sou · GOB311d1 · 2001-01-01 00:00:00 — Eftersom valutakurssvängningarna mot euron dessutom har varit relativt begränsade och det har funnits en ökande marknadstro att inom en inte allt för avlägsen framtid kommer att gå med i fanns det ett alternativ i den eurodenominerade räntehandeln i kombination med valutasvappar. Det har dock visat sig att introduktionen av räntefutures har sammanfallit med andra förändringar på räntemarknaden. Omsättningen både i avista (i interbankledet) på termins och repomarknaden har nämligen sjunkit signifikant sedan räntefutures infördes, se tabell 10.5. Detta kan tyckas naturligt om räntefutures ersatte en riskhantering via de andra marknaderna. Problemet är att omsättningsnivåerna fortfarande ligger avsevärt under de som fanns innan futures infördes. Detta är ett potentiellt problem för riskhanteringen för de svenska aktörerna. Tabell 10.5 Genomsnittlig månadsomsättning i statsobligationer i samband med introduktionen av en börshandlad räntefutures. Not: Snitten är beräknade före respektive efter introduktionen. * Ett t-värde över 1.96 innebär att skillnaden är statistiskt signifikant. Avsaknaden av likvida börshandlade räntefutures innebär att det är svårare att locka till sig nya utländska kunder, då dessa är vana vid en sådan marknad från andra större räntemarknader. som det finns ett behov av att reformera den existerande svenska räntemark- nadens struktur innebär varje förändring investeringar i olika grad. Så länge osäkerhet råder om den svenska framtida relationen till EMU och sannolikheten av ett framtida svenskt medlemskap i är betydande kommer det att vara svårt att motivera stora infrastrukturella investe- ringar i en ny marknadsstruktur för räntederivat. Detta är definitivt en konkurrensnackdel för de svenska marknaderna generellt och för de svenska räntemarknaderna i synnerhet. När det gäller derivatmarknaden för aktier och aktieindex, tycks den svenska marknaden fungera väl. Inom landet har OM i praktiken ett monopol men konkurrensen från OTC-handel och från internationella marknadsplatser är betydande. Ett tecken på att OM är konkurrens- kraftigt är att man i ett antal aktier som handlas på flera olika mark- nadsplatser, har lyckats behålla eller erövra stora delar av derivat- handeln. En bidragande orsak till att handlas så aktivt på Stockholmsbörsen torde vara att derivathandeln är mycket mer likvid här än i . OM uppskattar att av derivatvolymen i sker i . I en annan konkurrensutsatt aktie, AstraZeneca, sker nästan all derivathandel i medan handeln i är mycket begränsad. OM Stockholmsbörsen har ett antal fördelar jämfört med många andra derivatbörser. För det första finns det en nära koppling mellan handeln i avista och derivat. Det gör att det är lätt att gå in och ur kombinerade positioner. Med vidare systemutvecklingar torde detta i framtiden bli än enklare. Eftersom handel i kombinationer av avista- och derivatinstrument blir allt viktigare och OM har möjlighet att utveckla gemensamma system ger det en komparativ fördel. För det andra är antalet aktörer som är aktiva på den svenska derivatmarknaden osedvanligt högt. För att få en livaktig marknad är det en förutsättning att ha många olika aktörer med olika intressen. Det är därför en tillgång för OM att ha ett stort antal aktörer. Per sista hade OM närmare 62 000 privatpersoner anslutna och över 13 000 företag och organisationer. Detta torde vara mycket med internationella mått mätt. Sammanfattningsvis är det viktigt att notera att en av den finansiella sektorns huvuduppgifter är att hantera riskallokeringen. Om inte detta sker på ett effektivt sätt hämmas tillväxten då företag och individer får svårare att hantera sin risk. Riskhanteringen inom finanssektorn sker framför allt via försäkringsbranschen, via kreditföretagen och via derivatmarknaderna. Livförsäkringsbranschen är en bransch som har uppvisat en stark till- växt och som troligen kommer att visa stark tillväxt. För att öka konkurrensen på denna marknad föreslår utredningen en grundlig översyn av både skatte-, lagstiftnings- och konkurrensfrågor i ett internationellt perspektiv på detta område. påverkar genom sin prissättning av olika risker den generella uppfattningen om kostnaden för olika risker i ekonomin. Genom att inte prissätta efter risk skapas onödiga systemrisker. Dess- utom sänds felaktiga signaler till andra aktörer. Detta påverkar fördel- ning och hanteringen av risk negativt i ekonomin. I takt med att allt fler finansiella tjänster utsätts för en ökad konkurrens kommer en mer risk- anpassad prissättning att framtvingas. Derivatmarknaderna har exploderat och omsättningen uppgår nu till ofantliga summor. Den höga omsättningen och de likvida marknaderna är en förutsättning för att en effektiv riskhantering ska kunna erbjudas individer och företag. letar dock den svenska räntederivatmarknaden efter en effektiv struktur. I takt med att sannolikheten för en svensk anslutning till EMU ökar blir den euro-denominerade räntederivatmarknaden ett allt intressantare altern- ativ. Olikheterna mellan länder i beskattning av finansiell verksamhet och finansiella tillgångar är fortfarande betydande. Dock kan man se en trend dels mot större likheter i skattesatser etc, dels mot lägre skattesatser och -uttag. En orsak till detta är att både de finansiella företagen och deras kunder i sina spar- och affärsbeslut blir alltmer känsliga för olikheter i beskattningshänseende. Enligt utredningens uppfattning är det angeläget att skattesystemet utformas så att det inte driver sparandet utomlands, vilket skulle minska verksamhetsbasen för de finansiella institut som finns i landet, eller leder till inlåsningseffekter och andra snedvridningar i allokeringen av finansiella resurser. Utredningen pekar därför ut fyra förändringar på beskattningsområdet som särskilt viktiga. Det gäller en reduktion och ett avskaffande av förmögenhetsskatten, en sänkning av kapitalinkomstbeskattningen och realisationsvinstbeskattningen, en översyn av realisationsvinstbeskattningens utformning, samt en avveckling av de skattestimulanser och andra regler som hämmar effektiviteten på sparandemarknaden. Det är utanför utredningens uppdrag att diskutera det totala skatteuttaget och vilken nivå detta bör ha. Diskussionen inriktas därför naturligt på de skatter och skatteförhållanden som mest direkt och mest specifikt påverkar de finansiella företagens verksamhet och internationella konkurrenskraft. Detta hindrar inte att en mycket stor del av de skattefrågor som diskuteras i skilda sammanhang också har relevans för finanssektorn, direkt eller indirekt – marknaden för finansiella tjänster vad gäller sparande, placeringar, krediter, finansiell rådgivning etc, påverkas ju mycket påtagligt av hela den skattesituation som finansföretagens kunder möter. De specifika förändringar med inriktning på finanssektorn som man kan överväga kan inte heller diskuteras och utformas isolerat från de principer och förhållanden som gäller för, eller kan appliceras på, skattesystemet i stort. I många sammanhang brukar framhållas vikten av förutsägbarhet och stabila spelregler i skattepolitiken, inte minst när det gäller det finansiella området. Å andra sidan varken kan eller bör detta innebära status-quo: skatter och skatteregler måste kunna förändras i takt med att ekonomin och omvärlden i övrigt förändras. Kravet på stabilitet måste därför avse vissa grundläggande principer för beskattningen. Några sådana principer med bäring på finanssektorn bör enligt utredningens uppfattning vara icke-diskriminering visavi utländska aktörer och utländsk produktion. Skattelagstiftningen skall inte diskri- minera utländska aktörer och utländsk produktion i de fall de omfattas av skatteplikt i . Därutöver bör skattelagstiftningen grundas på principen om skattemässig neutralitet mellan olika slag av finansiellt sparande, mellan finansiellt och realt sparande och mellan olika institutionella former för finansiell produktion. Det innebär att utredningen ställer sig principiellt avvisande till den typ av förslag som av och till diskuteras, där innebörden är att exempel- vis skattemässigt gynna vissa specifika slag av sparande. Några åtgärder av den karaktären föreslås således inte; tvärtom anser utredningen det dessutom önskvärt att avveckla de inslag av selektiv sparstimulans som finns . Detta gäller framför allt avdragsrätten för pensionssparande och den skattesubvention som den lägre avkastningsskattesatsen på pensionssparande innebär. Utredningens fokus när det gäller skatter är alltså finanssektorns inter- nationella konkurrenskraft och beskattningens roll i detta sammanhang. Till att börja med kan då noteras att internationell konkurrenskraft är intressant att diskutera under förutsättning att en internationell konkur- renssituation faktiskt föreligger. För detta krävs att det är både legalt och praktiskt möjligt att utnyttja pris- och kostnadsskillnader mellan olika producenter och olika länder, vare sig dessa är betingade av olikheter i beskattning eller av andra skäl; man måste kunna köpa och sälja finansiella tjänster där man bedömer att det är mest förmånligt. Till skillnad från exempelvis tillverkningsindustrin är detta en situation som dels är ganska ny för den finansiella sektorn, dels en företeelse vars betydelse ökar utomordentligt snabbt. De legala hindren för den finansiella frihandeln, exempelvis i form av valutaregleringar, försvann i allt väsentligt i flertalet utvecklade länder. Inom EU skedde framför allt under senare delen av dessutom en långtgående harmonisering av de finansiella regelverken, som ett led i skapandet av den inre marknaden. Avvecklingen av de regleringsbestämda hindren för en inter- nationaliserad finansmarknad skedde parallellt och i växelverkan med avvecklingen av de operativa, praktiska hindren. Nyckelfaktorn härvid- lag är kommunikationsteknologins utveckling. Detta innebär påtagligt sjunkande informations- och transaktionskostnader och ökad trans- parens, vilket i sin tur närmast definitionsmässigt innebär en hårdnande konkurrens där kvalitet och kostnadseffektivitet blir alltmer ut- slagsgivande. Konkurrensen sätter fokus på kostnaderna i den direkta finansiella tjänsteproduktionen, som de finansiella företagen i betydande grad själva råder över. Men lika viktiga ur det perspektivet blir de kostnads- eller intäktsskillnader det innebär för, exempelvis, en placerare att ha sina tillgångar i ett land jämfört med ett annat, till följd av olika skatteregler vad gäller ränteinkomster, förmögenhet och realisationsvinster. Dessa kostnadsskillnader styrs däremot av politiska beslut och kan i princip inte påverkas av de finansiella företagen. Denna väsentliga del av konkurrenskraftsproblemet ligger alltså i statens hand. Den internationella ekonomiska integrationen innebär bland annat att skillnader i beskattningens nivå och struktur mellan olika länder får allt större och allt snabbare genomslag på hur de finansiella flödena och vitala delar av den finansiella tjänsteproduktionen styrs geografiskt. Att avvika på ett sätt som innebär ökade kostnader för placerare, låntagare och tjänsteproducenter innebär därmed allt mer påtagliga effekter i termer av om- och utflyttning av finansiella tillgångar och finansiell tjänsteproduktion. Eftersom på flertalet områden har högre skatteuttag än i omvärlden, innebär detta en generell och växande konkurrensnackdel för svensk finansiell verksamhet, låt vara att dessa nackdelar på vissa områden är mer påtagliga än på andra. De kan också vara mer eller mindre hanterbara på olika områden. Sambandet skattesatser – skattebaser – skatteintäkter kompliceras också. I en sluten ekonomi, vilket ur finansiell synpunkt i praktiken var ända in , påverkas inte skattebasen särskilt mycket om skattesatserna förändras, åtminstone inte på kort sikt; höjer man skatten så ökar skatteinkomsterna, sänker man den så minskar skatteinkomsterna. I en ekonomi där skattebasen kan flytta på sig som en reaktion på bl.a. skatteförändringar blir problemställningen annorlunda.1 Det är då inte längre nödvändigtvis så att valet kommer att stå mellan a) att sänka en skattesats och förlora skatteintäkter, eller b) att behålla 1 För en fyllig diskussion av dessa problem, se t.ex. (1998) Jakten på den försvinnande skatten: Globalisering och rörliga skattebaser. skattesatsen och behålla intäkterna oförändrade. Valsituationen kommer istället allt oftare att handla om att sänka en skatt och på så sätt behålla skattebasen och huvuddelen av skatteintäkten, eller att avstå från detta och då förlora en stor del av skattebasen och därmed också en stor del av skatteintäkten. Status-quo är alltså inte budgetneutralt utan kommer i många fall med stor sannolikhet att leda till en statsfinansiell försvagning. Den viktiga slutsatsen är alltså att skattebaserna, till följd av inter- nationaliseringen och teknikutvecklingen, är avsevärt mer rörliga än , och kommer att bli det i än högre grad . Detta innebär nya förutsättningar för skattepolitiken. 11.3Skatter och skatteregler i internationell jämförelse I detta avsnitt ges en internationell översikt över ett antal skatter med särskild relevans för finansiell verksamhet. Det gäller i tur och ordning: –skatt på utdelningar och realisationsvinster –skatt på ränteinkomster –skatt på förmögenhet och fastigheter I tabellerna redovisas läget i jämfört med nio andra OECD- länder. Det gäller de nordiska länderna (exkl. ), de tre stora EU- länderna , och , två mindre EU-länder i form av och , samt . Förutom att i komprimerad form beskriva huvuddragen i de olika ländernas skattepolitik på dessa områden, utgör sammanställningen också en illustration till komplexiteten i ämnet; sammanställningen ger en tydlig indikation på att det är problematiskt att på ett enkelt och rätt- visande sätt jämföra skatter, vare sig enskilda skatter eller skatte- systemen som helhet, mellan olika länder. Det ger också en bakgrund till de svårigheter som finns, inte minst inom EU, när det gäller att skapa en större grad av enhetlighet när det gäller skatteregler och skattesatser. När det gäller företagsbeskattningen kan man konstatera att det funnits en klar internationell trend mot lägre företagsskatte- satser, inte minst i små, öppna ekonomier som den svenska. framgår att den svenska skattesatsen på hör till de lägsta i världen. Det ska dock noteras att den effektiva skattesatsen, där hänsyn tas till hur skattebasen beräknas – i detta fall den beskattningsbara vinsten – trots detta är förhållandevis hög. Inom EU är företagsskattesatsen i genomsnitt , som den effektiva skattesatsen är , dvs. aningen lägre än den effektiva skatten i . Tabell 11.1: Företagsskattesatser i tio 1985 och 1999, procent 61,7/44,3 52,3/43,6* * I kommer skatten att sänkas till . Källa: (2000) Skatternas betydelse för den finansiella sektorns konkurrenskraft. 11.3.2Skatt på utdelningar och reavinster I tabell 10.2 nedan framgår hur hög skatten är på utdelade vinster och på realisationsvinster. Beträffande det förstnämnda inkluderas både den skatt som betalas på företagsnivå och den skatt som tas ut på utdel- ningsinkomster hos investeraren om denne är en fysisk person. Därmed fångas den s.k. dubbelbeskattningen in för de länder – i tabellen , och – som tillämpar detta. Tabell 11.2 Skatt på utdelningsinkomster och realisationsvinster i tio . Utdelningsinkomster beskattas med 15 resp. . 50,5-60,4 utdelningar och kapitalvinster innehav om marknadsvärdet överstiger ett visst värde. Såväl företagsskattesats, skatt på ränteinkomster, utdelningar som kapitalvinster är . Reavinster kan inkluderas i ordinarie inkomst eller Ingen skatt vid försäljning av värdepapper om transaktionen inte överstiger 50 000 För utdelningar gäller avoir fiscal och beskattning 1 000 NLG av utdelningsinkomster skattefria (2 000 för makar), därefter skatt som för arbetsinkomst. Reavinster vid försäljning av företag skattepliktiga. Utdelningar är de facto skattefria för mottagaren. Endast företagsskatt tas ut. För reavinster på aktier räknas förvärvspriset upp med innestående vinstmedel (retained profits). I stort sett som annan inkomst, dvs. upp till 4 100 GBP, i skiktet upp till 26 100 GBP (för andra inkomster) och däröver. beskattas först när de överstiger 6 500 GBP och Företagsskattesats på samt utdelningsskatt på 30 Reavinster vid försäljning av företag skattepliktiga. Första 6 000 DEM skattefria (12 000 för gifta par). Avräknas från slutlig skatt. Reavinster på värdepapper som vanlig inkomst, dock max för innehav . avdrag 6 för ensamstående (12 500 för Däröver utgår federal skatt upp till 25 350 (42 350 sambeskattade). vid inkomst på mer än 278 . Källa: (2000) Skatternas betydelse för den finansiella sektorns konkurrens- kraft. När det gäller beskattningen av ränteinkomster är jämförbarhets- problemen mellan olika länder betydande, genom att skatteunderlaget beräknas på mycket skiftande sätt. För EU-länderna har därför beräknat de effektiva skattesatser som gäller för en person med inkomstförhållanden motsvarande en genomsnittlig industriarbetare. har därvid funnit att det inom bara finns två länder, och , som tillämpar en högre effektiv skattesats än . Tabell 11.3: Skatt på ränteinkomster i tio OECD- länder. Slutlig skatt, såvida det inte är fördelaktigare att beskattas på aggregerad nivå. Ränta på vissa speciella sparkonton Beskattas som kapitalinkomst, ovanpå övriga inkomster. Allmänt grundavdrag (21 900 för unga under 18 samt räntor på bundna barnsparkonton Räntor på vissa typer av bankkonton och sparkonton är Normal beskattning enl. progressiv skatteskala. betalaren kan ofta välja att i stället betala prop. skatt, vanligtvis . 1 000 NLG skattefria (2 000 för makar), därefter skatt som för arbetsinkomst. Grundavdrag 8 207 NLG (makar 16 414). Därutöver skatt upp till en taxerad inkomst på 47 184 NLG. vid inkomster över 103 774 NLG. Som annan inkomst, dvs. upp till 4 100, i skiktet upp till 26 100 GBP och däröver. Första 6 000 DEM skattefria (12 000 för gifta par). Avräknas från slutlig skatt. Som vanlig inkomst. Federalt grundavdrag 6 för ensamstående (12 500 för sambeskattade). federal skatt upp till 25 350 (42 350 sam- Maximal skatt vid inkomst på mer än Källa: (2000) Skatternas betydelse för den finansiella sektorns konkurrens- kraft. Beträffande förmögenhetsbeskattning kan konstateras att hör till de få som fortfarande tar ut förmögenhetsskatt, och dessutom tillämpar den högsta skattesatsen. En reservation på den sist- nämnda punkten skall dock göras för (ej återgivet i tabellen) som beskattar med 1,7 , dock bara för förmögenheter överstigande motsvarande . Fastighetsskatt tillämpas av betydligt fler länder, även om såväl skattesatser som beräkningsbaser i flertalet fall är lägre än i . Enligt de tidigare nämnda beräkningarna av effektiva skattesatser på olika former av sparande som gjorts av , är den effektiva skatte- satsen för en svensk industriarbetares sparande i eget hem högst i EU, trots den sänkning av fastighetsskatten från som genomfördes . Tabell 11.4: Förmögenhets- och fastighetsskatten i tio , 1998. bostäder (procent) 0,6-2,på av 0,1-0,på av 0,5 (skatt) 0,5-1,2 6,25-60,. 0,08-0,av värdet. (individ) resp 850 tkr (gifta) 0-1,4 (=statlig 0,2-0,på av 155-610 tkr 0,6- 0,4-0,). tkr 0,8-1, 0,5-1,på av bostäder (procent) 0 (sedan 1 i lokal skatt på ca av värdet 10 års Källa: (2000) 11.4.1Hur påverkar skatterna finanssektorn ? Hur omfattande den offentliga produktionen och de offentliga trans- fereringarna – och därmed det totala skatteuttaget – bör vara i ett sam- hälle är i grunden en politisk fråga och skall också avgöras som en sådan. står det klart att omfattningen av den offentliga verk- samheten, liksom sättet att finansiera den, på olika sätt påverkar det ekonomiska beteendet hos hushåll och företag. Därmed påverkas ekonomins funktionssätt och utveckling. Detta kan ske på ett sätt som i vissa fall förbättrar den samhällsekonomiska effektiviteten och till- växten. I andra fall blir effekterna de motsatta. Oavsett vilken värdering man vill anlägga när det gäller vilken nivå på den offentliga sektorn, och därmed på det samlade skatteuttaget, som i någon mening är lagom, är det därför väsentligt att få en så korrekt och tydlig bild som möjligt av hur olika skatter och skatteregler påverkar olika delar av ekonomin. I detta kapitel diskuteras detta med utgångspunkt från de finansiella företagen och deras internationella konkurrenskraft. Det innebär att diskussionen inriktas på skillnader mellan och andra länder. På ett mycket generellt plan kan man konstatera att skatter påverkar finansiella (liksom andra) företag såväl på kostnadssidan/utbudssidan, som på intäktssidan/efterfrågesidan. När det gäller finanssektorn är effekterna på efterfrågesidan de mest betydelsefulla. Detta samman- hänger med den i jämförelse med det stora flertalet OECD- och EU- länder högre beskattningen av olika former av sparande och av förmö- genhet. Ser man till produktionskostnaderna tycks den svenska finan- siella sektorn hävda sig väl i ett internationellt perspektiv2, och även om man beaktar sådana skatter som i första hand slår på finansföretagens kostnadssida, exempelvis bolagsskatt, inkomstskatter och arbets- givaravgifter, ändrar detta knappast bilden3. När det gäller sparandet är skatten på både stocken, dvs. förmög- enheten, och flödet, dvs. avkastningen, lägre, ofta betydligt lägre, i flertalet konkurrentländer. Att utveckla sparprodukter som gör att kunden kan undvika eller åtminstone reducera dessa skatter utgör i och för sig en affärsmöjlighet för svenska finansföretag. På är dock risken uppenbar att sparandet successivt söker sig utomlands och därmed i många fall i praktiken dels undandras svensk beskattning, dels reducerar verksamhetsbasen för de finansiella institut som verkar i . Skatt på förmögenhet och kapitalinkomster: risk för kapitalflykt ? Beträffande förmögenhetskatten är den, som framgått, numera noll i flera av de länder med vilka vi vanligen jämför oss, och i de länder där förmögenhetsbeskattning fortfarande tillämpas är skattesatsen lägre och/eller fribeloppet högre. Förmögenhetsbeskattningen är det område där mest entydigt och påtagligt avviker från omvärlden. Man kan notera att flertalet länder har låg eller ingen förmögenhets- skatt. Att beskatta fastighetsinnehav, ett realt sparande, kan från stats- finansiella och fördelningspolitiska utgångspunkter ses som ett alternativ till förmögenhetsbeskattning. Flera länder beskattar också, i varierande utsträckning, fastighetsinnehav. har dock den för OECD- länderna unika kombinationen av både en hög förmögenhetsskatt och en relativt hög fastighetsskatt4. Både på kort och på lång sikt innebär förmögenhetsskatten en nack- del för den svenska finanssektorn. Även om nya sparprodukter ibland kan konstrueras så att de drabbas av lägre reavinst- och kapitalin- komstbeskattning, kommer även detta sparande att ingå i underlaget för förmögenhetsskatt. För den som nått över den gräns () där förmögenhetsskatt tas ut – vilket är lägre i än i nästan alla andra 2Se kapitel 9 och 10. 3Dock skall noteras att bankerna i har mer begränsade möjligheter till reserveringar för kreditförluster än i vissa andra europeiska länder, vilket innebär att beräkningsbasen för bolagsskatt blir större. Se vidare (2000) Skatternas betydelse för den finansiella sektorns konkurrenskraft. 4Även , , och tar ut både förmögenhets- och fastighetsskatt. Skattesatserna är dock klart lägre på endera eller bägge objekten. – blir förmögenhetsskatten i praktiken också en avkastningsskatt, eftersom avkastningen adderar till förmögenheten och därmed också förmögenhetsbeskattas. Förmögenhetsbeskattningen ger därför, både genom sin internationellt sett höga nivå och genom sin utformning i övrigt, incitament till kapitalflykt.