sou · GOB349d7 · 2001-01-01 00:00:00 — Dessa tre personer har inte på något sätt någon koppling till dem, de är inga motståndare, de är bara annor- lunda. De skulle kunna säga till den serbiska kyrkan: Om vi ser på er, så säger era följande... er Bibel säger följande... er tradition säger följande... Vad de gör är att de påminner dessa människor om att de ska bli starkare i det som de själva nner heligt. Vi försöker inte ha någon slags diskussion mellan religioner. Vi strävar rätt och slätt efter att förstärka dessa människors egna värderingar. Vi tror att det kunde vara uppmuntrande att träffa människor från andra religioner, som inte har något som helst egenintresse av att stärka den religion de besöker. Men de stärker den religionen genom sitt engagemang för fred. De kommer från världssamfundet, så de är en helhet, för att stärka mig utifrån så att jag kan få en annan slags makt och inspiration att tala med mina församlingsbor om fred. Idén är att framkalla en önskan hos dessa människor: Vad är det vi gör? Detta är inte i enlighet med vår religion. Detta är inte i enlighet med vår tro. Bara väcka dem, det är vårt projekt. I grunden handlar allt om interreligiös dialog, ett medel för att gå djupare in i det egna själsliga förnuftet. Vi vet inte om detta fungerar, men idén är att om vi lyckas få människor att blåsa nytt liv i sina religiösa rötter och i sin erfarenhet som utgår från deras egna heliga personer, då kanske de säger: Vänta en tag! Detta är inte rätt. Varför ska vi döda varandra? Varför ska vi dödas? M I L L E N N I E K O M M I T T É N – Jag förstår vad du menar, säger , men man måste också tänka på följande: Religion ska förstås i sitt sammanhang, eftersom även kommer från ett sammanhang, den kan inte isoleras. Vilka religiösa texter ska du välja? En del säger gå ut och döda för att bevara identiteten. Texter ska förstås i sina rätta sammanhang, annars kan det bli total katastrof. kan serberna säga vår idé handlar om att rensa ut och man kan ta två eller tre böcker från som talar om etnisk rensning. –De människor som vill ha konikter vill inte fördjupa sin förståelse av livet och verkligheten, inikar KG . Det handlar om identitet, man kanske behöver en ytlig identitet och man längtar verkligen efter att någon ska ge en en förevändning att ha den typen av identitet. –Det är kärnpunkten, menar . Den fantastiska möjlighet som religionen erbjuder är att uppnå ett tillstånd av kärlek och nåd, där en hel del av dessa saker försvinner. Man behöver inte ha en falsk identitet om man älskar. Och man behöver inte veta om det är sant eller inte, eftersom man älskar! –TVÅ SIDOR AV SAMMA MYNT –Men om man blir rädd så förlorar man kanske det tillståndet, säger . Jag tror att rädsla är en av drivkrafterna och kärlek en annan. Jag kände att vi började med den destruktiva sidan och att vi närmar oss den mer konstruktiva. Men jag vill verkligen att vi ska vara väldigt, väldigt med- vetna om den rädsla som nns inpräntad i människor, och vad som händer när andra former av trygghet försvinner. Det handlar också om orättvisor, eftersom dessa framkallar rädsla: Ingen försvarar mina rättigheter, min mänskliga värdighet, ingen ser till att jag överlever, att jag har mat och skydd . Bristen på trygghet är ett hot i vår värld. Den nns överallt och den sprider sig. Kärlek måste vara väldigt konkret för att övervinna rädsla. Men menar att man måste skilja mellan två tjänster. Den ena är att vara tjänare och stötta människor med mat eller trygghet eller vad det månde vara. Den andra är den mystiska vägen, som bara är en förening med , att vara med , att älska . Vi måste alla bestämma oss för vilken kallelse vi har, vilken som är närmast våra hjärtan. Man måste bestämma vilken kallelse man har. M I L L E N N I E K O M M I T T É N –Om man ser på , kan man inte ha en uppdelning, säger . Han levde ett holistiskt liv. När delar ut brödet, är det kärlek och det är kärlek i handlande. Men han utför det själv, vilket är evangeliets kärna. Det är kärlek i handlande, kärlek personierat. Han tillfredsställde människornas behov. tror att det till och med skulle vara farligt att skilja på de två. –Om jag skulle dra mig tillbaka och bli en mystiker för min egen skull, och sitta där och leva i frid med och min församling utan att störas av det andra, eller om jag skulle gå ut och kämpa med alla slags frågor utan att ha den förbindelsen, så skulle det vara förvirrande. Saken är att föra dem samman. –För mig fullbordas på något sätt den bibliska uppenbarelsen i första brev, berättar KG . Det är för mig höjdpunkten så att säga, det är där jag får de mest mystiska orden. Det är det enda ställe där det uttryckligen sägs att är kärlek, men det är också där det betonas att man aldrig kan skilja på kärleken till och kärleken till sina medmänniskor. Ingen annanstans betonas det så starkt som där. menar att nåd kommer inte till en genom att man gör goda gärningar. –är jag lite skeptisk mot för mycket utåtriktade handlingar, säger han. –Men vi talar inte om att göra en sak eller en annan, utan om att göra båda. har den djupaste respekt för mysticism, mystiker, och inre andligt liv. Alla måste inte göra goda gärningar, en del människor kan sitta och göra ingenting och utgöra en enorm inspiration för andra runt om dem, säger hon. Vad hon är rädd för är att vi snarare riskerar att förlora de utåtriktade handlingarna än det andliga. Frågan är hur vi ska vara kontemplativa i en värld med så mycket lidande, säger . –Låt oss ta Bosnien som ett praktiskt exempel, föreslår KG . Fanns där en situation då det fanns plats för den här sortens aktiviteter, då en starkare aktivitet från kyrkor fortfarande kunde ha påverkat situationen? Kan vi nu efteråt lära oss något av den process som ledde fram till de blodiga konikterna? Se strukturer i tid menar att vi som kyrkor, som trossamfund, måste inse att vår uppgift är att vara där, inte bara för vår egen skull utan i ett vidare sammanhang, för världens skull. – Vad hände ? Jo, då var kyrkorna alldeles för lång- samma med att reagera mot vad som hände. I grund och botten reagerade de inte förrän de hotades som kyrkor. M I L L E N N I E K O M M I T T É N Det är en varning för oss . Vi bör ligga lite före och inse vad som händer med strukturerna runt om oss, när strukturerna nedmonteras och hotas och människor pressas in i dessa djupa narcissistiska rädslor. Det hände i Bosnien. Människor kände att det fanns inget annat sätt att nna räddning och trygghet än i familjen, släkten, sin etniska och religiösa församling. Vår utmaning är att se dessa strukturer. De kan vara sekulära likaväl som religiösa, eftersom många av dem är falska polariseringar. skapade även sekularisering. Vad är gott och vad är ont? Det är mycket intressantare att försöka visa vad som är befriande, vad som är för rättvisa, kärlek eller samhället och som inte utesluter och marginaliserar människor ekonomiskt och socialt och så vidare. ger ett konkret exempel på detta, från situationen på . – När min biskop utnämner mig till en viss kyrka, utnämner han mig för hela samhället, berättar han, och där nns ett , buddhistmunkar, hinduer och muslimer. I det sammanhanget innefattar mitt prästämbete hela samhället. Men väldigt ofta begränsar vi våra prästämbeten till enbart kristna. Endast under kriser försöker vi bygga en helhet, och då är det . Väldigt ofta nns det alls ingen kommunikation mellan interreligiösa grupper. BÖRJA MED SIG SJÄLV – Jag håller med, säger . När konikten uppstår är det . En sak vi kan göra är att börja med oss själva. Vet jag vad fred är? På vilket sätt gör jag mig för alltid av med rädslan och sätter in kärlek i stället? Vad som är intressant är vad vi gör. Vad gör jag med mitt liv? Hur utövar jag fred? Hur gör jag mig av med rädsla? Hur hanterar jag konikter med mig själv, med ? SAMSPELET MELLAN DET PRIVATA OCH SAMHÄLLET , VÄRLDEN Det nns ett samband mellan det privata och den våldsstruktur som du nämnde, menar . Två kvinnor dödas i sina hem, enligt statistiken. Man kan säga att det är en naturlig kultur, men man kan också säga att det nns rädsla inom en man som slår sin fru. Samma rädsla är också en kraft bakom konikter som blir våldsamma. Konikt är inte nödvändigtvis ett fult ord, vi behöver leva med konikter, det är en del i en fredlig värld. Men vi måste inse att vi löser inte konikter med våld, då skjuter vi bara upp dem. Vi måste lösa konikter med fredliga medel, M I L L E N N I E K O M M I T T É N senare, vid förhandlingsbordet, våld löser inte konikter. Vi behöver hantera kon- ikter på fredliga sätt. Då är samspelet mellan det privata och strukturen väldigt vik- tigt. Man kan starta på båda sätten, men inte välja det ena eller det andra. Verkligheten är rikare än jag allena – Vi håller alla med om att religion ibland bidrar till våld, säger . På samma gång kan religion också vara en helande närvaro i samhället. Varje kon- ikt är inte nödvändigtvis bunden till religionen som sådan; vissa konikter är resultatet av livet i en orättvis värld. En del av dessa saker, såsom våld, är sym- tom på ett större problem. Religion har bidragit på vissa sätt, men den kan också bringa helande och rättvisa till världen. Och vi kan alla leva i ömsesidigt beroen- de, där vi är beroende av varandra och delar på resurserna. Det är religionens funktion. –För mig är den avgörande punkten huruvida vi nner vår identitet inifrån eller ijämförelse med andra, avslutar KG . Om jag älskar, är det en identitet inifrån. Att inkludera och att exkludera är centrala ord när det handlar om att leva till- sammans på ett fredligt sätt. Har jag behov av att du är annorlunda för att förstär- ka min egen svaga identitet, eller kan jag leva med olikheter som utmaningar och gåvor? Verkligheten är rikare än jag allena. M I L L E N N I E K O M M I T T É N