sou · GOB323d3 · 2001-01-01 00:00:00 — Den kommunala planeringen skulle också kunna användas för att öka fjärrvärmeanslutningen genom att vissa område planläggs för fjärrvärme. Övrigt kommunalt arbete och Agenda 21-arbete kan även medföra att utsläppen av koldioxid från el- och fjärrvärmeproduktion minskar. Exempel de koldioxidfria kommunerna, se avsnitt 9.5.5. Certifikat för el producerad från förnybara energikällor. En interdepartemental arbetsgrupp med uppgift att se över systemet för stöd till förnybar elproduktion har bl.a. studerat en s.k. kvotmodell där staten sätter upp ett kvantitativt mål för användning av el från certifierad produktion. Andra modeller som studerats är bidrags- och upphandlingsmodellen. Gruppen ska presentera sitt resultat (2000). Frivilliga avtal skulle även kunna användas för att minska utsläppen av växthusgaser från produktion av el och fjärrvärme (se avsnitt 10.4). Forskning och utveckling som leder till effektivare framställning och distribution av fjärrvärme och el (dvs. mindre förluster) t.ex. svartlutsförgasning, solenergi m.m. 13.1.10Diskussioner och kommitténs bedömningar Enligt energipolitiska riksdagsbeslut finns ett program för omställningen till ett uthålligt energisystem som gäller fram . Det finns flera faktorer, såsom hur kommer att påverka den internationella handeln av bl.a. el, som gör att vi inte har kunskap om hur vägen till ett hållbart energisystem kommer att se ut. Det är därför viktigt att skapa flexibilitet och handlingsmöjligheter i systemet. Lägre energianvändning samt ökad användning av förnybara 404 Åtgärder för att minska utsläpp av växthusgaser från olika sektorer SOU 2000:23 bränslen och flödande energikällor bedöms komma att krävas . Tillgång till olika energikällor ger fler möjligheter och ökad säkerhet. Elanvändningen i bedöms fortsätta att öka fram vilket kan leda till ett underskott av el i landet. Enligt bedöms underskottet bli utgående från gällande beslut. I finns stora variationer i såväl produktion som behov av el. Variationerna beror bl. a på årliga skillnader i klimatet, dels i form av svängningar i vattentillrinning vilket påverkar elproduktionen, dels variation i uppvärmningsbehov, där andelen elvärme bedöms öka fram . Ytterligare förutsättningar för elmarknaden är att den är avreglerad i samt en ökad internationalisering av elmarknaden i form av utbyggnad av kablar mellan länder och ökad handel av el mellan länder. Kommittén anser att det är väsentligt att utnyttja möjligheterna att parera svängningarna i den inhemska elproduktionen och elbehovet beroende på årliga skillnader i klimat genom utbyte mellan länder, men att vi inte ska öka beroendet av importerad el. Motivet är att vi inte vet hur den importerade elen produceras, sannolikt kommer den även framåt att på marginalen produceras från kol och innebära ökade koldioxid utsläpp i de länder som vi importerar från. Därför är det också viktigt att dämpa ökningen av elbehovet, även om det inte direkt påverkar utsläppen av växthusgaser i , genom energieffektiviserande åtgärder. Förslag på energieffektiviserande åtgärder beskrivs i avsnitt 13.2-13.4. Kommittén anser även att åtgärder bör vidtas för att öka produktionen av förnybar el i . Ny elproduktion bör i första hand utgå från förnybara och inhemska energikällor. Dessutom bör man sträva efter att bättre utnyttja befintliga fjärrvärmesystem som underlag för kraftvärme. För en långsiktig omställning till ett uthålligt energisystem krävs satsningar på elproduktion från förnybara energikällor. Kommittén föreslår därför att satsningarna på vindkraft bör öka. Målet för bör vara att elproduktion från vindkraft ökas med , utöver nivån för nu gällande program. Stöd kommer att behövas genom förlängning eller tillägg till de som redan finns . En interdepartemental grupp utreder formerna för långsiktigt stöd till förnybar elproduktion och kommer att lämna ett förslag . Utredningens resultat kan komma att påverka hur stora satsningar som behöver göras. Underlag saknas för en bedömning av statens utgifter för hela vindkraftsprogrammet. Kommittén anser dock att det är viktigt att SOU 2000:23 Åtgärder för att minska utsläpp av växthusgaser från olika sektorer 405 fortsätta nuvarande program som pågår fram och föreslår därför att stöd bör utgå med för 2003-2005 för fortsatt vindkraftsutbyggnad. Prioritering av utbyggnaden av vindkraft är väsentlig. Det är därför angeläget att omgående påbörja arbetet att undanröja hinder vad gäller bl.a. lokalisering och tillståndsprövning eftersom denna process är mycket tidskrävande. Underlag bör tas fram för att bedöma vilka satsningar som behövs för att säkerställa utbyggnadstakten och de totala utgifterna för staten för att nå utöver nu gällande program. Kommittén anser även att det är viktigt att fortsätta följa upp de satsningar som beslutats för att öka elproduktionen från biobränsle i kraftvärmeanläggningar. bör ges i uppdrag att utreda vilka möjligheter som finns för att fortsätta stimulera elproduktion från biobränsle i kraftvärmeverk. Energiskattesystemets utformning påverkar även den inhemska elproduktionen. Utformningen av energi- och koldioxidskatten är ett av de viktigaste instrumenten för att styra produktion av el och fjärrvärme. Skattesystemet behandlas separat i kapitel 12. Möjligheter att använda flexibla mekanismer och handel med utsläppsrätter beskrivs även i kapitel 12. Kommittén anser även att möjligheter att utveckla systemet för miljööverenskommelser bör vara föremål för fortsatt utredning (se avsnitt 10.4). Vidare anser kommittén att det kan finnas möjligheter att genom att förändra fördelningen mellan fast och rörlig del i taxesättning för el och fjärrvärme ytterligare stimulera energibesparingar. Därför föreslår kommittén att tillsammans med bör undersöka möjligheten att förändra taxesättningen i riktning mot ökad rörlig andel för el och fjärrvärme i syfte att främja energibesparingar. Vi anser att det generellt är viktigt att minska koldioxidutsläppen från el- och värmeproduktion genom att i första hand minska användningen av fossila bränslen och i andra hand använda mindre kolintensiva bränslen, t.ex. ersätta kol och olja med naturgas genom att utnyttja befintligt naturgasnät. Användningen av fjärrvärme för uppvärmning har successivt ökat och fjärrvärmen produceras i ökande grad från förnybara energikällor. Den ökade fjärrvärmeanlsutningen har inneburit kraftigt minskade koldioxidutsläpp från uppvärmning av bostäder och lokaler (se avsnitt 13.3). Olja används dock fortfarande i viss utsträckning för fjärrvärmeproduktion, främst i mindre anläggningar samt i så kallade 406 Åtgärder för att minska utsläpp av växthusgaser från olika sektorer SOU 2000:23 reserv- och spetsanläggningar, dvs. anläggningar som används under korta perioder och när det är kallt. Kommittén anser att det är viktigt att ytterligare insatser genomförs för att minska oljeanvändningen inom fjärrvärmesystemen samt att i större utsträckning använda spillenergi från industrin för produktion av fjärrvärme. Kommittén föreslår därför att får till uppdrag att stimulera lokala och regionala projekt som syftar till att minska användning av fossila bränslen för fjärrvärmeproduktion. Arbetet kan ske i samråd med och enskilda kommuner. Investeringsstöd bör kunna lämnas till vissa sådana projekt. Stödet bör vara kopplat till information. Vi föreslår därför att bör ges i uppdrag att utforma regler. Kostnaderna för staten bedöms till och programmet bör pågå . Kommittén föreslår också stöd för lokala klimatprogram (KLIMP) bör införas, se kapitel 9. Det är även av betydelse att öka resursutnyttjning av spillenergi och restgaser från industrin för produktion av el och fjärrvärme. Det är särskilt viktigt för att skapa förutsättningar för fjärrvärmeanslutning i mindre orter med oljeeldning som ligger nära större industrier. bör få i uppdrag att främja avtal mellan industrier som genererar spillvärme eller energirika restgaser å ena sidan och staten å andra sidan. Möjligheter bör undersökas att staten går in som en ekonomisk garant, om den industriella verksamheten skulle upphöra. Vi anser även att investeringsbidrag bör lämnas för att stimulera till samarbete om utnyttjande av dessa resurser. Finansiering föreslås ske via klimatprogrammen (KLIMP). Uppgifter om olika bränslen som går under benämningen avfall eller övriga obeskattade bränslen är bristfälliga beträffande utsläpp av växthusgaser och mängder. Användningen av dessa bränslen ökar och deras sammansättning bedöms förändras framöver. Vi föreslår därför att dessa frågor närmare utreds av i samverkan med för att få ännu bättre underlag för utsläppsberäkningar. På kan tillgången till bioenergi vara begränsande i förhållande till efterfrågan. Det är därför viktigt att belysa inom vilka användningsområden bioenergi bör utnyttjas för att ge störst nytta i förhållande till kostnader. Vi föreslår att denna fråga belyses av tillsammans med . Samordning bör ske med arbeten för introduktion av förnyelsebara motorbränslen. SOU 2000:23 Åtgärder för att minska utsläpp av växthusgaser från olika sektorer 407 Kommittén anser även att det är viktigt att myndigheter i samband med prövning och tillsyn av kraft- och fjärrvärmeanläggningar tar hänsyn till utsläpp av växthusgaser. Det är viktigt att utsläppen av lustgas begränsas, speciellt i samband med att åtgärder vidtas för att minska kväveoxider. Det är också viktigt att vid val av styrmedel skapa långsiktiga förutsättningar för en önskad utveckling och att arbeta för att ge förutsättningar för att kunna bygga önskade el eller kraftvärme- anläggningar, t.ex. genom planering (se kapitel 8). Kommittén anser även att forskning och utveckling inom energi- området bör fokuseras på att skapa förutsättningar för en reducering av utsläpp av växthusgaser. Nedanstående förslag är specifika för industrin. Generella styrmedel som t.ex. skatter, flexibla mekanismer och behandlas i andra kapitel. bör verka för att minska utsläpp av koldioxid och energianvändning inom industrin bl.a. genom: -information och utbildning för att åtgärder vidtas för att energieffektivisera i industrins s.k. hjälpsystem. Hjälpsystemen innefattar belysning, ventilation tryckluft m.m. -minskade utsläpp av växthusgaser från den energiintensiva industrin genom bl. a. investeringsstöd. Myndigheten bör även eftersträva individuella avtal med energiintensiva industrier för att stimulera processrelaterade energibesparingar och utsläppsminskningar. ges i uppdrag att utforma regler och rutiner i samband med prövning och beviljande av stöd. Myndigheten bör även svara för hantering och uppföljning av stödet. Statens kostnader uppskattas av myndigheten till sammanlagt och ett program bör pågå . 408 Åtgärder för att minska utsläpp av växthusgaser från olika sektorer SOU 2000:23 Kommittén anser att det är väsentligt att arbetet med att studera miljööverenskommelser mellan stat och industri fortsätter för att iframtiden kunna använda miljööverenskommelser i större utsträckning. Energi- och klimatpåverkan är betydelsefull vid upphandling av ny utrustning till industrin. Därför bör ges i uppdrag att sprida information om märkning och klassificering av energianvändning hos motorer, pumpar fläktar m.m.enligt pågående arbete inom EU för minskad energiförbrukning. bör ges i uppdrag att i samråd med branschföreningar och sprida information om system för energieffektiv upphandling för industrier och näringsliv (t.ex. ENEU-systemet). bör i samråd med fortsätta arbetet med att stimulera införandet av miljöledningssystem i små och medelstora företag. Statens utgifter för dessa insatser bedöms till . Det är viktigt att höja kunskapen inom företag om verksamhetens och produkternas miljöpåverkan samt de möjligheter som finns att minska påverkan. och bör därför fortsätta det arbete som startades tillsammans med industrins företrädare i syfte att ta fram underlag till miljömålsarbetet (och ). bör ges i uppdrag att tillsammans med och fortsätta stimulera miljöanpassad produktutveckling med avseende på klimatpåverkan och energieffektivitet genom information och utbildning. bör ges i uppdrag att initiera ett samarbete med näringslivet som syftar till att uppgifter om företagens klimatpåverkan ingår i miljö- och årsredovisningarna. bör utreda möjligheten att införa generella föreskrifter beträffande återkommande energikartläggning i större företag med krav på att åtgärder som är lönsamma åtgärdas av företagen (se även , kapitel 8). SOU 2000:23 Åtgärder för att minska utsläpp av växthusgaser från olika sektorer 409 13.2.1Utsläpp av växthusgaser och energianvändning Utsläppen från industrin består till största delen av utsläpp från förbränning av fossila bränslen för att producera ånga och värme som erfordras för processen. Vid förbränning bildas främst koldioxid, men det bildas även en mindre andel metan och lustgas. I samband med vissa industriprocesser bildas koldioxid, lustgas och fluorkarboner (HF), vilket kallas processutsläpp. Industrins utsläpp av koldioxid är och motsvarar av de totala koldioxidutsläppen i landet. Summeras utsläppen av övriga växthusgaser blir de , räknade som koldioxid- ekvivalenter. Utsläppen av växthusgaser från industrin utgör av de totala utsläppen. Tabell 13.12 Utsläpp av växthusgaser från industrin , miljoner ton koldioxidekvivalenter 12,11) 12,21) Egenanvändning av olja i 1,41) 1,71) 3,82) 3,72) 1), 1999b (stämmer ej med NV och SCB ) 2), 1999b 3)Ds 1997:26 Sektorn bidrar också med utsläpp av ofullständigt halogenerade fluorkarboner (HFC) genom läckage från klimat- och kylanläggningar samt av svavelhexafluorid (SF6) från läckage från tyngre elektrisk apparatur. Dessa utsläpp behandlas närmare i avsnitt 13.6. 410 Åtgärder för att minska utsläpp av växthusgaser från olika sektorer SOU 2000:23 Industrins koldioxidutsläpp och specifika energianvändning har minskat betydligt till . Det är främst ett resultat av en betydande minskning i oljeanvändningen, men även utveckling mot mindre energikrävande produkter och tillverkningsprocesser samt en förändrad branschutveckling. På kort sikt styrs industrins utsläpp och energianvändning av produktionsvolymen, som oftast är beroende av konjunkturen. På påverkas utsläppen även av bl.a. förändrad produktionsinriktning, teknisk utveckling, skatter samt energiprisernas utveckling. Figur 13.8 visar utsläppen av koldioxid branschvis indelat i utsläpp från förbränning för att producera värme och ånga eller el samt processutsläpp. Av de totala koldioxidutsläppen från industrin utgör utsläppen från förbränning och processutsläppen . Utsläppen från järn- och stålindustrin dominerar följt av kemisk industri, jord- och stenindustrin samt massa- och pappersindustrin. Figur 13.8 Koldioxidutsläpp från industribranscher 1997 fördelat på processutsläpp, utsläpp från förbränning för värme- och ångproduktion respektive elproduktion, tusen ton koldioxid Massa/papper sindustrin Källa: SCB, 1999 I svarar ett fåtal energiintensiva branscher för mer än två tredjedelar av industrins totala energianvändning. Dessa är massa- och pappersindustrin, järn-, stål- och metallverken samt kemiindustrin. Deras sammanlagda andel av industrins totala produktionsvärde är dock betydligt lägre och uppgår till knappt en fjärdedel. SOU 2000:23 Åtgärder för att minska utsläpp av växthusgaser från olika sektorer 411 industrin räknas inte som energiintensiv, men som beroende på sin storlek och sin produktionsvolym använder mycket energi i absoluta termer, av industrins totala energianvändning. Industrins energianvändning uppgick till och utgjorde av totala energianvändning. Energi- användningen består till största delen av el, biobränslen, oljor samt kol och koks. Trots en ökande industriproduktion har energianvändningen och framför allt oljeanvändningen minskat , vilket möjliggjorts av ökad elanvändning, biobränsleanvändning samt energi- effektivisering. Denna utveckling inleddes i och med oljekriserna , då ett intensivt arbete påbörjades med att bl.a. minska olje- användningen. har energianvändningen sjunkit medan industriproduktionen ökat . Figur 13.8 visar utvecklingen i energianvändning inom industri- sektorn. Figur 13.9 Energianvändning inom industrisektorn 1970-1998, Biobränslen, torv mm 1970 1972 1974 1976 1978 1980 1982 1984 1986 1988 1990 1992 1994 1996 1998 Källa: , 1999a På kort sikt är produktionsvolymen avgörande för energianvändningen i industrin. Detta gäller särskilt inom de energiintensiva branscherna. På påverkas industrins totala energianvändning av flera faktorer som exempelvis teknisk utveckling, energipriser och struktur- förändringar. 412 Åtgärder för att minska utsläpp av växthusgaser från olika sektorer SOU 2000:23 Nedgången i produktionen återspeglades i energianvändningen, vilken sjönk . Elanvändningen minskade , dvs. med mer än den totala energianvändningen, eftersom de elintensiva branscherna drabbades hårdare av konjunkturnedgången än övriga industribranscher. En viss återhämtning av industriproduktionen inleddes , och följdes av en kraftig uppgång 1994 och 1995. Jämfört med 1992 har den totala produktionsvolymen 1997 ökat med , och energianvändningen med . Elanvändningen har ökat med nästan eller . I Figur 13.10 och Figur 13.11 redovisas industrins specifika olje- respektive elanvändning per sektor. Den specifika användningen är beräknad per produktionsvärde priser. Figur 13.10 Industrins specifika oljeanvändning 1970-1998, kWh per krona produktionsvärde (priser) Källa: , 1999a Åtgärder för att minska utsläpp av växthusgaser från olika sektorer Figur 13.11 Industrins elanvändning 1970-1998, kWh per krona produktionsvärde (priser) Källa: , 1999a Utsläppen av växthusgaser från industrin förväntas enligt grundscenarierna från och att öka fram , se Tabell 13.13. Detta trots utveckling mot lägre specifik energianvändning, mindre energikrävande produkter och tillverkningsprocesser samt förändrad branschstruktur. Produktionen förväntas dock öka inom samtliga branscher i en sådan omfattning att utsläppen kommer att öka, om inga ytterligare åtgärder vidtas. De totala utsläppen från industrisektorn bedöms av och att öka med 2010 jämfört med . I kapitel 11 redovisas förutsättningarna för grundscenarierna. 414 Åtgärder för att minska utsläpp av växthusgaser från olika sektorer SOU 2000:23 Tabell 13.13 Utsläpp av växthusgaser från industrin , grundscenarier , miljoner ton koldioxidekvivalenter 12,11) 12,21) 13,21) 12,7-13,6 1,41) 1,71) 1,81) 1,8-1,9 3,82) 3,72) 5,44) 5,44) 4,33) 21,9-22,9 1), 1999b (stämmer ej med NV och SCB ) 2), 1999b 3), 2000 4)Ds 1997:26 Det totala energianvändningen inom industrin ökar , enligt . Tabell 13.14 presenterar energianvändningen per bransch och energislag i grundscenariot. SOU 2000:23 Åtgärder för att minska utsläpp av växthusgaser från olika sektorer 415 Tabell 13.14 Industrins energianvändning 2010 per bransch, TWh .. Värden mindre än 100 GWh Anm. I biobränslen, torv m.m. ingår även massa- och pappersindustrins avlutar. Kol och koks omfattar även koks- och masugnsgas. Källa: , 1999b omfattas tillverkningsindustrin av koldioxidskatt, men inte av energiskatt för bränslen som används i energiändamål. För tillverkningsindustrin gäller en lägre skattenivå för koldioxid, av den generella nivån. Dessutom gäller särskilda nedsättningsregler för industrin. berörs ett 80-tal företag inom tillverkningsindustrin och minst 600 småföretag inom växthusnäringen av dagens särskilda nedsättningsregler. 416 Åtgärder för att minska utsläpp av växthusgaser från olika sektorer SOU 2000:23 Följande nedsättningsregler finns för industrin: Den så kallade 0,8-procentsregeln (gäller från och med 1997-07- 01). Om ett företags koldioxidbeskattning vid skattenivån överstiger av försäljningsvärdet, medger beskattnings- myndigheten nedsättning av skatten så den överskjutande skattebelastningen sätts ned till av den generella koldioxidskattenivån. Regeln omfattar samtliga företag inom industri- och växthusnäringen. Den så kallade 1,2-procents regeln (gäller ). Koldioxidbeskattning på naturgas, kolbränslen och petroleumkoks begränsas till av försäljningsvärdet för företag som bedriver industriell framställning av andra mineraliska ämnen än metaller. gör att de flesta industrin kräver prövning och tillsyn enligt balken (se beskrivning i kapitel 10). I följande avsnitt beskrivs möjliga åtgärder (se även bilaga 4). De åtgärder kommittén föreslår återfinns i de inledande förslagsrutorna och i avsnittet Diskussioner och kommitténs bedömningar. På kort sikt styrs industrins utsläpp och energianvändning av produktionsvolymen. På påverkas den även av bl.a. förändrad produktionsinriktning, teknisk utveckling, skatter samt energiprisernas utveckling. Näringslivets potential för miljöförbättringar är betydande (och , 1999). Traditionellt har industrins produktion varit i fokus, men en hållbar utveckling kräver ett vidgat synsätt där även produkternas användningsfas och omhändertagandet av uttjänta varor inkluderas. Viktiga frågor är kemikalie- och energianvändning, transporter, avfallsgenerering samt produkternas miljöprestanda. Det finns besparingspotentialer för energianvändning och möjligheter att minska utsläppen av växthusgaser från industrin. Vissa mer branschspecifika problem finns dock, som t.ex. att det i flera branscher inte är möjligt att ersätta fossila bränslen med biobränslen. Det är även svårt att generalisera åtgärder då en stor del av sektorn består av industrier med unika processer. Ett annat problem är att de s.k. processutsläppen kan vara svåra att minska. De åtgärder som ligger till grund för uppskattade bedömningar av minskning av koldioxidutsläpp och elförbrukning baseras på användning av känd teknik och som är möjliga att uppnå inom en SOU 2000:23 Åtgärder för att minska utsläpp av växthusgaser från olika sektorer 417 Åtgärderna som har identifierats baseras på antingen att en energieffektivisering uppnås, som i sin tur sänker bränsleanvändningen och koldioxidutsläppen, eller att byte kan ske till bränsle med lägre specifika koldioxidemissioner. Åtgärderna fördelar sig på två olika paket där det första inriktar sig på icke processrelaterad energianvändning dvs. hjälpsystem i form av ventilering, styr- och reglerteknik samt uppvärmning. Det andra paketet inriktar sig enbart på processrelaterad energianvändning och vänder sig enbart mot den energiintensiva industrin. Generella energibesparingar i icke produktionsrelaterad utrustning Det första av åtgärdspaketen rör energieffektivisering av icke produktionsrelaterad utrustning, s.k. hjälpsystem som belysning, ventilation, tryckluft etc. inom olika typer av industrier. Av Statens energimyndighets underlag framgår att en stor del av åtgärderna är företagsekonomiskt lönsamma. En förklaring till varför dessa åtgärder trots detta inte är genomförda i grundscenariot är att dessa åtgärder ligger utanför företagens huvudsakliga verksamhetsområde, varför kunskapen om sådana åtgärder är förhållandevis liten. En annan anledning är att besparingen eller avkastningen av dessa åtgärder i monetära termer ofta är förhållandevis liten jämfört med avkastningen från andra investeringar som t.ex. investering i syfte att öka produktionen. Detta medför att de lönsamma, energibesparande åtgärderna ofta inte genomförs. Information och utbildning om energibesparande åtgärder inom industrin bör enligt leda till att industrin vidtar åtgärder. Kostnaderna för informations- och utbildningskampanjerna anges uppgå till och utfallet av åtgärden uppskattas till 40-150 tusen ton minskning av koldioxidutsläppen och 0,minskning av elförbrukningen jämfört med grundscenariot. Det finns en osäkerhet i att bedöma långsiktigheten i ett informations- och utbildningspaket. Erfarenheter från tidigare rena informationskampanjer inom energiområdet visar att det är svårt att upprätthålla bestående effekter av dessa kampanjer. En del i en sådan information bör dock vara att ge företagen metoder att enklare följa sin energisituation vilket kan leda till bestående effekter.