sou · GOB311d1 · 2001-01-01 00:00:00 — Det är i kraftfältet mellan globaliseringen och dessa trögheter som den framtida finansiella sektorn formas. Förutom att vara ett exempel på den ökade internationaliseringen är den europeiska integrationen en alldeles egen process. Harmoniseringen av lagar och regler i enlighet med olika EU-direktiv, t.ex. om det s.k. fi- nansiella körkortet, har generellt ökat förutsättningarna för en ökad kon- kurrens mellan olika europeiska finansiella aktörer. Utvecklingen mot en mer effektiv inre marknad inom EU kommer sannolikt att accentueras för finansiella tjänster. är processen bakom ett EU-direktiv så komplicerad att denna typ av reglering tenderar att bli rätt stelbent. Det kan vara både svårt och tidsödande att förändra ett existerande direktiv.3 finns det därför en risk att EU-direktiven leder till en sämre flexi- bilitet och därmed, i ett globalt perspektiv, verkar hämmande på konkur- renskraften för de EU-baserade finansiella institutionerna. För en vidare diskussion om effekterna av EMU på den finansiella sektorn , se kapitel 14. Tillsammans med globaliseringen är teknikutvecklingen den trend som har den största betydelsen för den finansiella sektorn. Det är svårt att överdriva den tekniska utvecklingens inverkan på strukturen i den finan- siella sektorn. Effekten är störst för relativt standardiserade tjänster. Dessa kan i ökad grad automatiseras och rationaliseras, t.ex. via inter- net, medan mer kundspecifika lösningar har mindre potential att effekti- 2Se t.ex. Audretsch (1998). 3Se och (2000). Drivkrafter och trender 113 på detta sätt. Utvecklingen gör dock att även den senare typen av tjänster kan förfinas och utvecklas. Teknikens inverkan på den finansi- ella sektorn är mångfacetterad. För det första medför den tekniska utvecklingen att många existe- rande tjänster kan produceras snabbare och billigare . Ban- kens kostnad av att hantera en betalning via internet är t.ex. mindre än en hundradel av kostnaden att hantera en check och mindre än en tiondel av kostnaden att hantera en pappersbaserad girering. En förutsättning för denna effektivitetsförbättring är en långtgående standardisering av de finansiella tjänsterna. Utan standardisering blir ny teknik svår att appli- cera effektivt. blir en ökad standardisering möjlig genom den nya tekniken. Standardiseringen är alltså både en förutsättning och en konsekvens av den nya tekniken. På samma gång gör standardiseringen att det blir lätt att kombinera olika tjänster i nya paket, liksom att skräd- darsy lösningar på beställning. För det andra påskyndas utvecklingen av nya finansiella tjänster och distributionssätt. Nya finansiella tjänster som ändå hade utvecklats kommer snabbare till kunderna. Tiden mellan idé och fullskalig pro- duktion förkortas. Dessutom ger tekniken förutsättningar att producera en mängd nya tjänster som inte var möjliga tidigare. Ännu viktigare är kanske att den nya tekniken skapar nya distributionsformer. Aktie- och fondhandel via internet är ett tydliga exempel där nya nischaktörer, som erbjuder en mer direkt access till marknaden, snabbt har fått ganska stort genomslag. Än så länge är marknadsandelarna för dessa nischaktörer begränsade men de har kraftigt påverkat prissättningen och tillgänglig- heten hos de mer etablerade aktörerna som också har lanserat nya tek- niska distributionssätt i stor skala. Skräddarsydda derivatinstrument är ett exempel på produktutveckling och internet banking ett exempel på nya distributionsformer. Genom att nya tekniska lösningar blir möjliga kan gamla invanda produktionssätt helt konkurreras ut eller i vart fall förändras i grunden. Detta leder till en snabb strukturomvandling i sek- torn. För det tredje öppnar den nya tekniken möjligheter att separera olika moment i produktionen av många finansiella tjänster. Ett tydligt exempel på detta är värdepapperisering. Genom att låta vissa aktörer hantera ut- värdering av kreditansökningar, medan andra ägnar sig åt uppföljning och hantering av räntor och amorteringar, och en tredje part buntar ihop och finansierar lånen på värdepappersmarknaderna sker en ökad specialisering av finansiell tjänsteproduktion. På detta sätt bidrar teknikutvecklingen också till att allt fler finansiella produkter prissätts på marknaderna. Dessutom leder separeringen av produktionen till en spe- cialisering. Dessa specialiserade aktörer torde därför ha lättare att uppnå kostnadseffektivitet i sina olika aktiviteter än när produktionen skedde 114 Drivkrafter och trender inom en organisation. Inträdesbarriärerna för mindre aktörer minskar därmed vilket torde förbättra konkurrensen. För det fjärde leder teknikutvecklingen till att tillgången på infor- mation ökar. Därmed minskar transaktions- och sökkostnaderna, i många fall dramatiskt. Genomlysningen förbättras också. Kunderna har därför möjlighet att bli bättre informerade och därmed mer krävande vil- ket ställer ökade krav på producenterna av finansiella tjänster. I en värld där i princip alla har tillgång till en uppsjö av information via t.ex. inter- net kommer behovet av förtroende för sakuppgifter och motparter att öka. Det blir lättare att jämföra och byta leverantör av finansiella tjäns- ter. Det gör i sin tur att varunamn, kundbas och direktreklam blir allt viktigare. Den ökade informationstätheten stimulerar både konkurrens och produktutveckling. För att konkurrera om kunderna gäller det att i större omfattning än tidigare aktivt söka upp kunden. medger också de ökade möjligheterna att behandla information att de finansiella företagens beslutsunderlag förbättras. För det femte driver teknikutvecklingen på en reformering av existe- rande lagstiftning. När finansiella tjänster kan produceras på helt nya sätt ställs invanda begrepp på huvudet och behovet av att klart definiera motiv för lagstiftning och att funktionellt anpassa lagarna ökar. Effekten av ny teknik på lagstiftning och reglering bör inte underskattas. För det sjätte innebär en ökad elektronisk handel i icke-finansiella produkter att behovet av nya finansiella tjänster accentueras. Detta gäl- ler inte minst för handeln mellan företag. Den finansiella sektorn blir in- volverad i nya typer av transaktioner. Köp av varor via internet förut- sätter ju inte bara en logistisk transportkedja av produkten till köparen utan stimulerar också en utveckling av nya elektroniska och säkra betal- ningssätt. För det sjunde och kanske viktigast befrämjar de tekniska innova- tionerna tydligt konkurrensen. Det sker på flera sätt. Ett sätt är att fler, bättre och billigare tjänster kan erbjudas kunderna eftersom möjlig- heterna ökar och kostnaderna minskar. Ett annat sätt är genom öppnan- det av nya distributionskanaler för finansiella tjänster. Ett tredje sätt är genom att tekniken medför att bättre och snabbare information kan spri- das till en mycket större grupp aktörer. Ett fjärde aspekt som förbättrar konkurrensen är att den gränsöverskridande verksamheten underlättas. Många standardiserade finansiella tjänster kan produceras på avstånd. Den internationella konkurrensen, både verklig och potentiell, ökar. Därigenom får kunderna större valmöjligheter. Tekniken underlättar också icke-finansiella företags inträde på marknaden. Ett exempel på detta är ICA och KF som i kraft av sina distributionsnät och den nya tekniken har kunnat bygga kundkort som för kunderna fungerar som in- låningskonton och för ICA och KF som finansieringskälla. Drivkrafter och trender 115 Sammantaget innebär den tekniska utvecklingen enorma möjligheter för nya aktörer att växa och ta marknadsandelar i produktionen av finan- siella tjänster. innebär den möjligen ett hot mot existerande verksamheter och aktörer som inte är tillräckligt förändringsbenägna för att ta hand de möjligheter som erbjuds. Det är dock svårt att se att kun- derna skulle bli lidande av detta. Tvärtom har den tekniska utvecklingen en enorm potential att förbättra kundernas tillgång till billiga och bra fi- nansiella tjänster. Utvecklingen gör att kunden i allt större utsträckning sätts i centrum. För den svenska finansiella sektorn är det viktigt att utnyttja den avancerade informationstekniska kunskapen som finns i landet för att stärka sektorns internationella konkurrenskraft. Demografiska förändringar har stor inverkan på den finansiella sektorn, liksom på många andra sektorer i ekonomin. (2000) visar på ett övertygande sätt att de demografiska förändringarna styr utvecklingen av både sparandet och skuldsättningen. Enkelt uttryckt beror det på att per- soner i olika faser av livet sparar olika mycket. Enligt den s.k. livscykel- hypotesen lånar man , sparar i medelåldern, för att leva av sitt sparande på ålderns höst. Flera studier4 visar att hushållens skulder framförallt byggs upp i åldrarna . I gengäld har hushållen i åld- rarna 40 till 65 ett positivt nettosparande. Efter faller spa- randet åter och nettosparandet blir negativt. Därmed spelar demografiska aspekter en betydande roll i bestämningen av två viktiga insatsvariabler till den finansiella sektorn, privatpersoners sparande och skulder. över lång sikt är den mest spektakulära demografiska effekten att vi lever allt längre. var av befolkningen . är det och SCB bedömer att det kommer att vara . Figur 6.2 visar utvecklingen för tre olika ål- dersgrupper och SCB:s prognoser . 4 Det är framför allt amerikanska studier som visat detta, men resultaten är konsistenta med både livscykelhypotesen, det svenska HINK-datat och en en- kätstudie över svenskarnas sparande, se ,. och (1999) Svenska hushållens sparande och skuldsättning – ett konsument- beteendeperspektiv. 116 Drivkrafter och trender Figur 6.2 Befolkningsstruktur i –1998 + pr ognos 1999– Ålderklass 40 - 64 Åldersklass 20 - 39 Källa: SCB. Bortser man från alla andra faktorer som påverkar sparandet och skuld- sättningen tyder detta på att sparandet skulle öka eftersom de åldersklasser som sparar mest ökar sin andel av be- folkningen . ökar andelen pensionärer ganska kraftigt vilket torde dra ned sparkvoterna igen. kan man konstatera att befolkningsprognoserna tyder på att hushållens skuldsättning kommer att minska eftersom vi successivt får färre andel individer i åldrarna . Den demografiska utvecklingen är likartad i flera europeiska länder. Lybeck gör därför prognosen att sparande kommer att öka fram till ca 2010 när de stora årskullarna går i pension. 6 Detta kom- mer att ske både i och i resten av . Det är dessa demografiska förändringar som gör att många länders gamla pensionssystem baserade på fördelningsprincipen inte längre överlever. Allt fler länder går därför i ökad omfattning över till ett mer 5 För den finansiella sektorn som helhet är dock utlåningen till företagen mycket viktigare än direktutlåningen till hushållen. 6 Lybeck (2000) Sparandets nivå och placeringsformer: Konsekvenser för fi- nansmarknaderna i . Drivkrafter och trender 117 Dessutom är systemen i allt högre grad base- rade på individens insättningar snarare än på kontrakt där utbetal- ningarna till individen är definierade. Annorlunda uttryckt ökar spar- andemomenten i pensionen på bekostnad av försäkringsdelen. är ett av få länder som redan har reviderat sitt pensionssystem i enlighet med detta. Fler länder lär dock följa. Hur andra länder förändrar sitt pensionssystem är viktigt. Inter- nationella demografiska förändringar tenderar att få mer betydande kon- sekvenser på en global marknad än på de tidigare reglerade och segmen- terade marknaderna. Före avregleringarna och den fria rörligheten för kapital hade ett enskilt lands pensionssystem och demografi stora kon- sekvenser på detta lands finansmarknader men mycket begränsade ef- fekter på andra marknader. späs effekterna av varje lands pensions- reform ut på de globala marknaderna. har gemensamma de- mografiska förändringar och pensionsreformer i andra länder en större effekt på de svenska marknaderna . Den offentliga sektorns omfattning har tydligt förändrats. Från början av seklet har dess deltagande i ekonomin ökat markant i de flesta i-länder. Detta kan mätas på många olika sätt. Skattekvoten har t.ex. trendmässigt ökat från 1980. har den offentliga konsumtionens andel av BNP ökat från 13 till 29 pro- cent. planar dock kurvorna ut. Den genomsnittliga skatte- kvoten är och den genomsnittliga offentliga konsumtionen av BNP. Den offentliga sektorns an- del av ekonomin ökar alltså inte längre. Detta har flera konsekvenser. För det första har individernas tillit till omfattningen av den offentliga sektorns skyddsnät minskat. Olika privata försäkringsalternativ blir allt vanligare. Allt fler länder gör bedömningen att stora ihållande budgetun- derskott inte är ett sätt att bygga välfärd eller åstadkomma tillväxt. EU:s är ett uttryck för detta. Medborgarna får därför i allt större utsträckning ta ansvar för sin egen välfärd. Begräns- ningarna i de offentliga pensionssystemen är som sagt ett tydligt exempel på detta. Flera länder diskuterar att begränsa de offentliga pensionsåta- gandena, vilket innebär att individen själv får ta ansvaret för finansie- ringen av sin pension. En naturlig konsekvens är att individerna ökar sitt privata sparande och då blir nya konkurrerande former av finansiella lösningar intressanta. 118 Drivkrafter och trender För det andra har offentlig verksamhet i ökad utsträckning utsatts för konkurrens. Utförsäljningen av statliga företag, däribland finansiella fö- retag som VPC och den planerade försäljningen av postgirot skapar inte bara affärsmöjligheter för finansiella företag utan förändrar även kon- kurrenssituationen på dessa marknader. När ett statligt företag konkurre- rar med privata företag uppstår dessutom ofta målkonflikter. Staten uppträder då inte bara som konkurrent utan även som den som fastställer villkoren för konkurrensen. Privatiseringarna kan, vid sidan om de stats- finansiella ambitionerna, ses som ett sätt att renodla dessa funktioner. Förändringar i regelverk och tillsyn Den offentliga sektorns roll i det finansiella systemet har också ändrats ur andra aspekter. Den lagstiftande och myndighetsutövande rollen har förändrats som en följd av avregleringen av de finansiella marknaderna. Denna har medfört nya krav på myndigheter och lagstiftare. Nya typer av regleringar och kontroller har blivit nödvändiga. Därutöver har det tillkommit en ny dimension med medlemskapet i EU. Jämfört med den finansiella sektorn var få andra sektorer så reglerade för 25 år sedan.7 Successivt har så gott som alla kvantitativa regleringar lyfts bort. Från att ha haft administrativt satta priser och räntor under kreditregleringen och begränsningar av kapitalrörelserna under valuta- regleringen har vi fått en fri prisbildning på pengar (dvs. en marknadsbe- stämd ränta) och möjligheter att fritt flytta kapital över gränserna. Vi har också gått från strikta kvantifierbara regler för hur finansiella företag ska bete sig, till en situation där regleringen i stället är mer kvalitativ. Den nya typen av regleringar har i princip två syften (se även kapitel 12); att kontrollera systemrisker, att begränsa och förebygga skador som kan uppstå vid störningar i det finansiella systemets funktionsförmåga och att skydda vissa konsumentintressen. Som ett överordnat syfte men även som en restriktion för de andra två målen finns målet att främja konkurrens vid s.k. marknadsmisslyckanden dvs. när marknaden inte själv etablerar en effektiv konkurrens. En konsekvens av denna utveckling är att det har blivit lättare för nya företag att komma in på marknaden. Det har också skett en bransch- glidning mellan olika sektorer, t.ex. bank och försäkring. Utvecklingen medför att det blir extra viktigt att sätta gränserna för vad som bör regleras, dvs. att göra en distinktion mellan vad mark- 7 För en redogörelse av den revolution som avregleringen har betytt för den finansiella sektorn, se Lybeck (2000) Den svenska finansiella sektorns utveckling i modern tid. Drivkrafter och trender 119 nadsaktörerna själva bäst kan reglera och vad staten och myndigheter bör fastställa regler för. I detta sammanhang är det också viktigt att klargöra olika aktörers incitament. Å ena sidan kan många frågor bäst regleras av dem som har den bästa kunskapen om frågorna, dvs. Å andra sidan kan det, eftersom aktörerna har egna in- tressen att bevaka, resultera i att vissa nödvändiga regleringar inte kom- mer till stånd. Ett exempel är den avvägning mellan vilka uppgifter en börs bör utföra och vad som bör ligga på finansinspektionen eller annan myndighet. I vilken mån bör t.ex. övervakningen av insider-handel och prismanipulation ske i börsens regi? Ett problem då de existerande marknadsaktörerna anger regler är att dessa regler tenderar att verka hämmande på konkurrensen och försvåra för nya aktörer att slå sig in på marknaden. Även organisatoriskt sker stora förändringar inom den finansiella sek- torn . Å ena sidan finns det en trend mot ökad specialisering där nya små och specialiserade företag tar marknadsandelar. Å andra sidan finns det starka koncentrationstendenser. Specialiseringen innebär att produktionen av olika tjänster delas upp. I stället för att något företag producerar alla delar, produceras olika tjänster eller komponenter av olika företag. En klassisk analogi är som förr tillverkade allt för datorer. Numer finns det en uppsjö av före- tag som producerar komponenter till datorer och annan elektronisk ut- rustning. Sedan finns det andra företag som paketerar och sätter ihop dessa komponenter. Avregleringen och globaliseringen har förstärkt möjligheterna till en ökad specialisering. Redan (1791) visade att man genom specialisering kan uppnå en högre produktivitet och därmed en högre välfärd. Vidare ten- derar specialiserade företag ofta att vara mindre vilket stimulerar flexi- bilitet. Om några tjänster prissätts så att de ska finansiera även andra tjänster, s.k. korssubventioner, är sannolikheten speciellt stor att nya specialiserade företag dyker upp som konkurrenter. Eftersom denna typ av korssubvention av tradition har varit vanlig inom den finansiella sek- torn, har det skett ett ökat inflöde av specialiserade nischföretag. 120 Drivkrafter och trender Det finns gott om exempel på detta. E-trade och har specia- liserat sig på nya uppgifter inom värdepappershandeln. Nischbankerna och försäkringsmäklarna har hittat nya marknadssegment genom att er- bjuda förmånligare lösningar. och Fondmarknaden konkurrerar med mer traditionella företag om distribution av fonder. Valuta- specialisten och Forex specialiserar sig på valutaväxling. Försäkrings- bolagen låter externa konsulter hantera skaderegleringen. Bankerna låter ta över uppgifter med att fylla och tömma bankomater. Värde- papperisering kan också ses som en form av specialisering. Det innebär att vissa funktioner bryts ut ur större strukturer för att produceras sepa- rat. Drivkrafterna bakom en koncentration är också flera. Ofta krävs helt en- kelt en kritisk massa för att uppnå lönsamhet. För att effektivt bedriva t.ex. börsrörelse, clearing och avveckling, betalningssystem, viss bankverksamhet krävs att man har kommit över en viss tröskel i affärs- volymen. Dessa stordriftsfördelar kan sägas ha åtminstone tre olika ge- nerella orsaker. Den första typen av stordriftsfördelar beror på produktionskost- naderna. De fasta kostnaderna är ofta betydande medan de rörliga kost- naderna är ganska begränsade. Det är därför bara genom att slå ut de fasta kostnaderna på många transaktioner eller kunder som affärs- verksamheten över huvud taget blir lönsam. Kostnaderna för att skapa datoriserade system för värdepappershandel, betalningstrafik och kre- ditriskkontroll, bara för att nämna några områden, är avsevärda. Där- emot är marginalkostnaden att hantera ytterligare en köporder, en betal- ningsorder eller ett nytt lån, i existerande system, om inte försumbar, så i alla fall begränsad. Detta förstärks av att ny informationsteknik kraftigt reducerar marginalkostnaderna. När konkurrensen tvingar fram allt mer av marginalprissättning sjunker därför priserna för finansiella tjänster. Produktionen av finansiella tjänster har fyra gemen- samma karaktärsdrag: Inom de tre första områdena finns klara stordriftsfördelar. De fasta kost- naderna att samla in, bearbeta och sprida finansiell information är fort- farande betydande. Detsamma gäller att bygga upp systemen för att be- Drivkrafter och trender 121 arbeta och distribuera informationen. Genom riskpoolning och diver- sifiering kan större företag acceptera totalt sett större risk. Stordrifts- fördelarna är därmed uppenbara. Den allt enklare och billigare tillgången på information via internet medför dock att stordriftsfördelar i informa- tionsinsamlingen sjunker över tiden. Relativt sett innebär det minskade koncentrationstendenser. När det gäller expertkunskap finns den i först hand på individnivå el- ler i mindre grupper. Här är stordriftsfördelarna mycket mer begränsade. kan de t.o.m. vara negativa, då större organisationer kan ha svårt att ta tillvara individernas kunskaper, p.g.a. byråkratiska strukturer. En nära besläktad stordriftsfördel finns i distributionssystemen. Det är mycket dyrt för en bank att upprätthålla ett stort kontorsnät. Sam- tidigt kan en geografisk närvaro ge en mycket stark position på den lo- kala marknaden för vissa tjänster. En stark lokal närvaro utnyttjas ofta till att försöka sälja kompletterande tjänster för att bära de fasta kostna- derna av kontorsnätet. Den lokala dominansen kan förstärkas av tradi- tion och bristande information om alternativ. Det är för många slutkun- der, både individer och företag ett stort steg att byta leverantör av finan- siella tjänster. Den andra förklaringen till stordriftsfördelarna hänför sig till nät- verksexternaliteter. Dessa nätverkseffekter är ofta betydande för finan- siella tjänster. Nyttan för en enskild kund ökar ju fler som är anslutna till tjänsten. Ett klassiskt icke-finansiellt exempel på nätverksexternaliteter är telefonin. När uppfann telefonen var det en stor teknisk upp- finning men det var först när han skapade det andra exemplaret som den fick någon betydelse. När fler ansluter sig till ett nätverk ökar nyttan ef- tersom det då finns fler personer som kan nås. Liknande nätverkseffekter finns inom många finansiella segment. Värdepappershandel är ett tydligt exempel. Investerare vill handla på en likvid marknad. Den mest likvida marknaden är där alla andra handlar. Alltså kommer alla att vilja handla på samma ställe. Eftersom den höga likviditeten är värdefull, kommer alla att handla på denna marknadsplats även om en annan kanske är nå- got billigare. Detta kan försvåra en effektiv konkurrens mellan olika marknadsplatser. Ett tredje skäl till stordriftsfördelarna är en konsekvens av föränd- ringar i kundstrukturen. Eftersom de ledande icke-finansiella företagen blir allt större, krävs det allt större finansiella organisationer för att ge dessa stora multinationella icke-finansiella företag den service de kräver. Ett tydligt exempel från den finansiella sektorn är investment banking. När ett stort företag ska köpa ett annat eller genomföra en emission krävs ofta så stor balansräkning från bankens sida att endast de största bankerna kan komma i fråga. Dessutom behövs ofta en stor förmåga att nå internationella placerare. Det görs enklast av organisationer med ett 122 Drivkrafter och trender stort internationellt kontaktnät. Dessa tenderar vara stora aktörer. De som är stora får därför fler affärer, och blir därmed ännu större. Stora kunder är förmodligen också mer krävande och det är svårt att upprätt- hålla expertkunskap över ett brett fält i små företag. Stora finansiella fö- retag har därför ofta konkurrensfördelar. Det faktum att har haft en relativt många stora icke-finansiella företag har säkert främjat ut- vecklingen inom den svenska finansiella sektorn. I någon mening råder det ingen konflikt mellan en specialisering och en geografisk koncentration.