sou · GOB352d5 · 2001-01-01 00:00:00 — För att betona miljökvalitetsmålen och vikten av ett utvecklat regio- nalt kunskapsunderlag som underlag för tillämpning av föreslår kommittén i kap. 19 kompletteringar av och bl.a. när det gäller tillgång till underlag som belyser miljökvalitetsmålens betydelse på regional nivå. Länsstyrelser och kommuner 821 Det regionala miljöunderlaget bör vara allmänt tillgängligt för att kunna tjäna som samlad och gemensam utgångspunkt för ett decentraliserat och förebyggande miljöarbete. Olika intressenter i länet behöver tillgång till ett lättillgängligt material om miljö- och resurshushållningssituationen och om miljömål i länen. Ett väl strukturerat och tillgängligt informationssystem för miljöfrågor är nödvändigt för ett framgångsrikt miljöarbete. Länsstyrelserna bör ges i uppdrag att i samverkan med berörda myndigheter utveckla formerna för en lättillgänglig databaserad redo- visning av regionala miljöunderlag. Utrymme bör ges för en successiv och länsindividuell utveckling av underlaget. Vid utformningen av ett sådant informationssystem är det bl.a. viktigt att utveckla en gemensam etablerad struktur med tydliga begrepp och överordnade rubriker (Metadata). Det kan vara ett nätverk av data- baser från olika källor som levererar information som kan nyttjas sam- ordnat. Andra viktiga frågor är åtkomst till och ev. nyproduktion av centrala myndigheters underlag, rumslig orientering av informationen i form av punkter, linjer och ytor, tydlig informationskvalitet och god tillgänglighet. Utvecklingsarbetet bör ta sin utgångspunkt i informationsanalysen; behov, försörjning och kvalitet, insamling och presentation. Mot bak- grund av informationsfrågornas betydelse och omfattning bör arbetet inledas med en förstudie. I detta sammanhang bör också möjligheterna att underlätta såväl åtkomsten till som nyproduktion av centrala myndigheters underlag på miljö- och resurshushållningsområdena övervägas. Arbetet bör ske samordnat med annan i samhället pågående utveck- ling av metoder och användning av informationssystem, bl.a. geogra- fiska informationssystem (GIS). En arbetsgrupp inom (e-infogruppen) arbetar med det allmänna ansvar för spridning av sam- hällets information i elektronisk form. Arbetsgruppen föreslår bl.a. en strategi för hur elektronisk offentlig information ska tillgängliggöras. Länsstyrelsernas infrastruktur inom GIS är under samordnad upp- byggnad. Länen har i samverkan bl.a. förhandlat fram en bas av digitala grundkartor och -data, enklare verktyg (O-GIS) för presentation av data på digitala kartor, olika tillämpningar etc. Projektet , som har gått över i förvaltningsfas med som huvudman, innebär en etablerad de-facto-standard avseende struktur för bl.a. WEB-leverans och utbyte av digital planeringsinformation. StrateGIS är ett treårigt nationellt kompetensutvecklingsprojekt som främst vänder sig till kommunerna, såväl beslutsfattare som handläggare. Syftet är bl.a. att genom ett brett utnyttjande av GIS i och statlig förvaltning 822 Länsstyrelser och kommuner skapa möjligheter för effektivisering, kvalitetshöjning och utveckling av samhällsplaneringens processer driver ett systemutvecklingsprojekt för han- teringen av det digitala fornminnesregistret (FMI). har i uppdrag att identifiera hinder och möjligheter för en bredare användning av geografisk informationsteknik. Förslag skall lämnas på lämpliga åtgärder för att undanröja identifierade hinder och åtgärder för att ytterligare stimulera användningen. Syftet är att rikta utvecklingen mot informations- och kunskapssamhällets krav och behov. Ett exempel är omställningen till en ekologisk hållbar utveckling som ställer nya krav på informationsförsörjningen. I denna del har även ett särskilt uppdrag att se över samhällets informationsförsörjning inom miljöområdet (M1998/3089/8). Lant- mäteriverket bör särskilt belysa användningen av tekniken i samhälls- planeringen. I uppdraget ligger att precisera det offentliga åtagandet på området och verkets roll. Uppdraget skall utföras i samråd med Stats- kontoret, , och samt de större producenterna och användarna. Uppdraget skall redovisas . Länsstyrelser och kommuner 823 23.1.5Länsstyrelsernas uppgifter i genomförandet av åtgärdsstrategierna Det regionala och lokala miljöarbetet är viktiga inslag i genomförandet av effektiviseringsstrategin, kretsloppsstrategin och hushållningsstrate- gin. I betänkandet föreslår vi ett antal uppgifter för länsstyrelserna i arbetet för att nå miljömålen. Här redovisas några uppgifter och deras samband med strategierna. För effektiviseringsstrategin har länsstyrelsernas och kommunernas arbete med utveckling av program och strategier för miljöanpassning av trafiksystemet och miljöanpassad energiförsörjning samt bullerfria områden till sjöss särskild betydelse. För kretsloppsstrategin har länsstyrelsernas och kommunernas arbete med utveckling av regionala program för behandling av förorenad mark särskild betydelse. Inom hushållningsstrategin ska länsstyrelserna besluta om skydds- områden för allmänna vattentäkter, natur- och kulturreservat m.m. Vidare ska länsstyrelserna delta i arbetet med att inrätta nationalparker, utveckla skydd för grunda havsvikar och åtgärdsprogram för hotade arter. Länsstyrelserna ska ta fram eller delta i arbetet med att ta fram kun- skapsunderlag bl.a. om geologiska formationer lämpliga för grund- vattenproduktion, naturgrus och ersättningsmaterial, grundvattenföre- komst, natur- och kulturvärden för sjöar och vattendrag, kulturvärden i våtmarker samt forn- och kulturlämningar i fjällområdet. Länsstyrelserna ska utveckla regionala vattenhushållningsprogram och strategier för skydd av sjöar och vattendrag med höga bevarande- värden. Länsstyrelserna ska stödja kommunerna bl.a. beträffande utveckling av åtgärdsprogram för förorenade områden, materialförsörjningsplaner, vattenförsörjningsplaner och program och strategier som rör ett hållbart trafiksystem som gynnar kollektivtrafiken, hur kulturhistoriska och estetiska värden samt grön- och vattenområden ska tas till vara samt för en omställning av energisystemet. Flera av uppgifterna har betydelse för samtliga åtgärdsstrategier. Länsstyrelsernas arbete med allmänt tillgängliga databaserade regionala miljöunderlag med regionala miljömål, regionala åtgärdsstrategier och kunskapsunderlag ger samlade utgångspunkter för länsstyrelsernas, kommunernas och andra aktörers miljöarbete. Uppföljningen av regio- nala miljö- och hushållningsprogram för skärgårdarna och upprättande av sådana program för fjällen är strategiövergripande uppgifter. Läns- styrelsernas arbete i samband med genomförandet av EU:s ramdirektiv för vatten har också betydelse för samtliga strategier. 824 Länsstyrelser och kommuner Vid sidan av kommunerna är länsstyrelserna den myndighetsorganisa- tion som har det sakmässigt bredaste ansvaret för frågor som aktualise- ras genom miljömålsarbetet. Framför allt när det gäller har länsstyrelserna tilldelats arbetsuppgifter inom i princip hela fältet av de sakområden som behandlas, allt från miljöfarlig verksamhet, förorenade områden och vattenverksamhet till skydd av naturområden. Den uppräkning som följer är inte fullständig men innehåller sådana uppgifter som vi har bedömt det särskilt viktigt att lyfta fram. Flertalet av dessa uppgifter rör länsstyrelsernas myndighetsutövning, dvs. uppgifter som innebär att det offentliga ställer olika former av krav riktade mot enskilda. Även några andra författningsreglerade uppgifter med nära relevans för miljömålsarbetet tas dock upp i detta avsnitt. Enligt har länsstyrelserna en relativt omfattande rätt att meddela föreskrifter, bl.a. om tillståndsplikt för vissa husbehovstäkter, samrådsskyldighet enligt 12 kap. för åtgärder som kan påverka land- skapsbilden samt krav på tillstånd att sprida bekämpningsmedel inom visst område. Ett annat för miljömålsarbetet viktigt område är tillståndsprövning enligt . ansvarar för att pröva ansökningar om tillstånd till en mängd olika verksamheter eller åtgärder. Exempel på sådana ärenden är tillstånd enligt 15 kap. för yrkesmässig transport av avfall samt transport, mellanlagring, återvinning eller bortskaffande av farligt avfall, tillstånd enligt 14 kap. att importera, sälja eller hantera livsfarliga eller mycket farliga kemiska produkter, tillstånd till och dispens från förbud mot markavvattning enligt 11 kap., tillstånd till täkt av bl.a. berg, sten och grus. Länsstyrelserna handlägger ärenden om efterbehandling av förorenade områden enligt 10 kap. och kan besluta om s.k. miljöriskområden. Inom varje länsstyrelse har inrättats en miljöprövningsdelegation för prövning av tillstånd till miljöfarlig verksamhet enligt 9 kap., dvs. prövning av tillstånd till sådana verk- samheter (bl.a. industrier och större anläggningar för djurhållning) som inte i första instans ska prövas av miljödomstol. Hushållningsfrågorna och områdesskyddet har stor betydelse för att vissa miljömål ska kunna uppnås. Det är då viktigt att notera att läns- styrelserna har uppsikt i länet över hushållningen med mark- och vat- tenområden enligt förordningen (1998:896) om hushållning med mark och vattenområden. I länet ansvarar länsstyrelserna för områdesskyddet enligt 7 kap. , se 2 § förordningen (1998:1252) om områ- desskydd enligt , och kan besluta bl.a. om natur- eller kul- turreservat och vattenskyddsområden. Vidare prövar länsstyrelserna ansökningar om dispens bl.a. enligt 7 kap. för olika åtgärder inom skyddade områden bl.a. strandskyddsområden. Länsstyrelser och kommuner 825 rätt kan överlåtas till nämnd. Kopplat till detta kan nämnas att länsstyrelserna enligt fastighetsbildningslagen (1970:988) har till uppgift, bl.a. att bevaka allmänna intressen och har rätt att överklaga beslut om fastighetsbildning som den anser att strider t.ex. mot intentioner att skydda vissa naturområden från exploateringsföretag. Vikten av en väl fungerande tillsyn har lyfts fram bl.a. genom mil- jöbalken. Enligt förordningen om tillsyn enligt (1998:900) har länsstyrelserna, med undantag för generalläkarens och skogsvårds- styrelsernas verksamhet, ansvar i länet för tillsynsvägledning. Det inne- bär ansvar för att följa upp och utvärdera tillsynen direkt mot verk- samheterna (den operativa tillsynen). Med vissa undantag har läns- styrelserna operativt tillsynsansvar över skyddade områden enligt 7 kap. Sådant tillsynsansvar har länsstyrelserna även bl.a. över tillståndspliktig miljöfarlig verksamhet enligt 9 kap., förorenade områden enligt 10 kap., vattenverksamhet enligt 11 kap., täkter enligt 12 kap. samt i vissa fall tillsyn inom kemikalie- och avfallsområdet enligt 14 och 15 kap. I stor utsträckning kan länsstyrelserna delegera sitt operativa tillsynsansvar till nämnd. I avsnitt 19.4.6 har vi understrukit hur viktigt det är att länsstyrelserna i länet tar på sig sin samordnande roll för att effektivisera tillsynsarbetet. Länsstyrelserna har en stor roll inom MKB-processen, dvs. i sam- band med att miljökonsekvensbeskrivningar enligt 6 kap. tas fram. Länsstyrelserna ska tidigt kopplas in för information och samråd. Efter samrådet beslutar huruvida den tänkta verksamheten eller åtgärden ska anses ha betydande miljöpåverkan eller inte. Anses verksamheten eller åtgärden ha sådan påverkan ska det ske ett fördjupat samråd. Länsstyrelserna har denna uppgift dels vid prövningar enligt , dels vid prövning enligt ett antal andra lagar, t.ex. väglagen (1971:948) och lagen (1995:1649) om byggande av järnväg. Enligt 22 kap. 6 § ska i tillståndsärenden tillsammans med kommuner samt och Kammarkolle - giet företräda de allmänna intressena. har enligt 24 kap. 7 § befogenhet att hos miljödomstol ansöka om omprövning eller återkallande av tillståndsbeslut. kan på eget initiativ ta upp sådan fråga i de fall den är prövningsmyndighet. I avsnitt 19.4.7 har vi pekat på vikten dels av att bl.a. i tillståndsärenden/- mål argumenterar kring miljömålen, dels av att omprövningar prioriteras med utgångspunkt i att miljömålen ska uppnås. 826 Länsstyrelser och kommuner När det gäller uppgifter enligt andra lagar vill vi lyfta fram följande exempel: Kulturmiljöfrågor får en ökad aktualitet genom miljömålsarbetet och som tillsynsmyndighet enligt lagen (1988:950) om kulturminnen m.m. har länsstyrelserna en viktig roll. Det kan nämnas att länsstyrelserna enligt den lagen har viss föreskriftsrätt, prövar ansökningar om tillstånd till vissa frågor samt handlägger ärenden om byggnadsminnesförklaring. Vi har bl.a. i avsnitt 3.3.4 pekat på samhällsplaneringens stora bety- delse för miljömålsarbetet. Även i detta sammanhang har länsstyrel- serna viktiga uppgifter. Enligt (1987:10) har läns- styrelserna sålunda tillsynsansvar över plan- och byggnadsväsendet i länet. Enligt den lagen är länsstyrelserna obligatorisk samrådspart i samband med framtagande av olika kommunala planer. På eget initiativ kan länsstyrelserna enligt 12 kap. kalla in och upphäva detaljplaner eller områdesbestämmelser bl.a. om planerna strider mot riksintressen, innebär risker ur aspekterna hälsa och säkerhet eller strider mot en miljökvalitetsnorm enligt 5 kap. . Under vissa omständigheter kan länsstyrelserna utifrån nämnda aspekter förordna att den för visst område ska ta ställning till ansökningar om lov eller förhandsbesked. Inom trafikområdet har länsstyrelserna ett antal uppgifter, såväl vad gäller rollen att delta i övergripande långsiktiga beslut om satsningar i länet på infrastruktur, som vad gäller att reglera trafiken. Länsstyrel- serna har även visst ansvar för anslag till byggande av vägar. Detta ansvar skiftar dock beroende på den pågående försöksverksamheten med regionala självstyrelseorgan. Enligt trafikförordningen (1998:1276) har kommunerna och länsstyrelserna befogenhet att besluta om lokala trafikföreskrifter, t.ex. om hastighetsbegränsningar. Även inom sjötrafikområdet har länsstyrelserna föreskriftsrätt och kan enligt sjötrafikförordningen (1986:300) meddela föreskrifter, som bl.a. behövs av miljöskäl, om t.ex. fartbegränsning eller begränsning att utnyttja ett vattenområde. Länsstyrelserna har viss föreskriftsrätt enligt sjötrafik- förordningen (1986:300) och får meddela föreskrifter, som bl.a. behövs av miljöskäl, om t.ex. fartbegränsning eller begränsning att utnyttja ett vattenområde. Enligt vattenskoterförordningen (1993:1053) får vatten- skoter inte användas i andra områden än sådana som föreskrivit om; där skotrarna inte medför olägenheter för allmänheten genom buller eller andra störningar och inte heller medför risk för skador av betydelse för djur- eller växtlivet eller spridande av smittsamma djursjukdomar. Länsstyrelser och kommuner 827 Länsstyrelserna har ansvaret att genomföra den statliga miljö- och resurspolitiken på regional nivå. Det är 21 regionala myndigheter med 4 800 anställda varav 1 700 arbetar inom verksamhetsgrenar med direkt anknytning till miljömålsarbetet som naturvård och miljöskydd, lantbruk, samhällsplanering och kulturmiljö. Länsstyrelserna har en omfattande verksamhet på miljöområdet, enbart inom verksamhetsgrenen naturvård och miljöskydd är antalet anställda ca 700. Ett genomförande av våra förslag innebär såväl nya uppgifter som en ambitionsnivåhöjning för länsstyrelsernas pågående arbete inom miljö- och hushållningsområdet. En verksamhet av den omfattning som vi föreslår medför behov av ökade resurser. Resursbehovet bör delvis kunna tillgodoses genom omstrukturering och koordinering av befintliga resurser inom ramen för det nya målarbetet. Många av våra förslag innebär emellertid tydligt utökade uppgifter i förhållande till dagens verksamhet. Vi har inhämtat beräkningar av resursbehovet från länsstyrelserna. Andra myndigheter har också redovisat resursbehov för det regionala arbetet. uppskattar att kulturmiljösektorn behöver förstärkas med personalresurser motsvarande två tjänster per län för att klara det arbete som krävs för att nå miljömålen. bedömer resursbehovet för målarbetet till i genomsnitt två årsarbets- krafter per skogsvårdsstyrelse. För rådgivning och stöd direkt till näringen tillkommer enligt . Det har inte varit möjligt för oss att göra en närmare granskning av dessa belopp. I kap. 21 och 25 föreslår vi att regeringen i samband med ställningstagandet till sektorsansvaret låter göra en systematisk genom- gång av vilka myndigheter som kan behöva förstärkta ramanslag och vilka som bör klara miljömålsarbetet genom omprioriteringar. När det gäller länsstyrelserna bör bedömningen ske med särskilt beaktande av deras sektorsövergripande verksamhet och deras övergripande ansvar för regional anpassning av miljökvalitetsmålen, de nationella delmålen och sektorsmålen. Länsstyrelserna har också en viktig roll att stödja kommunerna i deras miljöarbete. Innehållet i de nya uppgifterna och ambitionsnivåhöjningarna för länsstyrelsernas arbete redovisas nedan i sex kategorier. 828 Länsstyrelser och kommuner Regionalisering av de nationella miljömålen är en central uppgift som kräver ett tvärsektoriellt arbete med insatser av många olika kompeten- ser, i vissa fall nya. För att genomföra ett målarbete som utförs i en sektorsövergripande process i dialog med kommuner, näringsliv och andra aktörer för att åstadkomma en bred förankring i länet såväl inom olika samhällssektorer som på /lokal nivå behövs också nya arbetssätt. Utveckling av regionala strategier och program för miljöanpassade transportsystem, sanering av förorenad mark, vattenhushållning, urval av sjöar och vattendrag med höga bevarandevärden samt för hur dessa värden långsiktigt ska säkras, minskning av buller från sjötrafik m.m. Utveckling av program för tillsyn och omprövning av tillstånd enligt . Förberedelser för genomförande av EU:s kommande ram- direktiv för vatten. För vissa länsstyrelser (fjäll, skärgård) tillkommer upprättande av och fortsatt arbete med regionala miljö- och hushåll- ningsprogram. Att tillhandahålla underlag om miljömål och miljö- och resurshushåll- ningsfrågor på regional nivå är en viktig arbetsuppgift som kommer att kräva ett utvecklat samarbete mellan länen och med vissa centrala verk för att ta fram modeller för att beskriva miljömålen och utveckla nöd- vändiga databaser. Det kommer också medföra ett omfattande arbete på de olika länsstyrelserna för att kvalitetssäkra och bearbeta befintlig information. Förslagen innebär också en omfattande kunskapsuppbyggnad med flera resurskrävande inventeringar som länsstyrelserna ska genomföra själva eller i samarbete med centrala myndigheter. Det gäller bl.a. inventering och klassning av geologiska formationer, inventering av naturgrus och ersättningsmaterial, översikt av viktiga grundvattenföre- komster, kunskapsunderlag om sjöar och vattendrag, komplettering av våtmarksinventeringen med kulturhistoriska värden och forn- och kul- turlämningsinventering i fjällområdet. Länsstyrelser och kommuner 829 Förslagen innebär en ambitionsnivåhöjning för länsstyrelsernas operativa åtgärdsarbete. Det gäller bl.a. fastställande av skyddsområden för allmänna vattentäkter, inrättande av natur- och kulturreservat, beslut om biotopområden och utveckling av skydd för grunda havsvikar. Åtgärdsprogram för hotade arter ska utvecklas, inledas och genom- föras. Även länsstyrelsernas arbete med tillämpning av torde öka i omfattning bl.a. till följd av utvidgade redovisningskrav, både när det gäller ärendehantering, tillsyn och rådgivning. Rådgivning och stöd till kommunerna Förslagen medför att uppgifter att stödja kommunernas arbete och samordna regionala aspekter ökar i omfattning. Det regio- nala kunskapsunderlaget kan blir ett viktigt stöd för den kommunala planeringen. I främst mindre kommuner utgör en viktig samtalspartner och stödjande kraft. Det uppskattade resursbehovet avser enbart de insatser som krävs för att ska kunna fun- gera som en kompetent samtalspartner med kommunerna i utvecklingen av de olika program, strategier och planer som föreslås utarbetas. Det gäller bl.a. förorenade områden, materialförsörjning, vattenförsörjning, miljöanpassad trafik, kulturvärden, grön- och vattenområden och miljöanpassad energiförsörjning. Bedömningen av resursbehov för regional uppföljning inkluderar inte resursbehov för eventuell utökad regional miljöövervakning. Detta har inte kunnat uppskattas i avsaknad av utvecklat underlag. Sammanställning av resursbehov och kostnader Beräkningar av resursbehovet har inhämtats från länsstyrelserna och redovisas i tabell 23.1. Uppskattningen av resursbehovet är gjord med hänsyn till det arbete inom området som normalt bedrivs av länsstyrel- serna. Beräkningen omfattar således resursbehov för nya uppgifter och ambitionsnivåhöjningar med anledning av våra förslag. Bedömningarna uttrycks som behovet av årsarbetskrafter för en normalstor länsstyrelse. 830 Länsstyrelser och kommuner Uppskattat ökat resursbehov för länsstyrelsernas arbete för att genomföra kommitténs förslag. Årsarbetskrafter per länsstyrelse och år Rådgivning och stöd till kommunerna 11 årsarbetskrafter per länsstyrelse Med hänsyn till gemensamma kostnader för administration och lokaler beräknas varje tjänst kosta totalt för alla länsstyrelser . Den sammanlagda årliga kostnaden för länsstyrelserna fram skulle då bli . Häri ingår inte eventuella kost- nader för utökad regional miljöövervakning. Vissa inledande insatser behövs under de första 2–3 åren av perio- den. Flera av etappmålen innebär åtgärder som ska vara utförda vilket innebär en stor insats för kunskapsunderlag och strategier. För regionala strategier uppskattas behovet till 6 års- arbetskrafter bl.a. för utökat arbete med miljöanpassad regional trans- portplanering, förberedande arbete för att genomföra EU:s kommande ramdirektiv för vatten, utveckling och förankring av regionala program för förorenad mark och för vissa länsstyrelsers arbete med regionala miljö- och hushållningsprogram. För regionala kunskapsunderlag upp- skattas behovet till 12 årsarbetskrafter för olika inventeringar och gemensamt utvecklingsarbete av databaser med mera. Den sammanlagda tillfälliga kostnaden för länsstyrelserna under de första 2–3 åren skulle då totalt för perioden bli vilket motsvarar en tillkommande årlig merkostnad om ca . Länsstyrelser och kommuner 831 De 15 miljökvalitetsmålen ger en samlad, nationell och av beslutad målbild som beskriver det tillstånd för miljön och dess natur- och kulturresurser som är långsiktigt ekologiskt hållbart. Delmål och sektorsmål på nationell nivå ger underlag för viktiga åtgärder för att uppnå miljökvalitetsmålen. Det nationella och lokala miljömålsarbetet måste samordnas för att det ska vara möjligt att uppnå det övergripande generationsmålet. Avgörande för det fortsatta arbetet med att förankra, utveckla och förverkliga miljömålen är samarbetet och dialogen mellan samhällets olika aktörer. Här är dialogen på den lokala nivån speciellt viktig. Kommunerna är genom sina olika roller, såväl i expert- och myndig- hetsrollen som i den politiska rollen, plattformen och motorn i detta arbete. Miljömålsarbetet har också en naturlig koppling till det pågående arbetet med och hållbar utveckling, men även till det lokala folkhälsoarbetet. I länsstyrelsernas arbete med regionala miljöunderlag kan samord- ning ske mellan lokala och nationella miljömål. Här kan det kommunala målarbetet tillgodogöras på regional nivå som målens regionala aspekter kan åskådliggöras. Länsstyrelserna skall stödja kommunerna med underlag för att formulera lokala mål och åtgärdsprogram. Kommunerna har enligt miljömålspropositionen det övergripande ansvaret för lokala anpassningar av de nationella målen: Kommunerna har inom sina kompetensområden ansvar för att i samverkan med anpassa och precisera miljömålen till lokala förhållanden. De nationella målen och deras regionala anpassningar blir viktiga utgångspunkter för att formulera lokala målsättningar och åtgärdsprogram. Detta bör ske i dialog där kommunerna, lokalt näringsliv och lokala organisationer samt invånare i olika kommundelar kan delta.