. Utredningen skall även utreda behovet av och möjligheten att krigsplacera den totalförsvarspliktige efter en sådan utbildning. Utredningen skall vidare beakta möjligheterna att förlägga utbildningstiderna, så att de i mindre utsträckning än kolli- derar med när terminerna för högskolestudier börjar och slutar. Vidare skall utredningen överväga om pliktutbildning med värnplikt eller civilplikt kan effektiviseras ytterligare. I det sam- manhanget skall utredningen också överväga frågor om utbild- ningstidens längd. I detta kapitel behandlar utredningen frågor om genomförandet av grundutbildningen – utbildningens längd, förläggningen , samordningen med annan utbildning i samhället, utbild- ningssystemets uppbyggnad och det pedagogiska innehållet. 264 Grundutbildningens genomförande, m.m. Utredningen behandlar vidare bl.a. två frågor som enligt utred- ningens mening har stor betydelse för motivationen hos de allra flesta tjänstgöringsskyldiga. Utredningen anser att det skall vara ett grundläggande mål att pliktutbildningen planeras så att de som genomgår utbildning inte behöver vänta med högskolestudier och annan fortsättningsutbildning i mer än två terminer. Samma sak gäller den som gör uppehåll i den eftergymnasiala utbild- ningen för att kunna genomgå grundutbildning hos en totalför- svarsmyndighet. Som en följd av detta föreslår utredningen att inryckningen till grundutbildning för dem som skall genomgå militär befälsutbild- ning skall ske efter gymnasieskolans slut. För den stora grupp av värnpliktiga som inte tjänstgör lika börjar grundutbildningen med en sådan planering eller september. Därmed vet de som skall rycka in vilka tider som gäl- ler och kan planera sin tillvaro efter detta. Utredningen har inte närmare studerat om de principer som föreslås kan gälla även grundutbildning som sker med ett eventuellt ökat säkerhetspolitiskt hot. Principerna bör emellertid kunna tillämpas även i sådana situationer. Utredningens förslag: De förbättringar som efter hand sker av de tekniska hjälpmedlen i den militära utbildningen skall kunna användas för utökning av Försvarsmaktens uppgifter och för begränsningar i utbildningstidens längd. Det skall finnas en flexibilitet i bedömningen av hur lång utbildningstiden för olika befattningar eller verksamheter skall vara. Utbildningstidens längd bör övervägas i samband med planeringen inför varje nytt utbildningsår och förändringar kunna vidtas som innebär att resurserna utnyttjas på bästa sätt. Det finns anledning att även i fortsättningen för olika kate- gorier av utbildning reglera den längsta tid som utbildningen får ta i anspråk. Med den flexibilitet och anpassning till beho- ven som bör finnas är det däremot inte nödvändigt att i en för- fattning ange den lägsta tid som utbildningen skall omfatta. Grundutbildningens genomförande, m.m. 265 10.2.1Nuvarande regler och planering har fastställt det högsta antal dagar som får gälla för grundutbildning med värnplikt. Det lägsta antal dagar som gäller för utbildning av värnpliktiga bestämmer regeringen. Utbildningstidens längd för olika slag av militär grundutbild- ning – och tidpunkterna för in- och utryckning – regleras i G Försvarsmaktens föreskrifter om utbildning och krigsplace- ring av totalförsvarspliktiga (FFS 1998:10). Föreskrifterna reglerar in- och utryckningstiderna i stort. Chefen för grundorganisationsledningen i högkvarteret fastställer exakta tidpunkter för de olika slagen av personal och de olika utbild- ningsalternativen. Han får till en chef för ett förband eller en skola delegera beslutanderätt för andra utbildningsalternativ än som framgår av föreskrifterna. De värnpliktiga som utbildas för förband i den militära insats- organisationen genomgår grundutbildning under det antal månader som framgår av följande sammanställning. Kompanibefäl (KB) Chef eller stf chef för pluton Plutonsbefäl (PB) Chef eller stf chef för tropp Chef eller stf chef för grupp Meniga specialister () Meniga soldater/sjömän (F) Andra slag av militär pliktpersonal är bevaknings- och depåvärn- pliktiga, som genomgår åtta månaders grundut- bildning, och mobiliserings- och förplägnadsvärnpliktiga, som också utbildas . 266 Grundutbildningens genomförande, m.m. Civila myndigheter utbildar civilpliktiga som lig- ger inne för grundutbildning under det antal dagar som ÖCB fast- ställer inom ramen för de av fastställda högsta antalet dagar för grundutbildning med civilplikt. I motsats till vad som gäller för grundutbildning med värnplikt har regeringen inte beslutat om någon lägsta gräns för utbildningen med civilplikt. Ett antal exempel på tider som utbildningen för ett antal befattningar får ta i anspråk redovisas i sammanställningen som följer. * , om den som skall genomgå utbildning är hemskyddsombud. 10.2.2Myndigheternas bedömning av vilken utbildningstid som fordras Försvarsmaktens synpunkter i underlaget till regeringen Försvarsmakten anser att utbildningstiderna i princip bör vara desamma som i det nuvarande utbildningssystemet. Utbildnings- tidernas längd kommer emellertid att prövas inom myndigheten. Förändringar kan komma att ske. Utbildningstiden kan komma att öka för en del särskilt krävande befattningar i tekniskt komplexa system men i stället minska för andra befattningar. Försvarsmakten har övervägt möjligheterna att generellt för- korta utbildningstiderna men kommit till slutsatsen att detta inte är lämpligt. Den tekniska och taktiska utvecklingen och kraven på det militära försvaret innebär att det i fortsättningen inte kommer Grundutbildningens genomförande, m.m. 267 att finnas några soldatuppgifter av enklare slag. Att minska de nuvarande utbildningstiderna bedömer Försvarsmakten som möj- ligt för ett fåtal framtida värnpliktsbefattningar. Det är framför allt fråga om befattningar i stödfunktioner. Utbildningssystemet syftar till att utbilda förband. Av det skä- let måste utbildningstiderna inom förbanden samordnas. Förbandsmålen går att uppnå först i slutet av varje utbildnings- omgång. Överväganden om utbildningstidens längd måste således ske med ett helhetsperspektiv och får inte styras av enskilda befattningars krav. Till detta kommer enligt Försvarsmakten att en ytterligare dif- ferentiering av utbildningstiderna för meniga försvårar de föränd- ringar inom mönstrings-, utbildnings- och krigsplaceringssyste- men som myndigheten föreslår. Vinsterna med en förkortad grundutbildning för en del kategorier måste vägas mot det mer komplexa system för inryckningar som blir följden och de befäls- resurser som särskilt måste avdelas om inryckningstidpunkterna blir fler än som Försvarsmakten har planerat. Den kortaste utbildningstiden bör enligt Försvarsmakten vara omkring och den längsta 15 månader. Inom dessa ramar skall utbildningstiderna emellertid få variera. Utbildnings- modellen skall också medge att en del förband från tid till annan får både lägre och högre duglighetsmål som de skall uppnå. Försvarsmakten har föreslagit att systemen med depå-, mobilise- rings- och förplägnadsvärnpliktiga skall upphöra . Kvar blir en grundutbildning för värnpliktiga i bevakningstjänst. Som tidigare framgått är avsikten att utbildningen skall omfatta ca 1 300 bevakningsvärnpliktiga . De meniga i bevakningstjänst bör ha nio månaders grundut- bildning. Omkring avdelas för förbe- redande utbildning och de återstående sex månaderna för bered- skapstjänst och fortsatt befattnings- och förbandsutbildning. Försvarsmakten framhåller i underlag till utredningen att kraven kvalitativt sett på det militära utbildningssystemet kommer att 268 Grundutbildningens genomförande, m.m. Till detta skall enligt Försvarsmakten läggas den allt högre tekniska kompetens som modern krigföring fordrar. För förban- den i insatsorganisationen är möjligheterna att reducera utbild- ningsmålen små. Utbildningstiden måste vara så lång att dessa förband kan samtränas. Detta förutsätter att de olika enheterna har den utbildning som samträningen fordrar.