sou · GOB379 · 2001-01-01 00:00:00 — I förordnandet skall anges de närmare villko- ren under vilka prioritet får åtnjutas. Bestämmelserna om prioritet grundas på PK. Bestämmelserna i tillkom i syfte att göra det möjligt att få skydd för ett mönster i flera länder utan att behöva göra ansökningarna . Genom priori- tetsbestämmelserna undgår man bl.a. att en egen ansökan i ett land utgör nyhetshinder för en senare ansökan i ett annat land. Förordnande enligt 8 § andra stycket ML har meddelats i 8–11 §§ MF. Som villkor för att prioritet skall medges föreskrivs att mönstret skall ha angivits i ansökan om mönsterregistrering eller om skydd för nyttighetsmodell i främmande stat som är ansluten till PK. PRV kan i de fall myndigheten finner skäl för det även medge att prioritet får åtnjutas för en ansökan gjord i en stat som inte är ansluten till PK. Vidare måste skydd för mönstret sökas i inom av från ansökningsdagen i den främmande staten. Sökanden måste begära prioritet i den i inlämnade ansökan, ange var och när den tidigare ansökan gjordes samt, så snart det kan ske, lämna upp- gift om den tidigare ansökans nummer. ML i dess nuvarande lydelse innehåller således inte några bestäm- melser om när prioritet kan åtnjutas, frånsett att prioritet får grundas endast på en ansökan gjord i ett annat land än . De materiella bestämmelserna rörande rätten till prioritet är i stället meddelade i för- ordning (8 § första stycket MF). I samband med anslutning till den Europeiska patentkonventionen gjordes den bedömningen att de materiella bestämmelerna om när prioritet kan åtnjutas bör anges i lag (se prop. 1977/78:1 del A, s. 207). Skälet för detta var att det av rege- ringsformen följer att viktiga materialrättsliga regler skall anges i lag. Utredningen delar denna bedömning och föreslår därför att bestämmel- serna om från vilken tid prioritet kan åtnjutas och vilka tidigare ansök- ningar som kan grunda prioritet överförs från MF till ML. Som ytterli- gare skäl för detta kan anföras dels att motsvarande bestämmelser både vad gäller patent och växtförädlarrätt återfinns i respektive lag, dels att detsamma är fallet med de danska och norska förslagen till ny mönster- skyddslagstiftning. Övriga förutsättningar för prioritet bör dock som kunna regleras i MF. Som framgått har i en departemntspromemoria föreslagits att prioritet även skall medges för en ansökan om patent eller motsva- rande som gjorts i en stat som är medlem i WTO (Ds 2000:30 s. 33 ff.). Detsamma föreslås gälla för en ansökan om växtförädlarrätt. Förslaget är beträffande patent föranlett av att anses medföra en skydlighet för medlemsstaterna att medge prioritet från en ansökan om patent eller motsvarande som gjorts i en annan medlems- 122 Ombudskrav och prioritet Enligt promemorian är det oklart om detsamma gäller för växtför- ädlarrätt. Denna oklarhet talar dock, liksom den omständigheten att patentlagen föreslås bli ändrad, för att prioritet medges även för en ansökan om skydd för växtsort i en WTO-stat. Utredningen delar den bedömnng som gjorts i promemorian avse- ende bestämmelserna om prioritet i patentlagen och växtförädlar- rättslagen. Samma reglering bör finnas också i övrigt på det industriella rättsskyddets område, om inte sakliga skäl talar emot det. Några sakliga skäl mot att motsvarande reglering införs i ML finns enligt utredning- ens mening inte. Av detta följer att även ML bör ändras så att prioritet medges för en ansökan om mönsterregistrering eller nyttighetsmodell som gjorts i en WTO-stat. 13Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser (artikel 11.8, 12.2 och 14) Förslag: Ändringarna i ML föreslås träda i kraft . De blir tillämpliga även på redan ingivna ansökningar och redan registrerade mönster. I vissa särskilt angivna situationer skall dock äldre bestämmelser tillämpas. Den som påbörjat ett utnyttjande av ett mönster, som tidigare fått ske fritt men som fordrar möns- terhavarens samtycke, får fortsätta utnyttjandet trots att ensamrätten fått en vidare omfattning enligt den nya lagstiftningen. Vidare skall de nya villkoren för mönsterrätt inte utgöra grund för hävande av en tidigare beviljad registrering. En ansökan om registrering som getts in innan ikraftträdandet skall behandlas och avgöras enligt äldre bestämmelser. Skälen för förslaget: De nödvändiga anpassningarna av svensk rätt till direktivet skall enligt artikel 19.1 träda ikraft . Genom de föreslagna ändringarna kommer förutsättningarna för mönsterrätt, rättens omfattning och innehåll samt frågan om när den kan förklaras ogiltig att få annat innehåll. Det är en allmän princip inom immaterialrätten att en ny lag blir tillämplig också på rättigheter som uppkommit (se exem- pelvis prop. 1966:40 s. 259 angående patentlagen). Därigenom undvi- ker man att två parallella skyddssystem blir gällande fram- över. I den mönsterskyddsrättsliga lagstiftningen har dock denna huvudregel i viss mån frångåtts (se prop. 1969:168 s. 265 ff.). Vidare kan hävdas att övergångsbestämmelser bör vara enkla, enty- diga och lätta att tillämpa. Utgångspunkten för de regler som är föranledda av mönsterdirekti- vet är – i likhet med vad som generellt gäller inom immaterialrätten – att de skall tillämpas även på mönsterrätt som sökts eller förvärvats före ikraftträdandet. Detta under förutsätting att annat inte föreskrivs i 124 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser. Denna utgångspunkt leder dessvärre till att övergångsbe- stämmelserna i viss utsräckning inte kommer att bli så enkla, entydiga och lätta att tillämpa som skulle vara önskvärt. Mot bakgrund av de förutsättningar som gäller vid genomförande av EG-direktiv har dock utredningen inte sett det som möjligt att ha en annan utgångspunkt än den direktivet förutsätter. De ändrade villkor för förvärvande av mönsterrätt, som direktivet medför, bör inte utgöra grund för hävande av en registrering för vilken de lagliga förutsättningarna var uppfyllda när beslutet fattades. I så fall skulle ju mönsterhavaren berövas en lagligen förvärvad mönsterrätt och det kan inte anses godtagbart. Det framstår även som lämpligt att prövningen av om förutsättning- arna för registrering är uppfyllda sker enligt äldre bestämmelser för ansökningar ingivna i tiden före ikraftträdandet av de nya bestämmel- serna. I detta sammanhang bör särskilt beaktas att de nya bestämmel- serna i vissa avseenden innehåller en skärpning av reglerna för erhål- lande av mönsterrätt, vilket innebär att det är möjligt att vissa ansök- ningar kan bifallas om äldre bestämmelser tillämpas men måste avslås med tillämpning av de nya reglerna. Det kan t.ex. vara fallet då fråga är om ett mönster till en mekanisk sammankoppling. Det kunde övervägas om man inte borde begränsa tillämpningen av de äldre bestämmelserna till ansökningar som officialgranskats och kungjorts. Mot detta kan sägas att tidpunkten för ett kungörande är mer eller mindre godtycklig och kan bli beroende av en rad omständigheter då kungörelsen exem- pelvis kan bli försenad med anledning av smärre kompletteringar och liknande. Utredningen har mot bakgrund av det sagda stannat för den lösningen att ansökningar inkomna före ikraftträdandet bör behandlas enligt äldre bestämmelser såvitt gäller förutsättningar för registrering. En övergångsbestämmelse med nu diskuterat innehåll har uttryckligt stöd i artikel 11.8 i direktivet. Enligt denna bestämmelse kan respektive medlemsstat bestämma att hinder för registrering som gällt i den staten före den dag de nödvändiga bestämmelserna för att följa direktivet trätt ikraft alltjämt skall gälla för ansökningar som lämnats in före nämnda dag och för registreringar beviljade efter en sådan ansökan. Även för andra speciella fall där tillämpningen av huvudregeln kunde leda till oskäliga resultat bör särskilda regler gälla. Åtgärder som inte fordrade mönsterhavarens tillstånd när de vidtogs bör inte kunna angripas med åberopande av de nya bestämmelserna. Det gäller verksamheter som tidigare kunnat bedrivas fritt därför att själva åtgärden inte omfattades av ensamrätten. Den som har börjat utnyttja ett mönster genom åtgärder som tidigare fått ske fritt bör få avsluta verksamheten utan hinder av att ensamrätten utökas. Ett sådant undantag från huvudregeln är uttryckligen stadgad i artikel 12.2. Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser. Såvitt gäller de förändrade bestämmelserna när det gäller rätten till prioritet torde några särskilda övergångsbestämmelser inte vara påkal- lade (jfr Ds 2000:30 s. 43). 14Ekonomiska och andra konsekvenser av utredningens förslag 14.1Kostnader och andra konsekvenser Bedömning: Utredningens förslag bör inte medföra några nämn- värda kostnader för det allmänna eller enskilda. Skälen för bedömningen: Enligt 14 § i kommittéförordningen (1998:1474) skall utredningen redovisa om förslagen påverkar kostna- derna eller intäkterna för staten, kommuner, landsting, företag eller andra enskilda samt en beräkning av dessa konsekvenser. Om förslagen innebär samhällsekonomiska konsekvenser i övrigt skall även dessa redovisas. Om förslagen medför en kostnadsökning för det allmänna skall förslag till finansiering lämnas. Inledningsvis kan konstateras att de som kommer att påverkas av förslagen i huvudsak är registreringsmyndigheten, dvs. PRV, och de enskilda formgivare och företag som skyddar sina mönster genom en registrering enligt mönsterskyddslagstiftningen. Det bör framhållas att det inte med fullständig säkerhet går att förutse det genomslag utred- ningens förslag kan få med avseende på sådant som antalet ansök- ningar, invändningar i ansökningsärenden eller processer om hävande av beviljade registreringar. Som framgått av utredningens förslag leder genomförandet av mönsterdirektivet till betydande ändringar i ML. Förutsättningarna för registrering blir delvis fler och annorlunda utformande. De kommer bl.a. att ställa andra krav på PRV. De ändrade förutsättningarna för registering skulle, med nuvarande system av officialgranskning, medföra ökade kostnader för PRV, främst i form av ett behov av personalförstärkningar. Genom utred- ningens förslag om en begränsning av officialgranskningens omfattning kommer denna effekt dock att motverkas. Ett visst genomslag kan dock det förändrade regelverket få genom att det nuvarande invändningsför- 128 Ekonomiska och andra konsekvenser av utredningens förslag görs invändning endast i ett fåtal ärenden av de ca. 2500 ansökningar som görs . Även med en förhållandevis betydande ökning av antalet invändningar bör utredningens förslag, enligt av PRV gjorda beräkningar, inte leda till några omedelbara kost- nadsökningar. Det bör även framhållas att intresset för den nyhets- granskning av mönster PRV tillhandahåller mot avgift kan komma att öka. Värt att påpeka är även möjligheten, om behov skulle uppstå, att ta ut särskilt avgift av den som framställer en invändning. Det kan antas att en minskad officialgranskning av ansökningar om mönsterskydd leder till en viss ökning av processer vid allmän domstol om hävande av beviljade registreringar. Antalet sådana processer har dock sedan ML trädde i kraft varit mycket lågt. Det rör sig om några enstaka processer . Även om antalet processer skulle öka något, torde därför påverkan på de allmäna domstolarnas arbetsbörda bli för- sumbar. I viss mån kan förslagen sägas påverka små företags arbetsförutsätt- ningar på ett positivt sätt. Detta genom att det kommer att bli lättare och ta för de företag, som skyddar formgivning genom mönsterrätt, att erhålla en registrering. Det är tveksamt om den i för- hållande till begränsade officialprövningen kommer att innebära någon större praktisk skillnad vad gäller skyddets hållbarhet. ger nämligen den officialprövning som utförs en i allt större utst- räckning illusorisk säkerhet. Det system som föreslås av utredningen kommer i stället skapa en större flexibilitet genom att sökanden kan välja vilka resurser som kan vara värda att ta i anspråk för att under- söka om mönstret är nytt. Utredningen bedömer att förslagen inte kommer att medföra några konsekvenser för den kommunala självstyrelsen, brottsligheten, det brottsförebyggande arbetet, för sysselsättningen och offentlig service i olika delar av landet, jämställdheten mellan kvinnor och män eller för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. 15.1Förslaget till lag om ändring i mönsterskyddslagen (1970:485) Den som skapat ett mönster (formgivaren) eller den till vilken form- givarens rätt övergått kan i enlighet med bestämmelserna i denna lag genom registrering få ensamrätt till mönstret (mönsterrätt). Paragrafen svarar delvis mot den nuvarande lydelsen av 1 § andra stycket och är en följd av artikel 3.1, 12.1 och 11.1 c) i mönsterdirekti- vet. Ändringen innebär bl.a. att första stycket upphävs. Av skäl som tidigare anförts (se avsnitt 7.1) har 5 § om ensamrät- tens innehåll ändrats i ett principiellt viktigt hänseende. Sålunda har det tidigare sättet att ange ensamrättens innehåll genom att räkna upp de former av yrkesmässigt utnyttjande som omfattas av ensamrätten ersatts av en generellt utformad bestämmelse. Av nämnda skäl har uttrycket yrkesmässigt utgått. I övrigt är förändringarna i förhållande till 1 § andra stycket ML i dess nuvarande lydelse av språklig och redaktionell karaktär. I denna lag förstås med 1. mönster: en produkts eller produktdels utseende, som bestäms av de detaljer som finns på själva produkten eller i dess utsmyckning sär- skilt vad gäller linjer, konturer, färger, former, ytstrukturer och/eller material, 2. produkt: ett industriellt eller hantverksmässigt framställt före- mål, inbegripet delar som skall monteras till en sammansatt produkt, förpackningar, utstyrsel, grafiska symboler och typsnitt, men inte datorprogram, 3. sammansatt produkt: en produkt som är hopsatt av ett flertal beståndsdelar, som kan bytas ut, genom att produkten kan tas isär och på nytt hopfogas. Paragrafen är ny och innehåller definitioner av för lagens tillämpning centrala begrepp. Genom bestämmelsen genomförs artikel 1 i mönster- direktivet. I 1 a § 1 anges att ett mönster utgörs av en produkts eller produkt- dels utseende, där utseendet bestäms av de detaljer som finns på själva produkten eller i dess utsmyckning. Som exempel på sådana detaljer som kan ha betydelse för att bestämma en produkts eller produktdels utseende nämns i bestämmelsen linjer, konturer, färger, former, ytstrukturer och/eller material. Det intryck dessa detaljer sammantaget ger en betraktare bestämmer produktens eller produktdelens utseende. Genom användningen av uttrycket utseende markeras att det endast är sådana detaljer som kan förnimmas visuellt som får betydelse. Det kan vidare framhållas att definitionen inte innehåller något om att åtskillnad skall göras mellan prydnads- och nyttomönster. Det krävs således inte några särskilda estetiska kvaliteter hos ett mönster för att detta skall omfattas av definitionen i 1 § a. Det kan även nämnas att definitionen i artikel 1 a § också omfattar ornament. Av 1 a § 2 framgår vad som utgör en produkt. Begreppet svarar del- vis mot uttrycket vara i den nuvarande lydelsen av ML. Att märka är dock att produkter omfattar en vidare krets av föremål. Det kan exem- pelvis påpekas att även företeelser av en icke-fysisk karaktär kan utgöra produkter. I den inte uttömmande uppräkningen av sådant som utgör produkter nämns t.ex. grafiska symboler och typsnitt. I likhet med definitionen av mönster innehåller denna del av para- grafen en inte uttömmande uppräkning av föremål som utgör produkter i lagens mening. I 1 a § 3 lämnas en beskrivning av vad som utgör en sammansatt produkt. En sammansatt produkt skall således vara sammansatt av ett flertal beståndsdelar. Dessa beståndsdelar skall vara så utformade att de kan bytas ut genom att produkten kan tas isär och på nytt hopfogas. Mönsterrätt erhålls endast om mönstret är nytt och har individuell karaktär. Ett mönster anses som nytt om inget identiskt mönster gjorts all- mänt tillgängligt före den dag, då en ansökan om registrering lämna- des in, eller om prioritet åberopas, före prioritetsdagen. Mönster skall anses som identiska om de endast skiljer sig i oväsentliga avseenden. Ett mönster anses ha individuell karaktär om det helhetsintryck en kunnig användare får av mönstret skiljer sig från det helhetsintryck en sådan användare får av ett mönster som gjorts allmänt tillgängligt före den dag då en ansökan om registrering lämnades in eller, om prioritet åberopas, före prioritetsdagen. Vid bedömningen av om mönster har individuell karaktär skall hänsyn tas till den grad av frihet formgivaren har haft vid utvecklingen av mönstret. Av paragrafen, som genomför artikel 3.2, 4 och 5 i mönsterdirektivet, följer att ett mönster skall vara nytt och ha individuell karaktär för att kunna registreras. Av skäl som har anförts (avsnitt 6.3) har uttrycket individuell karaktär valts i stället för det i direktivet förekommande uttrycket särprägel. Kravet på nyhet och kravet på individuell karaktär har i första stycket uttryckts var för sig. Sålunda föreskrivs att mönsterrätt kan erhållas endast om mönstret är nytt och har individuell karaktär. I andra stycket regleras när ett mönster skall anses som nytt. Kravet på nyhet innebär att ett mönster inte kan registreras om det finns ett tidigare identiskt mönster. Med tidigare mönster avses sådana identiska mönster som blivit allmänt tillgängliga före ansöknings- eller prioritetsdagen. Även inte allmänt tillgängliga mönster skall i vissa fall beaktas, se 4 § 3. Vad som närmare avses med uttrycket allmänt till- gängligt framgår av 3 § och 3 a §. Med det i paragrafen använda uttrycket prioritetsdagen åsyftas den s.k. konventionsprioriteten enligt PK. Av tredje stycket framgår vad som avses med individuell karaktär. Värderingen av om mönstret har individuell karaktär skall ske med utgångspunkt i det helhetsintryck en kunnig användare får av mönstret i förhållande till tidigare mönster. Den relevanta tidpunkten för denna bedömning är ansökningsdagen eller, om prioritet åberopas, prioritets- dagen. Jämförelsen skall göras med alla de mönster som blivit allmänt tillgängliga . Vid värderingen av om mönstret har individuell karaktär skall beaktas den frihet formgivaren haft vid utvecklingen av mönstret. Med detta uttrycks bl.a. att bedömningen kan variera mellan olika branscher. Ett mönster till en produkt, som utgör en beståndsdel av en sam- mansatt produkt, anses vara nytt och ha individuell karaktär om 1.beståndsdelen, när den infogats i den sammansatta produkten, förblir synlig vid normal användning av den produkten, och 2.sådana synliga detaljer i beståndsdelens mönster sedda för sig uppfyller kraven på nyhet och individuell karaktär. Med normal användning avses slutanvändarens användning med undantag för underhåll, service och reparationsarbeten. Paragrafen är ny och innehåller viss särreglering av skyddsförutsätt- ningarna för mönster till beståndsdelar i en sammansatt produkt. Den har behandlats under avsnitt 5.3 och avser att genomföra artikel 3.3 och 3.4 i mönsterdirektivet. En beståndsdel kan således bli föremål för registrering endast om den förblir synlig vid normal användning av den sammansatta pro- dukten och de synliga detaljerna i beståndsdelens mönster sedda för sig uppfyller kraven på nyhet och individuell karaktär. Det bör påpekas att artikel 3.4 är felaktig genom att uttrycket inte förekommer i texten Ett mönster skall anses ha gjorts allmänt tillgängligt om det offent- liggjorts i samband med registreringsförfarandet eller på annat sätt eller har förevisats, använts i yrkesmässig verksamhet eller annars har blivit känt. Mönstret anses inte ha gjorts allmänt tillgängligt 1.om fackkretsarna inom den aktuella sektorn inom den Europeiska unionen i sin normala näringsverksamhet inte rimligen kunde ha fått kunskap om de omständigheter som nämns i första stycket före den dag en ansökan om registrering lämnades in eller, om prioritet åberopas, före prioritetsdagen, eller 2.endast till följd av att det visats för någon annan efter ett uttalat eller underförstått krav på konfidentialitet.. Bestämmelsen handlar, liksom 3 a §, om när ett mönster skall anses som allmänt tillgängligt och har närmare behandlats under avsnitt 6.4. Paragrafen genomför artikel 6.1 i mönsterdirektivet. Av första stycket, som huvudakligen motsvaras av 2 § andra stycket första meningen ML i dess nuvarande lydelse, följer att ett mönster skall anses vara allmänt tillgängligt om det offentliggjorts i samband med registreringsförfarandet eller på annat sätt eller har förevisats, använts i yrkesmässig verksamhet eller annars har blivit känt. I fråga om det i första stycket använda uttrycket registreringsförfarandet bör följande anmärkas. I direktivet talas om att mönstret blivit offentliggjort i samband med registrering. Enligt de bestämmelser som gäller för allmänna handlingars offentlighet blir en ansökan om mönsterregistering offentlig vid det tillfälle den inkommer till PRV. De handlingar i en ansökan som utvisar mönstret kan dock med stöd av 19 § ML hållas hemliga av . En förutsättning för detta är att sökanden i ansökningen begär att dessa handlingarna skall hållas hemliga. Mot denna bakgrund är det missvi- sande att använda uttrycket registrering. Av andra stycket följer att ett mönster, trots att förutsättningarna enligt första stycket är uppfyllda, i vissa fall inte skall anses ha blivit allmänt tillgängligt. Skälen för valet av uttrycket fackkretsar har redovisats tidigare under avsnitt 6.4. Vidare följer av andra stycket att mönstret inte blir allmänt tillgäng- ligt om det visas för annan under en tyst eller uttalad förutsättning om konfidentialitet. Det kan exempelvis tänkas att formgivaren under de förutsättningar som nämns i paragrafen förevisar mönstret för enskilda personer i syfte att exploatera eller sälja det. Den närmare omfatt- ningen av detta undantag från nyhetskravet får dock överlämnas till rättstillämpningen. Mönstret anses inte ha gjorts allmänt tillgängligt om det av före en ansökan om registrering eller, om prio- ritet åberopas, före prioritetsdagen, gjorts allmänt tillgängligt 2.av någon annan till följd av uppgifter som tillhandahållits eller åtgärder som vidtagits av formgivaren, eller 3.till följd av missbruk i förhållande till formgivaren. Vad som sägs om formgivaren i denna paragraf gäller även den till vilken formgivarens rätt övergått. I paragrafen, som är ny och genomför artikel 6.2 och 6.3 i mönster- direktivet, regleras ett ytterligare undantag i nyhetskravet utöver vad som anges i 3 § andra stycket. Detta sker genom införandet av en ettårig nyhetsfrist. Av bestämmelsen följer att mönstret inte anses som allmänt tillgängligt trots att det av före en ansökan eller, om prioritet åberopas, prioritetsdagen, gjorts allmänt tillgängligt på sätt som anges i paragrafen. sökanden möjlighet att testa det kommersiella värdet av ett visst mönster innan ansökan om registrering sker. Nyhetsfristen innebär även att annan än formgivaren kan göra ett mönster allmänt tillgängligt utan att detta hindrar en registrering, om det sker till följd av uppgifter som tiilhandahållits eller åtgärder som vidtagits av formgivaren. Lämnar formgivaren uppgifter om mönstret till något nyhetsmedium, som sedan publicerar mönstret, behöver detta således inte utgöra en nyhetsskadlig handling. Det bör i sammanhanget anmärkas att bestämmelsen endast avser en begränsning av nyhetskravet. Den medför inte någon prioritetsrätt eller förlängning av den prioritetsrätt som kan erhållas med stöd av lagen. Sådana nyhetshinder som inte har något samband med de situationer som regleras i paragrafen kan på vanligt sätt göras gällande mot sökan- den. Mönster får inte registreras 1.om mönstret strider mot goda seder eller allmän ordning, 2.om det strider mot ett äldre mönster. Med ett äldre mönster avses även ett mönster som framgår av en tidigare inlämnad ansökan om mönsterregistrering eller en registrering efter en sådan ansökan och som blivit allmänt tillgänglig först under ansökningens handläggning,