sou · GOB321d3 · 2001-01-01 00:00:00 — Ett beslut om tjänsteplikt skall således inte längre gälla om regeringen beslutar om höjd beredskap. Rent praktiskt innebär detta om så beslutas att den som fullgör sådan tjänsteplikt i stället kommer att tjänstgöra med allmän tjänsteplikt enligt lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt. I paragrafen definieras begreppet allvarlig störningar i viktiga samhällsfunktioner. Med allvarliga störningar i viktiga samhälls- funktioner avses störningar i sådana funktioner som är avgörande för försörjningen av livsnödvändiga förnödenheter och tjänster och därmed fara för många människors liv, personliga säkerhet eller hälsa (jfr 8 kap. 7 § 1 RF). Exempel på viktiga samhälls- funktioner när det gäller försörjningen av livsnödvändiga förnö- denheter och tjänster är el-, vatten- och värmedistributionen. Hit räknas också hälso- och sjukvården samt . Det är regeringen som beslutar om tjänsteplikt. I paragrafen anges att ett sådant beslut får fattas endast om det är nödvändigt för att skydda liv, personlig säkerhet eller hälsa. Det innebär att tjänste- plikten får användas först när de ordinarie åtgärderna inte är till- räckligt effektiva för att undanröja en störning eller lindra dess verkningar bland befolkningen. Bestämmelsen innebär att en noggrann analys måste göras innan beslut om särskild tjänsteplikt fattas (jfr 3 §). För att ett beslut om tjänsteplikt skall få fattas måste det finnas underlag som visar att tjänsteplikten kan antas ge en inte obetydlig förstärkning när det gäller att undanröja en störning eller lindra dess verkningar bland befolkningen. Ett beslut om tjänsteplikt gäller tills vidare. Det är omständig- heterna i det enskilda fallet som avgör. När störningen i samhälls- funktionen inte längre medför sådan allvarlig fara för många människors liv, personliga säkerhet eller hälsa som motiverat beslutet om tjänsteplikt, skall beslutet om tjänsteplikt inte längre gälla. Bestämmelsen innebär att det vid en allvarlig störning i en viktig samhällsfunktion ges möjlighet att ålägga var och en att fullgöra tjänsteplikt för att delta i åtgärder som kan behöva vidtas för att ett avbrott skall upphöra eller för att lindra dess verkningar på befolkningen. En motsvarande åldersgräns finns för tjänsteplikten enligt 44 § räddningstjänstlagen (1986:1102). Den nu föreslagna tjänsteplikten skall användas för att i första hand säkerställa behovet av personal med särskild kompetens, exempelvis kvalificerade experter på tekniska infra- struktursystem och inom hälso- och sjukvården. Det uppställda kravet på kunskap i bestämmelsen är också ett uttryck för detta. Den nu föreslagna tjänsteplikten tar som ovan nämnts sikte på åtgärder som kan behöva vidtas för att ett avbrott skall upphöra, men också för att lindra dess verkningar på befolkningen. Det innebär i praktiken att vid allvarliga störningar i viktiga samhälls- funktioner att denna tjänsteplikt i princip alltid kan komma att tillämpas även på sådana situationer som per definition är rädd- ningstjänstsituationer. Mot bakgrund härav föreskrivs i andra stycket att den tjänsteplikt som föreskrivs i räddningstjänstlagen alltid skall ha företräde. Det innebär att den som fullgör tjänste- plikt enligt räddningstjänstlagen inte kan tas i anspråk med tjänsteplikt enligt den nu föreslagna lagen. Det innebär dessutom att den som fullgör tjänsteplikt kan tas i anspråk med tjänsteplikt enligt räddningstjänstlagen. Däremot kan den som tjänstgör enligt lagen om totalför- svarsplikt i fredstid tas i anspråk med tjänsteplikt vid allvarliga störningar i viktiga samhällsfunktioner. I 7 § regleras hur tjänsteplikten fullgörs. Regleringen har utfor- mats med den allmänna tjänsteplikten i lagen om totalför- svarsplikt som förebild. Tjänsteplikten skall i princip kunna användas för alla slag av arbetsuppgifter. Tjänsteplikten enligt 8 § kan användas för att personalförstärka samhällsfunktioner som upprätthålls av såväl det offentliga som det enskilda. Det ankommer på regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att besluta om hos vilka arbetsgivare och uppdragsgivare som tjänsteplikten skall fullgöras, liksom vilka arbetsarbetstagare och uppdragstagare som skall omfattas av tjänsteplikten. Bestämmelsen i 9 § reglerar rätten till ersättning m.m. när tjänste- plikten fullgörs genom att den tjänstepliktige utför arbete som anvisats honom eller henne (7 § 3). För tjänsteplikt som fullgörs genom att den tjänstepliktige kvarstår i sin anställning eller full- följer ett uppdrag eller tjänstgör enligt avtal om frivillig tjänst- vid allvarliga störningar i viktiga samhällsfunktioner följer rätten till ersättningen anställnings- eller frivilligavtalet. För den som fullgör tjänsteplikt i andra fall skall ersättningen m.m. beräk- nas i enlighet med vad som föreskrivs i fråga om den som fullgör tjänsteplikt enligt räddningstjänstlagen (1986:1102). Bestämmelsen i 10 § reglerar rätten till vissa kostnadsersätt- ningar för den som fullgör tjänsteplikt enligt avtal om frivillig tjänstgöring (7 § 2). Av 11 § följer att ersättning enligt 9 och 10 §§ skall betalas av staten. Bestämmelserna om rätt till ersättning för personskada i lagen (1977:265) om statlig personskadeskydd och lagen (1977:266) om statlig ersättning vid ideell skada m.m. skall gälla för den som skadas vid fullgörande av tjänsteplikt enligt denna lag. Det inne- bär att samma regler kommer att gällas som för den som fullgör tjänsteplikt enligt räddningstjänstlagen (1986:1102). Paragraferna innehåller särskilda regler till skydd för anställning m.m. Anställningsskyddet motsvarar i huvudsak vad som gäller för den som tjänstgör enligt lagen (1994:1809) om totalför- svarsplikt. I 16 § straffbelägges underlåtenheten att fullgöra ålagd tjänste- plikt. fall skall inte föranleda ansvar. Om ansvar för gär- ningen kan ådömas enligt skall inte dömas till ansvar enligt denna bestämmelse. Genom bestämmelsen i 17 § ges möjlighet att hämta den som utan giltigt skäl uteblir från tjänstgöringen. Denna möjlighet motiveras av effektivitetsskäl. Genom bestämmelsen i 18 § begränsas möjligheten att överklaga ett beslut om fullgörande av tjänsteplikt. Ett sådan beslut får överklagas endast om det har fattas av annan myndighet än rege- ringen. Beslutet överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätt. För att ett beslut om fullgörande av tjänsteplikt skall kunna vara effektivt måste det kunna verkställas även om det har över- klagats, dvs. samma skäl som angivits under 17 §. Reservationer och särskilda yttranden Min grundinställning är att det ligger ett demokratiskt värde i att medborgarna kvinnor och män efter förmåga på något sätt deltar i värnet av de människor som behöver hjälp och den miljö som hotas. Det finns inget demokratiskt i den militära tvångsrekryte- ring som kallas värnplikt. Jag anser att värnplikten ska avskaffas och ersättas av en frivillig värntjänst för både män och kvinnor. Denna värntjänst skall inriktas främst på civila insatser. Tvärt emot den utveckling av försvaret som före- språkar så föreslår utredningen en utvidgning av den tvångsrekry- tering som sker av män till att även omfatta kvinnor. Eftersom min utgångspunkt är att värntjänsten skall vara frivillig anser jag den som vägrar inte skall straffas. anser att det skall vara straffritt att totalvägra. Jag anser att rätten att slippa bära vapen och medverka i krigshandlingar ska garanteras i ett modernt, civiliserat samhälle. åldersgränser och Svenska regler är ratificerad av riksdag, ändå lägger pliktutredningen förslag som strider mot konventionens artikel 1 och 38 genom att föreslå rekrytering i skolan samt rekrytering det år man fyller 18 och inte efter att man fyllt . Jag tycker att begreppet rekrytering tolkas för snävt av utredning. Jag anser att även mönstring och värvningsåtgärder bör omfattas. Jag anser därför att ingen skall mönstra , jag anser att det inte heller skall vara möjligt att bedriva mönstring och andra 560 Reservationer och särskilda yttranden värvningsåtgärder i skolan. Jag motsätter mig därför förslaget om en totalförsvarets dag i skolan samt mönstring i anslutning eller i skolans lokaler. Utredningen bygger förslaget om en totalförsva- rets dag i skolan på tveksamma grunder. Anledningen till för- slaget sägs vara att höja ungdomarnas medvetande om totalför- svaret och i synnerhet det militära försvaret. anser att detta strider mot andan i konventionen, då man kommer att använda sig av skolan och skolans lokaler för att rekrytera per- sonal till försvaret. Skolan är arbetsplatts för barn och ungdomar varav de flesta är , vilket måste respekteras. Mönst- ringen kommer att ske det år man fyller 18 vilket strider mot portalartikeln. I denna konvention avses med barn varje människa under , om inte barnet blir myndigt tidigare enligt den lag som gäller för landet. motförslag är en dag i riks- dagen, för att öka förståelsen för barn och ungdomars rättigheter bland ledamöter. Att i av ökande våld i samhället införa en rättighet att få militär vapenutbildning är mycket tveksamt. Utredningens före- slår att den som är lämpliga skall få denna möjlighet. Det inne- bär i praktiken att man låter alla som vill göra utbildningen. Det går inte att sålla bort olämpliga personer med ett allmänt krav på lämplighet. Man har problem, när det gäller urvalet. Man klarar det hjälpligt genom urvalsregeln om bäst lämpad. Någon sådan regel föreslår inte utredningen här. Det gör i prak- tiken att alla som har fysiska och psykiska förutsättningar för att fullgöra värnpliktsutredning måste erbjudas denna utbildning. Konsekvensen av denna rättighet kan bli att samhället inte kan förhindra att kriminella och personer med extrema åsikter att få vapenutbildning, vilket inte är en utveckling som de gröna kan ställa upp på. Istället borde man rikta in sig på att begränsa antalet vapen i samhället och människor med vapen- kunskap. Att det sedan är resurs slöseri att utbilda en personer som det inte finns behov av inom ramen för totalförsvaret, i då de militära hoten mot är näst intill obefintliga och det borde överföras mer resurser från militären till den civila sidan. Reservationer och särskilda yttranden 561 Utredningen förslår även att pliktinkallade personer skall kunna delta i fredsfrämjande övningar och operationer utanför . På denna punkt föreslår utredningen i strid mot gängse praxis att man skall med hjälp av hot om fängelse kunna beordra värn- pliktiga att t.ex. röja minor, för att uppfylla bilaterala avtal som har med andra länder. anser inte detta vara förenligt med rättsskyddet för den enskilde individen. Det är ock- så orimligt att frivillig personal i utsatta situationer görs beroende av och skall sätta sin tillit till personal som är tvångskom- menderad. anser att allt deltagande i övningar och operationer utomlands SKALL vara frivilligt. Utredningen föreslår en förändrad mönstring. Utredningens för- slag är att mönstringen skall bli enklare, och snabbare samt ha en mer decentraliserad organisation. anser att om man skall fortsätta att tvångsinkalla svenska medborgare till värntjänst så måste det vara ett grundläggande krav att individer inte blir uttagna till tjänster som de inte är lämpade för. har en rad incidenter med värnpliktiga lett till allvarliga personskador och i vissa fall till dödsfall. Ett rimligt krav är att samhället inte äventyrar de tvångsinkallades liv och hälsa. En förenklad mönstring kan äventyra denna trygghet för individen. är emot att förändra mönstringen till det sämre, istället borde mönstringen var mer ingående en den är , samt frikopplad från försvaret, för att undvika olyckor . anser att en decentraliserade mönstring kommer att leda till en fördyring av verksamheten. Det finns mycket som tyder på att utredningens förslag kommer att leda till en fördyring, framför allt erfarenheterna från som har ett liknade sys- tem som det utredningen föreslår. anser att utredningens förslag på detta område är bra och ställer oss bakom dem. 562 Reservationer och särskilda yttranden betänkande innehåller många och viktiga för- ändringar av dagens totalförsvarsplikt. Inte minst kompensationen för den relativt lilla andel av ungdomarna som gör plikttjänst måste förbättras. Vid sidan av kompensation för uppoffringen är utredningsförslag om åtgärder – främst avseende ekonomisk ersättning – i syfte att bidra till att öka motivationen att göra genomgå utbildning med plikt mycket betydelsefulla. Utredningen har gjort ett gediget arbete med hänsyn till de direktiv – med delvis olika innebörd - som beslutats av rege- ringen i två omgångar. Direktiven har emellertid i flera avseenden varit begränsande. Det gäller bl.a. möjligheten att bearbeta frå- gorna kring totalförsvarets personalförsörjning i ett bredare per- spektiv. Det samråd med den tillsatta utredningen om personalförsörjningen vad avser anställda har av tidsskäl inte varit möjlig att göra. Att behandla alla personalfrågor i ett samman- hang hade varit en stor fördel i utredningens arbete. har inte personalförsörjningen – åtminstone inte i detta sammanhang – kunnat avvägas som en helhet. Den gängse beskrivningen att har ett värnpliktsförsvar är missvisande. I verkligheten har vårt försvar kän- netecknats av en kombination av människor med olika relationer till försvaret. Utmaningen för framtiden är att hitta bästa möjliga mix mellan yrkes- och reservofficerare, civilanställda, korttids- och kontraktsanställda soldater och sjömän, frivilliga och plikt- personal. Vilken andel de olika kategorierna kommer att ha i framtidens försvar är oklart. I dagens krigsorganisation besätter pliktpersonalen av befattningarna. Klart står emel- lertid att denna andel kommer att minska som följd av såväl den säkerhetspolitiska som militärtekniska utvecklingen. Hur plikt- systemet bör utvecklas i ett sådant perspektiv är en fråga som utredningen inte analyserat. Utredningen har genom direktiven inte heller haft möjlighet ställa plikt mot en helt frivilligt rekryteringssystem. Utan i något avseende förorda en sådan nyordning anser jag att en grundläg- gande genomlysning av fördelar, nackdelar och realiserbarhet av olika system hade varit av värde – om inte annat som referens- objekt. Vidare borde utredningen ha prövat även alternativa modeller för plikttjänstgöring. Till de alternativ som kunde värderats hör en Reservationer och särskilda yttranden 563 allmän, obligatorisk grundläggande korttidsutbildning för alla de som inte kan beredas plats vid längre, reguljära utbildningar. Ett annat alternativ som framförts i den offentliga debatten är en obligatorisk grundläggande soldat- och sjömansutbildning för alla vapenföra följd av en rekrytering som därefter bygger helt på fri- villighet. Man kan också tänka sig varianter och kombinationer av ovan redovisade alternativ. I kapitel 10 redovisas förslag till vidare utredning av ny former för Försvarsmaktens utbildnings- system. Det är mycket positivt att initiativ till en omprövning på detta sätt tas. Enligt min mening behövs en omprövning av for- merna för såväl förbandsutbildning- som förbandsomsättning. Könsneutral värn- och civilplikt Förslaget om kvinnlig värnplikt som aktualiseras genom majori- tetens ställningstagande är enligt min mening ett stickspår i debatten om framtidens försvar. Att försvaret behöver en större rekryteringsbas för sin verksamhet är givet. En bredare bas är nödvändig för att finna många lämpliga och motiverade unga människor. Men frågan om att utsträcka plikten till att även omfatta den kvinnliga delen av befolkningen i ett säkerhetspoli- tiskt läge det detta inte är nödvändigt för att trygga personalför- sörjningen är en helt annan. Det är enligt min mening inte rimligt att ålägga kvinnor denna skyldighet när antalet värnpliktiga i stort halveras. En publicerad opinionsmätning från DN/visar att svenska fol- ket uppenbarligen heller inte tycker det, då av svenska folket anser att kvinnlig värnplikt är fel väg att gå. Det kanske bästa exemplet på bred kvinnlig kompetens i för- svarsmakten är , som bygger sin rekrytering helt på frivillig grund. Ett av världens tuffaste förband – den amerikanska marinkåren – har en avsevärt större andel kvinnor än det svenska försvaret. Ett annat motiv mot att utsträcka plikten till den kvinnliga delen är befolkningen är de faktiska skillnader i såväl muskel- styrka som fysisk prestationsförmåga som föreligger mellan män och kvinnor. Ett exempel är att av det sannolikt i detta avseende mycket positiva urval av unga kvinnor som genomfört mönstring klarar de fysiska krav som måste uppfyllas för uttagning till en av försvarets vanligaste typbefattningen – nämligen den som skyttesoldat. Risken är att en mönstring av hela den kvinnliga årskullen skulle resultera i en mycket liten andel i 564 Reservationer och särskilda yttranden Detta beroende på just de ovan redovisade fysiska faktiska skillnaderna mellan könen. I ett sådant perspektiv skulle den utsträckta plikten till ett högt pris endast marginellt höja kvaliteten i personalförsörjningen. Vad gäller majoritetens ställningstagande tillåter jag mig i övrigt att konstatera att detta grundar sig på principiella argument snarare än en grundläggande analys av sakförhållanden. De prak- tiska konsekvenserna och inte minst kostnaderna för en köns- neutral uttagning och plikttjänstgöring återstår att utreda. I utredningens betänkande växer bilden av ett pliktsystem där frivillighet, eget intresse och motivation successivt kommer allt spela en allt större roll. Till skillnad från gårdagens statiska uttag- ning av lämpliga ur en befintlig årskull leder detta resonemang till att en mer aktiv rekrytering måste påbörjas. Tvånget blir förhopp- ningsvis den sista utvägen för att ta ut tillräckligt många och tillräckligt bra soldater och sjömän. En aktiv rekrytering – i motsats till dagens passiva uttagning - ökar enligt min mening möjligheterna att locka kvinnor till för- svaret. Det är inte frånvaro av plikt som hindrar att kvinnlig kom- petens tillförs försvaret. Det är månghundraåriga föreställningar och traditioner som måste förändras. I en verksamhet där för- bandsanda, sammanhållning och gemenskap utgör en stark – i stort sett manlig - identitet har kvinnor ofta svårt att hävda sig. Det saknas fortfarande både kvinnliga föredömen och förebilder. En aktiv rekrytering av kvinnor till försvaret – grundad på den enskildes motivation och frivillighet - måste gå hand i hand med genomgripande förändringar av såväl rekryteringsprocess, utbild- ning och förhållningssätt. Att ersätta bristande attraktionskraft och reella attitydförändringar med tvång löser inga problem. En utvidgning till att låta svenska kvinnor omfattas av en skyldig- het att fullgöra värnplikt innebär att kvalitén inom totalförsvaret skulle öka. Jag anser dock att i ett läge där blott en minoritet av alla män i aktuella åldersklasser kommer att tas i anspråk med plikt saknas det anledning att införa en utvidgad plikt. Kvinnor bör således inte tvingas till att fullgöra värnplikt. Frågan om en utvidgad plikt behandlades även i det lagstiftningsärende som Reservationer och särskilda yttranden 565 föregick införandet av lagen om totalförsvarsplikt. De skäl som där anfördes mot en utvidgning av plikten är i huvudsak desamma som jag nu givit uttryck för (se prop. 1994/95:6 s. 117). Det skall dock för jämförelsen skull framhållas att det är ännu färre män som kommer att tas i anspråk med plikt än vad man då räknade med. För att tillgodose det årliga utbildningsbehovet för Försvars- makten erfordras blott av en åldersklass unga män och kvinnor. Ändras inte de nuvarande kravprofilerna för befattningar i Försvarsmakten kommer endast ett fåtal av de om- kring 60 000 kvinnor som kallas till mönstring att komma i fråga för inskrivning för värnplikt. Detta är en omständighet som gör att jag inte bara ifrågasätter lämpligheten utan också lagligheten av att föreskriva värnplikt för kvinnor. Avgörande för inskrivning för värnplikt och civilplikt med längre grundutbildning är att de enskilde har de fysiska och psy- kiska förutsättningar som krävs för att fullgöra tjänstgöringen, dvs är lämplig. Därtill fordras att han eller hon är motiverad. Av nu angivna skäl bör inskrivningen i största utsträckning ske på frivillig grund. Görs tjänstgöringen attraktiv bör också personal- behovet kunna tillgodoses utan att man behöver tillgripa tvångs- inskrivning. Enligt de regler som gäller har svenska kvinnor samma möjligheter som männen att delta i totalförsvaret. Genom lagen (1994:1810) om möjlighet för kvinnor att fullgöra värnplikt eller civilplikt med längre grundutbildning har kvinnor möjlighet att frivilligt genomgå antagningsprövning för inskrivning för värn- plikt eller civilplikt med lång grundutbildning. En kvinna som skrivits in för värnplikt eller civilplikt med lång grundutbildning blir vid straffansvar skyldig att fullgöra värnplikt eller civilplikt med lång grundutbildning enligt samma bestämmelser som gäller för männen. Detta innebär att en kvinna, förutom att hon blir skyldig att fullgöra grundutbildning, också blir skyldig att fullgöra repetitionsutbildning och att tjänstgöra under höjd beredskap. Intresset från kvinnornas sida för att genomgå frivillig plikt- utbildning har emellertid allt sedan denna möjlighet öppnades varit lågt. En procent av de som skrivs in för värnplikt eller civilplikt med längre grundutbildning än är kvinnor. Det är därför angeläget att försöka öka attraktionskraften i utbild- ningen. Detta kan bl.a. göras genom generella förbättringar av pliktpersonalens förmåner och av att utbildningen ges ett civilt meritvärde. Men det bör också övervägas om utbildningen redan från skall ske med plikt. Min uppfattning är att 566 Reservationer och särskilda yttranden fler kvinnor skulle pröva en militär grundutbildning om det också gavs en möjlighet att avbryta densamma - i vart fall efter en viss tids utbildning. En sådan ordning tillämpas i övriga nordiska län- der av det skälet att det är svårt för kvinnor att finna sig tillrätta i den mansdominerade värld som soldatlivet utgör. I och gäller här en tremånadersgräns, i . Enligt min mening bör en sådan möjlighet för kvinnor införas också i . Gränsen bör kunna sättas vid lång grundutbildning, dvs. en kvinna skall alltid ha rätt att avbryta utbildningen under de första 60 dagarnas utbildning. Först därefter skall samma regler gälla som för männen. Ett ytterligare sätt att öka attraktionskraften är att få fler kvin- nor att genomgå antagningsprövning (mönstring). Jag motsätter mig dock att låta kvinnor omfattas av en skyldighet att mönstra eftersom jag har tagit ställning mot kvinnlig värnplikt och krigs- tjänstgöring med plikt. Skyldigheten att mönstra enligt lagen om totalförsvarsplikt bygger i grunden på den i lagen föreskrivna skyldigheten att i fred fullgöra grundutbildning för värnplikt. Denna utbildningsskyldighet bygger i sin tur på den i samma lag föreskrivna skyldigheten att fullgöra krigstjänst. Den ena plikten vilar således på den andra. och ytterst av medborgarnas grundläg- gande rätt att kunna få skydd av samhället. Den rätten till skydd av samhället kan inte sträckas så långt att t.ex. alla kvinnor där- med skulle vara skyldiga att genomgå mönstring. Den beskriv- ning av rätten till skydd respektive plikten att tjänstgöra som det nuvarande pliktsystemet vilar på skall således även fortsättnings- vis ligga till grund för det framtida pliktsystemet. Däremot bör alla totalförsvarspliktiga svenska kvinnor det kalenderår de fyller underrättas om att de har möjlighet att få genomgå en motsvarande mönstring som männen. I samband med denna underrättelse bör också information lämnas inte bara om vad mönstringen innebär utan också om totalförsvaret och dess olika uppgifter. Enligt min bedömning torde det inte med ut- redningens övriga förslag om att öka attraktionskraften i plikt- tjänstgöringen vara någon svårighet att på frivillig väg fylla Försvarsmaktens behov av kvinnor i grundutbildningen.