sou · GOB377d1 · 2001-01-01 00:00:00 — However, it is also important to consider the amount of time the child has been in care outside its parental home, the child's relations with the person(s) in charge of its care, and the nature of the relationship between the child and its custodian. In accordance with my proposal for a new Section 1b, the older the child, the more importance one should attach to the child's wishes. The consequences of my proposed amendment to Section 21 of the Care of would be as follows. Care pursuant to the Care of shall not be terminated if a decision to this effect conflicts with the best interests of the child – even if the reasons for placing it in care under Section 2 or 3 no longer exist. Thus the assessment should not be dependent on whether the reasons for placing the child in care in the first place still exist. It should be possible to distinguish the child's situation from that of its parents and examine whether it is in the child's best interests to return to its parental home. Younger children should have the same right to protection as young people I propose an amendment to Section 22 of the Care of so that coercive measures to help the child in its home environment may be taken at an earlier stage than today. Hitherto, the only form of coercive measures with regard to younger children has been to place them in care. In my view, the Care of is deficient, in that there is no middle course between measures taken with the consent of the parties involved and placing the child in care. This benefits neither the child nor the parents. Neither is it reasonable that young children at risk on account of conditions in their home environment do not have the same right to protection as young people whose health or development is at risk on account of their own behaviour. If other options were available it might be possible to avoid separating children from their parents, which is preferable. I propose that it should be possible to place children in pre-schools, pre-school or after school centres since it has been shown that involvement in such activities benefits children. The social services should have the right to speak to the child, even against the will of the parents I propose the incorporation into Section 50a of the Act of a provision that the social services should have the right to speak to the child even if the parents are opposed this. During my examination of the relationship between provisions in the Parental Code about the rights and duties of the custodian to decide over matters concerning the child as an individual and provisions about the child's right to express his or her views freely I have found the following. In certain circumstances it is already possible today to speak to a child against the will of its custodian, for example, if the child is mature enough that his or her will is decisive. Nevertheless, I feel that a concrete provision is necessary, in order to dispel the current uncertainties among the social services. Moreover the proposed provision goes one step further and also applies to cases in which it is not possible to talk to children against the will of the custodian today. Thus, although the provision implies a restriction of the custodian's right to decide in matters which affect the circumstances of younger children but, should nevertheless be introduced in order to provide greater support and protection. people with psychiatric problems have the right to psychiatric help and support The terms of reference for my inquiry raise the issue of where to draw the line between care on the basis of the Care of and the Compulsory Mental Care Act (1991:1128). I have found that the Care of should not be extended to comprehend young people with psychiatric problems as well. Today psychiatric problems do not constitute grounds for intervention on the basis of the Care of . If a young person cannot be considered to be seriously mentally disturbed under the terms of the Compulsory Mental Care Act, this act cannot be applied. The question has therefore been raised as to whether legislative measures need to be taken in order to give these young people the care they need. In my opinion the social services would require an entirely different organisation and new skills if the Care of was to extend to young people with psychiatric problems too. These young people have the right to help and support from the instance qualified to deal with them – the psychiatric care services. Neither do I see any reason for extending the terms of the Compulsory Mental Care Act. In the Compulsory Mental Care Act the terms for taking coercive measures in custody cases are stricter than in older legislation, which has led to considerable developments in work with mentally disturbed patients. The problems that have been described are partly about qualitative shortcomings in the psychiatric care services, and partly about the need for further cooperation between the social services and the psychiatric services for children and adolescents. These cannot be solved through the use of increased coercive measures against young people. Through contracts with the responsible health and care authorities for the years 2002-2004, the Government has set aside funds primarily for use in the and health-care services, with a special focus on the psychiatric services. My hope is that these extra resources will help to ensure that the needs of young people in the grey zone between the social services and the psychiatric services can be better fulfilled in the future, without an increase in the use of coercive measures. Lov av nr. FN:s konvention om barnets rättigheter för de mänskliga rättigheterna Europeiska konventionen om skydd för de mänsk- liga rättigheterna och de grundläggande friheterna Hem för vård och boende lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård LVU (1980:621) lagen (1980:621) med särskilda bestämmelser om lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om Lov om social service Lag om ändring i lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga dels att nuvarande 21 a § skall betecknas 21 b §, dels att 2, 4, 13, 14, 21-23, 31,32, 35, 40 och 41 §§ skall ha följande lydelse, dels att rubriken närmast före 1 § skall lyda Inledande bestäm- melser, dels att det i lagen skall införas åtta nya paragrafer, 1 a, 1 b, 4 a, 13 a, 13 b, 21 a, 22 a och 45 §§ av följande lydelse, samt närmast före 45 § en ny rubrik av följande lydelse. Barnets bästa skall vara av- görande vid alla beslut enligt denna lag. Beslut enligt lagen skall bygga på respekt för barnets fulla människovärde och integri- tet. Barnets grundläggande rät- tigheter enligt 6 kap. 1 § föräld- rabalken skall alltid beaktas. skall, under de förutsättningar som anges i 1 § andra och tredje styckena samt 2 och 3 §§, ingripa för att skydda barnet. har efter ingripandet samma an- svar som vårdnadshavaren för att barnets grundläggande rät- tigheter tillgodoses. Inför alla åtgärder enligt denna lag skall den unges in- ställning klarläggas så långt det är möjligt. Hänsyn skall tas till den unges vilja med beaktande av den unges ålder och mognad. Vård skall beslutas om det på grund av misshandel, otillbörligt utnyttjande, brister i omsorgen eller något annat förhållande i hemmet finns en påtaglig risk för att den unges hälsa eller ut- veckling skadas. Vård skall beslutas om det på grund av fysisk eller psykisk misshandel, otillbörligt utnytt- jande, brister i omsorgen eller något annat förhållande i hem- met finns en påtaglig risk för att den unges hälsa eller utveckling skadas. Beslut om vård med stöd av denna lag meddelas av länsrätten efter ansökan av socialnämnden. Ansökan skall innehålla en redogörelse för den unges för- hållanden, de omständigheter som utgör grund för att den unge behöver beredas vård, tidigare vidtagna åtgärder och den vård som socialnämnden avser att an- ordna. En ansökan om vård enligt lagen skall innehålla en redo- görelse för 1. den unges hälsa, utveck- ling och skolgång samt relatio- skall noga följa vården av den som får vård med stöd av denna lag. ner till föräldrar och andra närstående, 2.socialnämndens bedöm- ning av den unges behov av vård och hans vårdnadshavares för- måga att tillgodose detta behov, 3.tidigare vidtagna åtgärder och de omständigheter som ut- gör grund för att den unge behö- ver beredas vård, och 4.den unges och hans vård- nadshavares syn på behovet av vård och förhållandena i övrigt. En ansökan skall även inne- hålla en vårdplan som, om inte särskilda hinder möter, beskri- ver 1.den vård som social- nämnden avser att anordna, 2.de särskilda insatser som behövs, 3.det sätt på vilket umgän- get med föräldrar, vårdnads- havare och andra närstående skall ordnas, 4.målet med vården, och 5.den unges och hans vård- nadshavares syn på den plane- rade vården. Till ansökan skall också fogas ett läkarintyg, om det inte av särskilda skäl är obehövligt. skall noga följa vården av den som får vård med stöd av denna lag. Nämnden skall göra det genom 1.regelbundna personliga besök i det hem där den unge vistas, 2.enskilda samtal med den unge, och Har den unge beretts vård med stöd av 2 §, skall social- nämnden minst en gång var sjätte månad överväga om vård enligt lagen fortfarande behövs. Har den unge beretts vård med stöd av 3 §, skall social- nämnden för verkställighet av vård- beslutet pröva om vård med stöd av lagen skall upphöra. Denna fråga skall därefter prövas fort- löpande från senaste prövning. 3. samtal med den eller dem som tagit emot den unge i sitt hem. Uppföljning enligt första stycket skall omfatta den unges hälsa, utveckling, sociala be- teende och skolgång samt rela- tioner till anhöriga och andra närstående. Har den unge beretts vård med stöd av 2 §, skall social- nämnden minst en gång var sjätte månad överväga om vård enligt lagen fortfarande behövs. Har den unge beretts vård med stöd av 3 §, skall social- nämnden för verkställighet av vård- beslutet pröva om vård med stöd av lagen skall upphöra. Denna fråga skall därefter prövas fort- löpande från senaste prövning. När den unge har varit pla- cerad i samma familjehem från det att placeringen verkställdes, skall socialnämn- den besluta hur vården av den unge skall ordnas . Vid denna prövning skall nämn- Vården skall dock inte upp- höra om det med hänsyn till den unges anknytning till det familjehem där han är placerad den särskilt bedöma om det finns skäl att ansöka om överflyttning enligt 6 kap. för- sluta att vården av den unge skall fortsätta i familjehemmet vården av den unge skall fort- sätta i familjehemmet tills vidare vägas eller prövas enligt 13 a §. för att den unges behov av um- för att den unges behov av um- gänge med föräldrar eller andra gänge med föräldrar och vård- som har vårdnaden om honom så nadshavare så långt möjligt till- långt möjligt tillgodoses. Om det är nödvändigt med Om det är nödvändigt med hänsyn till ändamålet med vård hänsyn till ändamålet med vård enligt denna lag, får social- 1. besluta hur den unges 1. besluta hur den unges umgänge med föräldrar eller andra som har vårdnaden om och med föräldrar som har honom skall utövas, eller dom eller avtal skall utövas, 2. besluta att den unges vistelseort inte skall röjas för föräldrar eller vårdnadshavare. skall minst en gång överväga om ett sådant beslut som avses i andra stycket fortfarande behövs. När vård med stöd av denna lag inte längre behövs, skall socialnämnden besluta att vården skall upphöra. Nämnden skall noga förbereda den unges återförening med den eller dem som har vård- naden om honom. Vård som har beslutats med stöd av 2 § skall upphöra senast när den unge fyller . Vård som har beslutats med stöd av 3 § skall upphöra senast när den unge fyller . och förhållandena i övrigt skulle strida mot hans bästa. Vid be- dömningen av vad som är bäst för den unge skall det fästas avseende särskilt vid den tid som den unge har vistats i hemmet och det förhållande som råder mellan den unge och den eller dem som tagit emot honom i sitt hem. Det skall också fästas av- seende särskilt vid hur umgän- get mellan den unge och hans vårdnadshavare har varit som vården pågått. När beslut har fattats med stöd av andra stycket skall vår- den inte längre övervägas eller prövas enligt 13 a §. Om det kan antas att den som är till följd av ett beteende som avses i 3 § kommer att behöva beredas vård enligt denna lag om beteendet fortsätter och det stöd eller den behandling som den unge behöver inte kan ges med samtycke av honom själv, om han har fyllt , och av hans vårdnadshavare, får social- nämnden besluta Vård som har beslutats med stöd av 2 § och fortsatt vård som har beslutats med stöd av 21 § andra stycket skall upphöra senast när den unge fyller . Vård som har beslutats med stöd av 3 § skall upphöra senast när den unge fyller . får föreskriva att ett barn skall gå i förskola, i förskoleklass eller på fritidshem om 1.det kan antas att barnet till följd av förhållanden som avses i2 § kommer att behöva beredas vård enligt denna lag om för- hållandena fortsätter, och 2.den insats som barnet be- höver inte kan ges med samtycke av den eller dem som har vård- naden om det. 1.att den unge skall hålla regelbunden kontakt med en särskilt utsedd kontaktperson, eller 2.att den unge skall delta i behandling i öppna former inom . När ett sådant beslut med- delas skall en särskild behand- lingsplan finnas. Bestämmelserna i 13 § första och tredje styckena samt 21 § första och tredje styckena gäller i tillämpliga delar också i fråga om beslut enligt första stycket. Prövning enligt 13 § tredje stycket av frågan om sådant be- slut skall upphöra att gälla skall ske första gången för nämn- dens beslut. Bestämmelserna om uppfölj- ning i 13 § i tillämpliga delar, om prövning i 13 a § andra stycket samt om upphörande av vård i 21 § första stycket gäller också för ett beslut enligt första stycket. Frågan om beslutet skall upphöra att gälla enligt 13 a § andra stycket skall prövas första gången för nämndens beslut. Om det kan antas att den som är till följd av ett beteende som avses i 3 § kom- mer att behöva beredas vård enligt denna lag om beteendet fortsätter och det stöd eller den behandling som den unge be- höver inte kan ges med samtycke av honom själv, om han har fyllt , och av hans vård- nadshavare, får socialnämnden besluta Ett beslut enligt 22 § upphör att gälla, om 1.beslut fattas om omedel- bart omhändertagande, eller 2.ansökan om vård bifalls. Om det är nödvändigt med hänsyn till ändamålet med ett flyttningsförbud eller ett till- fälligt flyttningsförbud, får socialnämnden besluta hur den unges umgänge med föräldrar eller andra som har vårdnaden om honom skall utövas. 1.att den unge skall hålla regelbunden kontakt med en sär- skilt utsedd kontaktperson, eller 2.att den unge skall delta i behandling i öppna former inom . När ett sådant beslut med- delas skall en särskild behand- lingsplan finnas. Bestämmelserna om uppfölj- ning i 13 § i tillämpliga delar, om prövning i 13 a § andra stycket samt om upphörande av vård i 21 § första stycket och 21 a § andra stycket gäller också för ett beslut enligt första stycket. Frågan om beslutet skall upphöra att gälla enligt 13 a § andra stycket skall prövas första gången för nämndens beslut. Ett beslut enligt 22 § och 22 a § upphör att gälla, om 1.beslut fattas om omedel- bart omhändertagande, eller 2.ansökan om vård bifalls. Om det är nödvändigt med hänsyn till ändamålet med ett flyttningsförbud eller ett till- fälligt flyttningsförbud, får socialnämnden besluta hur den unges umgänge med vårdnads- havare och med föräldrar som har umgängesrätt reglerad ge- nom dom eller avtal skall ut- I ett ärende enligt denna lag får socialnämnden besluta om läkarundersökning av den unge samt utse läkare för undersökningen. Om undersökningen inte lämpligen kan genomföras i den unges hem, får nämnden bestämma någon annan plats för den. I ett mål enligt denna lag har rätten samma befogenhet. Läkarundersökning skall, om den inte av särskilda skäl är obehövlig, ske innan nämnden gör ansökan enligt 4 §. I mål om beredande eller upphörande av vård eller om flytt- ningsförbud enligt denna lag skall länsrätten och kammarrätten hålla muntlig förhandling, om detta inte är uppenbart obehövligt. Muntlig förhandling skall alltid hållas, om någon part begär det. Parterna skall upplysas om sin rätt att begära muntlig förhandling. Om det behövs, skall läns- rätten och kammarrätten i ett mål enligt denna lag höra lämp- lig sakkunnig vid muntlig för- handling. Vid förhandlingen får den sakkunnige, i syfte att få upplysning rörande omstän- digheter som är av betydelse för dennes uppgift, ställa frågor till parterna. Om en enskild part som har kallats vid vite att inställa sig personligen till en förhandling uteblir, får rätten förordna att han skall hämtas till rätten antingen eller till en senare dag. Beslut om omhändertagande, om förebyggande insatser eller om tillfälligt flyttningsförbud gäller . Andra beslut enligt denna lag nämnden enligt denna lag gäller gäller , om social- nämnden eller rätten inte för- förordnar något annat. ordnar något annat. Rätten får förordna att andra beslut som rätten har meddelat överklagas hos länsrätten, överklagas hos länsrätten, 1. beslutat om var vården av 1. beslutat om var vården av den unge skall inledas eller den unge skall inledas eller beslutat i fråga om att flytta den beslutat i fråga om att flytta den unge från det hem där han vistas, unge från det hem där han vistas, 2. beslutat i fråga om fortsatt 2. beslutat i fråga om fortsatt vård med stöd av lagen, vård med stöd av lagen, 3. med stöd av 14 § beslutat 3. med stöd av 14 § beslutat i fråga om umgänge eller be- i fråga om umgänge eller be- slutat att den unges vistelseort slutat att den unges vistelseort inte skall röjas, inte skall röjas, 4. fattat beslut 4. fattat beslut enligt 22 § eller prövat om ett sådant beslut eller 22 a § eller prövat om ett skall upphöra att gälla, sådant beslut skall upphöra att 5. med stöd av 31 § beslutat 5. med stöd av 31 § beslutat i fråga om umgänge, eller i fråga om umgänge, eller 6. beslutat i fråga om fortsatt 6. beslutat i fråga om fortsatt Andra beslut av nämnden enligt denna lag får inte överklagas. Rättens beslut enligt 8 § i fråga om förlängd ansökningstid och enligt 32 § om läkarundersökning får inte överklagas. Regeringen eller, efter rege- ringens bemyndigande, Social- styrelsen skall för- ordna särskilda sakkunniga att bistå rätten. Denna lag träder i kraft den Lag om ändring i socialtjänstlagen (1980:620) Härigenom föreskrivs i fråga om socialtjänstlagen (1980:620) dels att 28 §, 34 § och 50 a § skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 28 a §, av följande lydelse. Vårdas en underårig med stöd av denna lag i ett annat hem än det egna, skall socialnämnden minst en gång var sjätte månad överväga om vården fortfarande behövs. skall noga följa vården av det barn som får vård i ett annat hem än det egna. Nämnden skall göra det genom 1.regelbundna personliga besök i det hem där barnet vistas, 2.enskilda samtal med barnet, och 3.samtal med den eller dem som tagit emot barnet i sitt hem. Uppföljning enligt första stycket skall omfatta barnets hälsa, utveckling, sociala be- teende och skolgång samt rela- tioner till anhöriga och andra närstående. skall minst en gång var sjätte månad överväga om vården enligt första stycket fortfarande behövs. Stöd- och hjälpinsatser av behandlingskaraktär medför inte kostnadsansvar för den enskilde vårdtagaren. Kommunen får dock, utom beträffande under- årig, ta ut ersättning för uppe- hället av den som på grund av missbruk av alkohol, narkotika eller därmed jämförbara medel får vård eller behandling i ett hem för vård eller boende eller i ett familjehem. Regeringen be- myndigas meddela föreskrifter om den högsta ersättning som får tas ut för . För andra stöd- och hjälpinsatser än som angetts nu får kommunen ta ut skälig ersättning. När barnet har varit placerat i samma familjehem från det att placeringen verk- ställdes, skall socialnämnden besluta hur vården av barnet skall ordnas . Vid denna prövning skall nämnden särskilt bedöma om det finns skäl att ansöka om vårdnads- överflyttning enligt 6 kap. för- äldrabalken. Nämnden kan be- sluta att vården av barnet skall fortsätta i familjehemmet tills vidare. att vården av barnet skall fortsätta i familjehemmet tills vidare skall vården inte längre övervägas enligt 28 §. Stöd- och hjälpinsatser av behandlingskaraktär och insatser enligt 22 § lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga medför inte kostnads- ansvar för den enskilde vård- tagaren. Kommunen får dock, utom beträffande underårig, ta ut ersättning för uppehället av den som på grund av missbruk av alkohol, narkotika eller därmed jämförbara medel får vård eller behandling i ett hem för vård eller boende eller i ett familje- hem. Regeringen bemyndigas meddela föreskrifter om den högsta ersättning som får tas ut för . För andra stöd- och hjälpinsatser än som angetts nu får kommunen ta ut skälig ersättning. Om en underårig genom socialnämndens försorg får vård i ett annat hem än det egna, är föräldrarna skyldiga att i skälig utsträckning delta i kommunens kostnader enligt grunder som regeringen föreskriver. får i sådant fall uppbära underhållsbidrag som avser den underårige. Bestämmelserna i första stycket gäller inte i fråga om tjänst för vilken avgift har bestämts enligt 35 §. Vid en utredning om social- Vid en utredning om social- nämnden behöver ingripa till en nämnden behöver ingripa till en underårigs skydd eller stöd får underårigs skydd eller stöd får nämnden, för bedömningen av nämnden, för bedömningen av behovet av insatser, konsultera sakkunniga samt i övrigt ta de sakkunniga samt i övrigt ta de kontakter som behövs. kontakter som behövs. ningen skall bedrivas så att inte ningen skall bedrivas så att inte någon onödigt utsätts för skada någon onödigt utsätts för skada göras mer omfattande än vad göras mer omfattande än vad som är motiverat av omstän- som är motiverat av omständig- digheterna i ärendet. heterna i ärendet. Om det inte är även om vårdnadshavaren mot- sätter sig det. att tala med den underårige utan att vårdnadshavaren är när- Utredning enligt första stycket skall bedrivas skyndsamt och vara slutförd senast . Finns det särskilda skäl får socialnämnden besluta att förlänga utredningen . Den som berörs av en sådan utredning som anges i första stycket skall underrättas om att en utredning inleds. Denna lag träder i kraft den Lag om ändring i lagen (1996:1620) om offentligt biträde Härigenom föreskrivs att 5 § lagen (1996:1620) om offentligt biträde skall ha följande lydelse. Bestämmelserna i 26–29 §§ rättshjälpslagen (1996:1619) om förordnande och byte av rättshjälpsbiträde och om ersättning till rättshjälpsbiträde skall tillämpas i fråga om offentligt biträde. Skall offentligt biträde för- ordnas för underårig enligt 39 § lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga får endast den förordnas som på grund av sina kunskaper och erfarenheter samt personliga egenskaper är särskilt lämplig för uppdraget. Denna lag träder i kraft den 1 Uppdraget och dess genomförande Utredningens uppdrag i sin helhet (SOU 1997:116) som hade i uppdrag att göra en bred översyn av hur svensk lagstiftning och praxis förhåller sig till bestämmelser konstaterade att det, utifrån den rätts- praxis som utvecklats, fanns behov att se över lagen (1990:52) med sär- skilda bestämmelser om vård av unga (LVU) i syfte att stärka barn- perspektivet. I proposition Strategi för att förverkliga FN:s konvention om barnets rättigheter i (prop.