sou · GOB339 · 2001-01-01 00:00:00 — Det framstår som mycket angeläget att ytterligare forskning görs för att belysa vilka faktorer och provegenskaper som påverkar effekten av upprepat provtagande. Som vi visat ovan kan det positiva sambandet mellan antalet genomgångna prov och provresultat i huvudsak förklaras av att de kunskaper och färdigheter som högskoleprovet mäter utveck- las med åldern. En relativt stor del av de uppgifter som ingår i högsko- leprovet mäter verbala kunskaper och färdigheter (t.ex. uppgifterna i delproven ORD, AO, LÄS och ) och det är väl känt att sådana förmågor utvecklas med åldern och även influeras av utbildning. En mindre del av uppgifterna i högskoleprovet är mer analytiskt inriktade problemlösningsuppgifter (framförallt uppgifterna i delproven NOG 188 Prestationer och prestationsskillnader skola och DTK). Prestationer på denna typ av uppgifter är enligt tidigare forskning i mindre utsträckning positivt relaterade till ålder. En hypotes för den fortsatta forskningen är sålunda att effekterna av upprepat provtagande är större på de verbala uppgifterna i högskoleprovet än på problemlösningsuppgifterna. Det framstår som angeläget att studier av denna fråga genomförs med det snaraste, och att provets balans mellan olika typer av uppgifter eventuellt ändras, så att provet blir mindre känsligt för effekter av upprepat provtagande. Det bör avslutningsvis påpekas att kunskapen om den etniska bak- grundens betydelse för prestationer på högskoleprovet är begränsad och det har inte heller här varit möjligt att analysera denna fråga. Det fram- står dock som mycket angeläget att detta görs (jämför ). I detta avsnitt analyseras övergången till högre utbildning, i form av såväl utbildningsprogram/linjer av olika omfattning som fristående kur- ser vid universitet och högskolor. De data som här analyseras kommer från SCBs högskoleregister. Utgångsdata har varit ett mycket stort antal registreringar (cirka två miljoner) på linjer, program och kurser. Dessa har i ett första steg ag- gregerats på individnivå, och sammanförts med information om avlag- da poäng registrerade i LADOK och andra högskolebaserade administ- rativa system. Det faktum att endast vissa av våra kohorter hunnit av- sluta sin högskoleutbildning gör att analyser av resultat från högskole- nivån här är av begränsat intresse. Det är dock av stort intresse att utnyttja informationen om påbörjade högskolestudier, särskilt som denna information är komplett och av god kvalitet. Information om omfattningen av olika program och linjer har också påförts data, vilket gör det möjligt att analysera rekrytering till högskolestudier av olika omfattning. Med tillgängliga data är det givet- vis också möjligt att studera rekrytering till enskilda utbildningspro- gram, eller grupper av program, liksom att följa de studerandes väg genom högskolestudierna. Vi kommer att återkomma till sådana analy- ser i annat sammanhang. I ett första steg beskrivs i vilken utsträckning de olika kohorterna och olika undergrupper bland dem antagits till högskoleutbildning. Därefter analyseras hur olika faktorer påverkat övergången till högre studier. Prestationer och prestationsskillnader skola 189 Omfattningen av övergång till högre studier I tabell 6 redovisas den procentuella andelen av de olika kohorterna som antagits till postgymnasial utbildning till och med . Procentandelar av kohorterna som påbörjat olika former av postgymnasial utbildning 120 poäng eller kortare Längre än 120 poäng, kortare än 180 poäng 180 poäng eller längre Tabellen presenterar dels övergång till högre studier för samtliga ut- bildningar sammanslagna, dels med uppdelning efter utbildningarnas längd. Vidare redovisas övergångsandelarna inom kön, varvid framgår att kvinnor tenderar att påbörja postgymnasial utbildning i betydligt högre utsträckning än män. Exempelvis har av kvin- norna i de äldre kohorterna påbörjat högre utbildning, medan endast av männen har gjort det. Kvinnornas dominans gäller samtliga kategorier av postgymnasial utbildning som redovisas här, med undantag för utbildningar som omfattar 180 p eller mer, dit en större andel män än kvinnor går. Till denna kategori hör bl.a. de tradi- akademiska prestigeutbildningarna, som t.ex. civilingenjörs- och läkarutbildningarna. Som framgår av tabellen är den procentuella andelen av kohorterna som påbörjat postgymnasial utbildning relativt jämn () fram till gruppen som är född , då andelen minskar. 190 Prestationer och prestationsskillnader skola gång förklaras givetvis av att de som ingår i de senare kohorterna har haft färre år på sig efter gymnasiet att påbörja postgymnasial utbild- ning. Ett sätt att göra en mer korrekt jämförelse mellan olika födelse- kohorters övergång till högre utbildning är att göra jämförelserna inom olika åldersgrupper. Tabell 7 visar den andel av en kohort som vid ett visst levnadsår påbörjat postgymnasial utbildning av något slag. För 1972-kohorten omfattar redovisningen åldrarna (antagna /92) till (antagna /97), medan den för 1977- kohorten endast inkluderar 19-åringar, antagna /97. Här redovisas inte några resultat för kohort 1978, eftersom antagningsupp- gifterna för /98, vilket är det år då de fyller , endast omfattar höstterminen. Andelar av kohorterna som påbörjat postgymnasial utbildning i olika åldrar När ålder för antagning hålls framträder betydande skillnader mellan kohorterna. Inom varje åldersgrupp ökar den andel som påbör- jar postgymnasial utbildning över kohorterna. För personer födda antogs då de var 19–, medan motsvarande siffra är för personer födda . Huvudförklaringen till denna utveckling är utbyggnaden av antalet platser i det svenska hög- skolesystemet. Enligt för Universitet och Högskolor ökade under läsåren 1989/90 till 1993/94 platsantalet med 72 000 helårsstudenter () och /94 till 1998 med 40 000 helårsplatser (). har kohorterna minskat i storlek. Gruppen födda omfattar endast cirka 99 000 personer, medan 1972-kohorten omfattar cirka 113 000 personer. Ko- horten födda har med andra ord minskat till av 1972-kohortens storlek. Ökningen av platsantalet och minskningen av kohortstorleken kan tillsammans fullt ut förklara förändringarna i över- gångsandel mellan kohorterna födda och 1976. Prestationer och prestationsskillnader skola 191 Faktorer som påverkat övergång till högre studier Ett stort antal faktorer är av betydelse för övergång till högre utbild- ning. Graden av intresse för högre studier, som i sin tur bl.a. påverkas av uppväxtmiljön och tidigare utbildningsresultat, varierar exempelvis mellan olika individer. En annan kategori av faktorer har att göra med hur reglerna för antagning till högre utbildning är utformade, och hur konkurrenssituation och arbetsmarknad ser ut vid olika ansökningstill- fällen (, 1998; se också , 1976). En bestämning av faktorer av betydelse för övergång till högre utbildning bör sålunda omfatta såväl individuella faktorer som faktorer av systemkaraktär. Den sociala snedrekryteringen till högre utbildning har varit föremål för ingående studier (t.ex. och , 1993; Härnqvist, 1994, 1998). En huvudslutsats i dessa studier är att personer från högre samhällsklasser i större utsträckning påbörjar högre utbild- ning än personer med ursprung i lägre samhällsklasser, men att det också skett en utjämning. De data vi har tillgång till omfattar den tids- period som följer efter den som och (1993) studerade, vilket gör det särskilt intressant att studera den soci- ala snedrekryteringen till högre studier i nära anslutning till deras ana- lyser. I tabell 8 presenteras resultat av logistiska regressionsanalyser där betydelsen av socioekonomisk bakgrund för att påbörja högskoleut- bildning bestäms. Siffrorna avser den totala effekten av social bak- grund, utan kontroll för någon annan variabel. För att undvika sam- manblandning mellan kohorteffekter å enda sidan, och effekter av ål- dersgruppsskillnader vid antagning å den andra har analyserna genom- förts separat för olika åldersgrupper under olika år. I dessa analyser har basen successivt förändrats på så sätt att de som ett antagits till ett program uteslutits ur analysen. Av utrymmesskäl presenteras endast resultaten för SEI I (högre tjänstemän, m.fl.) och som jämförel- segrupp har gruppen SEI VII (okvalificerade arbetare) använts. Oddskvoter större än ett innebär högre sannolikhet för övergång till högre utbildning vid jämförelse med en person vars ursprung är i SEI VII-gruppen. 192 Prestationer och prestationsskillnader skola Oddskvoter för övergång till högskola för SEI I jämfört med SEI VII Oddskvoterna varierar mellan cirka 4,4 och 8,6. Resultaten visar sålun- da på en betydande social snedrekrytering till högre utbildning i ko- horterna födda till 1977. För samtliga åldersgrupper finns en svag tendens till en minskning av oddskvoterna över kohorterna. Det fram- går också av tabellen att oddskvoterna är lägre inom varje kohort för övergång än de är för övergång vid 20 och , varefter de minskar för övergång och . Detta kurvilinjära samband framträder tydligast för kohorterna födda och 1973, där vi har data . Av resultaten i tabell 8 kan vi så- lunda utläsa att det både finns en kohorteffekt som tydligast framträder vid övergång vid 19 och , och en ålderseffekt som tydligast framträder för de två tidigast födda kohorterna. I tabell 9 presenteras motsvarande analyser för högskoleutbildning av olika omfattning. Även här ställs övergången i SEI i relation till övergången i SEI VII. För korta utbildningsprogram som omfattar 120 poäng eller mindre föreligger däremot en tydlig tendens till minskning av den sociala sned- rekryteringen och då i synnerhet vid antagning till högskolan i åldern 19–. För antagning vid 19 eller sjunker oddskvoten från kohorten född till kohorten född . Även övergången till medellånga högskoleutbildningar som omfattar mer än 120 poäng men mindre än 180 poäng uppvisar ett likartat mönster, med en tydlig minskning av den sociala snedrekryteringen över kohorterna, i synner- het för antagning vid 19–. Prestationer och prestationsskillnader skola 193 Oddskvoter för övergång till högskola (SEI I vs SEI VII) 120 poäng eller kortare Längre än 120 poäng, kortare än 180 p 180 poäng eller längre För de långa utbildningsprogrammen som omfattar 180 poäng eller mer finns emellertid ingen tydlig tendens till minskning av den sociala snedrekryteringen. För antagning finns en mycket svag tendens till minskning, men för antagning sker ingen systematisk förändring, och för antagning vid 21–tenderar den sociala snedrekryteringen att öka över kohorterna. Den tendens till minskad social snedrekrytering till högskolestudier totalt som vi noterade i tabell 8 är i själva verket relativt betydande vad gäller antagning till korta och medellånga program. Läget är däremot oförändrat, utom vad gäller direktövergången, för de längsta utbild- ningsprogrammen. Vi kan också notera att det kurvilinjära sambandet med ålder föreligger inom samtliga kategorier av utbildningar, men i särskilt hög grad för de medellånga och långa utbildningsprogrammen. Innan vi lämnar tabell 9 kan det vara värt att notera att den sociala snedrekryteringens omfattning har ett nära samband med utbildnings- 194 Prestationer och prestationsskillnader skola För de korta utbildningarna ligger oddskvoterna runt 3, för de medellånga programmen mellan 3 och 10, och för de långa programmen över 8. Samtidig analys av olika faktorers betydelse för övergången till högre utbildning Vi har visat att den sociala snedrekryteringen varierar över olika delar av högskolesystemet, och att det är nödvändigt att kontrollera för åldern för antagning. Det finns emellertid en lång rad ytterligare fakto- rer som är intressanta att inkludera i analysen, dels för att försöka för- klara den sociala snedrekryteringen, dels för att de är av intresse att studera i sig själva. Vi har därför genomfört en serie logistiska regres- sionsanalyser i vilka vi inkluderat flera oberoende variabler. Dessa multipla analyser gör det möjligt att bryta ner den totala ef- fekten av SEI-variabeln i ett antal direkta och indirekta effekter av and- ra variabler. Som diskuterats tidigare är det av fundamental betydelse för tolkningen av resultaten vilka variabler som ingår i analysen till- sammans med SEI. En variabel som med självklarhet måste ingå i mo- dellen är gymnasiebetyget, eftersom tidigare forskning visat att den indirekta effekten av social bakgrund som medieras av skolprestationer är minst lika betydande som den direkta effekten. Mot bakgrund av de resultat som tidigare presenterats i detta kapitel är det också lämpligt att inkludera kön som en oberoende variabel. Eftersom högskoleprovet utgör en viktig faktor för tillträde till Högskoleutbildning bör det också inkluderas i modellen. Om provresultat används som oberoende varia- bel innebär det dock att endast de som tagit provet kan inkluderas i analysen, vilket innebär att endast en mindre del av populationen kan studeras, med därav åtföljande begränsningar i resultatens generaliser- barhet. Ett alternativ är då att istället för provresultat inkludera det an- tal gånger en person tagit högskoleprovet (0, 1, 2, och 3 eller fler gång- er). Detta gör det möjligt att inkludera hela materialet i analysen, och gör det också möjligt att undersöka betydelsen av upprepad provtag- ning till olika utbildningsprogram. En variabel som också är av stort intresse att studera är invandrar- status. Av skäl som vi tidigare anfört, nämligen att denna variabel har en direkt påverkan på måtten på social bakgrund och skolprestationer, kan dock en multipel analys leda till en överkorrigering av effekten av invandrarstatus. Av detta skäl har vi inte inkluderat denna variabel i analyserna. I tabell 10 presenteras resultaten av en analys där övergång till nå- gon form av högskoleutbildning utgör beroendevariabel och social Prestationer och prestationsskillnader skola 195 bakgrund, högskoleprovstagning, gymnasiebetyg och kön fungerar som förklarande variabler. Tabellen sönderfaller i sex delar, och varje del redovisar den direkta effekten av en förklarande variabel när övriga variabler hålls konstanta. Vi kan då först av allt notera att den direkta effekten av att tillhöra SEI I jämfört med SEI VII är betydligt mindre än den totala effekten. Enligt tabellen uppgår den direkta effekten till mellan 1,3 till 2,4, me- dan den totala effekten, som vi i tidigare analyser konstaterat, låg i in- tervallet 4,5 till 8,6 (se tabell 8). Detta innebär att den sociala bakgrun- den huvudsakligen verkar genom indirekta effekter i form av de övriga i analysen ingående variablerna. En sådan medierande variabel är gym- nasiebetyg, som har betydande samband med såväl social bakgrund som med övergång till högre studier, och då i synnerhet för övergång vid 19 till . Betydelsen av betygsvariabeln är i huvudsak över kohorterna, men har en minskande betydelse över ålder. En annan variabel som är av stor betydelse för antagning till högskolan är antalet gånger personen tagit högskoleprovet, vilket vi ovan visat har samband med social bakgrund. För övergång till högskolan efter erhålls höga oddskvoter, vilka ökar med antalet gånger högskole- provet tagits. Betydelsen av att ha tagit högskoleprovet ökar över kohorterna, och ökar också över ålder. De indirekta effekterna av social bakgrund över gymnasiebetyg och högskoleprov är som vi ser betydande, och de synes förklara huvudde- len av effekten av social bakgrund. Eftersom de indirekta effekterna antingen är konstanta eller ökar kan de inte förklara minskningen över kohorterna av den sociala snedrekryteringen. Av tabellen framgår dock att de direkta effekterna av SEI I minskar och denna minskning kan vara tillräcklig för att förklara hela minskningen av den totala effekten av social bakgrund. 196 Prestationer och prestationsskillnader skola Oddskvoter för övergång till högskola, multipla analyser Hela högskolan, SEI I vs SEI VII Högskoleprovet (1 gång vs 0) Högskoleprovet (2 gånger vs 0 gång) Högskoleprovet (3 gånger vs 0 gång) Kön (män vs kvinnor) Prestationer och prestationsskillnader skola 197 För variabeln kön gäller att siffror större än ett innebär att män är över- representerade i högskoleantagningen och siffror mindre än ett att kvinnor är överrepresenterade. För de flesta grupper ligger oddskvoter- na nära ett, vilket dock inte är fallet för åldersgrupperna där män är underrepresenterade. Detta kan förmodligen förklaras av männens värnpliktstjänstgöring. Det är intressant att notera att den multipla analysen utöver de yngsta åldersgrupperna inte visar på någon tydlig överrepresentation av kvinnor i högskolan trots att andelen kvin- nor som påbörjar högskoleutbildning enligt tabell 6 är betydligt högre än andelen män. En anledning till detta är att kvinnor har högre gymna- siebetyg än män, och att en del av den totala könseffekten sålunda för- av en indirekt effekt över gymnasiebetyg. Eftersom vi funnit att resultatmönstret varierar för utbildningar av olika längd har vi genomfört motsvarande analys uppdelad efter pro- gram av olika omfattning. I syfte att spara utrymme presenterar vi dock här endast en sammanställning av vissa av resultaten. Tabell 11 pre- senterar resultaten för övergång för korta, medellånga och långa utbildningsprogram. Som i tabell 10 avses direkta effekter av en variabel med övriga variabler under kontroll. Oddskvoter för övergång till högskola av olika längd , multipla analyser SEI I vs SEI VII Kön (män vs kvinnor) Högskoleprovet (3 gånger vs 0 gång) Det är här intressant att notera att för kohorterna födda –1974 kvarstår en svag direkt effekt för tillhörighet till SEI I på övergång till korta och medellånga utbildningar, medan det inte finns någon direkt effekt för kohorterna födda –1977 för dessa utbildningar. 198 Prestationer och prestationsskillnader skola långa utbildningarna kvarstår en direkt effekt av social bakgrund, men den minskar över kohorterna. Vi har tidigare noterat att både gymnasiebetyg och upprepad tagning av högskoleprovet har olika betydelse för olika utbildningar, vilket gi- vetvis återspeglar konkurrenssituationen vid antagningen. Det är emel- lertid intressant att notera att medan gymnasiebetyg och upprepad tag- ning av högskoleprovet har en låg och i huvudsak betydelse för övergång till korta och medellånga program, så minskar gymnasie- betygens betydelse över kohorterna medan betydelsen av upprepad provtagning ökar för övergång till de långa programmen. Könsskillnadsanalysen visar på en underrepresentation av män i korta utbildningar, och i synnerhet i medellånga utbildningar när hän- syn tas till betyg, provtagning och social bakgrund. För de långa ut- bildningarna finns däremot en överrepresentation av män. Dessa resul- tat kan givetvis också ses som en återspegling av det faktum att utbild- ningar där män är överrepresenterade (t.ex. civilingenjörsutbildningar- na) tenderar att vara långa, medan de utbildningar där kvinnor är över- representerade tenderar att vara korta. De senast presenterade analyserna höll ungdomarnas ålder och avsåg endast 19-åringarna. För att få inblick i ålderns betydelse presenteras även en analys där kohorten hålls och åldern tillåts variera. Tabell 12 presenterar resultaten för övergång till korta, medel- långa och långa utbildningsprogram vid 19–för kohorten född . Oddskvoter för övergång till högskola vid olika åldrar, födda , multipla analyser SEI I vs SEI VII Kön (män vs kvinnor) Högskoleprovet (3 gånger vs 0 gång) Prestationer och prestationsskillnader skola 199 Åldern vid antagning uppvisar ett mycket varierande sambandsmönster med de olika analyserade faktorerna. För samtliga typer av utbildningar är betydelsen av den sociala bakgrunden lägre vid övergång i de yngsta åldrarna (19–) än i åldrarna strax över 20 och minskar sedan. Be- tydelsen av gymnasiebetyg blir successivt mindre vid övergång till långa utbildningar i åldrarna medan betydelsen av upp- repad högskoleprovstagning ökar kraftigt . Övergång till högre utbildning: Några observationer och slutsatser De analyser som presenterats i detta avsnitt synes måhända vara komplexa och svåröverskådliga, men vissa huvudresultat framstår dock som klara och entydiga. Ett sådant resultat är att den sociala sned- rekryteringen till högre utbildning minskat något . Detta gäller utbildningar av olika omfattning, med undantag för de långa utbildningarna där en minskning av den sociala snedrekrytering- en endast kan observeras för direktövergången från gymnasium till högskola, men inte för övergång vid högre ålder. Resultatmönstret liknar i flera avseenden det vi fann vid analysen av övergång mellan grundskola och gymnasieskola. Där pekade vi på att den relativt sett bättre tillgången på platser i studieförberedande gym- nasieutbildning lett till minskande antagningskrav, vilket i sin tur med- fört en minskad indirekt effekt av social bakgrund via studieresultat i . Även inom högskolan har antalet studieplatser ökat kraf- tigt , men här har också efterfrågan ökat kraftigt. Nå- gon minskning av betydelsen av gymnasiebetyg och högskoleprov över kohorterna kan inte heller noteras. Den minskande sociala snedrekryte- ringen till högre studier kan därför inte förklaras av utbyggnaden av högskolan. Det är däremot rimligt att söka en del av förklaringen till den mins- kade snedrekryteringen på högskolenivå i den minskade snedrekryte- ringen på gymnasienivå, eftersom högskolestuderande i allt väsentligt rekryteras från den grupp som avslutat studieförberedande gymnasieut- bildning. Från vårt nuvarande analysunderlag är det svårt att avgöra i vilken utsträckning de förändrade rekryteringsmönstren till studieförbe- redande gymnasieutbildning kan förklara den minskande sociala sned- rekryteringen till högskolestudier. Sannolikt måste dock även andra mekanismer identifieras för att fullt ut förklara förändringarna. En kompletterande förklaring är att den svaga arbetsmarknaden un- der påverkat de socialgruppsrelaterade mönstren av val mellan utbildning och arbete. Ett huvudresultat från tidigare forskning om social snedrekrytering är att personer med ursprung i högre social- 200 Prestationer och prestationsskillnader skola grupper söker sig till högre utbildning även då studieresultaten från tidigare utbildningsnivåer inte är så goda, medan val av utbildning för personer med ursprung i lägre sociala klasser i högre grad är beroende av tidigare studieprestation (se t.ex. och , 1993; Härnqvist, 1999). vi studerat här har emellertid arbetsmarknadssituationen varit sådan att arbete endast i begränsad utsträckning varit ett tillgängligt alternativ till högre studier. Detta kan då ha medfört ett minskat beroende av tidigare studieprestationer för beslutet att välja högre utbildning även inom lägre socialgrupper. Detta torde i sin tur medföra att antagningen till högre studier i större ut- sträckning bestäms av studiemeriter än av socialgruppsbetingade val- mönster. Detta resonemang om hur arbetsmarknadssituationen influerar den sociala snedrekryteringen framförs här som en hypotes att undersökas i den fortsatta forskningen. Ett sätt att göra detta är studera förändringar i interaktionseffekten mellan social bakgrund och studieresul- tat med avseende på val av högre utbildning. De här studerade kohor- terna skulle då behöva jämföras med kohorter som avslutat gymna- sieutbildning i en mer gynnsam arbetsmarknadssituation, som t.ex. UGU-materialet för personer födda . Så här långt har diskussionen huvudsakligen avsett den direkta ef- fekten av social bakgrund. En jämförelse mellan den totala effekten och den direkta effekten visar emellertid att huvuddelen av den sociala bakgrundens inverkan medieras av de övriga variablerna i modellen, och då framförallt av gymnasiebetyg och högskoleprovstagande. Som vi tidigare visat föreligger ett samband mellan social bakgrund och bå- de gymnasiebetyg och högskoleprovsresultat, där det senare sambandet delvis orsakas av en större benägenhet till upprepat provtagande i högre socialgrupper.