sou · GOB318 · 2001-01-01 00:00:00 — i vilken utsträckning är kvinnoorgani- sationernas främsta syfte utifrån organisationernas stadga att arbeta för jämställdhet mellan kvinnor och män och i vilken utsträckning handlar organisationernas konkreta verksamhet i praktiken om jämställdhet? Den sista frågan är det betydligt svårare att ta ställning till än de tidigare, dels eftersom verksamhetsberättelser långt ifrån alltid täcker den verksamhet som faktiskt bedrivits. För att kunna ta ställning till stödets måluppfyllelse görs i det följande en presentation av de kvinnoorganisationer som fått del av statsstödet till kvinnoorganisationer. Presentationen görs utifrån det material som organisationerna själva ställt till utredningens förfogande samt material som inlämnats till departementet tillsammans med stödansökningar. Även organisationernas tidningar/tidskrifter har använts. Dessutom har utredningen sammanträffat med alla kvinnoorganisationer som sökt stöd för att i direkt kontakt med dem få en bild av deras verksamhet samt deras upplevelse av dagens situation. I anslutning till det har kvin- noorganisationerna fyllt i en enkät rörande varje organisations med- lemsstruktur, ekonomiska situation, statsstödets betydelse för organisa- tionen och i vilken utsträckning de själva uppskattar att ensamstående kvinnor med barn samt kvinnor med annan etnisk eller kulturell bak- grund än den svenska deltar i deras verksamhet. Statistik över med- lemsutveckling och fördelning av stöd presenteras också. I det följande redogörs för en tidigare utvärdering av stödet till kvinno- organisationer som gjordes . Därpå följer en redovisning av handläggningen av stödet och vilka organisationer som fått stöd, orga- nisationernas medlemsutveckling samt formerna för stödet. Kvinno- organisationerna karaktäriseras sedan och därefter följer en presentation av de olika kvinnoorganisationerna. dras slutsatser utifrån framställningen. efter att stödet till kvinnoorganisationer inrättats gjordes en ut- värdering för att undersöka om stödet fått avsedd effekt. I utvärderingen tog man sin utgångspunkt i stödets betydelse för olika kvinno- organisationer samt att avsikten med stödet var att tillförsäkra dessa organisationer en ekonomisk bas (1992:114). Det konstaterades att stödet också inneburit en viss bastrygghet som gjort det lättare att pla- nera verksamhet och bedriva kurser etc. Dessutom hade rättvisa upp- nåtts genom att kvinnoorganisationerna kommit att jämställas med andra organisationer som fått organisationsstöd. Stödet innebar även att vissa av kvinnoorganisationerna kunde bli berättigade till stöd på lokal nivå från kommuner och landsting. Huruvida stödet bidragit till att uppnå jämställdhet mellan kvinnor och män ansåg man sig inte kunna ta ställning till, utan framhöll i stället att det var en forskningsfråga som borde kunna relateras till t.ex. . Stödets betydelse för de olika kvinnoorgansationerna varierade dock enligt utvärderingen. För en del av organisationerna var medlemsintäk- terna huvuddelen av inkomsterna och för andra statsstödet. För de poli- tiska kvinnoförbunden betydde partistödet mer för ekonomin än stats- stödet. Utvärderingen slog också fast att det inte fanns någon enhetlighet i det stöd som organisationerna fick från olika håll. Ett problem som uppmärksammades var de sjunkande medelemstalen, något som drabbade i stort sett alla organisationer. Mot bakgrund av det föreslogs att stödet skulle utformas så att det stimulerade till förnyelse. 48 Utvärdering av stödet till kvinnoorganisationer förslaget att behålla stödet i sin existerande form i avvaktan på en utredning om stöd till ideella organisationer. Vikten av att göra en striktare tolkning av målet med stödet och en prioritering av vilka kvinnoorganisationer och vilka verksamheter som uppfyllde de grundläggande kriterierna poängterades (Ds 1992:114). Slutsatserna i utvärderingen ledde till en ändring av gällande regler om fördelningen av statsstödet till kvinnoorganisationer. För att stimu- lera till förnyelse delades således stödet upp i två former. ett grundstöd och ett rörligt stöd. Det rörliga, stödet ges endast till kvinnoorganisa- tioner som får grundstöd och är speciellt avsett för utveckling och för- nyelse av kvinnoorganisationernas verksamhet (§ 9, 1982:865). Stödet till kvinnoorganisationer består , som nämnts ovan, av två delar, ett grundstöd och ett rörligt stöd. Grundstödet utgår till organisa- tioner med minst 1 500 medlemmar. Fram till och med /95 dela- des endast grundstöd ut, samt en rörlig del till organisationer med mer än 3 000 medlemmar. /96 fick alla organisationer möjlighet att söka det rörliga stödet, vilket syftade till att skapa förnyelse och utveckling av organisationernas verksamhet. Organisationerna ansöker särskilt om detta stöd under rubriken till förnyelse och utveckling av kvin- noorganisationernas verksamhet där den planerade verksamheten be- skrivs. Detta stöd har haft karaktär av projektstöd. Stödet till kvinnoorganisationer har utgjorts av ett belopp på . Stödet har handlagts vid folkrörelseenheten vid och vid samma enhet som funnits vid Civil-, Inrikes- och Kommundepartementen. Fr.o.m. ansökningar för har sista ansökningsdatum legat . Förändringen av ansökningstiden skedde i anslutning till att budgetåret ändrades till kalenderår. Vid bedömningen av ansökningarna har man huvudsakligen varit hänvisad till att använda schabloner och det har i allmänhet inte utretts närmare om en organisation som åtminstone till det yttre varit en kvin- noorganisation i förordningens mening verkligen arbetat för jämställdhet så som det definieras av riksdag och regering. Det har endast varit Tabellen finns endast i den tryckta upplagan. 50 Utvärdering av stödet till kvinnoorganisationer möjligt att ta ställning till ansökningarna om stöd utifrån de formella kriterier som satts upp i förordningen beträffande antal medlemmar, täckning över landet samt formell struktur. Ett annat resultat av den bristande kontinuiteten i stödets handlägg- ning har varit att projektansökningarna (inom ramen för det rörliga stö- det) för förnyelse och utveckling av organisationerna och deras verk- samhet inte har varit föremål för kvalitativ bedömning. Projektstöden har delats ut med hjälp av schablon i relation till organisationens storlek (stöd per medlem). Det har inte skett någon tillfredsställande uppföljning av hur förny- else- och utvecklingsarbetet bedrivits. Organisationerna har i många fall inte avrapporterat resultatet av sitt förnyelse- och utvecklingsarbete, vare sig beträffande ekonomi eller verksamhet. Därmed kan man heller inte bedöma huruvida det rörliga stödet uppfyllt sitt syfte, nämligen att vitalisera organisationerna och deras verksamhet. Tidsaspekten i handläggningen av stödet har varit föremål för dis- kussion bland kvinnoorganisationerna. När ansökningstiden har satts till och besked om huruvida man fått medel i vissa fall har dröjt ganska långt in , har organisationen inte kunnat sjösätta de projekt som planerats förrän tämligen sent. Då nästa ansökan skall lämnas in igen skall projektet redovisas, vilket i praktiken innebär att ett projekt som var planerat att löpa under måste genomföras på . Detta problem gäller även organisationsstödet eftersom det är nödvändigt för den allmänna verksamhetsplaneringen att veta vilka resurser som finns att tillgå. 4.5Organisationer, medlemmar och stöd Gemensamt för kvinnoorganisationerna är främst att huvuddelen av medlemmarna består av kvinnor. Kvinnoorganisationernas inriktning spänner över ett mycket brett fält av verksamheter. De arbetar alltså in- om vitt skilda områden såsom politik (de politiska kvinnoförbunden), verksamheter kopplade till kvinnors traditionella arbetsuppgifter enligt rådande könsarbetsdelning (husmodersförbunden), konsumentfrågor, freds- och solidaritetsfrågor, våld mot kvinnor och kvinnors situation på arbetsmarknaden m.m. Tabellen finns endast i den tryckta upplagan. 52 Utvärdering av stödet till kvinnoorganisationer Antalet organisationer som söker stöd har ökat . Inledningsvis var det tio organisationer som fick stöd, dvs. för /83 – Centerkvinnorna, , , och samhälle (nu och samhälle), , Moderata kvinnoför- bundet, internationella föreningar för invandrarkvinnor RIFFI, S-kvinnor, och Yrkeskvin- nors riksförbund. Inför /85 tillkom tre organisationer – , , (Wizo) – och året därpå ytterligare en kvinnoorganisation – för kvinnojourer i (Roks). Därefter kom ytterligare en organi- sation, Haro (f.d. Hemarbetandes riksorganisation), för valfrihet, jämställdhet & föräldraskap – att få stöd /88. /91 tillkom åter två nya organisationer – och (). Därmed började även de religiösa kvinnoorganisationerna att söka statsstöd för kvinnoorganisationer och först var alltså SEK. Sedan kom (1993/94), (1995/96), Kvinnor för mission (1998) och slutligen Kvinnor i (1999). Ytterligare en kvinnoorganisation har tillkommit under dessa år, nämligen Fristående husmodersförbunden (1997) som är en utbrytning ur dåvarande och samhälle. Flera av kvinnoorganisationerna har förlorat sitt stöd på grund av att de inte längre uppfyller kraven på minsta antal medlemmar, spridning över landet eller krav på organisationsform. Dessa organisationer utgörs av , Mo- deratkvinnor, , kvinnoför- bund och . har valt att inte söka stöd eftersom de befunnit sig i en omstöpningsfas. De flesta kvinnoorganisationerna har vikande medlemssiffror och för många av organisationerna beror det på svårigheter att nyrekrytera i samband med pågående generationsväxling. Detta innebär alltså i sak inte att organisationerna inte alls rekryterar nya medlemmar utan att bortfallet är större än nyrekryteringen. Tabellen finns endast i den tryckta upplagan. 54 Utvärdering av stödet till kvinnoorganisationer De vikande medlemstalen gäller dock inte alla organisationer. Det finns några som växer. Till dessa hör RIFFI, Internationella kvinnoför- bundet och . Medlemsminskningens omfattning varierar också mycket mellan de olika organisationerna. varierade minskningen av medlemsantalet från () till (). Statsstödet innebär för de flesta organisationerna att man har en grund- trygghet som gör det möjligt att planera verksamhet på . Såväl grundstödets andel av de totala inkomsterna som dess betydelse för organisationerna varierar emellertid avsevärt. För de små organisatio- nerna, som saknar koppling till parti eller trossamfund, är stödet avgö- rande för deras förutsättningar att bedriva verksamhet på riksnivå, men även för de lite större organisationerna är det betydelsefullt. Inom par- tiernas och trossamfundens kvinnoorganisationer understryker man att statsstödet medför en högre grad av självständighet och större möjlighet att driva kvinnofrågor. För kvinnoorganisationerna med koppling till trossamfund är stödet ofta det enda de får vid sidan av medlemsavgifter och projektstöd av olika slag. Däremot tycks de kunna dra nytta av sina moderorganisatio- ner när det gäller lokaler och kontorsutrustning. De politiska kvinnoför- bunden får i olika utsträckning del av partistödet och kan dela lokal, hemsida etc. med moderpartierna. De mindre kvinnoorganisationerna som förlorat sitt stöd kan för ögonblicket upprätthålla sin verksamhet. De råkar in i en ond spiral där minskad verksamhet till följd av det uteblivna statsstödet gör att många medlemmar inte ser att organisationen gör något varpå de slutar att be- tala medlemsavgifter, som inga nya medlemmar lockas till organisationen eftersom att de inte ser att den finns. För dessa organi- sationer har det uteblivna statsstödet inneburit att deltidstjänster dragits in, utskick och medlemsinformation minskats, olika verksamheter måste bedrivas hos enskilda medlemmar, telefoner, lokaler etc. har dragits in, resor måste betalas av medlemmarna själva osv. 4.5.4Den rörliga delen av stödet Det rörliga stödet för förnyelse och utveckling betalas ut till de organi- sationer som särskilt ansökt om det. Det kan gälla projekt som syftar till att engagera nya grupper av kvinnor, inte minst unga och att stödja de lokala organisationerna i att finna nya former för verksamheten. Det kan också handla om att finna strategier för att stärka den egna organisationens ekonomiska oberoende. 1994/95:100, Bil. I budgetpropositionen /97 omtalas det rörliga bidraget som ett projektbidrag, infört under , Det rörliga bidraget som var medlemsbaserat, har från och med innevarande budgetår gjorts om till ett projektbidrag för förnyelse och utveckling av kvinnoorganisationernas arbete. 1996/97:1, Utgiftsområde 14). Stödet har utnyttjats på lite olika sätt av kvinnoorganisationerna. Tre användningsområden kan urskiljas: 1)projekt som främst syftat till att rekrytera nya medlemmar och/eller förnya organisationens struktur 2)projekt, av olika slag, som varit i tiden väl avgränsade verksamheter 3)stödet har gått in i den allmänna budgeten Många av projekten har emellertid ofullständiga rubriker och projekt- beskrivningarna är ofta outvecklade. Det är i flera fall svårt att avgöra vad organisationen faktiskt tänkt sig att göra. Å andra sidan finns det också många väldigt goda och välformulerade verksamheter som verk- ligen syftar framåt och som behandlar högst relevanta och aktuella företeelser i samhället.2 Det grundläggande syftet med det rörliga stödet tycks inte ha stått helt klart för organisationerna. Stödet har av många organisationer sna- rast uppfattats som ett extra verksamhetsstöd. Utifrån stadgarna kan de organisationer som fått bidrag delas in i två grupper: a) organisationer som har jämställdhetsmål inskrivna i syfte eller ändamålsparagrafer och b) organisationer som inte har jämställdhet 2 För en översikt över de ansökningar till vilka delfinansieringar bifallits inom ramen för det rörliga stödet, se bilaga sist i detta kapitel. 56 Utvärdering av stödet till kvinnoorganisationer som mål eller syfte för verksamheten. Vid en sådan uppdelning skulle utfallet bli det följande: Haro (f.d. Hemarbetandes riksorganisation) Svenska ekumeniska kvinnoförb. Till detta skulle man kunna lägga den utgångspunkt som organisatio- nerna har i sin verksamhet, dvs. några av organisationerna har arbete för jämställdhet i fokus för sin verksamhet medan andra har jämställdhet som ett delmål i annan verksamhet. Följande organisationer har renodlat jämställdheten som utgångspunkt: 3 Wizo har inte jämställdhet med i stadgarna som ett syfte för organisationens verksamhet, men verksamheten har i sig en klar jämställdhetsprofil. för kvinnojourer i Roks En del av trossamfundens kvinnoorganisationer har sin religiösa över- tygelse i centrum och utifrån denna vill de införa ett kvinnoperspektiv såväl på det religiösa planet som rent organisatoriskt/strukturellt. Till dessa hör: En svårare fråga är om organisationerna i sin verksamhet faktiskt aktivt arbetar för jämställdhet mellan kvinnor och män. (2 §, Förordning om statsbidrag till kvinnoorganisationernas centrala verksamhet, 1982:865). Utifrån det tillgängliga materialet är det i några fall tveksamt om orga- nisationerna arbetar aktivt för jämställdhet mellan kvinnor och män, sett utifrån riksdags och regerings utgångspunkt för hur ett jämställt samhälle ser ut. Beträffande följande organisationer kan ett frågetecken sättas: I § 6 Förordningen (1982:865) om statsbidrag till kvinnoorganisatio- nernas centrala verksamhet står det Varje enskild person som delar kvinnoorganisationens grundvärderingar och mål samt godtar dess stadgar skall kunna ansluta sig till organisationen. 58 Utvärdering av stödet till kvinnoorganisationer är personligt och organisationen skall vara öppen för alla. Två av orga- nisationerna lever , på olika grunder, inte upp till dessa kriterier, nämligen Haro och Moderatkvinnorna. Beträffande Haro rör problematiken det individuella medlemskapet, eftersom denna organisation tillämpar familjemedlemskap. Haro består inte enbart av enskilda personer som blivit medlemmar utan förmodligen till stor del av familjer. En konkret konsekvens av det är att organi- sationen numerärt kanske inte ens skulle vara berättigad till stöd om medlemskapet hade räknats individuellt. Dessutom uppstår ytterligare ett problem. Om familjemedlemmar räknas som medlemmar innebär det att man inte med säkerhet kan veta att alla medlemmar aktivt tagit ställning för en organisation och dess verksamhet. Detta blir särskilt prekärt när det också handlar om barn i familjer.4 När det gäller Moderatkvinnorna är problemet av ett helt annat slag. För att vara med i detta nätverk måste man vara medlem i Moderata samlingspartiet och därmed är inte nätverket formellt öppet för alla, utan bara för dem som är medlemmar i Moderata samlingspartiet. 4.6.4Ensamstående mödrar och invandrarkvinnor Några få av kvinnoorganisationerna har verksamhet som riktar sig direkt till ensamstående mödrar. Däremot driver många av organisationerna krav som berör ensamstående kvinnors situation. Beträffande invandrarkvinnor är det tre organisationer som utmärker sig särskilt, RIFFI, och Wizo. Dessa avser i olika utsträckning att organisera just invandrarkvinnor. När det gäller Wizo rör det dock främst rysk–judiska flyktingar. Även andra organisationer har haft riktade aktiviteter mot just invandrarkvinnor som t.ex. Center- kvinnorna och . Kvinnoorganisationerna poängterar generellt att deras organisationer är öppna för alla kvinnor och i de flesta fall även för män, dvs. även invandrarkvinnor och ensamstående mödrar. Organisationerna lämnar emellertid inte några uppgifter om medlemmarnas etniska ursprung. 4 Haro uppmanar aktivt sina medlemmar att teckna familjemedlemskap och att därvid ange alla barn . Se Harobulletinen Nr. 3.-98, s.4. Bildat år: 1933. Uppgivet antal medlemmar 1998: 37 261. Uppbär stöd sedan starten. Centerkvinnorna är en fristående rikstäckande politisk kvinnoorganisa- tion knuten till och deltar i arbetet med att förverkliga program. Centerkvinnornas målsättning är att uppnå ett samhälle där kvinnor och män har samma möjligheter att påverka sam- hällsutvecklingen, samma möjligheter och villkor i arbetslivet och sam- ma skyldigheter och ansvar för barnens omvårdnad. I detta ligger även att uppsöka och motivera kvinnor till politiskt engagemang. Centerkvinnorna har arbetat med kvinnligt företa- gande inom tjänstesektorn, främst inom turism-, miljö- och kultursekto- rerna och producerat mötesmaterial kring frågan om kvinnofrid. De be- driver även internationell verksamhet i form av bistånd och deltagande i internationella kvinnliga nätverk. Den genomsnittliga åldern i Centerkvinnorna är . Organisa- tionens inkomster är fördelade på partistöd, lotterier, medlemsinkomster samt projektmedel från bl.a. vuxenskolan och SIDA. I vilken utsträckning ensamstående mödrar och invandrarkvinnor är representerade i verksamheten känner man inte till, däremot har man startat ett projekt i samarbete med för att bedriva verksamhet tillsammans med invandrarkvinnor i fyra kommuner. Centerkvinnorna har en hemsida (). Centerkvinnorna tillämpar individuellt medlemskap. 5 Avsnittet bygger huvudsakligen på stadgar, riktlinjer, verksamhetsberättelser, organisationstidskifter och övrigt material som föreningarna skickat in till utredningen efter förfrågan (Dnr. 9/99), enkätsvar till utredningen (Dnr. 17/99) samt tidigare utredningar av stödet till kvinnoorganisationer (Ds 1992:114, SOU 1980:44). Vidare har de olika organisationernas tidskrifter studerats i de fall sådana ges ut samt eventuella hemsidor. 60 Utvärdering av stödet till kvinnoorganisationer liberalernas kvinnoförbund (FPK) Bildat år: 1935. Uppgivet antal medlemmar : ingen uppgift (medl. : 2 132). Uppbar stöd från starten t.o.m. . liberalernas kvinnoförbunds uppgift är att verka för en libe- ral samhällsåskådning och jämställdhet mellan kvinnor och män inom olika samhällsområden samt för att få kvinnor med liberal åskådning aktiva inom politiskt arbete och för att få en rättvis, minst femtio- procentig representation av kvinnor i olika politiska församlingar. FPK har främst inriktat sig på att rekrytera kvinnor till politiken, att stärka och stötta de kvinnor som arbetar politiskt inom FPK, samt tre sakområden, nämligen kvinnor och hälsa, våld mot kvinnor och kvinnors situation på arbetsmarknaden. Internationella kontakter och biståndsarbete utgör också en viktig del av verksamheten. Bl.a. har man deltagit i demokratiprojekt i och är engagerade i Women. FPK:s medlemmar består till största delen av medelålders kvinnor. Inkomsterna består av medlemsavgifter samt stöd från moderpartier. har man inte sökt statsstöd. FPK har en hemsida (/fpk/). liberalernas kvinnoförbund tillämpar individuellt med- lemskap. Fredrika-Bremer-Förbundet (FBF) Bildat år: 1884. Uppgivet antal medlemmar : 1 998. Uppbär stöd sedan starten. FBF har till uppgift att förverkliga jämställdhet mellan kvinnor och män med samma rättigheter och samma skyldigheter i hem, yrkesliv och samhälle. För att nå sitt mål skall förbundet påverka den allmänna opinionen, tillvarata kvinnors intressen i samhället, följa lagstiftnings- frågor och verka som remissinstans, bedriva upplysnings- och studie- verksamhet genom föredrag, konferenser och kurser samt deltaga i internationell kvinnorörelse (enligt stadgar med ändringar ). FBF befinner sig liksom många andra organisationer i en omvälv- ningsfas där man söker nya former för sin verksamhet. att vid sidan av den mer traditionella organisationen upprätta nätverk och ad-hoc-grupper. har FBF kvinnliga medlemmar och organisationen har alltid varit öppen även för män. Åldersfördelningen varierar kraftigt i olika kretsar. I storstadskretsar och vid universitetsorter är åldersfördel- ningen jämnast. Organisationens inkomster består av medlemsavgifter, statsstöd samt administrativa stöd för att förvalta förbundets stiftelser. Förbundet vänder sig till alla i sin verksamhet och har i sitt opinionsbil- dande arbete bl.a. tagit upp de försämrade möjligheterna att få rättshjälp vid skilsmässa och på så sätt stött ensamstående mödrar. FBF ger ut tidskriften . FBF har en hemsida (). FBF tillämpar individuellt medlemskap. Fristående husmodersförbunden (FHF) Bildat år: 1992 (utbrytning ur dåvarande och samhälle). Uppgivet antal medlemmar : 4 097. Uppbar statsstöd och . Syftet med Fristående husmodersförbunden är, att handlägga remisser, utarbeta skrivelser till myndigheter och institutioner i frågor inom för- bundens verksamhetsområden, att verka för kvinnors och mäns lika rät- tigheter och skyldigheter i hem, yrkesliv och samhälle, att värna om barns levnadsförhållanden, att värna om kultur och miljö, att i övrigt ombesörja förekommande gemensamma administrativa ärenden. FHF består av från , , och . Verksamheten som bedrivs har i huvudsak samma inriktning som inom och samhälle. Man utgår huvudsakligen från kvinnors traditionella verksamhetsområden, ofta relaterat till större samhälleliga sammanhang, i sina arrangemang. Verksamheterna sker i form av temamöten, kurser och studiebesök. Den internationella verksamheten rör främst biståndsverksamhet inriktad mot barn. Samarbete förekommer med flera andra organisationer och aktiviteter bedrivs genom och . FHF har medlemmar i all åldrar från 25–, men med tyngdpunkt inom åldersgruppen 40–. Lokalföreningarna har medlemsintäkter, av vilka en del går till länsförbunden. FHF centralt har inga inkomster utöver det statsstöd man tidigare fick. I vilken utsträckning ensamstå- 62 Utvärdering av stödet till kvinnoorganisationer ende mödrar deltar i verksamheten är oklart. I finns såväl finska, norska och samiska kvinnor representerade. Fristående husmodersförbunden tillämpar individuellt medlemskap. Haro (f.d. Hemarbetandes riksorganisation) – för valfrihet, jämställdhet & föräldraskap Bildat år: 1981. Uppgivet antal medlemmar 1998: 3 100. Statsstödsberättigad /88. När organisationen bildades hade den namnet Hemarbetandes riksorganisation – Haro. Syftet var att förändra det familjepolitiska kli- matet och att opponera mot makthavarnas ensidiga satsning på kom- munal barnomsorg.