sou · GOB355 · 2001-01-01 00:00:00 — Andel som tar del av följande nyhetsprogram minst , 1994- 1999. Minst en nyhetssändning i SR Nyheter i privat lokalradio Regionala nyheter i SVT2 Minst en nyhetssändning SVT Rapport är det nyhetsprogram i TV som haft störst publik . I och med tillbakagången för lokalnyheterna i P4 är Rapport det mest använda nyhetsprogrammet bland alla etermedier. Näst mest populärt är Aktuellt. låg fortfarande en bra bit efter SVT:s nyhetssändningar, men har stadigt ökat sin publikandel. SVT:s nyheter tappade publik för att sedan återhämta sig och befann sig på samma andel som . Det är intressant att notera den markanta uppgången för de lokala och regionala nyhetsprogrammen i TV. De regionala nyheterna i SVT2 112 Svenska folket om radio och TV i allmänhetens tjänst var fortfarande störst, men de lokala nyheterna i TV4 har ökat från som tittar minst 1994, till . Tittandet på SVT2:s regionala nyheter har ökat från . I takt med ökad internationalisering och globalisering på medieområdet förefaller således lokala och regionala nyheter få allt större betydelse. Människors användande av nyheter i radio och TV är starkt kopplad till ålder. Ju äldre man blir desto oftare tittar och lyssnar man på nyhetsprogram. Enda undantaget är nyheterna i den privata lokalradion där andelen lyssnare fördelar sig relativt jämnt mellan åldrarna. Under- sökningsresultaten visar också att intresset för nyheter stiger med åldern och i detta fall är det rimligt att anta att det faktiskt rör sig om en ålderseffekt snarare än en generationseffekt. Snöstormen - en fallstudie Mediernas roll i krissituationer är mycket viktig. I en undersökning vid JMG studerades myndigheternas och mediernas roll och agerande vid den svåra snöstorm som drabbade och (och , 1996). En övergripande slutsats är att radion var det dominerande mediet . I första hand gällde detta P4 , både tack vare egen framförhållning och att P4 var den kanal som många in- formationslämnare använde sig av. P4 var också den helt dominerande informationskällan för allmänheten. Resultaten bekräftar tidigare studier som visar på att svenska folket i stor utsträckning vänder sig till public service-kanalerna vid kriser och situationer av osäkerhet, eftersom dessa ofta uppfattas som trovärdiga och kunniga. ·SR:s kanaler nådde mer än hälften av den svenska befolkningen. SR har tappat publikandelar, men åter stärkt sin position något. SR:s fyra kanaler har olika målgrupper, vilket också avspeglas i publikstrukturen. Den breda kanalen P4 når störst publik och är en av de mest populära kanalerna bland alla grupper. ·SVT:s ställning hos publiken var stark, med en daglig räckvidd på . Omkring hälften av svenskarna tittar på någon av SVT:s kanaler och mindre än en procent av befolkningen har helt valt bort SVT. Den största enskilda TV- Svenska folket om radio och TV i allmänhetens tjänst 113 kanalen är dock TV4. Tittandet på SVT har minskat under 1990- talet, även om en återhämtning skett i slutet av decenniet. ·För både SR och SVT gäller att de är starkast bland de äldre, men har problem att locka de yngre lyssnarna och tittarna. 5.2Synen på programverksamheten i televisionen Den allmänna synen på kanalerna och dess verksamhet Den TV-kanal som svenska folket är mest positivt inställd till är TV4, som ju också är den största kanalen publikt sett. Nästan tre av fyra svenskar uppgav sig ha ett mycket eller ganska positivt intryck av denna kanal; drygt sex av tio säger samma sak om SVT:s kanaler. De båda kommersiella satellitkanalerna TV3 och Kanal har en betydligt lägre andel positivt inställda än de markbundna kanalerna, även om förtroendet för båda kanalerna, särskilt Kanal har ökat . Andelen mycket positivt och ganska positivt inställda till de fem största svenska TV-kanalerna 1994- 1998, av de som besvarat frågan. Andelen positivt inställda till SVT:s kanaler har minskat, även om det tycks ha skett en viss återhämtning mellan och . Som redan konstaterats är publikens inställning till kanalerna nära relaterad till användningen. Bland de som tittade på SVT1 uppger sig vara mycket eller ganska positivt inställda till kanalen, medan detta endast gäller av de som tittar en till . I detta sammanhang är det också är intressant att se på inställningen till kanalerna bland de som aldrig tittar. I denna fråga skiljer SVT:s kanaler ut sig genom att ha en större andel positivt inställda än vad de 114 Svenska folket om radio och TV i allmänhetens tjänst kommersiella kanalerna har (antalet svarspersoner i denna kategori är dock få). Av de som tittar mindre än en gång på SVT1, SVT2 respektive TV4 uppger sig ändå vara positivt in- ställda till dessa kanaler. Det finns således ytterligare en dimension i värderingen av public service-kanalerna och TV4 – de kan bedömas vara positiva för samhället eller för andra människor trots att man inte själv brukar dem. Andelen positivt inställda till public service-kanalerna stiger också stadigt i takt med åldern. SOM-undersökning ställdes frågan i vilken utsträckning TV-kanalerna anses vara pålitliga, kunniga och inspirerande. Resulta- ten visar på två olika mönster för de båda TV-kanalerna. SVT anses i särskilt hög grad vara kunnig och pålitlig – balansmåtten (andelen som tycker att det stämmer mycket eller ganska bra minus de som tycker att det stämmer ganska eller mycket dåligt) ligger här över +80. SVT ses dock i mindre grad som inspirerande – här är balansmåttet +35. TV4 bedöms vara ungefär lika kunnigt och pålitligt som inspirerande – i alla tre fallen ligger balansmåtten omkring +60. Bedömningen av programverksamheten på olika områden När det gäller frågan vilken kanal som publiken anser har de bästa programmen inom några centrala kategorier finns en tydlig skiljelinje mellan synen på public service och kommersiella kanaler. De först- nämnda anses generellt vara särskilt starka på samhälls- och kultur- program, medan kommersiella kanaler bedöms vara bäst på underhåll- ningsinriktade program. TV4, som har vissa public service-liknande förpliktelser, utmärker sig bland de kommersiella genom att också vara stark på nyhetssidan. Detta har TV4 gemensamt med stora kommersiella kanaler i andra länder där tyngdpunkten i utbudet just ligger på fiktion och nöje kombinerat med en stark nyhetsprofil. Svenska folket om radio och TV i allmänhetens tjänst 115 Bedömning av de svenska TV-kanalernas programverk- samhet . Andel som valt respektive kanal som den bästa respektive näst bästa inom några olika programområden. - procent som valt SVT1 (30) TV4 (6) SVT1 (12) TV4 (11) TV4 (36) SVT2 (35) SVT2 (35) SVT1 (18) SVT2 (23) SVT1 (18) SVT2 (23) SVT1 (20) Teater, opera, konsert SVT1 (18) SVT2 (14) TV4 (27) SVT1 (24) TV4 (26) SVT2 (13) TV4 (44) SVT2 (18) TV4 (33) TV3 (10) TV4 (28) TV3 (14) ZTV (12) TV4 (10) Kommentar: Med i procentbasen finns även de som inte har någon åsikt, vilka i denna fråga är relativt många; mellan har valt att inte ta ställning för olika alternativ. Nyheter är och har varit ett av SVT:s flaggskepp och Rapport i SVT2 är som nämnts tidigare också det mest sedda nyhetsprogrammet i svensk television. Skillnaden i bedömning mellan SVT:s och TV4:s nyhetsprogram är marginell. SVT har enligt svenska folket de bästa programmen inom områdena kultur, samhälle och program riktade till barn och ungdomar. Utvecklingstendensen mellan och är tydlig: SVT behåller eller stärker sin position något inom kategorierna samhälle och kultur och ungdomsprogram. tappar SVT mark i de mer förströelseinriktade kategorierna där de kommersiella kanalerna är starkast. De kategorier där SVT förlorat mest publikstöd är natur- program och sport; två kategorier där TV4 kraftigt stärkt sin position. är TV4 tillsammans med SVT2 den främsta nyhets- kanalen. I denna fråga finns en tydlig skillnad mellan olika åldersgrupper – de yngre anser i betydligt större utsträckning än de äldre att TV4 är den främsta nyhetskanalen, medan de äldre har SVT2 som sin favoritkanal för nyheter. 116 Svenska folket om radio och TV i allmänhetens tjänst Public service-kanalernas roll som informationsmedier I 1998-års SOM-undersökning ställdes en fråga om hur nöjd man är med informationen i olika medier inför det årets riksdagsval. Mest nöjd är svenska folket med den information inför valet man fått från TV - sex av tio uppger sig vara mycket eller ganska nöjda. De yngre har i mindre utsträckning tagit del av informationen i SVT och är också något mindre nöjda än vad de äldre är. Det motsatta förhållandet gäller för informationen i TV4 som de yngre använder mer och är något mer nöjda med. De flesta svenskar är således nöjda med den information man fått från SVT:s kanaler inför valet, men man är inte mer nöjd med dessa än med det kommersiella alternativet TV4. När det gäller radion är bilden något annorlunda, vilket kan förklaras av att kommersiell privatradio primärt satsar på musik och inte på informativa program. av de svarande uppger sig vara nöjda med informationen i SR:s kanaler och säger detsamma om de privata lokalradiokanalerna. Värdering av programverksamheten – sammanfattning ·Den största svenska TV-kanalen är också den kanal som störst andel uppger sig ha en positiv inställning till. Även av SVT:s kanaler har en majoritet av svenska folket ett positivt intryck. Övriga kanaler har ett betydligt mindre stöd. ·Den inställning man har till en viss kanal är till stor del beroende av användningen. Ju mer man tittar på en kanal, desto mer positiv är man. uppvisar en relativt stor andel av de som sällan tittar på SVT:s kanaler ändå ett i huvudsak positivt intryck. ·Vid bedömningen av kanalernas programverksamhet framkommer att SVT och TV4 anses ha de bästa programmen i nästan samtliga kategorier. SVT anses vara bäst på områden som samhälle, kultur, dokumentärer och barnprogram medan de kommersiella kanalerna främst är starka inom kategorier som fiktion och nöje. Tendensen senare hälft har varit att SVT stärker sin position inom områdena samhälle, kultur och ungdomsprogram som man tappar något inom förströelsekategorierna. I SOM-undersökningarna har ställts frågor om människors förtroende för olika samhällsinstitutioner, däribland medierna. Svenska folket om radio och TV i allmänhetens tjänst 117 och (1999), som studerat förtroendet , visar att svenskarnas förtroende i allmänhet har gått ned . Störst är nedgången för de politiska institutionerna och minst för medierna. Allra störst förtroende bland medierna har svenska folket för radio och TV, som kom på tredje plats efter sjukvården och universitet/hög- skolor. Dagspressen befinner sig ungefär i mitten av rangordningen av samhällsinstitutioner med högt förtroende. Det höga förtroendet för radio och TV har, till skillnad från många andra samhällsinstitutioner, varit stabilt . Av tabell 5.8 framgår att störst förtroende har svenska folket för SVT. Med ett balansmått (andelen med mycket eller ganska högt förtroende minus andelen med ganska eller mycket lågt förtroende) på +75 och endast ett par procent som har litet förtroende kan konstateras att SVT är väl förankrat hos medborgarna. Även TV4 har ett stort förtroende. Det är dock intressant att notera att trots att TV4 har störst publik och är den mest uppskattade TV-kanalen i allmänhet, så är det public service-företaget som svenskarna har störst förtroende för. I princip lika stort förtroende som för TV4 har svenska folket för den lokala morgonpressen. Dessa tre medier utgör en egen förtroende- division. Svenskarna har betydligt lägre förtroende för morgonpressen i och framför allt för kvällspressen, som är det enda mediet med en negativ förtroendebalans. (Procent, balansmått) Kommentar: Balansmåttet är beräknat på andelen med mycket och ganska stort förtroende minus andelen med ganska eller mycket litet förtroende. När det gäller förändringar kan konstateras att förtroendet för SVT och framför allt SR gick ned något , men att förtroendet 1998 låg på en högre nivå än . Frågan om förtroendet för har inte ställts 118 Svenska folket om radio och TV i allmänhetens tjänst 1994-1998, men i de mätningar SR funnits med som svarsalternativ har förtroendet legat i nivå med förtroendet för SVT (1997). En särskild studie av förtroendet för lokala och regionala medier visar att mest tillförlitlig är enligt västsvenskarna som av de svarande anser vara ett mycket eller ganska tillförlitligt program. Även rapporteringen i P4:s lokalradio, TV4:s lokalnyheter och den lokala morgontidningen bedöms i stor utsträckning vara tillförlitliga. De enda medier som inte en majoritet betraktar som tillförlitliga är den privata lokalradion och kvällstidningarna (Väst- ). Sambandet mellan användning och förtroende för olika TV-kanaler gäller framför allt det dagliga tittandet. Särskilt tydligt är detta när det gäller SVT. Bland de som väljer att ta del av SVT:s kanaler ligger balansmåttet för förtroende på +82 respektive +81 (andelen mycket eller ganska stort förtroende minus andelen ganska eller mycket litet förtroende), vilket kan jämföras med den totala befolkningens +75, eller de som endast tittar på SVT en till där balansmåttet är +63 respektive +62. En hög TV-konsumtion i allmänhet förefaller vara gynnsamt för förtroendet för SVT. En annan sak som särskilt utmärker SVT är att de åtnjuter ett relativt stort förtroende även bland de som använder dessa kanaler mer sällan. ·Svenska folket har stort förtroende för radio och TV, framför allt för public service-företagen. Detta trots att den kommersiella kanalen TV4 är den mest sedda och mest uppskattade TV-kanalen i all- mänhet. Förtroendet för radio och TV har varit tämligen stabilt , men mellan och märks ett något minskat förtroende för SVT och TV4. Förtroendet för de båda kanalerna minskar dock i lika stor utsträckning och relationen dem emellan är fortfarande densamma. ·Användningen har betydelse för förtroendet. Förtroendet för SVT påverkas i gynnsam riktning av en hög TV-konsumtion i allmänhet. Framför allt gäller det de som ofta tar del av SVT:s kanaler, men även de som tar del av kommersiella kanaler har större förtroende för SVT än genomsnittet. Svenska folket om radio och TV i allmänhetens tjänst 119 5.4Public service-verksamhetens ställning i samhället Frågan om public service-företagens ställning i samhället är såväl mediepolitisk som medieideologisk till sin karaktär. Public service som idé kan kopplas till den form av medieideologi som brukar benämnas den sociala ansvarsideologin. Huvudtanken är att det ska råda full yttrandefrihet för medierna men att samhället bör sätta vissa ramar för verksamheten för att begränsa marknadskrafternas negativa verkningar. Medierna tillskrivs ett särskilt ansvar för samhället och demokratin. Liksom i allmänpolitik och allmänideologi finns det också inom mediesfären en spänning mellan en interventionistisk syn och en liberal hållning som önskar bedriva en politik med så lite statlig inblandning som möjligt. Frågan är om sådana skiljelinjer också återfinns hos den svenska befolkningen. och (1996) har närmare penetrerat frågan om det går att urskilja en medieideologi hos svenska folket. Utgångspunkten är ett antal mediepolitiska förslag från SOM-undersökningen 1995. Det första som konstateras är att en mycket stor del av svenska folket uttrycker en bestämd åsikt i dessa frågor. Av de förslag som mer direkt kan kopplas till inställning till public service kan vi se att varken förslaget att överföra TV2 i privata händer, eller att införa reklam i SVT faller i god jord. Ungefär varannan svensk tycker att dessa förslag är mycket eller ganska dåliga. 120 Svenska folket om radio och TV i allmänhetens tjänst Inställning till olika mediepolitiska förslag . (procent, balansmått). Överföra TV2 i privata - Öka det statliga stödet till också äga radio- och TV- vuxenfilm från 15 till 18 år myndigheter att ingripa mot - Förbjuda ett företag att Källa: och , 1996. Genom en faktoranalys av materialet fann och tre dimen- sioner: frihet, ansvar och värn. Ansvarsdimensionen handlar om statliga ingripanden – de som stödjer ett förbud stödjer också oftast ett annat. Frihetsdimensionen inkluderar förslag som minskar statligt inflytande, som t.ex. att överföra TV2 i privata händer och att avskaffa filmcensuren. Värndimensionen, som ligger vid sidan av traditionella konfliktlinjer i svensk mediepolitik, handlar om att skydda sig från oönskat utbud. Man vill t.ex. minska våldsinslagen i TV-nyheterna och höja åldersgränsen på bio. Utifrån frihets- och ansvarsdimensionerna kan slutsatsen dras att det faktiskt finns en mediepolitisk konfliktdimension Svenska folket om radio och TV i allmänhetens tjänst 121 bland svenska folket. Mediepolitiska ståndpunkter kan betraktas utifrån en medieideologisk skala där frihet utgör den ena ytterkanten och ansvar den andra. Sammanlagt placerar sig då av befolkningen på frihetssidan medan finns på ansvarssidan. Sammanfattningsvis pekar detta mot ett stöd för en mediepolitik som förordar offentliga åtgärder (och , 1996). Inställning till TV-avgift och reklam Finansieringen av de svenska public service-företagens verksamhet sker genom TV-avgiftsmedel. En förutsättning för att TV- avgiftssystemet ska fungera är att det finns en betalningsvilja hos befolkningen. Denna vilja är en indikation på public service-företagens förankring. Inställning till licens- respektive reklamfinansiering. Licensen är mycket eller ganska väl värd priset Anm: Frågan är formulerad med orden licens- eller mottagaravgift. TV-avgiften har ett stöd hos majoriteten av den svenska befolkningen; drygt hälften anser att den är mycket eller ganska väl värd sitt pris. menar att avgiften inte alls är värd priset. Detta ger en indikation på vilket stöd avgiftssystemet har, men man bör hålla i åtanke att frågan gäller om licensen är värd sitt pris och inte om det är bra eller dåligt med avgiftsfinansiering. Andelen som anser att avgiften är värd sitt pris har minskat . Detta skall dock inte tolkas som att de som inte tycker att avgiften är värd sitt pris med nödvändighet istället förordar reklamfinansiering. har nämligen även andelen som är positivt inställda till reklam i TV minskat, från en redan låg nivå. 122 Svenska folket om radio och TV i allmänhetens tjänst En radio och TV i allmänhetens tjänst måste, för att uppnå legitimitet, vara väl förankrad hos sin publik. Publikens användning och värdering av public service-företagen är central för denna förankring. Så gott som hela svenska folket har tillgång till public service- kanalerna i radio och TV. tar knappt fem av tio svenskar del av utbudet i SR och lika många använder sig av SVT:s kanaler. Såväl SR som SVT har tappat publikandelar . Den svagaste positionen hade public service i mitten av detta decennium, men tendensen var att SR och SVT åter stärker sin ställning. Andelen som aldrig tar del av det public service-företagen har att erbjuda är endast någon procent av befolkningen och det är också dessa medier svenskarna i huvudsak vänder sig till vid större oväntade händelser och i krissituationer. När det gäller användningen totalt sett kan därmed public service-företagen sägas vara väl förankrade hos det svenska folket. Den grupp där public service-företagen har sin svagaste förankring och där man också tappat mest till de kommersiella kanalerna är bland de yngre. Public service-företagens problem med de unga gäller även den andra aspekten av mediernas förankring, nämligen publikens värdering av kanalerna och deras programverksamhet. Inställning till kanalerna är nära relaterad till användningen och det är också den största kanalen TV4 som bedöms mest positivt även om en majoritet också har en i huvudsak positiv inställning till SVT:s kanaler. Radio och TV har sedan mätningarna inleddes uppvisat ett mycket högt förtroende bland svenska folket. Störst förtroende har svenska folket för public service- företagen. Betydelsen för och av att de yngre tar del av utbudet i mindre utsträckning hänger nära samman med om det vi nu bevittnar är långsiktiga förskjutningar i medievanor, eller om de yngres umgänge med medier kommer att förändras när de blir äldre. Medievanor har dock visat sig vara nära förknippade med livsposition – de intressen och värderingar som styr kanal- och programval förändras ofta med stigande ålder. Framtida studier får visa vilken tolkning som är mest sannolik. Programverksamheten inom SR, SVT och UR är omfattande. Program- företagen har haft uppdraget att tillgodose alla publikgrup- per i med ett allsidigt och oberoende utbud av hög kvalitet. Enligt utredningsdirektiven skall jag, utifrån förutsättningen att detta uppdrag ligger fast, överväga om det finns anledning att föreslå föränd- ringar i överensstämmelse med förändringar i medielandskapet i stort. I detta sammanhang förutsätts jag också behandla den lämpliga avväg- ningen mellan kvalitet och kvantitet i programverksamheten. I detta kapitel behandlas de programområden som särskilt anges i utredningsdirektiven, dvs. folkbildningsansvaret, programföretagens kulturansvar samt tillgängligheten för funktionshindrade och språkliga och etniska minoriteter. Därutöver behandlas kort frågor om vålds- skildringar och jämställdhet. Ett problem med att bedöma i vilken mån programföretagen levt upp till villkoren i uppdraget är att tillståndsperioden ännu pågår. Flertalet av de konkreta krav som ligger i uppdraget avser förändringar –2001. Jag kan av förklarliga skäl inte uttala mig om företagens verksamhet annat än fram till och med . Detta bör hållas i minnet vid läsning av den fortsatta framställningen. Innan jag går in på de särskilda programfrågor som anges i direktiven vill jag formulera några allmänna utgångspunkter för public service- företagens programuppdrag, som till en del låter sig härledas från utredningsdirektiven, men i övrigt följer av den genomgång jag gjort av utvecklingstendenser på medieområdet, det svenska radio- och TV- utbudet och publikens syn på radio och TV i allmänhetens tjänst. Radio- och TV i allmänhetens tjänst har visat sig ha mycket stor bety- delse för mångfalden på i stort sett alla marknader där de har publikens och de folkvaldas förtroende. är inget undantag. Tvärtom tillhör svensk radio och TV i allmänhetens tjänst världens ledande public service-företag. I de många undersökningar jag tagit del av får public service-företagens betydelse för mångfald och kvalitet, för information, kultur och hänsyn till minoriteter i svenskt radio- och TV-utbud starkt stöd. Det betyder inte att verksamheten inte kan förbättras, men det bevisar att den behövs. En i uppdraget för radio och TV i allmänhetens tjänst är att programverksamheten skall bedrivas självständigt i förhållande till staten, olika intresseorganisationer och andra maktgrupper i samhället. En förutsättning för detta är, enligt min mening, att de villkor staten ställer upp för programverksamheten inte är alltför detaljerade utan har karaktären av riktlinjer som formuleras i allmänna termer. Ansvaret för att programverksamheten bedrivs i enlighet med dessa allmänna riktlinjer ligger på programföretagens styrelser, ledningar och medarbetare. Detta utesluter inte att det har funnits och fortfarande finns områden där särskilda krav på företagen är motiverade. De undersökningar jag tagit del av om det svenska radio- och TV- utbudet visar på en totalt sett betydande mångfald vad gäller program av olika slag. En bidragande faktor till detta är de senaste 10-15 årens kraftigt ökade tillgång på radio- och TV-program. För ett begränsat antal programgenrer har mångfalden ökat kraftigt . Men för ett stort antal programtyper är public service- företagen fortfarande den enda eller dominerande programkällan. TV4 intar en mellanställning mellan SVT och kommersiella satellitkanaler. TV4 har genom särskilda villkor från statsmakterna och en marknads- mässigt fördelaktig ställning lyckats skapa en programtablå som i flera avseenden kan mäta sig med det bästa inom SVT. På radiosidan finns enligt min mening inte mycket av konkurrens till SR när det gäller annat än musik.