sou · GOB399d2 · 2001-01-01 00:00:00 — Undantag skulle dock kunna göras för lottningsstopp på grund av sjukdom eller längre frånvaro. (s. 850) Det finns i (undantaget och ) 82 byretter (underrätter), två landsretter (hovrätter) och en högsta domstol (Højesteret). Därtill kommer Sø- og Handelsretten, som är en special- domstol. Hela 48 stycken av byretterna är s.k. endomardomstolar. Vid de flesta andra byretter finns det två eller tre ordinarie domare. En domstol har fyra domare. De fem största byretterna, domstolarna i , , , och , har mellan 8 och 43 ordinarie domare. När det gäller övrig personal har 30 av underrätterna färre än tio anställda. De små domstolarna är givetvis sårbara t.ex. vid en större tillström- ning av mål eller vid domarens frånvaro på grund av sjukdom eller ledighet. finns det därför ett system med resande domare som avlastar särskilt arbetstyngda domstolar. Det infördes även en möjlighet att på resursmässiga grunder flytta brottmål från en domstol till en annan. För att täcka jävssituationer har dessutom fem extra byrettsdomare utnämnts som huvudsakligen har till uppgift att tjänstgöra i enmansdomstolar när den ordinarie domaren är jävig i ett mål. Vidare finns en s.k. rejsedommerordning som omfattar fyra domare och sex kanslister som kan användas av underrätterna när de belastas av stora mål med många förhandlingsdagar m.m. De danska domstolarna är således av varierande storlek, vilket i sin tur innebär att det är tämligen stora skillnader på omfattningen och karak- tären av de ledningsmässiga och andra administrativa uppgifterna i de olika domstolarna. Højesteret, de två landsretterna och Sø- og Handelsretten samt de fem största byretterna leds av en president, som också har det admi- nistrativa ansvaret för domstolen. I de mellanstora byretterna där det finns två till fyra domare anställda har det införts en administrativ ord- ning, som innebär att en av domarna i domstolen har utnämnts till administrerande domare. Denne är domstolens administrativa chef. Vid de flesta danska domstolar finns det bara en domare, som då också leder domstolen i administrativt hänseende. I domstolschefernas administrativa uppgifter ingår bland annat budget- och personaladministration. I överrätterna och i de största byretterna bistås domstolschefen härvid av en s.k. juridisk justitssekre- terare eller juridisk sekreterare. Det finns vid danska domstolar ingen tradition att anställa personal med särskild administrativ eller ekono- misk utbildning. Det förväntas emellertid ske en ändring i detta avse- ende . Det är i och för sig Domstolsstyrelsen som råder över anslagstilldel- ningen, men domstolarna har viss självförvaltning över vissa budget- poster. Hur dessa medel skall fördelas beslutas efter diskussioner i ett forum i domstolen. Vid de större byretterna sker detta oftast i ett sär- skilt budgetutskott där de olika personalkategorierna finns represente- rade. Domstolschefen har i egenskap av administrativ chef för domstolen att i samråd med personalen fördela arbetsuppgifterna mellan de anställda. Chefen ansvarar även för att arbetet försiggår på ett sådant sätt att resurserna utnyttjas på bästa sätt som domstolen upp- rätthåller en hög grad av service gentemot allmänheten. Enligt lag fördelas målen i Højesteret av domstolens president. För landsretternas vidkommande fördelas målen mellan domarna av presi- denten efter samråd med domstolens ledamöter. Detsamma gäller i Sø- og Handelsretten. De byretter som leds av president eller av en administrerande domare skall enligt lag vara indelade på avdelningar, som var och en består av en domare. Beslut om vilka typer av mål som skall på en avdelning och liknande frågor fattas av domstolschefen (dvs. presi- denten eller den administrerande domaren). Denne beslutar också, efter samråd med rättens övriga ledamöter, hur de enskilda målen skall för- delas mellan de olika domarna. I sin egenskap av chef kan domstolschefen lägga fast generella rikt- linjer för den administrativa gången i alla typer av ärenden. Undantaget från detta är dock sådana beslut som är att betrakta som rättsliga av- göranden. Domstolscheferna har nämligen inte befogenhet att ingripa i den enskilde domarens befattning med ett mål i sak. Däremot kan dom- stolscheferna i de kollegiala domstolar som har en president varna kollegor som gör sig skyldiga till försummelser i ämbetsutövningen. Detsamma gäller om en domare visar otillbörlig hänsyn. De admi- nistrerande domarna har dock inte dessa disciplinära befogenheter gentemot sina kollegor. En domstolschef kan inte heller beordra en annan domare vid domstolen att genomgå fortbildning om denne skulle motsätta sig detta. Domstolschefen har emellertid ett ansvar för att all personal, även domarna, får den utbildning som domstolens behov av kvalificerad arbetskraft kräver. Budgetmässigt och administrativt sett har de danska domstolarna sorterat under . Även personal-, lokal- och löneadministrationen har skötts genom departementet. Genom en lagändring inrättades en särskild självständig myndighet, Domstolsstyrelsen, som ansvarar för administrationen av domstolsväsendet. Domstolsstyrelsen handhar således bl.a. budgeten och anslagstilldelningen till domstolarna och beslutar om antalet anställda (domarna undantaget) m.m. vid domstolarna. Domstols- styrelsen tillhandahåller även med sekretariats- hjälp. Tillsättning av icke ordinarie domare (retsassessorer och dommerfuldmægtige) beslutas av Domstolsstyrelsen. Domstolsstyrelsen leds av en styrelse som består av en domare från Højesteret, två landsrettsdomare, två byrettsdomare, en representant för övrig juristpersonal anställd vid domstolarna, två representanter för domstolarnas kanslipersonal, en advokat samt två ledamöter med särskilda insikter i ledarskap och samhällsförhållanden. Domstolarna har ett stort inflytande på hur dessa ledamöter tillsätts eftersom representanterna för de högre instanserna föreslås av respektive domstol och genom att de övriga ledamöter som representerar domstolssidan utses efter förhandling med den danska domarföreningen, den danska dommerfullmægtigföreningen och för domstolspersonalen relevanta fackföreningar. Advokaten nomineras av det danska . De två ledamöter som skall äga särskilda kunskaper i ledarskap m.m. utses efter förslag från (ett organ under arbetsmarknadsministern som består av representanter från löntagar- och arbetsgivarorganisationer samt kommuner och län) och Rektorkollegiet (ett samarbetsorgan för rektorerna vid universitet och andra högskolor, som även har vissa rådgivande funktioner gentemot och ). Styrelsen har bl.a. i uppgift att sörja för att domstolarna drivs på ett ändamålsenligt sätt samt kan ta initiativ till ändringar i administrationen i syfte att tillförsäkra att domstolarna drivs på ett såväl rättssäkert som effektivt sätt. Under styrelsen finns en direktör som ansvarar för den dagliga ledningen av Domstolsstyrelsen. Denne anställs och avskedas av styrelsen för Domstolsstyrelsen. Anställning sker för en fyraårsperiod. Anställningsvillkoren bestäms närmare av styrelsen för Domstolsstyrelsen. Utredning om domstolarnas organisation Det har tillsatts en utredning (Domstolenes strukturkommission) som har till huvuduppgift att lägga fram förslag om domstolarnas yttre organisation (huvudsakligen byretternas). I utredningsuppdraget ligger emellertid även att överväga hur domstolarnas administrativa uppgifter lämpligast bör organiseras. Kommissionen skall därvid mot bakgrund av domarnas grundlagsfästa självständighet överväga behovet av särskilda författningsbestämmelser om det administrativa lednings- ansvaret i domstolarna och om ledningens administrativa kompetens gentemot de enskilda domarna vid domstolen. Kommissionens uppdrag skall redovisas före utgången av . Domstolsstrukturen i påminner om den svenska. Där finns nämligen allmänna domstolar, allmänna förvaltningsdomstolar och specialdomstolar. De allmänna domstolarna är 68 tingsrätter, sex hov- rätter och . Förvaltningsdomstols-organisatio- nen består av elva stycken länsrätter och . Domstolschefernas uppgifter framgår av lag och förordning. De domstolschefer som också är att betrakta som chefer för ett ämbetsverk, nämligen hovrättspresidenterna, överdomarna vid länsrätterna och lag- männen vid tingsrätterna, utövar den administrativa ledningen av dessa domstolar. En hovrättspresident leder hovrätten och svarar för att dess verk- samhet är resultatrik. Presidenten fastställer domstolens arbetsordning efter att ha hört samtliga personalgrupper vid domstolen. Vid ledningen av domstolens verksamhet skall presidenten bl.a. dra försorg om och utveckla domstolens funktionsduglighet och se till att resultatmålen uppnås samt ställa upp sådana mål för såväl domstolen i dess helhet som dess olika avdelningar. Presidenten avgör sådana förvaltnings- ärenden som inte skall avgöras i plenum eller av annan tjänsteman i hovrätten. I plenum deltar presidenten, hovrättslagmännen samt de ordinarie och extraordinarie hovrättsråden. Hovrätternas plenum avgör ärenden som gäller utnämningar av assessorer, fiskaler och ledamöter av domstolen som överstiger , framställningar om utnämningar av domare, vissa frågor om skiljande från anställ- ningar, vissa lagstiftningsärenden samt övriga ärenden som presidenten bestämmer. Presidenten fastställer grunderna för hur mål och ärenden skall fördelas på avdelningarna samt indelar domarna på avdelning i allmänhet för ett kalenderår åt gången. Arbetet på en hovrättsavdelning leds av en hovrättslagman som också svarar för den allmänna plane- ringen på avdelningen och att dess resultatmål uppnås. I hovrättslag- männens arbete ingår också att fastställa sammanträdes- och föredrag- ningsturerna och att se till att arbetet fördelas jämt på avdelningen. Hovrätterna har även en kanslichef som sköter domstolens förvaltning och som, om inte annat bestäms i arbetsordningen, gör budgetförslag, följer upp hur den antagna budgeten följs samt hur domstolens resultat- mål uppnås. Kanslichefen sköter även planeringen och organiseringen av utbildning i domstolen samt bereder och föredrar de ärenden som skall avgöras antingen av plenum eller av presidenten. Vid hovrätterna finns vidare en ledningsgrupp som bistår presidenten i ledningen och utvecklandet av domstolens verksamhet. Ledningsgruppen består av presidenten, lagmännen och kanslichefen. I ledningsgruppen behandlas bl.a. förslag till arbetsordning, resultatmål och budget samt övervak- ning av hur resultatmålen uppnås. Lagmannen vid en underrätt är domstolens administrative chef och avgör de administrativa och ekonomiska frågorna i den mån dessa enligt arbetsordningen inte har delegerats till annan personal. Tings- rätterna kan även ha en ledningsgrupp som bereder administrativa och ekonomiska frågor. Såväl domarnas som övrig personals uppgifter fast- ställs i domstolens arbetsordning. Lagmannen anställer, med undantag för domare och tingsfiskaler, personalen vid domstolen samt beslutar om tjänstledighet för domare. I lagmannens uppgifter ingår även att se till att målen och ärendena behandlas noggrant och snabbt samt att övervaka att lagen tillämpas enhetligt i domstolen. Lagmannen fast- ställer också grunderna för rättens sammansättning vid prövning av mål. Enligt tingsrättsförordningen skall målen vid en tingsrätt fördelas på de lagfarna medlemmarna av domstolen eller andra som har rätt att av- göra mål eller ärenden på det sätt som bestäms i domstolens arbetsord- ning. Mål som skall behandlas tillsammans bör tilldelas samma person. Lagmannen kan på grundad anledning besluta om avvikelse från den fastställda fördelningsordningen. Om en domares arbetsmängd avviker från de övrigas eller om det finns andra välgrundade vägande skäl kan lagmannen överföra ett mål eller ärende som tilldelats en domare till någon annan domare för behandling. har ett tvåinstanssystem. Det finns åtta herredsretter (underrätter) i landet och en . Domstolschefen vid de isländska underrätterna benämns retspræsident. Denne har ansvaret för domstolens ledning och drift och fördelar arbetsuppgifterna mellan domarna och övriga anställda. Presidenten kan dela in domare på avdelningar och fördela målen mellan avdel- ningarna eller på domarna. Domstolschefen anställer domstolens personal, med undantag för ordinarie domare, och beslutar även om en sådan anställning skall upphöra. Antalet anställda vid den enskilda domstolen bestäms emellertid av (se avsnitt 3.6.3). Domstolschefen förutsätts utöva tillsyn över domarnas arbete och har vissa disciplinära befogenheter. Domstolschefen kan även mot en domares vilja ta ifrån denne ett mål som denne tidigare fått sig tilldelat om domaren inte efterkommer domstolschefens begäran om att avgöra målet inom viss bestämd tid eller om domaren är sjuk. Ett sådant beslut kan överklagas till . Domstolschefen har även kontakt med angående sådana frågor som ankommer på rådet, t.ex. fastläggande av riktlinjer för driften av underrätterna, samt utför i övrigt de uppgifter som rådet särskilt överlämnar. Domstolschefen är även domstolens ansikte utåt. De isländska domarna är självständiga i sin domargärning och utför sitt arbete på eget ansvar. De skall i sitt arbete följa lagen och inte ta emot instruktioner från andra håll. Domarna är skyldiga att se till att de mål som de har fått sig tilldelade avgörs inom rimlig tid. Domarna bör efterkomma domstolschefens begäran i fråga om andra uppgifter än behandlingen av och avgörande av mål och andra rättsliga ärenden. Vidare bör domarna rätta sig efter beslut. Domarna har ett ansvar för att hålla sig à jour med ny lagstiftning och bör ges möjlighet till ledighet och annat bistånd för att kunna delta i vidareut- bildning. Om chefen för en domstol upptäcker att en domare gör sig skyldig till tjänsteförseelse eller liknande kan chefen muntligen eller skriftligen begära att domaren bättrar sig. Sker inte detta skall dom- stolschefen anmäla domaren till en särskild nämnd, udvalget for dommerbeskæftigelse. Det finns i 93 by- och herredsretter (underrätter) och sex lag- mansretter (hovrätter). Høyesterett är högsta instans. Chefsdomaren i en by- eller herredsret (tingsrätt) benämns. sorenskriver eller justitiarius. Denne är även administrativ chef för domstolen. De största domstolarna är indelade på avdelningar, som leds av avdelningschefer. Dessa är underställda domstolschefen. I vissa domstolar finns det dessutom kontorschefer eller administrativa chefer som har det administrativa ansvaret. Det kan även finnas andra tjänster med en arbetsledande funktion. Lagmansretterna (hovrätterna) leds av en s.k. førstelagman. Vissa administrativa uppgifter kan dock delegeras till lagmännen (hovrättsråden). I den hovrätt som är indelad i avdelningar är en av domarna på avdelningen också avdelningens chefsdomare. Det admi- nistrativa ansvaret är lagt på administrativa chefer. leds av dess ordförande, justitiarius, som är dess administrativa chef och representerar domstolen utåt. Ansvaret för de administrativa uppgifterna är emellertid delegerat till en kanslichef (direktör). Den norske domstolschefen har en vanlig arbetsgivarfunktion gente- mot domstolens anställda inbegripet övriga domare. Detta innebär bl.a. att chefen kan fastställa arbetstider och rutiner för kontorspersonalens arbete inklusive i vilken mån de skall bistå domarna m.m. samt att chefen också kan påtala om sådana bestämmelser överträds. När det gäller den enskilde domaren är denne självständig såvitt gäller den dömande verksamheten och domstolschefen kan således inte ingripa i den enskilde domarens dömande. Gränsen mellan administra- tion och dömande verksamhet anses emellertid vara oklar. Förmodligen kan en domstolschef ge råd till en domare om hur man bör uppträda i rätten och i frågor om domskrivning i allmänhet, men inte i fråga om konkreta avgöranden som fattas i ett enskilt mål. Domstolschefen har ansvaret för att målen fördelas mellan domarna. Det normala är att målen slumpmässigt, men det är möjligt att i ett särskilt fall ta ifrån en domare ett mål t.ex. om domaren inte avser att sätta ut målet till förhandling. Domstolschefen har även rätt att på- tala att antalet gamla mål avseende fordran är högre än vad som kan godtas och kan förelägga en domare att påskynda utfärdande av dom om det har gått sedan huvudförhandling hållits i målet och det inte föreligger något giltigt skäl varför dom ännu inte meddelats. Dom- stolschefen kan även beordra en domare att genomgå utbildning, t.ex. kursen för nya domare. Den brittiska domstolsorganisationen, som har sina rötter i medeltiden, är svår att beskriva på ett enkelt sätt. Domstolssystemet skiljer sig också i och (som har en gemensam domstolsorganisa- tion) jämfört med och . För att ytterligare förvirra bilden sorteras samtliga engelska domstolar, med undantag för lekmannadomstolarna och den högsta instansen, in under samlings- begreppet the Supreme Court. Detta begrepp är i och således inte alltid synonymt med landets högsta domstol. På brottmålssidan finns som första instans dels magistrates´ courts, där huvudsakligen fredsdomare (lekmän) dömer i bötesmål, s.k. summary offences, dels Crown court, som dömer i övriga brottmål samt prövar överklaganden från magistrates´ courts. Domarna i Crown court är antingen domare från Queen´s Bench i , från en County court (se nedan) eller icke ordinarie domare (recorders). Crown court håller rättegångar på 93 orter i och . Överklagande från Crown court sker huvudsakligen till Court of Appeals brottmålsenhet (Criminal Division), men i vissa fall kan pröv- ningen av domar från Crown court även ske i , t.ex. genom judicial review (lagprövning) eller s.k. case stated (som närmast kan ses som en form av överprövning av rent juridiska frågor i en under- instans dom eller beslut). Tvistemålen avgörs i första instans antingen av en County court eller av . Vissa familjerättsmål prövas dock även i magistrates´ courts. Det finns ca 240 county courts i och . I dessa domstolar avgörs mål som avser fordran samt konkurs- mål och vissa familjemål. Domstolens behörighet i fordringsmål beror på tvisteföremålets värde. County court-domar överklagas antingen till eller till Court of Appeal (Civil Division). En överklagad dom från en magistrates´ court prövas av . avgör i första instans omfattande och svårare tvistemål. Domstolen är indelad i tre avdelningar: Chancery Division, som prövar bl.a. skattemål, konkursmål, immaterialrättsliga mål, frågor om truster och bevakning av testamenten samt bolagsrättsliga tvister, Family Division, som prövar familjerättsliga mål (inklusive äktenskaps- skillnadsmål), samt slutligen Queen´s Bench Division, som prövar av- talsrättsliga och skadeståndsrättliga frågor inbegripet sjörätt och kom- mersiell rätt samt administrativa beslut som överklagats från special- domstolar och s.k. tribunaler inom den offentliga sektorn. Det är även Queen´s Bench som prövar mål om judicial review, överklagade brott- mål och överklaganden av beslut om frihetsberövanden. Tvistemåls- domar från överklagas antingen till Court of Appeal Civil Division eller i vissa lagstadgade fall direkt till House of Lords. består av 96 domare, varav de flesta tjänstgör i Queen´s Bench. Chef för denna avdelning är the , som har det högsta domarämbetet i och och som även är chef för en av avdelningarna i Court of Appeal. Chefen för kallas Vice-Chancellor, medan den domare som är chef över den familjerättsliga enheten betecknas President of the Family Division. Court of Appeal består av 37 domare (). är chef för brottmålsenheten. Tvistemålsenheten leds av of the Rolls, som har näst högsta rang bland landets domare. Vid pröv- ning av mål består domstolen av två eller tre domare. Domstolens sammansättning i brottmål kan även innefatta domare från . Court of Appeal, , Crown Court och county courts kallas tillsammans the Supreme Court of and . från Court of Appeal överklagas till House of Lords (parlamentets överhus i särskild sammansättning), som är högsta instans i landet, dvs. även i förhållande till domstolarna i (med undantag för brottmål) och . I sin egenskap av domstol består House of Lords av högst tolv domare, s.k. Lords of Appeal in Ordinary eller . Även Lordkanslern, förutvarande lord- kanslar och andra höga domare som sitter i Överhuset kan ingå i dom- stolen. Ingen, Lordkanslern undantagen, som fyllt får dock tjänst- göra i domstolen. Pensionsåldern för domare är för övrigt . House of Lords dömer oftast i en sammansättning om fem domare. Engelska domstolar (med undantag för House of Lords) administreras direkt av genom the , som är ett organ under Lordkanslern. Detta organ tillhandahåller domstolarna domstolslokaler, personal och utrustning samt har ansvaret för att dom- stolarna fungerar på ett rättssäkert och effektivt sätt. samarbetar med domarkåren, vars synpunkter inhämtas såväl i fråga om fördelning av resurser som i andra administrativa hänseenden. är indelad i nio operativa enheter (commands). Sex av dessa, som kallas regionenheter, handhar administrationen av Crown Court och county courts. De leds av varsin s.k. Circuit Administrator, som har ansvaret för de övergripande administrativa besluten. Region- enheterna är i sin tur uppdelade i domstolsgrupper (), som var och en administrerar ett antal domstolar. Eftersom personalfrågor handhas centralt av en särskild avdelning kan cheferna för domstolsgrupperna koncentrera sig på vad betecknar som the core business of running the courts. Någon domstolschef i svensk mening existerar således inte i . I varje domstol finns det emellertid en domare som har ett övergripande ansvar för domstolsadministrationen. Dennes uppgifter varierar från domstol till domstol. Vid ett Crown Court-centra handhas dessa uppgifter av en s.k. eller Resident (nedan kallad chefsdomare). finns det elva sådana chefsdomare. De skall bl.a. ge råd och stöd till övriga domare i domstolen, fungera som sambandsmän mellan domstolens administra- tiva enhet och domarna samt som kontaktmän med advokatkåren, åklagarmyndigheten, frivården, kriminalvården och övriga myndighe- ter. Chefsdomaren har vidare ansvaret för att målen sätts ut till för- handling inom rimlig tid. Bland uppgifterna ingår också att pröva de svåraste målen vid domstolen (om dessa inte skall prövas av en domare från ), mål av omfattande karaktär eller sådana som är av mer allmänt intresse. Chefsdomaren har även ett ansvar för lottningen av målen vid dom- stolen. Vilken domare som skall pröva ett visst mål anses visserligen vara en administrativ funktion som handhas av en särskild administrativ tjänsteman (s.k. Listing Officer), men beslutet fattas under direkt eller indirekt påverkan av domarna vid domstolen. Crown Court och county courts indelas, som ovan antytts, i admi- nistrativt hänseende i sex regioner (circuits). I varje region finns två s.k. Presiding Judges, vilka är domare i , och som utses av . Dessa domare har ansvaret för brottmålen och tvistemålen i regionen och för att fördela domare på regionens dom- stolar. I deras uppgifter ingår också att ingripa för att förhindra att mål försenas. Presiding Judges är också regiondomstolarnas kontaktmän gentemot de högre domarna och då i synnerhet . Chefsdomaren i ett Crown Court-centra är att betrakta som representant för Presiding Judges på lokal nivå. I och i Court of Appeal har de fyra Heads of Division (nedan betecknade enhetschefer) en roll motsvarande chefsdomaren i ett Crown Court-centra. Enhetscheferna har bl.a. ansvaret för att för- dela arbetet mellan domarna på enheten. är enhets- chef både för brottmålsenheten i Court of Appeal och för Queen´s Bench Division i . I administrativt hänseende har denne där- för hjälp av vice-ordförandena på dessa enheter. of the Rolls har, i sin egenskap av enhetschef för tvistemålsenhet, ansvaret för arbetsfördelningen mellan domarna där och övervakar ad- ministrationen på denna enhet. Motsvarande funktion innehas av ord- förandena i Family Division och Chancery Division på respektive enhet.