sou · GOB3121d2 · 2001-01-01 00:00:00 — kommer Postgirot att successivt upphöra med denna tjänst. Det innebär att Postgirot säger upp nuvarande avtal och ett nytt avtal måste tecknas med annat ser- viceföretag. RFV har f.n. inte möjlighet att helt överta Postgirots roll. Fram fanns, förutom statistikändamålet, andra bety- delsefulla ändamål för de inrapporterade uppgifterna nämligen som stöd för försäkringshandläggare i det förebyggande ohälsoarbetet och för kontroll av att dubbelutbetalning av förmåner inte skett t.ex. av föräldrapenning med sjuklön. En regeländring fr.o.m. , då små arbetsgivares skyldighet att rapportera till RFV helt upphörde, innebar att nämnda ändamål endast begrän- sades till stora arbetsgivare. Denna begränsning har inneburit att försäkringskassornas användning av uppgifterna i samband med ärendehandläggning anses ha minskat betydligt. Det tyngsta kvar- varande ändamålet är då således statistik. Det förefaller inte meningsfullt att låta stora arbetsgivare fort- sätta inrapporteringen till RFV enligt rådande rutiner eftersom de inkomna uppgifterna varken kan användas för ändamålet statistik eller i fullständig utsträckning används i handläggningen på försäk- ringskassorna. Denna inrapportering bör helt upphöra i nuvarande form. Nytt system för enbart statistikändamål Mot bakgrund av ovanstående bör övervägas att utöka SCB:s KS- enkät till att även omfatta ett urval av arbetsgivare med 50–99 anställda. Detta minskar totalt uppgiftslämnandet från stora arbetsgivare. Dessutom bör övervägas att låta SCB även överta dataöverföringarna i nuvarande form från arbetsgivare med mer än 99 anställda. I uppdraget till SCB bör också ingå att och utveckla ett nytt webb-baserat system för att så långt som möjligt underlätta inrapporteringen från arbetsgivare såväl genom filöverföring som inmatning. SCB föreslås således bli insamlande myndighet för allt underlag till korta sjukfrånvaron medan RFV även fortsätt- ningsvis är den statistikansvariga myndigheten för den korta sjuk- frånvaron. Som en följd av detta bör alltså RFV:s system för sjuklöneavise- ringar helt avvecklas. Det nya systemet över hela korta sjukfrån- varon, små såväl som stora arbetsgivare, beräknas kunna tas i drift . Systemet blir ett renodlat statistiksystem. Utredning om särskilt högriskskydd enligt 13 § lag (1991:1047) om sjuklön, (SjLL) () har fått i uppdrag av Sjukförsäk- ringsutredningen (S 1999:11) att utreda användandet av särskilt högriskskydd. har till uppgift att analysera sjuk- frånvaron, identifiera faktorer som är avgörande för utvecklingen och lämna förslag till konkreta åtgärder för att minska sjukfrån- varon och utgifterna för sjukfrånvaro. avser att i slutbetänkandet beskriva och analysera nyttjandet av högriskskydd . Dessutom över- väger utredningen att föreslå ett automatiskt högriskskydd för personer som varit långvarigt sjukskrivna () och som återgår i arbete. Särskilt högriskskydd vid risk för många korta sjukfall Av förarbetena till SjLL (trädde i kraft ) framgår att syftet med det särskilda högriskskyddet är att skydda personer med hög sjuklighet eller arbetshandikapp. Situationen på arbets- marknaden för dessa kan vara besvärlig.1 Inför införandet av det särskilda högriskskyddet vid risk för många korta sjukfall ansågs den modell som återfanns i norsk rätt kunna få en viss motsvarighet också i svensk lagstiftning. I den norska lagen och dess tillämpningsföreskrifter angavs inte vilka sjukdomsgrupper som lagen tog sikte på. Inte heller återfanns någon definition av vilka sjukdomar eller handikapp som skulle ge personernas arbetsgivare möjlighet att bli undantagna från bestämmelserna om att arbetsgivaren skulle svara för kostnaderna för sjuklön. I stället gjordes bedömningen utifrån en prognos an- gående den framtida sjukfrånvaron.2 Den grundläggande förutsättningen för ett beslut om särskilt högriskskydd enligt svensk rätt är att arbetstagaren har en medi- cinskt betingad nedsättning av arbetsförmågan. Den medicinska faktorn kan vara en kroppslig eller psykisk sjukdom eller ett följd- tillstånd efter sjukdom.3 Någon uppräkning eller exemplifiering av sjukdomar och följdtillstånd återfinns inte i lagen eller dess för- arbeten. Det som sägs är att kassans bedömning om den försäkrade har en sjukdom som kan antas medföra särskilt omfattande kort- tidsfrånvaro måste grunda sig på sannolika effekter av den sjukdom som den försäkrade lider av. Av betydelse för bedöm- ningen kan också vara hur den försäkrades sjukfrånvaro sett ut i förfluten tid.4 I likhet med norsk lagstiftning måste vid bedömningen om förutsättningarna är uppfyllda göra en prognos av i vilken omfattning den medicinska faktorn kan förväntas utlösa akuta sjukdomstillstånd hos arbetstagaren. Prognosen bör avse den närmare . För att en sådan prognos skall kunna göras krävs uppgifter av skilda slag. Av intresse är bl.a. arbetstagarens sjukhistorik. Härvid spelar naturligtvis såväl antalet sjukdomsfall som av läkare eller arbetstagaren själv angiven diagnos in. Den befarade stora frånvaron skall vara betingad av en medi- cinsk faktor. Om diagnoserna ger en splittrad bild lär mer sällan 1990/91:181 s 51. 1990/91:181 s 51. 1990/91:181 s 78. 1990/91:181 s 52. kunna säga att sjukfrånvaron är betingad av någon särskild bakom- liggande faktor.5 Av förarbetena framgår att tillämpningen av bestämmelserna bör vara likartad den som avser 3 kap. 4b § AFL. Som framhållits i för- arbetena till sistnämnda lagrum6 bör man vara restriktiv vid tillämp- ningen och avgränsa den grupp som kan beviljas den högre nivån så att endast personer med medicinskt väl dokumenterade sjukdoms- tillstånd kommer i fråga. I regel bör krävas att den försäkrades uppgifter styrks med läkarintyg, såvida inte ändå har god kännedom om sjukdomsförhållandena i fallet. I vissa fall måste en helhetsbedömning göras av arbetstagarens situation, var- vid särskild vikt får läggas vid sådana faktorer som arbetstagarens vilja att genomgå föreslagna läkarundersökningar m.m. och rehabi- literingsförsök samt arbetstagarens beredvillighet att följa läkares anvisningar.7 I samband med SjLL:s införande märkte ett visst ökat intresse för möjligheten att ansöka om högre ersättning. I vissa fall hade den anställde gjort ansökan på initiativ av sin arbetsgivare. Statistikuppgifter avseende särskilt högriskskydd redovisas för hela landet. Varje beslut om bifall bevakas och har en viss angiven kod. Avslagsbeslut finns kvar i den redovisade statisti- ken efter beslutsdatumet. Statistikuppgifterna visar hur många beslut det finns av varje typ vid just den aktuella veckan ett visst år. Enligt statistikuppgifter hade försäkringskassorna t.o.m. v. 1992 fattat beslut i 18 542 st. ärenden. Av dessa hade kassan beslu- tat om bifall i 7 501 st. ärenden () och om avslag i 11 401 st. ärenden (). Den dominerande orsaken till avslag var att den försäkrade inte bedömdes komma att få fler än tio sjukfall . På försäk- ringskassorna hade man uppfattningen att många sökte trots att de inte alls uppfyllde villkoret på ett större antal sjukperioder.8 Beslut om bifall har efter denna tidpunkt ökat i antal och vid ingången var antalet bifall 8 637 stycken. Vecka 2000 var antalet 1990/91:181 s 79. 61990/91:SfU9. 1990/91:181 s 79. 8I RFV anser 1992: 5 Uppföljning av genomförandet av de nya reglerna om sjuklön och rehabilitering s 17, 19. bifall 6 969 stycken och antalet avslagsbeslut 621 stycken. Antalet beslut om avslag har minskat i antal.9 Särskilt högriskskydd vid risk för en eller flera längre sjukfall Efter kan fatta beslut om sär- skilt högriskskydd för personer som lider eller har lidit av en sjuk- dom som kan antas medföra återkommande längre sjukperioder. Syftet med det s.k. utökade särskilda högriskskyddet bör enligt förarbetena vara att ge trygghet åt den enskilde som riskerar att insjukna under en eller flera längre perioder.10 I diskussionen om vilka grupper ett utökat särskilt högriskskydd bör omfatta har bl.a. framförts att det bör röra sig om personer som har eller har haft sjukdomar som medför en risk för att perso- nen åter insjuknar under lägre perioder eller får följdsjukdomar. Det kan t.ex. röra sig om en person som har reumatoid artrit och som därmed riskerar att återkommande insjukna . Mot denna bakgrund bör den som har eller har haft en fastställd sjukdom, t.ex. reumatism eller cancer, där sjukfrånvaron inte är frekvent men som enligt medicinsk vetenskap medför en uppenbar risk för en eller flera längre sjukperioder alternativt åter- fall omfattas av det särskilda högriskskyddet.11 Av förarbetena framgår att samma regler som gäller för beslut om särskilt högriskskydd vid risk för många korta sjukfall skall gälla även för beslut om särskilt högriskskydd vid risk för flera längre sjukfall. bedömning om den försäkrade har en sjukdom som riskerar medföra nu nämnda sjukfrånvaro måste grunda sig på sannolika effekter av den sjukdom den försäk- rade lider eller lidit av. Tillämpningen skall ske restriktivt och avgränsa den grupp som kan beviljas högriskskyddet så att endast personer med medicinskt väl dokumenterade sjukdomstillstånd kommer i fråga.12 Det går inte att göra en förteckning över sådana sjukdomstill- stånd som kan ligga till grund för ett beslut om särskilt högrisk- skydd. Det är därför nödvändigt att gör en bedömning av förhållandena i varje enskilt ärende. 9För statistik se bilaga 1. 1996/97:63 s 66 f. 1996/97:63 s 67. 1996/97:63 s 67. bedömning är det enbart de sjukperioder som beror på sjukdomen eller följdtillstånd efter den, som vägs in i bedömningen. Sjuk- periodernas längd liksom sjukperioder som har andra orsaker sak- nar betydelse i detta sammanhang. Enkät till försäkrade med beslut om särskilt högriskskydd vid risk för en eller flera längre sjukfall Enligt statistikuppgifter 13hade försäkringskassorna t.o.m. v. 1998 fattat beslut i 42 st. ärenden. Av dessa har kassan beslutat om bifall i 39 st. ärenden () och om avslag i 3 st. ärenden (). Antalet beslut om bifall och även beslut om avslag har därefter ökat.14 fanns det 102 försäkrade i som hade beslut om särskilt högriskskydd vid risk för en eller flera längre sjukfall. För dessa 102 försäkrade har en enkät skickats ut till den försäkringskassa dit den försäkrade tillhör. Totalt 99 svar på enkäten ligger till grund för den redogörelse som följer. Bortfallet utgör en försäkrad som har avlidit, en försäkrad som inte längre önskade ha beslut om särskilt högriskskydd och en akt har inte återfunnits på kassans kontor. Den försäkringskassa som har fattat flest beslut om bifall är med 17 st. Därefter kommer med 16 st., Sunds- vall med 12 st. och med 11 st.15 I hela har 12 st. försäkrade beslut om bifall. Av dessa är 3 st. beslut fat- tade av kassan i och 9 st. med postadress (, och ). Av utredningen konstateras att samtliga försäkrade är svenska medborgare. Kvinnorna utgör och männen . Den försäk- rade som är yngst är född och den som är äldst är född . Födda på är 5 st. försäkrade, 25 st., 33 st., 29 st. och 7 st. försäkrade är födda . 90 försäkrade är anställda och 9 är arbetslösa. Nästan hälften (48 st.) är privat anställda. 15 personer är anställda inom kommu- nen (inkl. kommunala bolag) och 13 försäkrade är anställda inom landstingen (inkl. landstingsägda bolag) och 9 försäkrade är statligt 13Statistikuppgifterna redovisas enligt samma modell som för de korta sjukfallen. 14För statistik se bilaga 2. 15För statistik se bilaga 3. anställda (inkl. affärsdrivande verk och statliga bolag). I annan offentlig förvaltning har 2 försäkrade anställning. Förekomst av arbetslivsinriktad rehabilitering har utfallit enligt följande. För tiden närmast före beslut har 8 st. arbetstränat, 2 st. genomgått utbildning och 5 st. har haft en annan åtgärd. I 79 fall har det inte förekommit någon arbetslivsinriktad rehabilitering. (5 enkäter saknar uppgift). För tiden efter beslut har 2 st. arbetsträ- nat, 4 st. genomgått utbildning och 1 försäkrad har haft annan åtgärd. I 83 fall har det inte förkommit någon arbetslivsinriktad rehabilitering. (8 enkäter saknar uppgift och en har ogiltigt svar). Den mest förkommande diagnosen16 är migrän (10 st. försäk- rade). Andra exempel på diagnoser är diskbråck, fibromyalgi, kro- nisk värk, MB Bechterew, reumatoid artrit, whiplashskada. Vid genomgång av diagnoserna uppkommer frågan om dessa sjuk- domstillstånd är sådana att den försäkrade riskerar att insjukna under en eller flera , vilket var syftet med införandet av de s.k. utökade särskilda högriskskyddet. Varje beslut om bifall som fattar läggs en bevakning på genom en speciell kod. En försäkrad som fått beslut enligt 13 § första stycket 1. (större antal sjukperioder) har en kod och den som fått beslut enligt 2. (en eller flera längre sjukperioder) i SjLL har en annan kod. Utifrån angivna diagnoser som ligger till grund för beslut uppkommer otvivelaktigt frågan om handlägg- ningsfel/felkodning hos försäkringskassorna i vissa ärenden. Om så är fallet är frågan vilken orsaken är till detta. En del försäkrade som fått beslut enligt 2. borde enligt RFV:s mening fått beslut enligt 13 § första stycket 1. SjLL, ex. migrän. RFV kommer att följa upp resultatet av denna undersökning. Sammanfattningsvis kan konstateras att det är relativt få personer som har beslut om särskilt högriskskydd. Anledningen till detta är oklart. Vid kontakt med personal på kassorna har de bl.a. uppgivit att den försäkrade inte själv har någon nytta av beslutet i och med att de fortfarande mister ersättning under karensdagen. De försäk- rade har svårt att komma upp i tio sjukperioder under en tolv- månadersperiod. De tar hellre ut en semesterdag eller reglerar från- varon via flexredovisning. Även bristande kunskap hos arbetsgiva- 16 För samtliga diagnoser se bilaga 4. ren nämns som en av orsakerna. Att vissa lokalkontor har många beslut om bifall väcker frågor, bl.a. om det är fråga om handlägg- ningsfel eller är det vissa arbetsgivare som uppmärksammat de möjligheter som lagen ger. Den korta tid som RFV har haft till sitt förfogande har inte gjort det möjligt att undersöka detta vidare. Särskilt högriskskydd vid risk för många korta sjukfall SOU 2000:121 Bilaga 12 Särskilt högriskskydd vid risk för en eller flera längre sjukfall AKUT LÖSNINGSMEDEL PÅVERKAN AV ALOPECIA MAG-TARMKATARR + RYGGVÄRK ASTMA ALLERGI ULCEROS COLIT ASTMA OCH PSYKISKA BESVÄR DIABETES ST POST TRANSPORT MULTIPEL SKLEROS (MS) ST POST DISTORSION I HALSRYGG TILLSTÅND EFTER MYBLOISK LEUKEMI VÄRK I NACKE AXLAR RYGG 2 Enkäter saknade diagnos SOU 2000:121 Bilaga 12 Antal beslut om bifall (99 st) redovisade per LK Organisationsmedicinen har utvecklats under ett tjugotal år genom att applicera en bio-psyko-social modell och arbetssätt inom före- tagshälsovårdens verksamhet. Till detta har fogats kunskap från kognitionspsykologi, neurovetenskap och management. Organisationsmedicinen förenar således kunskaper om organi- sationsutveckling och företagsledning med kunskaper från medicin, neurovetenskap och beteendevetenskap med syftet att utveckla hälsa, kvalitet och effektivitet inom arbetslivet. Definitionen av levande system; Levande system är öppna system som existerar och rum, hanterar och omsätter materia och energi och som organiseras genom information. Inom de första nivåerna, cell och organ, rör vi oss med relativt konkreta representationer av definitionen. På de högre nivåerna, grupp, organisation och samhälle kommer definitionens funktioner att presenteras i mer eller mindre abstrakta former. Grupper, organi- sationer och samhällen är att betrakta som serier av gemensamma bilder, relationer och ömsesidiga beroenden vilka kan sägas forma ett kollektivt medvetande hos de ingående individerna. Efterhand har det visat sig att den bio-psyko-social modellen är synnerligen användbar inom företagshälsovården. För att den skall komma till sin rätt krävs emellertid en specialutbildning i frågor kring gruppers och organisationers villkor och uppbyggnad. En utbildning som inte finns vare sig i den medicinska grund- utbildningen eller specialistutbildningen. Introduktion av Bio-psyko-social metodik inom företagshälso- vården Svensk företagshälsovård har till sitt innehåll och arbetssätt kommit att utformas gemensamt mellan parterna på arbetsmarkna- den. Denna modell har varit framgångsrik under då de fysiska arbetsmiljöproblemen varit dominerande. har en snabb förändring av arbetsförhållandena skett från varuproduktion till högteknologi och produktion av tjänster och information. Denna utveckling har inneburit att före- tagshälsovårdens arbete måste utvidgas att även omfatta psykolo- giska och sociala faktorer i arbetsmiljön. För att finna nya arbetssätt, framför allt för den medicinska delen av företagshälsovården, gjorde jag för Svenska Arbetsgivare- föreningens räkning en systematisk genom- gång av olika arbetsmodeller för forskning och utveckling inom psykosocialt inriktad medicin vilka kunde ha intresse för företags- hälsovård. besökte jag ett antal amerikanska universitet som bedrev forskning inom området bio-psyko-social modell inom klinisk medicin. Ett fast samarbete etablerades med () och där den medicinska fakul- teten och . genomfördes, med stöd av dåvarande Arbetsmiljö- fonden, ett samarbetsprojekt mellan Svenska Arbetsgivareföre- ningen och Medicine och Business vid . Genom programmet erbjöds tio svenska företagsläkare utbildning i en ny modell för företagshälso- vård baserad på bio-psyko-social medicin och systemvetenskap. Projektet har avrapporterats i två rapporter till Arbetsmiljöfonden. Deltagarnas reaktioner var mycket positiva. Man ansåg att den bio- psyko-sociala modellen klart passade medicinsk företagshälsovård och hade stora förutsättningar att göra denna effektivare och mer kundanpassad förutom att bidra till medicinsk forskning och utveckling. Verksamheten flyttades därefter över till där sammanlagt ett hundratal företagsläkare genomgått utbildningen. En målsätt- ning har varit att ge läkare kunskaper och insikter i arbetsorganisa- tionen som ett socialt system och förmåga att förändra systemet mot ökad hälsa och effektivitet. Utbildningen har sträckt sig med fyra fasta internat- veckor och mellanliggande litteraturstudier och projektarbeten. En stor vikt har fästs vid upplevelseorienterad utbildning där kursen och de däri ingående grupperna har beretts möjligheten att studera och förstå den egna utvecklingen och den sociala dynamiken. Den första kursveckan ägnades åt systemvetenskap och bio- psyko-social metodik. Vidare organisationslära, affärsutveckling och styrelsearbete. Veckan avslutades med en simulerad företags- ledningssituation. fram till den andra kursveckan fick deltagarna intervjua ett antal företags- och fackföreningsledare i frågor rörande strategiskt arbete, personalpolitik, marknadsföring och ekonomi. Målsättningen var att ge läkarna en god förmåga att kunna utvärdera ett företags förutsättningar och verksamhet. Den andra kursveckan fokuserades på arbetsgruppen och dess dynamik såväl i föreläsningsform som i gruppdynamiskt inriktade övningar. Vidare presenterades och diskuterades forskning som belyser samband mellan sjukdom och sociala faktorer. fick man bekanta sig med olika testinstrument för studium av grupp och organisation samt utforma egna forskningsprojekt. Den tredje veckan ägnades helt senaste rön från medicinsk forskning. Främst då inom områdena immunologi, neurofysiologi och neuroendokrinologi för att finna nya vägar att studera hälsopå- verkande psykologiska och sociala faktorer i arbetslivet. Den fjärde och användes för utbildning och färdig- hetsträning inom information, pedagogik, förändringsarbete och konsultativt förhållningssätt. Veckan avslutades med seminarier kring deltagarnas olika projektarbeten. Exempel på organisationsmedicinsk verksamhet. I slutet av denna redogörelse lämnas ett par sammanfattningar av mer omfattande och långvariga projekt som genomförts under ledning av organisationsmedicinare. De vunna erfarenheterna har även anpassats och överförts till managementutbildning inom IFL) och i utbildningsinsatser från (). Kunskapsspridning har även skett genom föreläsningar, vetenskap- liga artiklar, utbildningsmaterial och böcker. Syftet med att tillskapa en kompletterande organisationsmedicinsk utbildning enligt ovan inom den ordinarie utbildningen av före- tagsläkare skulle dels vara för att göra företagshälsovårdens tjänster mer effektiva och efterfrågade, dels för att möjliggöra och förbättra ett tvärvetenskapligt arbetssätt. Dessutom kunde det bli möjligt att öppna fältet för praktiskt användbar forskning. Resultat från forskning inom det psykosociala arbetsmiljöområdet har varit svårt att få tillämpade i praktiken. Detta kan till stor del förklaras av att forskare och personal inom företagshälsovården inte talat samma språk. Ett bio-psyko-socialt arbetssätt skulle kunna förändra denna situation. Det är lätt att se parallellen mellan organisationsmedicin och socialmedicin. Båda försöker studera sociala faktorers inflytande på hälsan. Skillnaden ligger i att organisationsmedicin tillämpas inom mindre, hanterliga och påverkbara sociala system som företag och organisationer. Detta gör det lättare att åstadkomma experi- mentella förhållanden och studera utfall av vidtagna förändringar i termer av såväl hälsa som kvalitet och effektivitet. Som centralt i organisationsmedicin ser vi de moderna neuroveten- skaperna. Det är hjärnor som skapar organisationer och sociala strukturer. Dessa påverkar i sin tur andra hjärnor och därmed också fysiologiska och kroppsliga funktioner. Exempel är de snabbt ökande kunskaperna om samband mellan kropp och själ som fram- kommit inom områden som stressforskning, endokrinologi och immunologi. Det som bestämmer mycket av vår uppfattning om omvärlden är det som vi kallar det kognitiva systemet i hjärnan, främst inom den främre delen, frontalloberna. Det är detta system som gör att vi känner, tycker, tänker och upplever. Vi talar, föreställer oss, fanti- serar, drömmer, planerar, beslutar och förändrar vårt handlande. Det är vår egen inre representation av den yttre världen, av verklig- heten. Man kan säga att det är en samling av bilder och ord som hjälper oss att hitta vägen, att känna igen saker, att skapa intryck av personligheter och situationer, att förstå våra möjligheter och begränsningar. Det är den samlade kunskap vi har om livets sam- manhang skapad med hjälp av hjärnans lagrade information av tidi- gare erfarenheter från skola, familj, utbildning och andra sociala sammanhang där individen bygger upp sitt eget unika system av kartor och modeller av den sociala verkligheten. I arbetslivet är det organisationen som till stor del formar den sociala verkligheten. Hur vi handskas med den information som formar dessa kartor/modeller kommer att ha en avgörande bety- delse för såväl hälsa som kvalitet och effektivitet. Ledarskap blir synonymt med informationshantering. Att skapa ett starkt kollek- tivt medvetande och åstadkomma att önskvärda förhållanden upp- kommer såväl inom den egna organisationen som på marknaden. Detta synsätt förenar organisationsmedicin och arbetsledning. I organisationsmedicinens arbetssätt ligger således att vara med och förändra dagens organisationer genom att i praktisk verksam- het omsätta kunskap om människans biologiska, psykologiska och sociala förutsättningar. En förändring av en organisation måste komma inifrån organisationen själv med målsättningen att åstad- komma en förändring och en förbättring av rådande förhållanden. Med organisationsmedicinsk metodik blir det möjligt att avläsa resultaten av genomförda förändringar såväl vad gäller hälsa och välbefinnande som effektivitet, kvalitet och upplevd kundnytta. Grundläggande behov för dagens organisationer är att vara attraktiva för unga människor, likaväl som att ge äldre ett menings- fullt liv. Organisationer måste erbjuda lärande, utveckling och engagerande uppgifter, samt måste kunna attrahera och behålla kompetenta befattningshavare. För detta krävs ett socialt kompe- tent ledarskap.