sou · GOB325d2 · 2001-01-01 00:00:00 — Ca 380 fall bedömdes som tydliga misshandelsbrott (grovt brott eller brott av normalgraden, inklusive förberedelse- eller försöksbrott). Säkerhetspolisen uttalade att 119 brott med antisemitiska inslag anmäldes (109 tydliga och 10 tveksamma). Det största antalet anmälningar rörde hets mot folkgrupp, ofredande eller olaga hot. Säkerhetspolisen angav att antalet anmälda brott med antisemitiska inslag hade ökat jämfört med året innan. Säkerhetspolisen angav i rapporten att 226 brott med homofobiska inslag anmäldes (154 tydliga och 72 tveksamma). De flesta anmälningarna rörde förtal, förolämpning, misshandel, olaga hot eller ofredande. Säkerhetspolisen uttalade att det totala antalet anmäl- ningar om brott med inslag om homofobi ökat. I rapporten ingick också brott inom den autonoma rörelsen. Säker- hetspolisen angav i fråga om djurrättsaktivism att den brottsliga verk- samheten främst bestod i skadegörelsebrott och att dessa brott riktade sig mot bl.a. pälsbutiker, charkbutiker, djurfarmar och forsknings- laboratorier. Brotten bestod också i olaga hot och ofredande. anmäldes fyra mordbränder. Säkerhetspolisen uttalade att antalet anmälda brott med djurrättsinslag minskade . Antalet anmälda misshandelsbrott minskade, medan antalet an- mälda fall av ofredande och olaga hot ökade. Säkerhetspolisen angav att brott med inslag av antisexism och antiporr ökade , liksom antalet brott riktade mot vägbyggen och andra miljö- relaterade brott. Arbetsgruppen med uppgift att motverka och förebygga rasistiskt och annat etniskt relaterat våld uttalade att den stora majori- teten av rasistiska och främlingsfientliga brott inte är av allvarlig fysisk karaktär, utan utgörs av upprepade trakasserier som dock kan ha samma sociala och psykologiska effekt på offren som sådan kriminalitet som straffrättsligt bedöms allvarligare (Ds 1998:35). Arbetsgruppen konstaterade att det finns stora brister när det gäller kunskapen om rasistisk och främlingsfientlig brottslighet, huvudsakligen på grund av bristen på fullständig statistik. Arbetsgruppen angav att rasistiska och främlingsfientliga brott ytterst utgör ett hot mot det demokratiska samhället. Arbetsgruppen påtalade att det finns avsevärt förbättrade metoder att sprida rasistiska och främlingsfientliga budskap, framförallt genom Internet. Arbetsgruppen uttalade också att någon mer omfattande, välorganiserad brottslighet med rasistiska eller främlingsfientliga förtecken inte kunnat beläggas. Säkerhetspolisen uttalade i en rapport att politiskt motiverat våld riktat direkt mot den centrala statsledningen endast förekommer i undantagsfall i . I stället ser man verksamhet som syftar till att med olagliga utomparlamentariska metoder försöka på- verka den demokratiska beslutsprocessen, dvs. ideologiskt motiverade olagliga handlingar som utövas mot staten och dess representanter eller som riktas mot enskilda individer samt samhälleliga och privata intressen i syfte att manifestera en politisk åsikt. Säkerhetspolisen angav också i rapporten att det finns risk för att sådan verksamhet successivt urholkar demokratin och utgör ett allvarligt hot mot den inre säkerheten. Denna typ av politisk extremism tenderar enligt rapporten att i allt högre grad utgöra ett hot mot enskilda medborgares trygghet och säkerhet. Säkerhetspolisen angav i rapporten att det största hotet emanerar från Vit maktrörelsen och då i synnerhet från de rasideologiska grupper och enskilda individer som använder våld, hot eller tvång i den politiska kampen eller som kan befaras stödja sådan verksamhet. Säkerhetspolisen uttalade att det inte kan uteslutas i det korta perspektivet att våldsanvändningen inom Vit maktrörelsen kommer att öka, men att det finns lite som talar för att ökningen i sådana fall skulle bli bestående. Säkerhetspolisen angav i rapporten att den utomparlamentariska verksamhet som kan kopplas till våldsbenägna aktivister och nätverk inom och i anslutning till den autonoma rörelsen också utgör ett hot mot rikets inre säkerhet. Med olagliga arbetsmetoder, som inte sällan inbegriper våld och hot om våld, försöker anhängare till rörelsen hindra eller i vart fall påverka genomförandet av sådana demokratiskt fattade beslut som påstås vara uttryck för samhälleliga orättvisor och förtryck. Enligt rapporten finns det ingenting som tyder på att denna typ av ideologiskt motiverad brottslighet är på väg att avstanna, men det finns inte heller någon entydig information som indikerar att den autonoma rörelsen ökar i någon större omfattning. Däremot kommer sannolikt aktivitetsnivån, och därmed också brottsfrekvensen, kopplad till enskilda kampfrågor inom rörelsen att variera stort också . Ekonomiskt sabotage kommer enligt Säkerhetspolisen troligen att fort- sätta vara den vanligaste kampmetoden, även om det inte kan uteslutas att alternativa arbetsmetoder som exempelvis våldsanvändning och systematiskt hotutövning riktad mot enskilda individer kan få ökad betydelse framöver. uttalade i en rapport att det finns extrema grupperingar som använder våld för att främja politiska syften och som utgör ett hot mot vårt demokratiska statsskick och stabiliteten i vårt samhälle. Det gäller i första hand nazister och andra höger- extremister, som är rasideologiskt orienterade, men också autonoma grupper. angav att den autonoma rörelsen till stora delar är våldsinriktad. Rörelsen växte fram som ett alternativ till redan existerande revolutionära vänsterorganisationer. uttalade att de autonoma nätverken riktar systema- tiska aktioner mot både samhälleliga och privata intressen och orsakar skador för . I , Homosexuella kvinnors och mäns berättelser om utsatthet för brott från (, 1999) angavs att de mest frekventa brotten mot homosexuella är hot, våld, förolämpning, skadegörelse, egendomsbrott och sexbrott (i angiven ordning). I avhandlingen angavs att bilden av gärningsmännen inte är enhetlig. I en undersökning angav av de utsatta att gärningsmännen var organiserade. Den vanligaste grupptillhörigheten angavs vara skinheads, nazistgrupper och VAM. Utvecklingen i omvärlden har betydelse för omfattningen av under- rättelseverksamhet och vilken inriktning den har. Som en bakgrund vid bedömningen av hotbilden i fråga om brott genom underrättelse- verksamhet kan följande i korthet anges. Stora förändringar har skett i . En av de mest omvälvande var . samman- brott och det slut fick till följd att det inte längre fanns två stora motståndare – NATO och . brottas med svårartade inrikespolitiska problem. Landet har drabbats av stora ekonomiska problem, av miljöförstöring och av kriminalitet. Försvarsberedningen angav i rapporten ändrad omvärld – omdanat försvar (Ds 1999:2) att den grundläggande positiva säkerhetsutvecklingen fortsätter, även om osäkerheten i består. Försvarsberedningen uttalade att det euro-atlantiska säkerhetssamarbetet utvecklas och fördjupas och om- fattar i allt högre grad alla länder i , även . När upplöstes befann sig NATO i en ny militär- politisk situation. Flera tidigare Warszawapaktsstater anmälde intresse av närmare förbindelser med eller medlemskap i . Inom NATO pågår en utveckling österut. skapades en ny samarbetsform, Partnerskap för fred, som innebär att NATO:s medlemsländer sam- verkar med ett stort antal andra länder. Dessa länder bildade för en fördjupning av samarbetet. , och blev de första medlemmarna i NATO som kom från den forna . är medlem i EU. EU har förändrats och står inför ytterligare förändringar. EU har inlett med- lemsförhandlingar med ytterligare stater, bl.a. med , och . , som ratificerades av , innebär förändringar bl.a. i polisiära frågor. Valutaunionen EMU startade , utan som medlem. För del har sönderfall haft betydelse. Konflikterna på fortsätter. Försvarsberedningen uttalade i sin ovan angivna rapport att fortsatta insatser i regionen sannolikt kommer att vara nödvändiga för . Den NATO-ledda inter- ventionen i Kosovo har betydelse för relationen mellan flera länder. Mellanstatliga konflikter förekommer i världen och det finns också risk för ytterligare sådana konflikter, men många länder har knutits samman vilket minskar utrymmet för konflikter. Regeringen angav i budgetpropositionen (prop. 1999/2000:1) att risken för ett förödande stormaktskrig upphört för överskådlig tid, även om rela- tionerna mellan de ledande staterna inte saknar friktioner. Regeringen angav också att antalet mellanstatliga krig minskat men att i många delar av världen utkämpas väpnade konflikter orsakade av etniska, religiösa, ekonomiska och maktpolitiska motsättningar. Regeringen uttalade att hoten från kärnvapen och andra massförstörelsevapen och risken för spridning av dessa vapen består trots viktiga internationella överenskommelser. Det råder oro på många håll i världen. I , liksom i , förekommer politisk oro. I har freds- processen medfört en dämpning av spänningarna i området. präglas processen av kriser och de krafter som motsätter sig fred i området gör att hot om våldsdåd även utanför konfliktområdet kvarstår. Spänningen mellan och FN, med i spetsen, är stor. Konflikt råder mellan och . De flesta länder i har drabbats av en finansiell kris. Krisen har fått en mängd politiska och ekonomiska konsekvenser, inte bara regionalt utan även globalt. har klarat sig undan krisen. Där har det skett en utveckling mot en auktoritär marknadsekonomi, men med ett bibehållet maktmonopol för . En förändring internationellt har också skett genom den ökade till- gängligheten som ny informationsteknik medger och den snabbhet i informationsflödet som finns. 7.4.2Vad är illegal underrättelseverksamhet? Underrättelseverksamhet kan bedrivas öppet och helt legalt, men sådan verksamhet kan också bedrivas illegalt. Brott begångna genom under- rättelseverksamhet kan vara brott mot rikets yttre säkerhet. Med rikets yttre säkerhet förstås nationella oberoende och territoriella suveränitet (FAP 403-3). Den territoriella suveräniteten är främst en angelägenhet för totalförsvaret. Totalförsvaret består av militär verksamhet och civil verksamhet och är den verksamhet som behövs för att förbereda för krig (lagen (1992:1403) om totalförsvar och höjd beredskap). Totalförsvaret har också andra uppgifter. Totalförsvaret skall kunna bidra till att hantera svåra nationella påfrestningar och katastrofer, även när dessa inte i sig utgör något hot mot frihet och oberoende. Brott mot rikets yttre säkerhet tas upp i 19 kap. . De brott som anges där är bl.a. högförräderi (1 §), krigsanstiftan (2 §), trolöshet vid förhandling med främmande makt (3 §), spioneri (5 §), obehörig befattning med hemlig uppgift (7 §) och olovlig underrättelse- verksamhet (10 §). För högförräderi döms den som företar en handling med uppsåt att med utländskt bistånd skall läggas under främmande makt, om handlingen innebär fara för att uppsåtet skall förverkligas. Krigs- anstiftan innebär bl.a. att någon med våldsamma medel framkallar fara för att riket skall invecklas i krig. Trolöshet vid förhandling med främmande makt innebär bl.a. att någon som fått i uppdrag att för- handla för med främmande makt missbrukar sin för- troendeställning och orsakar avsevärt men. För spioneri döms den som för att gå främmande makt tillhanda t.ex. lämnar uppgift om försvarsverk vars uppenbarande för främmande makt kan medföra men för totalförsvaret eller annars för rikets säker- het. Det är inte nödvändigt att den lämnade uppgiften är riktig. Skada kan nämligen uppkomma även om upplysningen är oriktig. Som exempel på uppgifter som skyddas anges i lagtexten uppgift rörande försvarsverk, vapen, underhandlingar och beslut. Det krävs inte att uppgiften angår ett förhållande som i och för sig behöver hållas hemligt för främmande makt. Ett systematiskt insamlande av uppgifter, vilka var och en för sig är ofarliga, kan vara menligt för rikets säkerhet och därför falla under spioneribestämmelsen. Att uppgifter röjs kan inne- bära men för rikets säkerhet även om uppgifterna inte rör totalförsvaret. Som exempel kan anges politiskt spionage. Röjande av hemliga för- handlingar skulle kunna medföra att får svårigheter att hålla sig neutralt i ett krig utanför landets gränser. Kravet på men för rikets säkerhet innebär en begränsning till uppgifter som rör något verkligt betydelsefullt. För obehörig befattning med hemlig uppgift döms bl.a. den som utan syfte att gå främmande makt tillhanda obehörigen röjer hemlig uppgift vars uppenbarande för främmande makt kan medföra men för rikets försvar. Kravet på att uppgiften skall röra något verkligt betydelsefullt gäller även här. I ett tryckfrihetsmål (NJA 1988 s. 118) hade JK väckt åtal för otillåtet offentliggörande i tryckt skrift inne- bärande vårdslöshet med hemlig uppgift. Uppgifterna rörde polska tavelförsäljares underrättelseverksamhet i . Överbefälhavaren uttalade att publiceringen inneburit men för rikets säkerhet genom att främmande makt erhållit kännedom om säkerhetstjänstens arbets- former, inriktning m.m. och genom att styrkeuppgifter om flygvapnet röjts. ansåg dock inte att sådant men för rikets säker- het uppkommit som förutsätts för ansvar. För olovlig underrättelseverksamhet döms t.ex. den som för att gå främmande makt tillhanda här i riket bedriver verksamhet för an- skaffande av uppgifter om militära förhållanden vilkas uppenbarande för den främmande makten kan medföra men för annan främmande makts säkerhet. Kravet på verksamhet innebär att enstaka åtgärder inte är straffbara. Uppgifterna kan röra politiska åtgärder, folkstämningen, industriella förhållanden eller sjöfart. De förhållanden om vilka upp- gifter anskaffas behöver inte vara av beskaffenhet att böra hållas hem- liga. En begränsning för ansvar ligger i kravet på men för annan främmande makts säkerhet. Därmed utesluts uppgifter som inte bara är tillgängliga för vem som helst, utan allmänt kända och därmed bekanta även för den främmande makten. Viss politisk underrättelseverksamhet är straffbar som olovlig underrättelseverksamhet. Det gäller anskaffande av uppgifter om annans personliga förhållanden. Inte heller dessa uppgifter behöver vara av beskaffenhet att böra hållas hemliga. Straffbarheten är be- gränsad till sådan verksamhet som bedrivs hemligen eller med svikliga medel. Verksamhet som bedrivs med särskilda försiktighetsmått be- traktas som bedriven hemligen, t.ex. om man lämnar uppgifter vid be- stämda mötesplatser . Såsom svikliga medel betraktas vilse- ledande uppgifter om egna personliga förhållanden. Flyktingspionage, som en främmande makt riktar mot flyktinggrupper i för att t.ex. ta reda på om det bedrivs någon politisk verksamhet riktad mot hemlandet, kan vara att bedöma som olovlig underrättelseverksamhet. För vissa av dessa brott lämnas en hänvisning i tryckfrihets- förordningen och i yttrandefrihetsgrundlagen om att för ansvar för sådant brott gäller vad som i lag är stadgat. Det finns också andra brott som kan vara riktade mot rikets säkerhet, t.ex. brott mot tystnadsplikt (20 kap. 3 § ) och sabotage (13 kap. 4 § ). För sabotage döms bl.a. den som förstör egendom som har avsevärd betydelse för rikets försvar. Be- stämmelserna om t.ex. landsförräderi och om landssvek, som gäller då riket är i krig, finns i 22 kap. . I den tidigare nämnda lagen (1990:217) om skydd för samhälls- viktiga anläggningar m.m. ges bestämmelser om vissa åtgärder till skydd mot bl.a. sabotage och spioneri. I lagen föreskrivs straff för vissa gärningar om de inte är belagda med straff i . Även i lagen (1993:1742) om skydd för landskapsinformation föreskrivs straff för vissa gärningar om de inte är belagda med straff i . I 4 kap. stadgas straff för brytande av post- eller tele- hemlighet (8 §), för intrång i förvar (9 §) och för olovlig avlyssning (9 a §). I samma kapitel föreskrivs att den som i annat fall än som sägs i 8 och 9 §§ olovligen bereder sig tillgång till upptagning för automatisk databehandling eller olovligen ändrar eller utplånar eller i register för in sådan upptagning skall dömas för dataintrång. Med upptagning avses även uppgifter som är under befordran via elektroniskt eller annat liknande hjälpmedel för att användas för automatisk databehandling. Underrättelseverksamhet kan också rikta in sig på annan verksamhet än militära förhållanden. Ekonomiska och industriella förhållanden kan t.ex. vara av intresse. I lagen (1990:409) om skydd för företagshemlig- heter anges att den som med uppsåt olovligen bereder sig tillgång till en företagshemlighet skall dömas för företagsspioneri. Den som anskaffar en företagshemlighet med vetskap om att den som tillhandahåller hemligheten eller någon före honom eller henne har berett sig tillgång till denna genom företagsspioneri skall dömas för olovlig befattning med företagshemlighet. Till ansvar för företags- spioneri eller olovlig befattning med företagshemlighet skall dock inte dömas, om gärningen är belagd med strängare straff i . Lagen gäller endast obehöriga angrepp på företagshemligheter och den inkräktar inte på de rättigheter som yttrandefrihetsrättsliga lagar ger. Brotten patentintrång enligt patentlagen (1967:837), mönsterintrång enligt mönsterskyddslagen (1970:485) och varumärkesintrång enligt varumärkeslagen (1960:644) kan begås med åtkomna företags- hemligheter. 7.4.3Uttalanden om illegal underrättelse- verksamhet I detta avsnitt återges några uttalanden som gjorts om underrättelseverksamhet. uttalade (SOU 1994:149) att avspänningen mellan stormakterna medfört att under- rättelseverksamheten ändrat karaktär och inriktning. Ansträngningarna att även med illegala metoder utforska försvarsplanläggning och andra för rikets försvar vitala förhållanden angavs i stor ut- sträckning ha ersatts med inhämtning genom öppna källor. Politisk, ekonomisk och teknologisk information har blivit mera prioriterade mål för underrättelseverksamheten. Utredningen angav att hotet mot nationella oberoende och territoriella suveränitet minskat, men att en beredskap för att förhindra illegal underrättelseverksamhet och omstörtande aktiviteter alltid måste finnas, oavsett varifrån hotet kan tänkas komma. Regeringen uttalade i propositionen Polisens register (prop. 1997/98:97) att det är känt att regimer i vissa diktaturländer smugglar in informatörer bland asylsökande för att spionera på landsmän. Säkerhetspolisen angav i den förut angivna rapporten , Analys 1998, att de stora underrättelsetjänsterna intresserar sig alltmer dels för transnationella hot, där man samarbetar utan större svårigheter, dels för ekonomiska underrättelser, där man bedriver arbete i kon- kurrens med varandra. Med transnationella hot avses problem som spridning av massförstörelsevapen, internationell terrorism, organiserad brottslighet, narkotikasmuggling, miljöförstöring och gränsöverskridande IT-kriminalitet. I rapporten angavs att arbete med inhämtning av ekonomiska underrättelser ofta riktar sig mot länder som man annars samarbetar med och att arbetet kan gälla makroekonomisk utveckling, finansiella flöden, penningtvätt, dumpning, mutor, underrättelsestöd till handelsförhandlingar och industrispionage. I rapporten uttalade Säkerhetspolisen också att politiska och militära frågor, trots denna förändring i inriktning, inte mist sin aktualitet. Det angavs att det klassiska spionaget fortsatt pågår. I rapporten nämndes tolv s.k. incidenter –. Där angavs att den ryska säkerhetstjänsten grep en tjänsteman vid den iranska ambassaden i . Det sades att mannen försökt komma över missilteknologi från den ryska försvarsindustrin. Som exempel angavs också att schweizisk polis grep en israelisk underrättelseofficer som tillsammans med fyra andra israeler försökte bryta sig in i en Hizbollah-anknuten libanesisk affärsmans lägenhet utanför . Det angavs att operationen tycktes ha syftat till att installera avlyssningsutrustning. I rapporten angavs också att en CIA-officer ombads lämna , efter att ha försökt värva en tjänsteman vid ekonomiministeriet i . uttalade i en rapport om personalkontroll i fråga om hotet mot nationella oberoende att hotet minskat, men att det inte betyder att skydd mot illegal under- rättelseverksamhet och omstörtande aktiviteter blivit överflödigt. angav också att de kommunistiska organisationer i vårt land som kunde tänkas vara beredda att medverka i subversiv verksamhet för att undergräva det demokratiska statsskicket i landet och bereda vägen för ett kommunistiskt maktövertagande, eventuellt efter en militär intervention, spelade en undanskymd roll. uttalade att det dock fortfarande finns åtminstone ett vänsterextremistiskt parti, som har ett revolutionärt program för sin verksamhet. Säkerhetspolisen uttalade i en analysrapport att utvecklingen inom underrättelseområdet rört sig mot alltmer öppen inhämtning av i synnerhet ekonomisk information, men att denna trend förefaller ha brutits. Säkerhetspolisen angav att flera underrättelseorganisationer återigen riktar in större resurser mot traditionella underrättelseuppgifter med konspirativa metoder. Även i dessa sammanhang är IT-utvecklingen av intresse. Försvars- beredningen angav (Ds 1999:2) att IT-relaterade hot måste uppmärksammas på stor bredd i samhället såväl inom totalför- svaret som inom annan samhällsverksamhet. Försvarsberedningen an- gav också att samhället blir allt mer beroende av komplexa IT-system och därigenom ökar sårbarheten. Beroendet gör att många vitala sam- hällsfunktioner svårligen kan lösa sin uppgifter om datasystem slås ut. Här kan det vara av intresse att regeringen har förklarat ca 15 personer persona non grata (icke önskvärda) på grund av utövad underrättelseverksamhet och nekat ca 35 personer inresa i av samma skäl. 7.5.1Vad är terrorism? Även när det gäller begreppet terrorism finns det definitionsproblem. Ordet kommer av det latinska ordet terror som betyder skräck. Be- greppet terrorism används vanligen om sådana våldshandlingar som är politisk betingade och som syftar till att påverka samhället eller ett lands politik i viss riktning utan att hänsyn tas till om oskyldiga drabbas. Terrorism är en form av säkerhetshotande verksamhet som riktar sig mot andra intressen än rikets yttre säkerhet. Skilda faktorer utgör drivkraften för terrorism. Det kan t.ex. vara ideologiska, etniska eller religiösa faktorer. Terrorismen brukar delas upp i tre former, nämligen statsterrorism, nationell terrorism och internationell terrorism. Våldsdåd som beordrats av eller har sitt ursprung i en viss stats- ledning kan sägas vara statsterrorism. Våldet riktar sig främst mot regimkritiker utomlands. Målet kan t.ex. vara att likvidera kritiker eller andra som anses farliga för regimen. Nationell terrorism kan sägas vara våld som utövas av grupper på grund av förmenta eller faktiska politiska eller sociala missförhållanden. Våldet riktar sig främst mot den egna staten eller mot representanter för den rådande ordningen. Internationell terrorism utövas av organisationer eller grupper som angriper mål även utanför det egna landets gränser. Målen kan t.ex. vara ambassader, turistbyråer eller flygplan. I är inte terrorism ett särskilt brott, utan begreppet kan inrymmas i ett flertal brottsbeskrivningar. De brottstyper som det kan vara fråga om vid terrorism är t.ex. brott mot liv och hälsa (3 kap. ), brott mot frihet och frid (4 kap. ), skade- görelse (12 kap. ) och allmänfarliga brott (13 kap. brotts- balken). Flera av brotten betraktas som så allvarliga att livstids fängelse ingår i straffskalan. Bland brotten mot liv och hälsa kan mord eller misshandel förekomma i terrorismsammanhang, t.ex. vid användning av bomber. När det gäller brott mot frihet och frid kan människorov eller olaga frihetsberövande bli aktuellt. Människorov innebär bl.a. att någon spärrar in någon med uppsåt att utöva utpressning. Av de allmänfarliga brotten kan mordbrand nämnas. Bland de allmänfarliga brotten kan också kapning, sjö- eller luftfartssabotage och flygplatssabotage framhållas i detta sammanhang.