sou · GOB386d1 · 2001-01-01 00:00:00 — får medge undantag från bestämmelserna i första stycket för en enskild person, om det finns synnerliga skäl för det. 16 § Med läkemedelsförmån avses ett skydd mot höga kostnader vid in- köp av förmånsberättigade varor som avses i 5, 12 och 13 §§. När den sammanlagda kostnaden för inköp av förmånsberättigade varor som den förmånsberättigade köper räknat från det första inköpstillfället överstiger skall vid ytterligare inköp av förmånsberättigade varor endast en expedi- tionsavgift enligt vad som anges i 17 § betalas. Har en förälder eller föräldrar gemensamt flera barn i sin vård, tillämpas bestämmelserna i andra stycket gemensamt för bar- nen. Den sammanlagda kostnad som anges i andra stycket skall i dessa fall vara . Även barn som fyller omfattas av läkemedelsförmånen. Med förälder avses även foster- förälder. Som förälder räknas även den med vilken en förälder stadig- varande sammanbor och som är eller har varit gift eller har eller har haft barn med föräldern. 17 § Den expeditionsavgift som avses i 16 § utgår med för varje förmånsberättigad vara, eller, om varans pris är lägre, med detta belopp. De expeditionsavgifter som en förmånsberättigad person betalar får sammanlagt inte överstiga som an- ges i 16 §. 18 § Kredit som lämnas av för inköp av läkemedel och andra varor enligt denna lag och som inte överstiger om- fattas inte av bestämmelserna i 6, 7 och 9 §§ konsumentkreditlagen (1992:830). 19 § I den mån regeringen så föreskriver har den som är rätt till nedsättning av det fastställda priset per inköp för livsmedel som avses i 20 § livsmedelslagen (1971:511) med hela det belopp som över- stiger om livsmedlen förskrivs av läkare. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer fast- ställer villkor för att tillhandahålla sådana livsmedel till nedsatt pris. Kostnaden för livsmedlen får inte räknas samman med köp av sådana läkemedel, födelsekontrollerande medel och förbrukningsartik- lar som avses i 5, 12 och 13 §§. Varor inköpta i ett annat nordiskt land 20 § Har den som är förmånsberättigad enligt denna lag inköpt varor som avses i 5, 12 eller 13 § i , , eller och har varorna förskrivits av läkare i eller av behörig läkare i an- nat nordiskt land än det där inköpet gjordes, har den enskilde rätt att återfå den del av beloppet som inte hade behövt betalas i för varorna. Ersättning betalas ut av mot att recept och kvitto på det gjorda inköpet visas upp. Har ersättningen inte begärts från inköpstillfället utbetalas den inte. Vid beräkning av de beloppstal som anges i 16 § skall varan anses ha det pris den har i . Överenskommelse med en annan stat 21 § Efter överenskommelse med en annan stat får regeringen före- skriva att denna lag skall tillämpas helt eller delvis på personer, som utan att vara svenska medborgare vistas i och på vilka lagen annars inte är tillämplig. Kostnader för förmånen m.m. 22 § Kostnader för förmåner enligt denna lag ersätts av det landsting inom vars område den berättigade är bosatt. Om den berättigade inte är bosatt inom något landstings område, skall det landsting inom vars område den berättigade är förvärvsverk- sam eller, när det gäller en person som är arbetslös, det landsting inom vars område personen är registrerad som arbetssökande, svara för kost- nader för förmåner enligt denna lag. Vad som sagts skall när det gäl- ler den som är berättigad till förmåner enligt denna lag i egenskap av familjemedlem till anställd eller egenföretagare enligt rådets förordning nr 1408/71, i stället avse det landsting inom vars område den anställde eller egenföretagaren är förvärvsverksam eller registrerad som arbetssökande. I andra fall än som avses i första och andra styckena ersätts kost- naderna av det landsting inom vars område den som förskrivits en för- månsberättigad vara har sin verksamhetsort. 23 § Rätten till förmån enligt denna lag prövas av det landsting som en- ligt 22 § har att svara för kostnaderna för förmånen. 24 § Beslut som eller ett landsting i ett enskilt fall meddelar enligt denna lag eller enligt en föreskrift som har meddelats med stöd av denna lag får överklagas hos allmän förvalt- ningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 25 § Regeringen meddelar ytterligare föreskrifter om Läkemedelsför- månsnämndens arbetsformer och sammansättning. Regeringen utser ledamöter i nämnden. 1.Denna lag träder i kraft den xx.xx. 2001 då lagen (1996:1150) om högkostnadsskydd vid köp av läkemedel m.m. upphör att gälla. 2.Genom lagen upphävs förordningen (1996:1294) om högkostnads- skydd vid köp av läkemedel m.m. 3.Receptbelagda läkemedel som godkänts för försäljning före ikraft- trädandet av denna lag och för vilka ett försäljningspris fastställts på det sätt som anges i 14 § skall med de undantag som anges i punkt 4 ingå i läkemedelsförmånen om inte beslutar annat. 4.Receptbelagda läkemedel enligt den numera upphävda 2 § förord- ningen (1996:1294) om högkostnadsskydd vid köp av läkemedel m.m. skall inte ingå i läkemedelsförmånen om inte beslutar annat. Förslag till Lag om ändring i läkemedelslagen (1992:859) Härigenom föreskrivs att 22 § läkemedelslagen (1992:859) skall ha föl- jande lydelse. Den som förordnar eller lämnar ut läkemedel skall särskilt iaktta kra- ven på sakkunnig och omsorgsfull vård samt på upplysning till och samråd med patienten eller företrädare för denne. Om det är påkallat från hälso- och sjukvårdssynpunkt får regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, föreskriva att ett läkemedel får lämnas ut endast mot recept eller annan beställning från den som är behörig att förordna läkemedel. Recept skall vara försett med uppgift som identifierar den arbetsplats som förskrivaren tjänstgör vid (arbetsplatskod). 1.Denna lag träder i kraft den ------ 2001. 2.Bestämmelserna i 22 § tredje stycket skall inte tillämpas i fråga om telefonrecept eller recept eller rekvisition som överförts genom tele- fax förrän som regeringen bestämmer. Förslag till Förordning om ändring i sekretessförordningen (1980:657) Regeringen föreskriver att bilagan till sekretessförordningen (1980:567) skall ha följande lydelse. Särskilda begränsningar i sekre- Utredning i ärenden om ett läkemedel skall ingå i läkemedels- förmånen enligt lagen (2001:000) om läkemedelsförmån. Denna förordning träder i kraft den ---- Förslag till Lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) Härigenom föreskrivs i fråga om hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) dels att 2 § skall ha följande lydelse dels att det i lagen skall införas två nya paragrafer, 3 e § och 18 d §, av följande lydelse. Målet för hälso- och sjukvården är en god hälsa och en vård på lika villkor för hela befolkningen. Vården skall ges med respekt för alla människors lika värde och för den enskilda människans värdighet. Den som har det största behovet av hälso- och sjukvård skall ges företräde till vården. Med beaktande av vad som sägs i andra stycket skall vård ges så att största möjliga kost- nadseffektivitet uppnås. kan erbjuda den som får hemsjukvård läkemedel utan kostnad. kan på framställ- ning av kommunen besluta att vid en viss boendeform som av- ses i 20 § andra stycket social- tjänstlagen (1980:620) eller en avdelning vid en sådan boende- form samtliga som bor där skall kunna erbjudas läkemedel ur läkemedelsförråd vid enheten. Förråd som anges i första stycket kan antingen vara förråd som innehåller flertalet av de läkemedel som de boende vid enheten behöver (fullständiga förråd) eller förråd enbart för vissa basläkemedel (akutförråd). kan även på framställning av kommunen er- bjuda den, som genom kommu- nens försorg får hemsjukvård, läkemedel ur förråd som avses i Läkemedel ur förråden är kostnadsfria för de boende vid enheterna och för enskilda som erhåller hemsjukvård. svarar för kost- naderna för de läkemedel som rekvireras till förråden. Denna lag träder i kraft den ---- Förslag till Lag om ändring i lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område att 2 kap. 1 § samt 6 kap. 1 och 3 §§ skall ha följande lydelse. Skyldigheter för hälso- och sjukvårdspersonal Den som tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen skall utföra sitt ar- bete i överensstämmelse med vetenskap och beprövad erfarenhet. En patient skall ges sakkunnig och omsorgsfull hälso- och sjukvård som uppfyller dessa krav. Vården skall så långt som möjligt utformas och genomföras i samråd med patienten. Patienten skall visas omtanke och respekt. Med beaktande av vad som sägs i första stycket skall vård och behandling ges så att största möjliga kostnadseffektivitet upp- nås. Hälso- och sjukvården och dess personal står under tillsyn av Social- styrelsen. För tillsyn över hälso- och sjukvård inom Försvarsmakten finns sär- skilda bestämmelser. tillsyn omfattar inte vad som anges i 2 § tredje stycket hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) och 2 kap. 1 § andra stycket denna lag. tillsyn skall främst syfta till att förebygga skador och eliminera risker i hälso- och sjukvården. skall genom sin tillsyn stödja och granska verksamheten och hälso- och sjukvårds- personalens åtgärder. samma att hälso- och sjukvården bedrivs i enlighet med vetenskap och beprövad erfarenhet. Denna lag träder i kraft den ---- Förslag till Lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenom föreskrivs att det i 7 kap. sekretesslagen (1980:100) skall införas en ny paragraf 1 a §, av följande lydelse. Sekretess med hänsyn främst till skyddet för enskilds personliga förhållanden Sekretess gäller för uppgift om förskrivningsmönster hos myn- dighet inom hälso- och sjukvår- den om det kan antas att utläm- nande av uppgiften skulle vara till betydande men för den som uppgiften avser, för den verk- samhet där förskrivaren arbetar eller har arbetat eller för pati- enterna i denna verksamhet. Denna lag träder i kraft den ---- Förslag till Förordning (2001:000) med instruktion för Härigenom föreskrivs följande. 1 § har till uppgift att 1.pröva ansökningar om att ett läkemedel skall ingå i läkemedels- förmånen i enlighet med vad som föreskrivs i lagen (2001:000) om läkemedelsförmån, 2.pröva om läkemedel som omfattas av övergångsbestämmelserna till lagen (2001:000) om läkemedelsförmån skall ingå i läkemedels- förmånen, 3.efter samråd med , och Riksför- säkringsverket utfärda verkställighetsföreskrifter och allmänna råd till lagen (2001:000) om läkemedelsförmån, 4.hålla sig underrättad om den nationella och internationella ut- vecklingen på läkemedelsområdet, 5.informera inom sitt ansvarsområde till andra myndigheter som har att handlägga läkemedelsfrågor, hälso- och sjukvården, apoteks- väsendet samt enskilda. 2 § Nämnden består av högst tolv ledamöter. I den ingår en ordförande och en vice ordförande, företrädare för landstingen samt experter. Ordföranden och vice ordföranden skall vara lagfarna och ha erfa- renhet av tjänstgöring som domare. Av övriga ledamöter skall hälften vara utsedda efter förslag från landstingen. Ledamöterna skall besitta sådan kompetens som behövs för att nämnden skall kunna fullgöra sina uppgifter enligt lagen (2001:000) om läkemedelsförmån. Till nämnden skall höra en eller flera sekreterare som tjänstgör som föredragande. Nämnden kan besluta att adjungera utomstående experter till nämndens sammanträden. 3 § Följande bestämmelser i verksförordningen (1995:1322) skall till- lämpas på : 2 § om företrädare för staten vid domstol 15 § om revisionsberättelse 16 § om medverkan i EU-arbetet 18 § om interna föreskrifter 27 § om myndighetens föreskrifter 29 § om inhämtande av uppgift 30 § om ärendeförteckning 31 § om myndighetens beslut. 4 § Nämnden har det ansvar för verksamheten och de uppgifter som an- ges i 6–9 §§ verksförordningen (1995:1322). 5 § Vid sammanträde med nämnden skall samtliga ledamöter kallas. Nämnden är beslutsför när ordföranden eller vice ordföranden och minst hälften av övriga ledamöter är närvarande. Vid omröstning skall den mening gälla som företräds av minst hälf- ten av de närvarande ledamöterna. Vid lika röstetal har ordföranden utslagsröst. När ärenden av större vikt avgörs skall om möjligt samtliga leda- möter vara närvarande. Förordnande av ledamöter m.m. 6 § Regeringen utser ordförande, vice ordförande och övriga ledamöter i bestämd tid. För varje annan ledamot än ordföranden eller vice ordföranden skall det finnas ett tillräckligt antal ersättare som skall utses som ledamoten. Sekreterare och övriga anställda utses av nämnden. 7 § I fråga om jäv i samband med handläggning av ärenden i nämnden skall bestämmelserna i 4 kap. äga motsvarande till- lämpning. Denna förordning träder i kraft den ---- Utredningen om översyn av läkemedelsförmånen tillkallades efter rege- ringsbeslut . Enligt direktiven (1999:35) är utredningens huvuduppgift att göra en översyn av den nuvarande läkemedelsförmånen. Vissa frågor som nära anknyter till läkemedelsförmånen såsom läkarnas fria förskriv- ningsrätt skall också utredas. Syftet med utredningen är enligt direkti- ven främst att komma till rätta med eventuella brister i systemet och att få kontroll över kostnadsutvecklingen. –Kartlägga tillämpningen av lagen (1996:1150) om högkostnads- skydd vid köp av läkemedel m.m. och särskilt redogöra för svårig- heter i tillämpningen, –kartlägga hur läkemedel som omfattas av förmånen förskrivs, –analysera kostnadsdrivande faktorer inom förmånssystemet och sär- skilt beskriva konsekvenserna av att läkemedelsinköp under vissa förutsättningar är helt utan kostnad för patienten, –utreda om och i så fall under vilka förutsättningar s.k. livsstilsläke- medel bör ingå i förmånen och analysera om detta i så fall medför särskilda prioriteringsproblem, –analysera om de prioriteringsriktlinjer som antagit för hälso- och sjukvården har fått genomslag vid läkemedelsförskriv- ningen och föreslå erforderliga åtgärder om så inte är fallet, –lämna en orientering om vad forskningsutvecklingen mot en allt mer individualiserad terapi kan leda till, –utifrån läkemedelsförmånens allmänna utgångspunkter beskriva konsekvenserna av en ordning där läkemedelsförmånen är statligt reglerad eller endast är reglerad genom att det anges vissa ramar för förmånen, –analysera om den nuvarande ordningen som innebär att varje läkare fritt skall få skriva ut läkemedel utan hänsyn till bl.a. om läkaren har specialistkompetens är förenlig med läkemedelsförmånens allmänna utgångspunkter, –beskriva för- och nackdelar med att ha separata högkostnadsskydd för läkemedel och för sjukvård och föreslå regler som bäst beaktar läkemedelsförmånens allmänna utgångspunkter samt –utifrån de allmänna utgångspunkter som gäller för läkemedelsför- månen lämna de lagförslag och förslag i övrigt som utredningen fin- ner motiverade. Inom ramen för uppdraget har utredningen över- lämnat en rapport till regeringen med anledning av tillkän- nagivande om ett förtydligande av vilka förskrivningsregler som gäller för att ett läkemedel skall ingå i läkemedelsförmånen (SOU 1999:143). Utredningen har uppfattat detta deluppdrag på så sätt att rapporten begränsats till att innefatta en redogörelse för och analys av relevant gällande lagstiftning om läkemedelsförmånen och förskrivning av läke- medel. Utredningen vill understryka att avsikten har varit att strikt ut- forma och avgränsa rapporten i enlighet med detta uppdrag. Följaktli- gen avstod utredningen från att föra in andra för utredningen relevanta frågeställningar inom ramen för denna rapport. Dessa och andra fråge- ställningar kommer i stället att behandlas i detta betänkande. Utredningen påbörjade sitt arbete . Utredningen har inom ramen för sitt uppdrag låtit genomföra enkät- och intervjuundersökningar bland allmänheten och inom yrkesgrupper inom hälso- och sjukvården, bl.a. läkare och apotekspersonal, se bilaga 2 och 3. Utredningen har tillsammans med Prioriteringsdelegationen (S 1997:20) anordnat en hearing med sammanlagt ett trettiotal företrädare för ett antal patient- och anhörigorganisationer . De synpunkter som framkom vid hearingen redovisas i särskild bilagedel till detta be- tänkande. Utredningen har därtill anordnat en hearing med ex- perter från landstingen kring frågor rörande förmånssystemets kon- struktion och för- respektive nackdelar med separata högkostnadsskydd för läkemedel respektive sjukvård. Hearingen redovisas i avsnitt 9.2. I samband med utredningens sammanträden har ett antal externa före- trädare för bl.a. myndigheter, landsting och industri på olika sätt med- verkat. På utredningens uppdrag har vidare ett antal promemorior utarbetats på olika sakområden. Professor har analyserat utvecklingen inom läke- medelsområdet i en promemoria benämnd Nya läkemedel och indivi- dualiserad behandling. Professor har analyserat inne- börden och definitionen av sjukdomsbegreppet. Anbudschef har uppdaterat en uppsats benämnd Läkemedel i – om distribution, prisbildning och förmåner. Redovisningen innehåller en bred genomgång av de olika EU-ländernas regelverk i nämnda frå- gor. och docent vid har analyserat utbudet av hälsoekonomiska studier av läke- medel i ett globalt perspektiv. Hälsoekonom vid samma universitet har redovisat prioriteringsaspekter och samhällsekonomisk utvärdering i fråga om läkemedelsbehandling för reumatoid artrit. Enhetschefen vid och professor vid i har analyserat frågor kring läkemedelsanvändningen hos äldre med särskild inriktning på särskilda boendeformer i regi. och vid () har diskuterat läke- medlens effekter på kostnaderna utanför hälso- och sjukvården utifrån några utvalda studier. , och vid IHE har också genomfört en enkätundersökning bland allmänheten, läkare och apotekspersonal med ett antal frågor som anknyter till för- skrivning och subventionering av läkemedel. Utredningen avser att publicera de promemorior och uppsatser som här nämnts i en särskild bilagedel till detta betänkande. De sakkunniga och experter som knutits till utredningen har också på olika sätt bidragit med värdefulla utredningar i olika frågor, kon- struktiva förslag och synpunkter. En arbetsgrupp bestående av , , , och , Svenska läkare- sällskapet har genomfört en kartläggning rörande förskrivningen av för- månsberättigade läkemedel m.m. Utredningen har hållit nio sammanträden, varav tre i internatform utanför . Representanter från utredningen har företagit sex studieresor till , , , , och och där träffat företrädare för departement, andra myndigheter och intresse- organisationer inom hälso- och sjukvården. En sakkunnig i utredningen har också genomfört en studieresa till . Utredningen har ock- så inhämtat uppgifter från och orienterat sig om förhållandena i ett antal andra länder. Under arbetets gång har utredningen på olika sätt inhämtat synpunk- ter från ett stort antal olika aktörer och intressenter inom läkemedels- området. 2 utredningar och reformer har ett stort antal utredningar gjorts på läkemedels- området. Sammanlagt rör det sig om ett fyrtiotal som har beröring med området. En utförlig redogörelse för utredningarna på läkemedels- området lämnas av i SOU 1998:50 s. 17 ff. (De 39 stegen, läkemedelsutredningar och annat underlagsmaterial till huvudbetänkande Läkemedel i vård och handel; SOU 1998:28). Här skall kort redovisas några centralare utredningar som har betydelse för denna kommittés arbete. Det grundläggande förslaget om en läkemedelsförmån inom den allmänna sjukförsäkringens ram lades fram av i dess betänkande SOU 1944:15. Denna reform infördes och innebar att ett system med kostnadsfria och prisnedsatta läke- medel inrättades. Frågor kring läkemedelsförmånen har därefter be- handlats i fem olika betänkanden. En översyn av läkemedelsförmånen gjordes av sjukförsäkringsutredning, som redovisade denna del av sitt uppdrag i betänkandet Läkemedelsförmånen (SOU 1966:28). Det senaste betänkandet som också ligger till grund för den nuvarande utformningen av läkemedelsförmånen – Reform på recept (SOU 1995:122) – lades fram av Kommittén om hälso- och sjukvårdens finansiering och organisation (HSU 2000). Kommitténs förslag innebar i korthet att det tidigare subventions- systemet med två grupper av läkemedel – kostnadsfria och prisnedsatta – övergavs och att de kostnadsfria läkemedlen inordnades i ett nytt sub- ventionssystem. Enligt kommitténs uppfattning var det angeläget att samhällets subvention av läkemedel i huvudsak riktas till dem med om- fattande behov av och stora utgifter för läkemedel oavsett diagnos. Kommittén föreslog också att kostnadsansvaret för den nya läkeme- delsförmånen skulle föras över till landstingen. För patienter behand- lade i den öppna hälso- och sjukvården föreslog kommittén ett separat högkostnadsskydd. Kommitténs förslag lades i huvudsak till grund för det nuvarande förmånssystemet för läkemedel. HSU 2000 lade fram sitt slutbetänkande God vård på lika villkor (SOU 1999:66) . I betänkandet redovisas och 56 utredningar och reformer analyseras de nationella målen för hälso- och sjukvården, olika former för statlig styrning av hälso- och sjukvården, frågor rörande vårdforsk- ning samt organisationsförändringar inom hälso- och sjukvården. bemyndigade regeringen den dåvarande sjuk- vårdsministern att tillkalla en kommitté för att bl.a överväga hälso- och sjukvårdens roll i välfärdsstaten och lyfta fram grundläggande etiska principer som kan ge vägledning och ligga till grund för öppna diskus- sioner om prioriteringar inom hälso- och sjukvården. Utredningen an- tog namnet . Utredningens slutbetänkande, Vår- dens svåra val (SOU 1995:5), avlämnades . På grundval av betänkande överlämnade regeringen proposition till (prop. 1996/97:60, Prioriteringar inom hälso- och sjukvården). I propositionen föreslog regeringen vissa ändringar i hälso- och sjukvårdslagen. Vidare redovisades vissa allmänna riktlinjer för prioriteringar inom hälso- och sjukvården. Dessa riktlinjer är baserade på några grundläggande etiska principer; människovärdesprincipen, behovs-solidaritetsprincipen samt kostnadseffektivitetsprincipen. Avsikten är att riktlinjerna skall vara vägledande för dem som i olika sammanhang har att fatta beslut som rör prioriteringar i vården och vara utgångspunkt för vidare övervägan- den och diskussioner. Propositionen antogs av (rskr. 1996/97:186). Lagändringen i hälso- och sjukvårdslagen innebar att ett nytt andra stycke infördes i lagens andra paragraf. Det nya stycket lagfäster uttryckligen de nämnda människovärdes- och behovs-solidaritetsprinciperna. Lagändringen trädde i kraft . Bland senare tids utredningar bör vidare nämnas Kommitté för prisreglering av läkemedel som lade fram betänkandet Läkemedel i priskonkurrens (SOU 1997:165). Kommittén hade i uppgift att föreslå ett nytt system för direkt priskontroll av produkter inom läkemedels- förmånen. Enligt kommittédirektiven skulle det nya systemet ge sjuk- vårdshuvudmännen ett reellt inflytande över fastställandet av de sub- ventionsgrundande priserna för läkemedel. Kommitténs uppdrag skulle ses mot bakgrund av beslut att föra över kostnadsansvaret för läkemedelsförmånen från staten till sjukvårdshuvudmännen. Kom- mitténs förslag innebar att ett nytt system för statlig priskontroll skulle inrättas, kompletterad med en möjlighet till fri prisbildning under de takpriser myndigheten bestämt. Det nya system som denna kommitté föreslog bygger på att en oberoende statlig myndighet också i fortsätt- ningen självständigt fastställer de enhetliga utförsäljningspriserna från apoteken (AUP). Den statliga prisregleringen föreslogs kompletteras med en möjlighet för industrin och sjukvårdshuvudmännen att genom direkta förhandlingar efter myndighetens avslutade handläggning träffa utredningar och reformer 57 individuella överenskommelser om lägre inköpspriser till apotek. Kom- mittén föreslog en nyinrättad statlig priskontrollmyndighet samlokali- serad med i .