sou · GOB3109d1 · 2001-01-01 00:00:00 — Sedan ATG bildades har omsättningen på trav- och galopptävlingar ökat från ca till . omsatte förtidsspelet (totomater, interbet) ca , medan banspelet omsatte ca . Försök med s.k. direktspel mellan banorna har påbörjats . Förtidsspelet har utvecklats starkt sedan de s.k. toto- materna infördes , medan banspelet över tiden uppvisar en relativt omsättning på ca . Utveckling av spelomsättning, prispengar, totalisatorskatt m.m. Basår 1990, index=100. Källa: Sammanställning av material från ATG. Totalisatorspelets utveckling vad gäller ovan beaktade nyckeltal visar att omsättning och spelarnas vinstandel utvecklats i stort sett lika, se figur 4. Detsamma gäller för utdelade prispengar och till staten inbetald totalisatorskatt. infördes en särskild unghäststimulans som syftar till att stimulera att tvååriga hästar genomgår s.k. premie- och kvallopp under tvåårssäsongen. Detta påverkar utvecklingen av detta nyckeltal . Vad gäller s.k. uppfödarpremier som utbetalas till prisplacerad hästs uppfödare är denna i allt väsenligt beroende av prispengarnas utveckling. SGC, SH, och STC har av godkänts att vara huvudman för hästkontroll och avelsvärdering av hingstar. SGC:s och STC:s verksamhet har i det föregående beskrivits i kapitel 3.2 respektive 3.3. SH är paraplyorganisation för de olika rasavelsföreningarna (27 st.), dock inte för rasavelsföreningarna inom trav- och galopp- sporterna. Förutom rasavelsföreningar är även Hushållnings- sällskapens Förbund medlem i SH. SH:s ändamål är att företräda medlemmarnas gemensamma intressen och att främja kvaliteten och utvecklingen i den svenska hästaveln. SH är avelsorganisation med samordningsfunktioner för landets register- och stambok- förande föreningar och skall för detta ändamål administrera och tillhandahålla tjänster för hästkontroller enligt Statens jordbruks- verks föreskrifter som har utfärdats med stöd av lagen (1985:342) om kontroll av husdjur. SH är således avelsorganisation, medan i beslut har godkänt de olika rasavelsföreningarna att vara stambok- och registerförande organisation för respektive ras. har även godkänt SH som stam- och registerförande organisation för bland annat hästar med okänd härstamning, för vissa korsningar m.m. SH:s olika medlemsorganisationer har ungefär 20 000 med- lemmar. Den till medlemsantalet största rasavelsföreningen är Hästen (ASVH). ASVH har ca 1 250 enskilda medlemmar och ca 5 400 medlemmar som är anslutna via läns- och regionföreningar. () har ca 6 000 medlemmar fördelat på 48 klubbar. () utgör samverkans- organisation för de nio ponnyavelsföreningarna. Dessa hade till- sammans 3 917 medlemmar . I fråga om SH:s organisa- tionsstruktur, se figur 5. Rasavelsföreningarnas främsta uppgift är att föra register och stambok inom respektive ras. Arbetet i rasavelsföreningarna sker till största del på ideell bas. Endast tre av de 27 medlems- föreningarna i SH har en kanslifunktion. föreningarna med kanslifunktion är ASVH, SIF och /. Källa: SH. Stiftare är Hästen (ASVH), (RidF) och (). Stiftelsens ändamål är att stödja avel och uppfödning av hästar av raserna nordsvensk brukshäst, svenska ardennerhäst och svenska varmblodiga häst. Stiftelsen fick överta ca 1 200 hästar från armén i samband med arméns slutliga avhästning . Stiftelsen fick betala per häst till armén för de 563 hästar som fanns kvar i verksamheten per . Per ägde stiftelsen 535 hästar, varav 351 kallblod och 184 varmblod. De hästar som ägs av stiftelsen ackorderas mot ersättning ut till brukshästanvändare (kallblod) och främst ridskolor (varmblod). Hyra utgår med av hästarnas anskaffningsvärde. Stiftelsen hade per ett eget kapital på . De hästar som ägs av stiftelsen är helt avskrivna och bedöms vara värda ca . Föreningen () har som syfte att höja kunskap, intresse, kunnande och användande av hästen i såväl skogsbruket som i jordbruk-, turist- och trädgårdsnäring. Föreningen bedriver informations- och rådgivningsverksamhet. Enligt FS finns det ca 4 500 personer som använder sig av häst i skogsbruket. Ungefär 4 000 använder sig av hästar från tid till annan inom det egna skogsbruket. Det finns ca 500 personer som arbetar professionellt oktober–maj med att köra ut virke med hjälp av hästar och ett 50-tal arbetar på heltid året om med häst i skogsbruket. FS har ca 450 medlemmar. Skogshästen används främst i röjnings- och gallringsbestånd och vid nedtagning av fröträd samt vindfällen. Priset per m3fub utkört virke uppgår till ca , vilket är i paritet med andra småskaliga utkörningstekniker men ca dyrare än vid användning av storskaliga skogsmaskiner. De som arbetar professionellt med att köra ut virke med hjälp av häst kör ut ungefär 25–30 m3fub per dag. De som på yrkesmässig bas arbetar med skogskörning har vanligtvis tillgång till tre hästar och en griplastarvagn (kostar ca ). Det finns ungefär 6 000 hästar som från tid till annan används vid utkörning av virke. Nordsvensk brukshäst och ardenner är de raser som främst används i samband med skogskörning. I mindre omfattning används även fjordhästar. Intresset för islandshästridning har ökat kraftigt talet. Det finns ca 15 500 islandshästar i . Dels har tävlingsverksamheten ökat i omfattning, dels har turridningsverk- samhet i olika former expanderat. finns ca 100 tur- ridningsföretag som använder islandshästar i sin verksamhet. () har fastställt kriterier för att kunna auktorisera turridningsföretag. SIF har ca 6 000 medlemmar. Det finns ungefär 50 lokala islandshästklubbar. SIF omsatte ca och hade ett eget kapital på ca . SIF har två kanslier. Det ena finns i och sköter medlemsfrågor, det andra finns i och arbetar med avelsfrågor. Enligt för skall frågan om eventuell flytt av SIF:s kanslier till utredas, förutsätt- ningarna för att få till stånd ett samarbete med utbildning vid prövas. Ett aktivt arbete sker för att om möjligt kunna bli medlem i . Westernridningen har utvecklats i utifrån de krav som finns på häst och ryttare för att kunna sköta och fösa boskap. Inom western tävlas det i 22 olika discipliner, vilka kan delas in i fyra olika grenar: performance, timed events, roping och boskapsgrenar. Westernridning har fått en allt större popularitet i . De lokala westernklubbarna bedriver ofta sin verk- samhet vid lokala ridskolor. WRAS är riksorganisation för westernridningen i och har till uppgift att främja westernridning. Antalet medlemmar uppgår till drygt 3 000. Antalet lokala westernklubbar uppgår till knappt 50. WRAS har en särskild ungdomssektion (WYRAS). Med- lemmarna i WRAS är till största del och WRAS bedömer att det är lika många män som kvinnor som är med- lemmar. För att få tävla på högre nivå än klubbtävling krävs att såväl ryttare som häst har löst licens. Det finns ca 200 ryttarlicenser och ca 225 hästlicenser. Westerntävlingar som anordnas av WRAS eller deras medlemsklubbar är öppna för alla hästraser. American quarter och fullblodsarab är de två vanligaste hästraserna bland de som löst tävlingslicens. Vad gäller western som tävlingsidrott så anses vara ledande nation i , medan anses vara den mest framgångsrika westerridnationen sett i ett europeiskt perspektiv. NS bildades efter förslag från en arbetsgrupp bestående av representanter för ATG, LRF och staten. Stiftare är ATG och LRF. Stiftelsens uppgift är att främja hästhållningen i med särskild tonvikt på utbildning, avel och uppfödning. I enlighet med en särskild överenskommelse mellan stiftarna och de dåvarande ridsportorganisationerna och Ridfrämjandet (RidF), som organiseras inom ramen för SvRF, skall stiftelsen särskilt tillse att verksamhet av riksintresse för hästsporten vid anläggningarna , och utvecklas och organiseras på ett rationellt och effektivt sätt. består av representanter för ATG, LRF och SvRF. Resurser för stiftelsens verksamhet avsätts vid förhandlingar mellan staten och trav- och galoppsporternas företrädare om villkoren för totalisatorverksamheten. disponerar NS ett anslag på . Av dessa skall användas för en särskild ungdomssatsning enligt vad som överens- kommits mellan staten och trav- och galoppsporterna i det s.k. totalisatoravtalet. Stiftelsens verksamhetside är att NS på uppdrag av häst- sportorganisationerna, ATG och LRF tillsammans med SLU och HYN skall svara för att den högre utbildningen med häst i håller högsta internationella standard. NS skall vidare främja avelsverksamheten i syfte att få fram ett internationellt sett kon- kurrenskraftigt hästmaterial och svara för att riksanläggningarna , och Wången utnyttjas optimalt i utvecklingen av svensk hästnäring. NS skall också ta tillvara svensk hästnärings intressen inom andra områden av gemensamt intresse för näringen. Exempel på sådana områden är marknadsföring av näringen i sin helhet, jordbrukspolitiken, utarbetandet av ett nationellt utvecklingsprogram för hästnäringen samt miljö- och IT- områdena. Bland annat har beslut fattats om ett nationellt utvecklingsprogram och stiftelsen har i samverkan med flertalet organisationer inom näringen inrättat Hästnäringens Miljöråd och Hästnäringens IT-råd. Husdjursaveln, som också avser hästar, regleras i Lag (1985:342) om kontroll av husdjur m.m. och förordning (1985:343) om kontroll av husdjur m.m. och av meddelade föreskrifter (SJVFS 1994:82) om hästdjur som används till avel och (SJVFS 1999:106) djurskyddskrav vid avelsarbete. Författningarna syftar bland annat till att främja djurs lämplighet för avel och att förebygga sjukdomar hos djur. De syftar således bland annat till att skapa förutsättningar för en kvalitativt högtstående hästavel i landet. Såsom anges i direktivet för utredningen har antalet betäckta ston kraftigt minskat . nådde antalet betäckta ston en topp och ca 27 800 ston betäcktes, medan mot- svarande siffra var 18 700 ston, se figur 1. Den antals- mässiga största nedgången har skett inom de raser som samverkar inom ramen för (). Antalet betäckta ston inom svensk halvblodsavel har till exempel halverats , se tabell 1. Antalet betäckta 1985–1999. Källa: SGC, SH och STC. Inom SH:s raser har det skett en viss förskjutning mellan olika raser vad gäller antalet betäckta ston. Inom den till antalet största rasen, svenskt halvblod inklusive halvblodsston som betäckts av engelska fullblodshingstar, har antalet betäckta ston minskat från 8 022 1990 till 4 250 1999, dvs. en minskning med . Inom de svenska bruksraserna, svensk ardenner och nordsvenska hästen, har antalet betäckta ston halverats . har antalet betäckta ston ökat kraftigt vad gäller islandshästar; från 470 betäckta 1990 till 1 1999, se tabell 1. Antal ston som betäckts av hingstar inom SH:s raser. New (E) New (S) *ingår i svensk halvblodsavel. Källa: SH. Mina förslag i detta avsnitt syftar till att i ett inledningsskede stödja berörda organisationer med att bland annat bygga upp databaserade registersystem, rådgivnings- och informationsinsatser till hästuppfödare samt att ge avelsorganisationerna möjlighet att använda moderna avelsvärderingsmetoder och därigenom skapa förutsättningar för ett effektivt framtida avelsarbete. Jag föreslår att det införs ett tidsbegränsat statligt stöd för långsiktiga åtgärder inom avelsarbetet som kan beviljas de tre avelsorganisationerna på hästavelsområdet, SGC, SH och STC. Stödet bör avse åtgärder för att utveckla databaserade registreringssystem, utveckla och tillämpa moderna avelsvärde- ringsmetoder, anpassa och införa säkra identifieringsmetoder som baseras på modern teknik, t.ex. chipsmärkning, råd- givnings- och informationsinsatser riktade till hästuppfödare och till jordbrukare som önskar att ställa om sin nuvarande jordbruksproduktion. Jag föreslår att stödet skall omfatta . Stödet bör vara tidsbegränsat och bör ges . Under den tiden bör nödvändiga initiala åtgärder ha vidtagits. har organisationerna getts möjlighet att förbereda en finansiering inom områdena för att på ett långsiktigt sätt kunna hantera därefter kommande utvecklingsarbete m.m. Jag föreslår att stödet administreras av , och att avels- organisationerna ges möjlighet att ansöka om medel för genomförande av insatser inom angivna områden. Samverkan mellan avelsorganisationer och register- och stambokförande organisationer bör kunna ske i tillämpliga delar. Detsamma gäller samverkan mellan avelsorganisationerna. Vidare föreslår jag att ges i uppdrag att utreda förutsättningarna och kostnaderna för att förse praktiserande veterinärer med uppgifter om hästars identitet och ägaruppgifter i det fältadministrativa veterinärmedicinska datasystemet Vet@. Jag föreslår vidare att Statens jordbruksverks föreskrifter (SJVFS 1998:38) om journalföring och uppgiftslämnande m.m. ändras så att en veterinär är skyldig att rapportera uppgifter till även vid behandling av häst som genomgår Veterinären bör rapportera med samma periodicitet och med i allt väsentligt samma krav på uppgifterna som gäller för nötkreatur, svin, fjäderfä m.m. Dock skall hästens identitetsnummer alltid anges vid varje förrättning. bör i sina beslut om godkännande av register- och stambokförande organisationer, förutom för register- och stambokförande organisationer inom trav- och galoppsporternas raser, föreskriva att respektive godkänd organisation skall överföra identitets- och avelsvärderings- grundande information till SH. Jag föreslår att regeringen ger i uppdrag att utvärdera hur de av myndigheten godkända register- och stambokförande organisationerna fullgör sina uppgifter som register- och stambokförande organisation. Jag föreslår att mitt förslag om stöd till långsiktiga åtgärder inom avelsarbetet skall finansieras genom att regeringen anvisar till av de sammanlagt som beräknas betalas in av till staten från försäljning av beredskapslager, inkomsttitel Utförsäljning av beredskapslager. De anvisade medlen skall användas för att betala det av mig föreslagna statliga tidsbegränsade stödet till långsiktiga åtgärder inom avelsarbetet med . Jag bedömer att det av mig föreslagna tidsbegränsade stödet inte föranleder några ökade kostnader för administration. 4.2Motiv för mina förslag En god kvalitet på svenska hästar och ett tillräckligt antal hästar är viktiga faktorer för utvecklingen av svensk hästsektors kon- kurrenskraft. Saknas dessa förutsättningar har vi små möjligheter att utveckla hästsektorn i landet. Generellt kan konstateras att i ett internationellt perspektiv har relativt små avels- populationer. För att svensk hästavel, och i förlängningen svensk hästsport, brukshästanvändning m.m., skall vara internationellt konkurrenskraftig, krävs att avelsarbetet bedrivs på ett effektivt sätt. Företrädare för sektorn har sagt att det är nödvändigt att varje häst har ett unikt identitetsnummer, att härstamningen för varje individ är säkerställd, att statistik förs över hästarnas prestationer, egenskaper, avelsresultat m.m. och att tillgänglig statistik kan hanteras och utvärderas på ett effektivt sätt. Dessa uppgifter är också viktig information vid avelsvärderingen om vi vill bedriva ett effektivt avelsarbete. En obligatorisk avelsvärdering av hingstar som skall verka i publik avel är ett viktigt styrmedel för att bedriva en kvalitetsmedveten hästavel. Jag delar i allt väsentligt dessa synpunkter som väl stämmer överens med det effektiva avelsarbete som bedrivs i inom flera andra husdjursraser. Förutom att avelsarbetet bedrivs effektivt ser jag det som väsentligt att avelspopulationerna är tillräckligt stora och håller en hög kvalitet. Det är endast den varmblodiga travhästrasen och det svenska halvblodet som i ett internationellt perspektiv har en betydande avelspopulation. Avelsarbetet bör enligt min mening också bedrivas målmedvetet och vara anpassat till de krav som användarna och hästsporterna ställer. För de antalsmässigt större raserna är avelns kvalitet till stor del beroende av att det finns ekonomiska förutsättningar att importera avelshingstar eller sperma, och avelsston, från de internationellt sett mest framgångsrika länderna inom varje sport. Dessa förutsättningar är i allt väsentligt beroende av uppfödarnas möjlighet att föda upp hästar med lönsamhet. Det är enligt min mening också viktigt att avelsorganisationerna har tillgång till kompetens på avelsområdet för att svensk hästavel skall kunna utvecklas. För raser som används inom hästsporterna är det, förutom skickligheten hos uppfödaren och den som senare har ansvar för hästens träning, skötsel och vård, främst kundernas (hästägarnas) efterfrågan på sporthästar, som avgör om uppfödningen blir lönsam. Det i sin tur beror på hästägarnas intresse av och ekonomiska förutsättningar för att delta i hästsporterna. Även inom andra raser än sporthästraserna har kundernas efterfrågan på hästar stor betydelse för uppfödarnas lönsamhet. Jag anser att hästuppfödning, om den inte bedrivs som hobby- verksamhet, liksom annan typ av näringsverksamhet inom jord- bruket i huvudsak måste baseras på företagsekonomiska grunder. Den statliga styrningen på området syftar till att främja djurs lämplighet för avel och att förebygga sjukdomar hos djur. Målen för uppfödningsverksamheten varierar. Uppfödning för egen användning, antingen i form av sport-, fritids- eller bruks- ändamål, spelar en betydelsefull roll. Inom svensk varmblodig travhästavel har enkäter gjorda av Travhästen (ASVT) bland uppfödarna under 1990- talet pekat på att av uppfödarna avser att behålla sina uppfödningar för eget bruk. Lönsamheten av att föda upp hästar är låg inom de flesta raserna. I många fall är den negativ även om bara rörliga kostnader beaktas. Detta kan ses som ett uttryck för att hästuppfödning i många fall är ett fritidsintresse, som i likhet med andra intressen, anses få kosta pengar. noterar jag att det inom travsporten på kommersiella grunder importeras avels- hingstar där köpeskillingen kan uppgå till mångmiljonbelopp. Även inom ridhästaveln importeras avelshingstar på kommersiella villkor och även där uppgår köpeskillingen till betydande belopp. Import av avelshingstar sker i varierande omfattning och till skilda priser inom de flesta raserna. Vårt lands relativa litenhet vad gäller hästsport och hästavel gör det enligt min mening nödvändigt att ta vara på möjligheterna att sälja våra uppfödningar till utlandet, men vi är också beroende av att kunna importera avelsmaterial av hög kvalitet. De sportsliga framgångar som nåtts av svenskfödda hästar på internationella tävlingsarenor har enligt min bedömning gett svenskfödda hästar ett gott renommé. Den inhemska marknaden kommer dock enligt min bedömning att även vara basen för verksamheten, men för att öka lönsamheten inom svensk hästuppfödning bedömer jag att det är det nödvändigt att kunna sälja våra uppfödningar på en alltmer internationell marknad. Jag ser det som viktigt att ta vara på de möjligheter som ges i rådets direktiv (90/428/EEG) om handel med hästdjur som är avsedda för tävlingar och om villkor för deltagande i tävlingar. Jag har i skrivelse från STC uppmärksammats på att ingen slutlig överenskommelse ännu har kunnat träffats mellan medlems- länderna i EU angående den del i direktivet som bestämmer andel av prispengar i respektive land som skall vara öppna för deltagande av hästar som är födda och ursprungligen registrerade utanför det egna medlemslandet. Detta har medfört att det föreligger en form av diskriminering som begränsar starttillfällen och förtjänstmöjlig- heterna för svenskfödda hästar i vissa andra medlemsländer. Möjligheterna att exportera svenskfödda hästar, främst varm- blodiga travhästar, försämras därför. Jag ser det som angeläget att tar upp denna fråga till förnyad diskussion i EU. Till följd av kommissionens beslut /68 om ändring av kommissionens beslut 93/623 om identifiering av hästdjur för avel och produktion kommer ett system med en särskild identitetshandling för hästar, s.k. hästpass, att tas i bruk. Syftet med det s.k. hästpasset är i och för sig att säkerställa att hästar som behandlats med vissa preparat inte får användas för livsmedelsändamål. Det får dock en effekt som jag välkomnar och det är att häststatistiken förhoppningsvis kommer att förbättras. Samtliga hästar kommer att identitetskontrolleras och registreras med unika identitetsnummer. I samband med att häst- passen införs kommer det också att bli obligatoriskt att registrera vem som är hästens ägare. Jag anser att detta i allt väsentligt är positivt även om det kan komma att medföra att kostnaderna för de enskilda hästägarna och uppfödarna ökar eftersom hästpassen skall finansieras via avgifter som betalas av hästägarna. Det s.k. hästpasset skall följa hästen under hela dess liv. Uppgift skall föras in i passet om hästen har behandlats med veterinär- medicinska läkemedel som överskrider särskilt fastställda gränsvärden för högsta tillåtna restmängder av veterinärmedicinska läkemedel i livsmedel med animaliskt ursprung, s.k. MRL-värden (Maximum Residue Limit). Anledningen till detta är att skydda konsumenterna mot skadliga restsubstanser från veterinär- medicinska läkemedel i hästkött. Systemet kommer att leda till att samtliga hästar kommer att vara registrerade och ha ett unikt identitetsnummer. Hästpassen skall följa hästen under hela dess liv och ägarbyte skall registreras av berörd register- och stambokförande organisa- tion. har meddelat föreskrifter om den närmare utformningen av hästpasset i föreskrifter (SJVFS 2000:146) om hästdjur som används till avel. föreskrifter trädde i kraft . 4.2.3Avelsorganisationerna och register- och stambokförande organisationer m.m. Med begreppet avelsorganisation avses en organisation som utför avelsvärdering, och med register- och stambokförande organisation avses en avelsorganisation eller förening som för stambok över en eller flera hästraser eller för ett register över hästar. Av 2 § i Statens jordbruksverks föreskrifter (1994:82) om häst- djur som används till avel framgår att avelsorganisationer och stambokförande- eller registerförande organisationer som vill bli godkända skall ansöka om detta hos . har i skilda beslut godkänt SGC, SH och STC som avelsorganisationer. Dessa tre organisationer har alltsedan år 1986 innehaft status av avelsorganisationer. I samband med den hästutredning som genomfördes av dåvarande Lantbruksstyrelsen konstaterades bland annat att överföringen av statens förutvarande ansvar för premieringarna till sektorn förlöpt utan större problem. Vidare anfördes att helt avgörande för en fortsatt positiv utveckling är att splittringen inte blir större utan att ansvaret för avelsvärdering och hästkontroll kan fortsätta som med högst tre huvudmän. SGC och STC har även godkänts som register- och stambok- förande organisation för det engelska fullblodet respektive den varmblodiga och kallblodiga travhästen. SH har också godkänts som register- och stambokförande organisation, men endast för hästar som saknar uppgift om härstamning och för vissa kors- ningar. Vad gäller övriga hästraser har 27 rasavelsföreningar god- känts som register- och stambokförande organisation, och dessa samverkar inom ramen för SH. För att få godkännande som register- och stambokförande organisation skall ansökan ges in till , och verket har därefter att pröva ansökan. Enligt kommissionens beslut (92/353/EEG) om fast- ställande av kriterier för godkännande eller erkännande av organisationer och sammanslutningar som för eller upprättar stam- böcker för registrerade hästdjur skall myndigheterna i den berörda medlemsstaten officiellt godkänna eller erkänna sammanslutningar som för eller upprättar en stambok om organisationen eller sammanslutningen uppfyller vissa särskilda krav som anges i kommissionens beslut. SGC och STC är således den sportsliga som den avelsmässiga verksamheten inom galoppsporten Man får på detta sätt en naturlig koppling mellan den sportsliga informationen och den avelsmässiga informationen inom ramen för ett och samma datasystem. Denna koppling anser jag spelar en viktig roll för att kunna bedriva avelsverksamheten på ett bra sätt. SH har utvecklat ett nytt databaserat registreringssystem, en s.k. central hästdatabas.