sou · GOB349d15 · 2001-01-01 00:00:00 — – Ställer vi frågan hur många människor som kan leva på jorden med dagens genomsnittliga konsumtionsnivå i – utan att vi spränger några gränser för hållbarhet vad gäller naturresursutnyttjande eller utsläppsmängder – så hamnar man på ungefär 600 miljoner, säger . vet vi att det är drygt en miljard som lever på den här nivån och ytterligare nästan fem miljarder som i hög grad aspirerar på att göra det. Då är frågan: Hur hanterar vi det här? I realiteten ser bara två möjliga lösningar. Den ena är ett ranso- neringsförfarande av något slag, en prissättning som gör att många inte har råd eller ett strikt ransoneringssystem med kort som ger oss per capitarättigheter till resurserna. Det andra – mer tilltalande – alternativet är ekoeffektivisering. Ekoeffektivisering handlar om att producera mer nyttigheter med utnyttjande av färre råvaror och mindre energi och på sätt medverka till färre utsläpp. Ekoeffekten kan mätas med faktor 10 eller faktor 4 eller 20. När faktors- begreppet lanserades av gjorde man det enkelt. Man sade att på en generation borde kunna fördubbla levnadsstandarden i materiell mening och halvera resursanvändningen och miljöpåverkan. Två gånger två är fyra, alltså faktor 4, om man antar att befolkningen förblev densamma. har FN och andra organisationer tagit över det här och applicerat det på global nivå: Om sex miljarder vill ha den standard som en halv miljard har så behöver vi öka effektiviteten med ungefär en faktor 10. Lägger man dessutom till att vi vill öka levnadsstandarden samt att befolkningen ökar så får man kanske en faktor 20. Inom genomförde vi en studie som handlade om faktor 10-resonemanget. Vi frågade dels hur långt vi M I L L E N N I E K O M M I T T É N kan komma med en ekoeffektivisering och vad som verkar uppnåbart under en generation. Dels frågade vi vilka hinder det nns för att detta ska förverkligas. Den sammanfattande slutsatsen är tänkvärd och fångar en stor del av den dagsaktuella debatten. Den första delen av svaret är att det i stort sett inte nns något som talar emot att vi tekniskt sett skulle klara av det här på en generation. Den andra delen av svaret är att ingenting talar för att den här effektivi- seringen – det vill säga en utveckling där effektiviteten ökar med en faktor 10 – kommer till stånd inom ramen för de incitamentstrukturer och regler som nns. Svaret är alltså: det är tekniskt möjligt, men det kommer inte att ske med dagens politiska och sociala system. håller med om att det nns en mängd hinder i samhällsstrukturen som gör att ekoeffektiviteten inte får något genomslag. – Vi kan effektivisera oss i samhället på alla möjliga sätt, men om vi inte ser resten av planeten kommer vi att stöta på andra problem då det gäller mat- och vattenförsörjningen och naturens buffertförmåga. Här är problemet med monokulturer stort, där vi gör om naturen till någon typ av planekonomi med en enda gröda över stora landområden och där buffertkapaciteten, som är helt nödvändig, reduceras. Att länka ihop ekoeffektiviteten i samhällets metabolism, när det gäller energi- och materialödena, med naturens egna kretslopp blir helt avgörande för världens framtid, menar . Där tror jag att man också kan använda sig av en mängd kunskap som nns i tredje världen för att organisera och utnyttja natursystemen. Vi ska inte sitta på våra höga hästar och tro att vi kommer med all teknik. Det är extrem hybris, eftersom vi själva är analfabeter på ekologi i vår kultur och blir mer så ju mer vi lever i miljöer. Goda förutsättningar med IT IT-branschen är en av de branscher som faktiskt besitter möjligheter att göra något åt det vi pratar om, under förutsättning att tekniken används på rätt sätt. – För oss inom IT-branschen är faktorbegreppet inte något vi behöver fundera så mycket över. Det handlar snarare om hur vi använder materia på smartast möjliga sätt, hur vi stoppar in mjukvarufunktionalitet i den så att vi kan styra åt rätt håll. M I L L E N N I E K O M M I T T É N Utvecklingen inom vår bransch ger också möjligheter till en revolution vad gäller att ta hand om all information som på olika sätt nu inte kan hanteras. har räknat ut att kommer vi att ha anledning att hantera hundra miljoner gånger mer information än vi klarar av . står inför en unik möjlighet, fortsätter , och det av era skäl. Svensken vet vad allemansrätten innebär och det gynnar miljömed- vetandet. Offentlighetsprincipen och vår stora öppenhet är också en tillgång. som nation har ett bra rykte ute i världen och på Telecom-mobil ligger vi främst. Dessutom har vi industrier som måste klassas som de mest miljömedvetna i hela världen. Via och all kringliggande multimedieindustri, som växer upp som svampar, är vi ledande för den del av tekniken som plötsligt har kommit i fokus i hela världen. Ovanpå det har vi politiska partier som är engagerade i miljöfrågan. Ser man till Agenda 21-arbetet har det faktiskt kommit längst på nivå just i . Vi har sålunda goda förutsättningar i att göra något åt miljö- och resursproblematiken. Kanske kan vi dessutom, med den nya mobila multimedietekniken, ge människor intressanta impulser och incitamentstrukturer för att börja förändra sitt beteende kring t ex resor och transporter, som är en mycket stor problem- faktor i städerna . säger att de utvecklade samhällena är på snabb marsch mot en miljökris, utan att vi riktigt kan tala om hur den ser ut. Även om IT- branschen i sig inte har speciellt stor miljöpåverkan, bidrar den genom sitt sätt att fungera som olja i ett maskineri som gör att allt går fortare och fortare. Det har mycket att göra med att företag och individer är direkt samman- kopplade med det här , det nns ingen överstatlig struktur som styr. Den viktiga styrparametern är: customer satisfaction. Därtill kommer det som vi brukar kalla rebound-effekten. Vi går in och försöker göra lösningar som i sig har alla element för att kunna reducera miljöbelastningen, t ex ökat hemarbete. Effekten blir noll bl a därför att folk bosätter sig längre bort, så när de reser blir resorna längre och miljöbelastningen lika stor som förut. M I L L E N N I E K O M M I T T É N BEHÖVS SYSTEMLÖSNINGAR FRÅN SAMHÄLLET Det som driver IT-branschen framåt är dess oerhörda kostnadseffektivitet, menar . Vi gör med ny IT stora kostnadsbesparingar och miljövinster, men för att rebound-effekten inte ska äta upp den pågå- ende effektiviseringen krävs systemlösningar. Den struktur som borde använda detta fantastiskt effektiva och lite energibelastande IT-system nns inte. Vi inom industrin kan inte bygga det, det måste samhället och politikerna göra. – Vi ska ha klart för oss att industrin först och främst nns till för att tjäna pengar åt sina aktieägare. Där nns sällan de överväganden som skulle inne- hålla strukturlösningar, för att lösa specika samhällsproblem. Där måste klok politik in. Transportvolymen i är ett exempel där det skulle behövas insatser som kan förändra själva infrastrukturen. Om man vill använda IT för att verkligen få ner transportvolymen och därmed också minska köerna och avgaserna, måste man använda sig av många olika, större och mindre, bidragande komponenter i det här: distansarbete, exibla arbetsplatser, tele- och videokonferenser, bilpooler, intelligent trakledning och liknande, tror . Med samhället som viktig beställare kan man resonera ihop sig om t ex trakpolitiken. konstaterar att tekniken nns, men att den konventionella ekonomin inte erbjuder tillräckliga incitament för att gynna energi- och material- effektivitet i stort. Vad kan man göra åt detta, för att t ex få ekonomerna att tänka lite bredare? menar att ekonomerna behöver en rejäl kris för att börja fundera på ett annorlunda sätt. – Tyvärr är en djup ekonomisk kris inte bra för allmänheten, säger han och fortsätter: Vi får aldrig försöka hitta lösningen in the box, inom det system som vi redan kan, vi måste ut ur lådan. Vi måste ändra systemet, och för att kunna göra det måste vi ha en lösning som är så överraskande bra att man säger jaha, det var inte så dumt. Som nu när vi i har börjar odla svamp på restprodukterna från kaffe. Av restprodukter från kaffe får vi nu svamp, shiitake, som säljs för ett bättre pris än själva kaffet. Resterna av kaffebusken innehåller fenol, men enzymerna från svampen bryter ner fenolen, så efter svampodlingen kan resterna användas som föda för boskapen. M I L L E N N I E K O M M I T T É N Det är denna typ av integrerat systemtänkande som en konventionell ekonom som regel inte ägnar sig åt. Sanningen är att naturen erbjuder oerhört många möjligheter som vi inte besvärat oss med att upptäcka. Ett av de största frågetecknen som ser för utvecklingen är att vi tror att bioteknologin kan lösa allt. Han undrar hur människan kan vara så arrogant att hon tror att hon är smartare än fyra miljarder år av utveckling i naturen? Som om människan vore . frågar sig varför inte i-ländernas regeringar satsar mer på att erbjuda incitament för de företag som vill investera i ett mer miljöanpassat sätt? Det saknas morötter för överföring av miljöanpassad teknik. –Privatinvesteringarna i har ökat, men det är i allt väsentligt konventionell teknik som överförs, säger han. När ABB investerar i energi- teknik i är det främst kolteknik. Det är renare kolteknik än kinesernas egen, men fortfarande kolteknik. säger att det är bara rent ideella skäl som får företag att satsa spetsteknik i , men han är inte säker på varför. –Kanske är det så att vi överför till i form av bistånd det vi själva hade . Vi har ett slags eftersläpningsfenomen, och det gör att vitenderar att överföra de system vi själva är på väg att ompröva. –Så det här är en utmaning inte bara för ekonomi och regelverk utan för hela biståndet? invänder mot argumentet att främst får gammal teknik. –Jag vill påstå att detta snart är ett minne blott. Många har så mycket kunskap att de inte nöjer sig med gårdagens teknologi, det ska vara det senaste, helst kanske det som inte ens nns . Här kommer in på att hela scenen för teknik- och kunskaps- överföring är på väg att ändras radikalt. I allt högre grad blir det också mot- tagarna som via nya informationssystem hittar sina lösningar. Och är det fråga om att de förmår hitta rätt i systemen och inte går bort sig i mängden. –Tveklöst är både informations- och kommunikationstekniken och bio- tekniken oerhört intressanta, för de ger oss påtagligt stora möjligheter. Men ur miljösynpunkt kan de lika väl spåra ur som leda oss rätt. M I L L E N N I E K O M M I T T É N Han visar på trakeffekterna av IT-kunskapen. Vi kan arbeta på distans, vilket besparar oss resor. Men det kan också bli så att vi bosätter oss längre bort och därmed får längre resor varje gång vi reser. Att köpa böcker över Internet går snabbt och smidigt, men hur går det med transporterna av böckerna? Små postpaket istället för bulktransporter. Här kan utvecklingen mycket väl öka miljöbelastningen. har sett analyser från som visar att om den elektroniska handeln är uppe i 15–av den totala handeln, kommer det att påverka distributionen. Då kommer det att vara tillräckligt intressant att lägga upp smarta transportsystem för den elektroniska handeln. Var sitter bromsklossarna? Efter att samtalet kretsat kring ekonomerna och deras bristfälliga miljösyn, menar att det är dags att vända på resonemanget. Har inte ekologerna något att lära? Förstår ekologerna tillräckligt av ekonomi? –Jag vet inte om vi förstår tillräckligt, svarar , men lite grann i alla fall och en viktig koppling till det vi diskuterat, nämligen var bromsklossarna finns. Skulle ni på till exempel kunna vara med och driva på för att få lite miljötänkande in i WTO? Det nns väldigt många kommunikationsproblem inom miljöområdet, menar . –När man diskuterar med industrimänniskor ska man helst inte nämna ordet miljö, då stänger de av sitt lyssnande. Många tror fortfarande att miljö kostar pengar, man har inte lärt sig att se affärsidéerna i miljö ännu och det är ett av de stora problemen, även inom IT-branschen. Jag tror vi borde byta ordet miljö mot resurseffektivitet – som egent- ligen är samma sak – för det i sin tur är kopplat till kostnadsbesparingar och då förstår genast industrin. När det kommer till frågan om att ersätta begreppet miljö menar att förvaltningstanken är viktig. –är hela den nansiella marknaden och kapitalförvaltningen något stort och prioriterat. Att förvalta naturen som ett kapital, att ha det framför ögonen i stället för att prata miljöfrågor är ett bra sätt att närma sig problemen. M I L L E N N I E K O M M I T T É N tar upp en annan viktig aspekt, nämligen konsumenter och deras attityder. –Man har på många håll i världen undersökt vad konsumenter är villiga att göra i miljöns namn, säger han. Tittar vi på är det uppenbart att vi har en ganska stor beredskap att sortera sopor och kompostera, vi handlar miljömärkta varor i stor utsträckning eller säger oss vara beredda att göra det om de inte kostar mer. Men det nns några saker som vi inte är villiga att göra. En är att ge avkall på det vi uppfattar som renlighet och hygien. Ett av mysterierna i storstäder i är den kraftigt ökande varmvattenförbrukningen i ett läge där hushållsapparaterna blir mer och mer vattensnåla. Det tycks bero på att ton- åringar drastiskt har förlängt sina duschtider. Stockholms- tonåringar duschar i genomsnitt per dag. Där vi uppfattar att miljö- hänsyn kommer i konikt med hygien nns det mycket liten beredskap att ge miljön företräde. Den andra större och viktigare delen är resandet och det gäller alla ålders- grupper. Alla prioriterar resande, alla planerar att resa. Det är djupt förankrat och något vi konsumenter i princip inte är villiga att offra för att skydda miljön. Här kan man fundera på hur det politiska fältet ser ut, säger han, vad som är politiskt möjligt att göra i en demokrati, i relation till medborgarnas klart uttalade preferenser. –En studie från ett universitet i visar att korrelationen mellan attityder och beteenden på miljöområdet var så liten som 0,15. Det säger en hel del, menar . säger att ett stort problem är att vi har två olika standarder för moral. – Om en tjuv som stjäl mycket säger till sin vän att nu ska jag stjäla lite mindre, då säger vännen: ? Du får inte göra det alls. Du har hållit på länge, nu är det att ge något tillbaka till samhället. Detta är en sorts moral. Den andra sortens moral är om det stora företaget, som använder många tungmetaller i sin verksamhet, publicerar en rapport och säger att det ska för- bruka mindre tungmetaller. Som tack får företaget ett miljöpris. Det fortsätter alltså att förorena och får ändå ett miljöpris. måste vi ha en och samma moral, säger . M I L L E N N I E K O M M I T T É N – Vad vår debatt leder fram till, menar , är den absoluta självklar- heten att vi som människor är ett delsystem på den här planeten och inte över- ordnade, även om mediedebatten nu starkt trycker på att vi själva avgör vad på planeten som är viktigt. Det är fundamentalt och kopplas direkt till den moral som efterfrågas här. Vi har därtill ett egenintresse i att vårda den här planeten eftersom den är den enda vi har, vi är beroende av den. Det jag saknar bland förslagen till lösningar är kopplingen till natursystemen och den buffertkapacitet som måste byggas upp för att klara av den ökade variationen som vi börjar se ett tecken på , med klimateffekter och annat. Att undvika utslätandet av natursystemen så att de blir som planekonomier utan förmåga att svara på förändringar. – Av vår diskussion torde ha framgått att frågan hur många människor jorden kan försörja egentligen är fel ställd. Den är omöjlig att besvara, sammanfattar . Allt beror på vilka teknologier som används och vilka livs- stilar som tillämpas. En sak är dock klar: business as usual är inte möjligt. Då skulle vår planet kvävas under trycket av allt avfall och alla föroreningar. Vi måste utveckla radikalt annorlunda produktions- och konsumtionsmönster och framför allt gynna teknik som är energi- och materialsnål. Vidare måste vi på ett helt annat sätt angripa den orättvisa inkomst- och resursfördelningen i världen. Om allt detta sker borde det vara möjligt att utveckla ett samhälle som är långsiktigt hållbart. Vi ska inte underskatta svårigheterna i ett samhälle där kortsiktigheten är satt i system. Den främsta svårigheten ligger knappast på tekniksidan, snarare i vad som är politiskt möjligt! M I L L E N N I E K O M M I T T É N