sou · GOB325d2 · 2001-01-01 00:00:00 — I 14 kap. straffbeläggs olika former av förfalskningar och förvanskningar av urkunder som protokoll, kontrakt, aktiebrev m.m. Vid sidan av brottsbalksbrotten finns ytterligare ett antal straff- bestämmelser som kan komma i fråga när det gäller ekonomisk brotts- lighet. Det gäller t.ex. brott mot skattebrottslagen (1971:69), brott mot lagen (1960:418) om straff för varusmuggling, brott mot aktiebolags- lagen (1975:1385), brott mot lagen (1985:354) om förbud mot yrkesmässig rådgivning i vissa fall, m.m., brott mot insiderlagen (1990:1342), brott mot varumärkeslagen (1960:644), brott mot patent- lagen (1967:837) och miljöbrott (29 kap. ). De ekonomiska brott som kan bedrivas i organiserad form kan t.ex. vara oredlighet mot borgenärer som utgör s.k. bolagsplundringar eller skalbolagsaffärer. En skalbolagsaffär är inte i sig olaglig, men det före- kommer olagliga förfaranden i samband med sådana affärer. Över- låtelse av skalbolag kan ske för att möjliggöra tömning av bolagets till- gångar på bekostnad av fordringsägarna, t.ex. staten såsom skatte- borgenär. Ekonomisk brottslighet i organiserad form kan också vara skattebrott i form av internationella mervärdesskattebedrägerier vid handel med t.ex. guld eller komponenter till datorer. Det kan även vara fråga om bokföringsbrott, som begås för att dölja annan ekonomisk brottslighet. Det kan också gälla t.ex. bedrägerier mot EU:s bidrags- fonder eller svindleri. Penningtvätt syftar till att dölja pengars illegala ursprung. Det kan finnas ett intresse av att skaffa sig en godtagbar förklaring till varför man disponerar pengarna och att göra det svårt att följa pengarna tillbaka till brottet. Åtgärder mot penningtvätt vidtas för att angripa den kvalificerade brottsligheten genom att hindra strömmarna av pengar som har åtkommits på brottsligt sätt eller som annars har samband med kriminalitet. Penningtvättsfrågor uppmärksammas bl.a. i anslutning till ekonomisk brottslighet och narkotikabrottslighet. Lagen (1993:768) om åtgärder mot penningtvätt (penningtvätts- lagen) har till syfte att förhindra att åtgärder vidtas med egendom, som har förvärvats genom brott, som kan medföra att denna egenskap hos egendomen döljs. Lagen har bl.a. också till syfte att förhindra att den brottslige får möjlighet att undandra sig rättsliga påföljder och att förhindra att återskaffandet av egendomen försvåras. Sådana för- faranden kan vara straffbara enligt häleribestämmelserna i (9 kap. 6–7 a §§). En ny straffbestämmelse, penninghäleri, fördes in i för att öka möjligheterna att komma till rätta med penningtvätt (prop. 1998/99:19, bet. JuU8, rskr. Penningtvättslagen är närmast att betrakta som ett verktyg för att uppdaga det brott som föregått penningtvätten. Penningtvättslagen om- fattar bl.a. företag som driver bankrörelse, livförsäkringsrörelse och värdepappersrörelse (prop. 1995/96:216 och prop. 1998/99:19). Före- tag som omfattas av penningtvättslagens tillämpningsområde får inte medvetet medverka vid transaktioner avseende medel som kan antas härröra från brottsliga förvärv av allvarligare slag. Företagen skall an- mäla tveksamma transaktioner till eller den polis- myndighet som regeringen bestämmer. I praktiken görs anmälningarna till Finanspolisen. Om anmälan sker skall företaget avstå från att utföra transaktionen. De grundläggande reglerna om hanteringen av läkemedel finns i läke- medelslagen (1992:859). Lagstiftaren har dock ansett att det förelegat problem som inte tillräckligt effektivt har kunnat motverkas genom läkemedelslagens regler och därför har narkotikalagstiftningen och lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel (dopnings- lagen) tillkommit. I narkotikastrafflagen (1968:64) anges att narkotika är läkemedel eller hälsofarliga varor med beroendeframkallande egenskaper eller Narkotika anges också vara varor som med lätthet kan omvandlas till varor med sådana egenskaper eller effekter och som på sådan grund är föremål för kontroll enligt en internationell överenskommelse som har biträtt eller som genom beslut av regeringen har förklarats vara att anse som narkotika enligt lagen. Regeringen har i förordningen (1992:1554) om kontroll av narkotika angett vilka substanser som skall anses som narkotika enligt narkotika- strafflagen. Som narkotika anses varor med skiftande ursprung: växter och växtmaterial (t.ex. cannabis), vissa svampar, kemiska ämnen som förekommer i växtmaterial (t.ex. morfin), syntetiskt tillverkade droger (t.ex. amfetamin) och bruksfärdiga beredningar (t.ex. tabletter). Narkotikastrafflagen innehåller straffbestämmelser avseende olovlig befattning med narkotika. För narkotikabrott döms bl.a. den som över- låter narkotika, framställer narkotika som är avsedd för missbruk eller innehar narkotika. Vissa åtgärder som typiskt sett är ägnade att främja den mer organiserade eller annars grova narkotikabrottsligheten är också straffbelagda. Det gäller bl.a. åtgärder som är ägnade att främja handel med narkotika, såsom att bjuda ut narkotika till försäljning och att förmedla kontakter mellan säljare och köpare. Det gäller också be- fattning med narkotika som inte är avsedd för eget bruk, såsom för- packning, transport eller förvaring. Lagen (1992:860) om kontroll av narkotika reglerar den legala hanteringen av narkotika. Den innehåller också vissa begränsade an- svarsbestämmelser. Även lagen (1996:1152) om handel med läkemedel m.m. innehåller vissa straffbestämmelser. Dopningslagen gäller bl.a. syntetiska anabola steroider, testosteron och tillväxthormon. De medel som anges i lagen får inte annat än för medicinskt eller vetenskapligt ändamål införas till landet, överlåtas, framställas, förvärvas i överlåtelsesyfte, utbjudas till försäljning eller innehas. Även bruket i sig av medlet är förbjudet. I vissa fall kan ansvar för grovt dopningsbrott ådömas. Vid bedömningen av om brottet är grovt skall särskilt beaktas om det har utgjort led i en verksamhet som har bedrivits i större omfattning eller yrkesmässigt, avsett särskilt stor mängd eller annars varit av särskilt farlig eller hänsynslös art. Genom lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor ges möjlighet att ingripa mot hälsofarliga missbruksmedel som inte är att anse som narkotika, dopningsmedel eller godkända läkemedel. Regeringen föreskriver vilka varor som skall omfattas av lagen. Straffbestämmelser för olovlig införsel av de medel som omfattas av de angivna lagarna återfinns i lagen (1960:418) om straff för varu- smuggling. För varusmuggling döms bl.a. den som till riket inför eller från riket utför gods, för vilket tull, annan skatt eller avgift skall betalas till staten eller som enligt stadgande i lag eller annan författning inte får införas eller utföras. Lagen innehåller två straffskalor, varav den strängare avser hantering av narkotika. Smuggling av mineralolja, alkohol och tobak Mineralolja, alkohol och tobak är högbeskattade varor och kan därför bli föremål för varusmuggling. Den som för in bränsle till är, med vissa undantag, skyldig att betala skatt för bränslet enligt lagen (1994:1776) om skatt på energi. Tobaksskatt skall betalas för tobaks- varor som tillverkas i , som förs in eller tas emot från ett annat eller som importeras från tredje land enligt lagen (1994:1563) om tobaksskatt. Alkoholskatt skall betalas för öl, vin och andra jästa drycker, mellanklassprodukter samt för etylalkohol som tillverkas här i landet, som förs in eller tas emot från ett annat eller som importeras från tredje land enligt lagen (1994:1564) om alkoholskatt. En provisorisk reglering av frågor om punktskattekontroll av alko- hol, tobak och mineralolja infördes från genom lagen (1996:598) om kontroll av yrkesmässiga vägtransporter av mineralolje- produkter, alkohol och tobak. De provisoriska reglerna innebar bl.a. att skattemyndigheten, med biträde av polis, fick kontrollera att det som var eller kunde antas vara yrkesmässiga transporter av varor genom- fördes enligt gällande lagstiftning om respektive skatt på energi, alkoholskatt eller tobaksskatt. I gränsnära områden hade tullen också givits sådan kontrollbefogenhet. trädde lagen (1998:506) om punktskattekontroll av transporter m.m. av alkoholvaror, tobaksvaror och mineraloljepro- dukter i kraft. Bestämmelserna ersätter den provisoriska regleringen. svarar för kontrollen och ges bl.a. befogenhet att i vissa fall omhänderta skattepliktiga varor för utredning och att besluta om skatt på omhändertagna varor samt, om skatten inte betalas, föra talan vid domstol om förverkande av varorna. Med människosmuggling avses bl.a. verksamhet som rör illegal in- vandring. Utlänningar utan rätt till inresa hjälps till eller in i landet för att här söka uppehållstillstånd. Ansvar för brott ådöms den som hjälper en utlänning att komma in i i strid med föreskrifter i ut- länningslagen (1989:529) eller i en författning som har utfärdats med stöd av utlänningslagen. Vid bedömning om brottet skall anses som grovt skall särskilt beaktas om det utförts mot ersättning, om det avsett ett stort antal personer eller om det utförts under hänsynslösa former. Ansvar ådöms också den som i vinstsyfte planlägger eller organi- serar verksamhet som är inriktad på att främja att utlänningar reser till utan pass eller de tillstånd som krävs för inresa i . Här krävs det inte att verksamheten syftar till att någon skall komma in i i strid med bestämmelserna i utlänningslagstiftningen utan det är tillräckligt att det är fråga om en organiserad verksamhet med mål- sättning att hjälpa utlänningar att komma till även om avsikten är att söka uppehållstillstånd redan vid gränsen. Ansvar för medhjälp till brott ådöms den som hjälper en utlänning att resa till utan pass eller de tillstånd som krävs för inresa i , om han eller hon insåg eller hade skälig anledning att anta att resan anordnats i vinstsyfte genom sådan verksamhet. I första hand avses den som utför själva transporten, men gäller även den som tillhandahåller förfalskade hand- lingar som skall underlätta resan till . I samband med människosmuggling kan också framkallande av fara för annan (3 kap. 9 § ) förekomma om t.ex. ett undermåligt fartyg används vid smugglingen. Andra brott kan t.ex. vara förfalsk- ningsbrott (14 kap. ). Som en följd av människohandel och då särskilt handel med kvinnor kan också människorov (4 kap. 1 § ), olaga frihetsberövande (4 kap. 2 § ) eller koppleri (6 kap. 8 § ) förekomma. Smuggling av växter och djur Smuggling av djur och växter kallas CITES-brott (efter den konvention på området som trädde i kraft [Convention on International Trade in Endangered Species of Wild Fauna and ]). Konventionen reglerar handel med utrotningshotade djur och växter. I ges ett bemyndigande att meddela föreskrifter om handel och vissa andra åtgärder med exemplar av vilda djur- och växtarter (8 kap. 4 § miljö- balken). Åtgärderna kan avse både levande och döda djur eller växter. Även åtgärder avseende delar av djur och växter liksom frön av växter omfattas av bemyndigandet. Handel anses innefatta bl.a. saluförande, försäljning och byte. I föreskrivs också straff för den som bryter mot meddelade föreskrifter genom att ta befattning på visst sätt med bl.a. djur (29 kap. 8 § första stycket 11 p. och 9 § första stycket 11 p.). I artskyddsförordningen (1998:179) har regeringen meddelat föreskrifter om handel och andra åtgärder med exemplar av vilt levande djur- och växtarter som behöver skydd. Föreskrifterna har meddelats som komplement till bl.a. och rådets förordning (EG) nr 338/97 av om skyddet av arter av vilda djur och växter genom kontroll av handeln med dem. Ansvar utdöms inte enligt om ansvar för gärningen kan dömas ut enligt lagen (1960:418) om straff för varusmuggling. Informationsteknik är teknik för insamling, lagring och bearbetning samt kommunikation och presentation av data i olika former. Hit kan räknas datorrelaterad teknik, telekommunikation och hemelektronik. IT-utvecklingen har inte bara berört apparater som traditionellt kallas datorer utan även andra apparater har förändrats. Minnesenheter byggs in för styrning eller för lagring av information i en mängd apparater, t.ex. i industrirobotar, hissar, bilar och TV-apparater. Trafiken mellan skilda datorer kan organiseras på olika sätt. Det finns särskilda an- slagstavlor som är tillgängliga för dem som tilldelats ett särskilt lösen- ord (s.k. BBS), nätverk som bygger ihop datorer inom en organisation och publika nätverk som t.ex. Internet. I detta sammanhang kan det finnas anledning att nämna något om elektroniska betalningstjänster. Sådana tjänster används och nya elektroniska betalningstjänster kommer att införas. Utredningen om elektroniska pengar angav i sitt betänkande E-pengar – näringsrättsliga frågor (SOU 1998:14) att begreppet e-pengar bör begränsas till digitala värdeenheter som används som allmänna betalningsinstrument. Med digitala värdeenheter avses därvid elektroniska registreringar av medel som kan användas för betalningar utan att finnas på ett individualiserat konto. Det kan t.ex. vara fråga om telefonkort. IT-teknik kan användas direkt för kriminell verksamhet eller för att underlätta sådan verksamhet. IT-tekniken ger utökade möjligheter att ta del av hemlig information, att manipulera transaktioner och förstöra information. Internet kan användas t.ex. för att skapa kontaktnät och för att propagera för åsikter. De brott där IT-tekniken kan komma till användning är många. Av brottsbalksbrotten kan t.ex. anges olaga hot (4 kap. 5 §), förtal (5 kap. 1 §), stöld (8 kap. 1 §), bedrägeri (9 kap. 1 §), utpressning (9 kap. 4 §), häleri (9 kap. 6 §), bokföringsbrott (11 kap. 5 §), skadegörelse (12 kap. 1 §), förfalskning (14 kap. 1 §), hets mot folkgrupp (16 kap. 8 §) och barnpornografibrott (16 kap. 10 a §). Det kan också vara fråga om t.ex. narkotikabrott enligt narkotika- strafflagen (1968:64). Som exempel på brottstyper kan anges att häleri kan begås genom att stulna varor säljs över Internet. Olovliga intrång i datorer och datornätverk kallas hacking. Syftet kan vara att stjäla information eller att åstadkomma skada på systemet. Gärningen kan bestå i att förstöra eller ändra information på ett företags hemsida eller att plantera virus i ett system. Massor av e-mail kan skickas för att blockera ett företags e- postadress. Sådana metoder kan t.ex. användas för att handlingsförlama ett konkurrentföretag. De kan också användas av terrorister för att angripa viktiga samhällsfunktioner. Utpressning kan ske genom hot om att förstöra eller ändra information. Olovligt intrång kan ske för att t.ex. felaktigt föra betalningar till eget konto. Bedrägerier kan utföras med hjälp av falska kontokort. Andra exempel på kriminalitet med anknyt- ning till IT är piratkopiering av dataprogram och förfalskning av pengar, värdepapper eller andra dokument med hjälp av digital teknik. kan användas för försäljning av narkotika eller för att sprida rasistiska åsikter. Sådana nätverk kan också användas av pedo- filer för att utbyta erfarenhet eller pornografiskt material. Telefoni och datakommunikation har integrerats. Genom s.k. illegal teleförmedling kan hackern erbjuda möjlighet att ringa på andras be- kostnad efter att ha skaffat fram de koder som behövs. 7.2.2Uttalanden om förekomsten av organiserad brottslighet Flera myndigheter och andra har i skilda sammanhang gjort uttalanden om förekomsten av organiserad brottslighet. I det följande lämnas en redovisning av sådana uttalanden. Först tas allmänna uttalanden om organiserad brottslighet upp. Därefter anges vad som uttalats om före- komsten av organiserade grupper. Redovisningen följer sedan den upp- delning i brottskategorier som använts ovan. Allmänna uttalanden om organiserad brottslighet redovisade en hotbildsrapport om den kvalificerade kriminaliteten (1997:12). I rapporten lämnas en analys gjord utifrån ett svensk perspektiv av sådan kriminalitet som är organi- serad, har internationella dimensioner eller internationella kopplingar eller på annat sätt kan uppfattas som allvarlig. uttalade att det politiska och ekonomiska systemskiftet i f.d. Sovjet- unionen samt i och har haft en negativ effekt på brottsutvecklingen i både de aktuella länderna och i stora delar av omvärlden. Svaga rättsvårdande myndigheter och en vitt spridd korrup- tion har inneburit att den organiserade brottsligheten kunnat växa sig stark och de öppnade gränserna att den kunnat expandera inter- nationellt. På det internationella planet har de ändrade förutsättningarna för brottsligheten i öst inneburit tillkomst av nya marknader, produktionskällor och smuggelleder för narkotika, nya transitleder vid människosmuggling och avsättningsmöjligheter för stulet gods. angav att stora summor pengar skickas av den organiserade brottsligheten i öst till bl.a. för att tvättas och i viss utsträckning investeras i den legala ekonomin. I rapporten angav också att den s.k. öststats- brottsligheten för del tydligast yttrar sig i form av stora mängder insmugglat amfetamin samt stöld och transitering av bilar österut. Viktiga knutpunkter för människosmuggling riktad mot har upprättats. Penningtvätten kan få störst betydelse i längden genom den risk för korruption och våld som den för med sig. Den organiserade brottsligheten från f.d. har enligt etablerat en begränsad närvaro i utan att för den skull stå för någon omfattande brottslighet på svensk mark. uttalade också att hot och våldsamma uppgörelser mellan individer med koppling till skilda kriminella grupper från f.d. ägt rum, framförallt i . uttalade att för och f.d. Sovjet- unionens del förefaller både den inhemska prostitutionen och en orga- niserad export av kvinnor till den västeuropeiska sexindustrin ha ökat samt att, framförallt i det inhemska perspektivet, också barnprostitutionen verkar ha ökat. angav dock att området ännu inte hade blivit någon marknad för svenska pedofiler. angav i rapporten att ett genomgående intryck var att kvalificerade kriminella i i ökande utsträckning sysslar med olika sorters brottslighet, t.ex. kan en och samma individ eller grupp syssla med stölder, narkotikabrott och ekobrott. Skilda kriminella grupperingar förefaller i viss utsträckning ha kontakt med varandra. I vilken grad den svenska kvalificerade kriminaliteten kan betecknas som organiserad och vilka grupper som utgör det största hotet är enligt en öppen fråga i väntan på en systematisk kartläggning. Ett preliminärt intryck angavs dock vara att graden av organisering och sofistikering generellt är lägre än i stora delar av omvärlden. ansåg att hotet från både den inhemska och den internationella organiserade brottsligheten för svensk del torde komma att öka . och uttalade i rapporten brottslighet i (1998:25) att det är svårt att undandra sig intrycket av att hotet från den organiserade brottsligheten ökar över tiden både till art och omfattning, men en förklaring till skillnader i bilden jämfört med föregående år är att de brottsbe- kämpande myndigheterna genom aktiv underrättelseinhämtning fått bättre insyn i vissa kriminella miljöer och blivit bättre på att analysera inhämtad information. I rapporten angavs att huvudintrycket av den svenska kvalificerade kriminella miljön, i praktiken den organiserade brottsligheten, karaktäriseras av brottsflöden som är stabila över tiden så länge de anses tillräckligt lönsamma i förhållande till risken, nätverk mellan kriminella individer som byggs upp långsiktigt och som i termer av allmänna kontakter är stabila över tiden samt specifika grupperingar som uppstår ur nätverken och som organiserar sig för att bedriva brottslighet tillsammans. Enligt rapporten framstår vissa kriminella, t.ex. ekobrottslingarna, som mer nätverksinriktade än andra, t.ex. narkotikasmugglarna, där brottsligheten i högre grad domineras av grupperingar som är mer slutna och stabila över tiden. Den organiserade brottsligheten i har enligt rapporten en betydande internationell anknytning. och uttalade också i rapporten att intrycket är att det våld som utövas med koppling till organiserad brottslighet i har blivit grövre och också ökat i omfattning . De angav dock att det inte behöver röra sig om en långsiktig trend eftersom nivåerna trots allt är låga och enstaka konflikter med våldsserier kan få stort genomslag i statistiken. och har också samman- ställt en rapport om organiserad brottslighet i avseende (1999:15). Där angavs att den organiserade brottslighetens karaktär i inte förändrats nämnvärt . I rapporten angavs också att intrycket var att den svenska kvalificerade kriminella miljön brutaliserats. I en rapport från , , angavs att det är en oroande utveckling vad gäller den organiserade brottsligheten i (Cigarettsmugglingens struktur, omfattning och utveckling , Från limpa till lunga, ). Som exempel på sådan utveckling angavs det att det finns fungerande illegala nätverk för marknadsföring distribution och försälj- ning av bl.a. smugglad alkohol och tobak. Uttalanden om organiserade grupper Regeringen angav i skrivelsen Åtgärder mot organiserad och gränsöverskridande brottslighet (skr. 1996/97:171) att en ökning av organiserad och gränsöverskridande brottslighet i viss mån har kunnat iakttas i . Som förut angetts uttalade regeringen att organiserad brottslig verksamhet i sin mest avancerade form kan vara så livskraftigt organiserad och hierarkiskt styrd att den kan ställa sig utanför och hota den legala, stabila och demokratiska ordningen. I skrivelsen anfördes att det knappast finns några organiserade grupper av detta slag i , men att några av de motorcykelklubbar som bedriver brottslig verksamhet och som relativt etablerat sig i uppfyller ett flertal kriterier på i reell mening organiserad brottslighet. Regeringen angav att det i finns etablerade motorcykelklubbar med brotts- lig verksamhet som ingår i internationella nätverk. Även i andra uttalanden och rapporter är det främst den kriminalitet som har anknytning till vissa motorcykelklubbar som kommit att uppmärksammas i samband med organiserad brottslighet i . I en rapport om internkontroll angav f.d. riks- åklagaren att de våldsbrott som förknippas med motor- cykelgäng ofta är förenade med vapenbruk och därför ytterst farliga till sin karaktär. Han uttalade också att hot som kan rikta sig mot polis och åklagare inte ter sig som främmande inslag i den bilden och att metoden att sprida desinformation förekommer inom motorcykel- gängen. Han angav att det påståtts att försök till infiltration av polis- väsendet används som arbetsmetod. I propositionen Ökade möjligheter att ingripa mot vissa mc-klubbar, m.m. (prop. 1997/98:181) uttalade regeringen att typiskt för dessa klubbar är att organisationsstrukturerna är hierarkiska och att rekryte- ring och interna disciplinsystem tjänar till att skapa absolut lojalitet och försvåra insyn. De mera uppenbara brottsliga yttringarna av klubbarnas verksamhet är grovt våld. Detta våld, som primärt riktar sig mot rivali- serande organisationer, är ibland av närmast militär karaktär. Det finns också tydliga tecken på att organisationerna ägnar sig åt beskyddar- och indrivningsverksamhet. I propositionen angavs också att när det gäller personer som ägnar sig åt indrivningsverksamhet finns det enligt åklagare och polis ett nära samband mellan dessa och med organiserad brottslighet antingen i mc-klubbar eller i grupper som sysslar med avancerad förmögenhetsbrottslighet. Regeringen uttalade att mycket talar för att det i samband med dessa mc-klubbar också förekommer mer eller mindre omfattande narkotikabrottslighet och ekonomisk brottslighet. Två motorcykelklubbar, Hells och Bandidos, var och framåt i väpnad konflikt med varandra. De båda klubbarna finns på många håll i världen, men konflikten i de nordiska länderna tog sig våldsammare uttryck än vad som varit vanligt i andra delar av världen . Ett flertal allvarliga våldsbrott begicks. Eldstrider och granatattacker förekom. personer och flera skadades efter sammandrabbningar.