sou · GOB360d1 · 2001-01-01 00:00:00 — 2 avsåg odenaturerad etylalkohol med en alkohol- halt av mindre än 80 volymprocent; sprit, likör och andra spritdrycker. Som exempel på teknisk sprit kan nämnas finsprit (sprit med en alkoholhalt på 95–96 volymprocent). Med alkoholhaltigt preparat förstås, enligt 1 § andra stycket LFT, en vara som innehåller mer än 1,8 viktprocent etylalkohol och som inte är hänförlig till tulltaxenummer 22.03–22.07 eller 22.08 B. 1 eller B. 2 och inte heller är sådant läkemedel som omfattas av läkemedelslagen. Tulltaxenummer 22.03–22.06 omfattade olika slag av alkoholhaltiga drycker. Som exempel på preparat som inte är avsedda för förtäring kan nämnas parfym, spolarvätska och etanolhaltiga drivmedel. Bland preparaten i den andra kategorin, alltså de som motsatsvis är avsedda för förtäring, finns exempelvis aromer, marmelad spetsad med samt chokladpraliner med likör. 70 Rättslig reglering – en översikt Som i viss mån framgått förekommer teknisk sprit, ibland benämnt som etanol, i ett mycket stort antal olika vardagliga produkter. Skälet till att etanol i så stor utsträckning används för och vid yrkesmässig framställning av olika produkter, och för andra tekniska m.fl. ändamål, är att den i flera avseenden är överlägsen andra jämförbara produkter. Etanolen är, obeskattad, relativt billig. Den är ett mycket bra och i vissa fall svårersättligt lösningsmedel. Den har en god desinfektionsförmåga och svag lukt. Vidare avdunstar den snabbt och är i förhållande till andra lösningsmedel mindre toxisk (giftig). Tillstånd och tillsyn, m.m. Införsel/import, försäljning och inköp inom landet av teknisk sprit kräver normalt tillstånd, medan tillståndskravet för alkoholhaltiga preparat är begränsat till införseln/importen. Försäljningen av alkoholhaltiga preparat är enligt 5 § 1 mom. LFT i princip fri. Av 3 § LFT följer emellertid att alkoholhaltiga preparat som inte är avsedda för förtäring normalt inte får föras in eller säljas i landet utan att först ha denaturerats (gjorts otjänliga för förtäring) på det sätt föreskrivit eller annars godkänt. I praktiken är försäljning av ett visst preparat inte möjlig utan föregående prövning och godkännande av . För all hantering av såväl teknisk sprit som alkoholhaltiga preparat ej avsedda för förtäring, gäller att produkterna i princip skall vara denaturerade. I LFT saknas bestämmelser om vilka förutsättningar som skall vara uppfyllda för att de olika tillstånden skall beviljas. Det har i första hand varit tillståndsmyndighetens uppgift att i överensstämmelse med lagens syfte utforma kriterierna för tillstånd. Möjlighet till administrativa ingripanden finns för Läkemedels- verket genom meddelande av varning, försäljningsförbud eller återkallelse av tillstånd. Om verket begär det skall den som säljer eller i handelssyfte eller för yrkesmässig förbrukning för in teknisk sprit eller alkoholhaltiga preparat, liksom den som köper teknisk sprit enligt särskilt tillstånd eller annars för yrkesmässig förbrukning, lämna tillträde till de lokaler som används i verksamheten. Vidare skall denne tillhandahålla handelsböcker och övriga handlingar hörande till verksamheten samt utan ersättning biträda med behövlig handräckning och lämna erforderliga varuprov. beslut enligt lagen gäller där inte annat förordnas. Verkets beslut enligt lagen får överklagas till allmän Rättslig reglering – en översikt 71 Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Vad gäller teknisk sprit och alkoholhaltiga preparat som avses föras in över gräns gäller att kan kontrollera dessa slag av varor vid såväl den yttre gränsen (gränsen mot tredje land) som den inre gränsen (gränsen mot annat EU-land). EU-inträdet innebar inga förändringar vad gäller kontroll- möjligheterna vid den yttre gränsen. har fortfarande rätt att kontrollera att förekommande importrestriktioner efterlevs. Bestäm- melserna beträffande verkets kontrollbefogenheter i detta avseende finns i tullagen (1994:1550) med följdförfattningar och i lagen (1960:418) om straff för varusmuggling (varusmugglingslagen). Vad beträffar kontrollmöjligheterna vid den inre gränsen gäller att såväl teknisk sprit som alkoholhaltiga preparat skall anmälas vid införseln om rätt att föra in varorna inte föreligger, dvs. en anmälan skall ske om tillstånd saknas; se 3 § 10 och 4 § lagen (1996:701) om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen (inregränslagen). För kontrollen av att denna anmälningsskyldighet fullgörs har givits i princip samma befogenheter som vid yttre gräns vad gäller att undersöka t.ex. transportmedel, containrar och handresgods; se 7 § inregränslagen. Utöver nämnda administrativa ingripanden finns straff- sanktionerade bestämmelser. Straffbestämmelserna tar sikte på bl.a. olovlig försäljning av teknisk sprit och olovligt förfarande med sådan sprit (sistnämnda brott består i olovligt borttagande eller försvagande av denaturering i teknisk sprit eller alkoholhaltigt preparat). Straffskalan är böter eller fängelse i högst . Är brottet grovt döms till fängelse . Som nämnts tidigare gäller fr.o.m. att den som förvärvar eller innehar olovligt renad teknisk sprit eller alkoholhaltigt preparat döms till böter eller fängelse i högst två år14. I övrigt finns bl.a. regler om straffskatt, krav på medgivande till åtal samt vite. 14 SFS 1999:1003, prop. 1998/99:134, bet. 1999/2000:SoU4 och rskr. 1999/2000:42. 72 Rättslig reglering – en översikt 2.3.1Tidigare förslag och ändringar pågick i ett arbete med förslag till ny lagstiftning om handel med tekniska alkoholprodukter, vilket i allt väsentligt grundade sig på förslag i betänkandet Handel med teknisk sprit m.m. (SOU 1986:35). Över- väganden i samband med förhandlingar om ett medlemskap i medförde emellertid att proposition lades fram endast i den del som avsåg möjligheten att ta ut kontrollavgifter för att täcka statens kostnader för tillsyn enligt lagen15. har det gjorts ändringar i LFT av i huvudsak redaktionell karaktär dels i samband med att reglerna i förordningen (1963:654) om försäljning från apotek av alkoholhaltiga läkemedel och teknisk sprit m.m. fördes in i lagen fr.o.m. , dels i samband med ikraftträdandet av alkohollagen . Under detta lagstiftningsarbete, som bl.a. syftade till att anpassa den svenska alkohollagstiftningens regler för införsel/import, utförsel/export, tillverkning och partihandel med alkoholdrycker till och senare anslutning till EU, uttalade regeringen att även om en omarbetning av LFT inte krävdes på grund av så vore det angeläget med en översyn av LFT . Denna översyn motiverades inte minst av behovet av en språklig översyn av lagen. Tid för en sådan översyn fanns dock inte i samband med arbetet med EG- anpassningen av alkohollagstiftningen. Därefter har, förutom tidigare redovisad ändring av straff- bestämmelserna, ändringar gjorts i LFT bl.a. så till vida att reglerna om försäljning från apotek av alkoholhaltiga läkemedel har tagits bort ur lagen i samband med den reform på läkemedelsområdet som trädde i kraft . Det regionala samverkansorganet mot den ekonomiska brottsligheten (SAMEB) i under ledning av landshövdingen har, som 15Se 8 a § LFT; SFS 1991:408, prop. 1990/91:139, bet. 1990/91:SoU17 och rskr. 1990/91:268. 16SFS 1994:956, prop. 1993/94:149, bet. 1993/94:SoU26 och rskr. 1993/94:410. 17SFS 1994:1741, prop. 1994/95:89, bet. 1994/95:SoU9 och rskr. 1994/95:106. 18SFS 1996:1158, prop. 1996/97:27, bet. 1996/97:SoU5 och rskr. 1996/97:58. Rättslig reglering – en översikt 73 nämns i direktiven, skrivit till Social- och Justitiedepartementen och påtalat en rad problem i lagstiftningen och den praktiska hanteringen när det gäller LFT. SAMEB begär med anledning av bl.a. ett i media uppmärksammat fall av olaglig försäljning av teknisk sprit att en genomgripande översyn av den svenska alkohollagstiftningen genomförs. Inom EG finns gemensamma bestämmelser för punktskatterna på tobak, alkohol och oljeprodukter, de s.k. harmoniserade punktskatterna. Dessa bestämmelser finns bl.a. i form av EG-direktiv. Direktiven är med avseende på det resultat som skall uppnås bindande för medlemsländerna. Avsikten med de gemensamma punktskattereglerna är bl.a. att undanröja behovet av gränskontroller mellan medlems- staterna men se till att varor beskattas i det land där de konsumeras. Vad gäller nivån på skatterna har EG inte beslutat om fasta skattesatser. Det har i direktiv i stället angetts minimiskattesatser, dvs. skattesatser som inte får underskridas. Skattebaserna och skattesatserna på olika typer av alkoholvaror regleras i rådets direktiv /83/EEG av om harmonisering av strukturerna för punktskatter på alkohol och alkoholdrycker19 samt rådets direktiv /84/EEG av om tillnärmning av punktskattesatser på alkohol och alkoholdrycker20. För punktskatter på alkohol- och tobaksvaror samt mineralolje- produkter har gemensamma förfaranderegler införts genom rådets direktiv /12/EEG av om allmänna regler för punktskattepliktiga varor och om innehav, flyttning och övervakning av sådana varor, det s.k. cirkulationsdirektivet21. De aktuella direktivens bestämmelser har i nu relevanta delar införlivats med svensk lagstiftning genom lagen om alkoholskatt. 19EGT L 316, 31.10.1992, s. 21 (Celex 31992L0083). 20EGT L 316, 31.10.1992, s. 29 (Celex 31992L0084). 21EGT L 76, 23.3.1992, s. 1 (Celex 31992L0012). 74 Rättslig reglering – en översikt Lagen om alkoholskatt, m.m. De varor som är skattepliktiga enligt lagen om alkoholskatt delas in i kategorierna öl, vin, andra jästa produkter än vin eller öl, mellanklassprodukter samt etylalkohol. Denna indelning grundar sig på de EG-rättsliga reglerna om punktskatt och skiljer sig från både indelningen i alkohollagen (i sprit, spritdryck, vin, starköl och öl) och indelningen i LFT (i teknisk sprit och alkoholhaltiga preparat). För flera av definitionerna av de skattepliktiga varorna gäller, i enlighet med de bakomliggande reglerna på gemenskapsnivå, att ett antal olika förutsättningar skall vara uppfyllda innan det kan fastställas enligt vilken kategori varan skall beskattas. Teknisk sprit omfattas av definitionen av etylalkohol i lagen om alkoholskatt och är alltså en skattepliktig alkoholvara. Särskilda regler gäller för alkohol som är fullständigt denaturerad. Med fullständigt denaturerad alkohol enligt lagen om alkoholskatt förstås enligt 4 § förordningen (1994:1614) om alkoholskatt sådan alkohol, som innehåller i paragrafen angivna denatureringsämnen (se vidare avsnitt 6.2.2 under rubriken från skatteplikt). Fullständigt denaturerad etylalkohol kan distribueras skattefritt, oavsett av vem och till vad den skall användas. All annan etylalkohol kräver viss användning för att bli skattebefriad (se 20 § lagen om alkoholskatt). Av central betydelse är bl.a. reglerna i lagen om alkoholskatt om upplagshavare och skatteupplag. Bestämmelser om det ordinarie förfarandet vid uttag av skatt enligt bl.a. lagen om alkoholskatt finns i lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter; LPP. Punktskattekontrollen sker – liksom annan skattekontroll – genom deklarationsgranskning, kontrollbesök och revisioner av skatte- myndighet. För de fall den reviderade inte samverkar finns bestämmelser om vite i LPP och om andra tvångsåtgärder i lagen (1994:466) om särskilda tvångsåtgärder i beskattningsförfarandet (tvångsåtgärds- lagen). Rättslig reglering – en översikt 75 har med stöd av lagen (1998:506) om punktskattekontroll av transporter m.m. av alkoholvaror, tobaksvaror och mineralolje- produkter – den s.k. punktskattekontrollagen – att genomföra vissa punktskattekontroller. Lagen ger verket befogenhet att kontrollera dels yrkesmässiga vägtransporter, dels postförsändelser (kommersiella eller privata) som kommer från ett annat . 2.5Något om andra länders regler Begreppsbildningen inom olika länder varierar i flera avseenden. Vad som i faller under begreppet teknisk sprit faller i andra länder, i vart fall delvis, under begrepp som t.ex. industrialkohol, sprit eller etanol. Vad som faller under det svenska begreppet alkoholhaltigt preparat är ibland varor som faller under t.ex. det utländska begreppet alkoholpreparat, vilket dock varierar mellan olika länder (vad som enligt ett lands regler anses vara något slag av preparat kan i ett annat land vara att betrakta närmast som sprit för annat än dryckesändamål). Bakom olikheterna i begreppsbildning, och de på olika sätt utformade lagstiftningarna, finns bl.a. omständigheten att missbruksproblematiken varierar mellan olika länder, även sett endast i förhållande till de nordiska länderna. Den begränsade, översiktliga framställningen nedan får läsas bl.a. mot bakgrund av detta. Allmänt kan sägas att krav på tillstånd för införsel, försäljning respektive inköp av teknisk sprit (med den innebörd begreppet har i den svenska lagstiftningen) förekommer i varierande omfattning och utformning även i – i vart fall – , , , , och . Förekommande tillstånd ges i , och av tull- och/eller skattemyndigheten (som ofta utgör en och samma myndighet). I har att i visst fall meddela tillstånd. I ger Social- och hälsovårdens produkttillsynscentral (Produkt- tillsynscentralen) tillstånd beträffande teknisk sprit. Nämnda myndig- het beslutar även om tillverkningstillstånd och partihandelstillstånd avseende vissa alkoholvaror. I har Rusmiddeldirektoratet ett omfattande ansvar. Bland annat är direktoratet tillstånds- och kontrollmyndighet för tillverkning och partihandel med alkoholhaltiga 76 Rättslig reglering – en översikt Dessutom har man (från ) övertagit ansvaret för tillverkning, import och "leverans" av teknisk sprit. Tillståndsprövningen avseende alkoholdrycker respektive teknisk sprit är, vad gäller de nordiska länderna, organisatoriskt samordnad i och . Allmänt kan sägas att tillståndsgivning och tillsyn i vissa länder ligger på en och samma myndighet, medan dessa olika uppgifter i andra länder ligger på olika organ (det sistnämnda är fallet i exempelvis , där tillverkningstillstånd meddelas av tull- och skatte- myndigheten medan tillsynen utövas av Ministeriet för Födevarer, Landbrug og Fiskeri). Vad därefter gäller alkoholhaltiga preparat kan nämnas att verksamhet för tillståndsgivning finns i – utöver – bl.a. , , , och . De olika systemen liknar i viss mån varandra. I samtliga nämnda länder ger en och samma myndighet tillstånd för både teknisk sprit och alkoholhaltiga preparat.22 Som framgått ovan ligger det ofta på endast tull- och/eller skattemyndighet att pröva frågor om tillstånd vad gäller hantering av teknisk sprit. Någon särskild alkoholpolitisk lagstiftning vid sidan av skattelagstiftningen synes finnas endast undantagsvis i länderna. Prövningen av t.ex. om teknisk sprit skall få köpas in är ofta kopplad till frågan om spriten får köpas in obeskattad eller ej. För hanteringen uppställs krav på bl.a. förvaring i låsta lokaler samt ordnad bokföring m.m. Vilken denaturering spriten innehåller har ofta en stor betydelse. Vad gäller fullständigt denaturerad alkohol, kan sådan köpas fritt, dvs. utan särskilt tillstånd, i vart fall i och . Att tillståndsmyndigheten gör fysiska kontroller av hantering av teknisk sprit, förekommer i vart fall i och Tyskland.23 22Vad som sägs i avsnittet bygger framför allt på uppgifter i Statskontorets rapport mot droger – kartläggning och skiss till ny myndighets- struktur på alkohol- och narkotikaområdet (1998:22). 23Vad som sägs i detta avsnitt bygger framför allt på vad utredningen kunnat inhämta från , , , och . Tillverkning av sprit och alkoholdrycker, m.m. 77 3Tillverkning av sprit och alkoholdrycker, m.m. I detta kapitel redogörs närmare för bl.a. reglerna för de fr.o.m. kvarvarande tillstånds- och tillsynsverksamheter hos Alkoholinspektionen för vilka utredningen har att föreslå nya regler. Det är alltså fråga om dels de i alkohollagen reglerade till- verkningstillstånden för sprit och alkoholdrycker, dels de i samma lag reglerade särskilda inköpstillstånden avseende alkoholdrycker för tekniska m.fl. ändamål. I föregående kapitel har bl.a. redovisats de fr.o.m. nämnda datum gällande reglerna beträffande partihandel med spritdrycker, vin och starköl som genomförts med anledning av regeringens förslag i propositionen 1998/99:134 Vissa alkoholfrågor, m.m. Tillverknings- tillstånden har i propositionen endast berörts direkt på så sätt att regeringen aviserat att den i avvaktan på förslag om hur tillstånd och tillsyn av de svenska alkoholtillverkarna skall hanteras framöver, avser att reducera tillsynsavgifterna för tillverkarna av spritdrycker, vin, starköl och öl. Ändringar i enlighet härmed har också skett i alkoholförordningen (1994:2046). De särskilda inköpstillstånden har inte berörts direkt i propositionen eller vid riksdagsbehandlingen. Eftersom det för dessa båda i och för sig skilda verksamheter i flera avseenden gäller samma regler enligt alkohollagen redovisas dessa regler i ett och samma kapitel. Avslutningsvis lämnas en kort beskrivning av viss förekommande illegal alkoholhantering. 3.2Tillverkning av sprit och alkoholdrycker Som tidigare redovisats förstås med sprit, enligt 1 kap. 2 § första stycket alkohollagen, en vätska som innehåller alkohol i en 78 Tillverkning av sprit och alkoholdrycker, m.m. koncentration av mer än 2,25 volymprocent. Med tillverkning av sprit förstås varje förfarande, varigenom alkohol i en sådan koncentration framställs eller utvinns. Vin, starköl och öl anses dock inte som sprit. Inte heller utgör framställning av sådan dryck tillverkning av sprit. Med alkohol avses i alkohollagen, enligt tredje stycket, etylalkohol. Bland annat i tillverkningssammanhang används ibland i stället för ordet sprit begreppet etanol. Etanol tillhör mänsklighetens äldsta kemikalier och har framställts . Under en så har naturligtvis flera framställningsmetoder och råvaror prövats och finns ett flertal olika sätt att tillverka etanol på. Etanol kan framställas från olika slags råvaror, antingen förnyelsebara (varur framställs s.k. bioetanol) eller inte förnyelsebara råvaror (varur framställs s.k. syntetisk etanol). Vid framställning av bioetanol kan utnyttjas jordbruksgrödor som innehåller socker (såsom sockerrör och vindruvor) eller stärkelse (såsom majs, potatis eller vete), eller råvaror som innehåller cellulosa (såsom ved eller halm). Bioetanolen framställs genom jäsning och efterföljande destillation. Syntetisk etanol kan framställas från fossila råvaror (såsom olja) genom reaktion av etengas med vatten, alltså utan någon jäsning. Vid illegal tillverkning är det vanligaste tillvägagångssättet att man jäser en blandning av socker, jäst och vatten och därefter destillerar vätskan. Ur ett internationellt perspektiv kan sägas att metoderna för syntetisk framställning av etanol ständigt utvecklas och att slutprodukterna uppnår en allt högre kvalitet. I tillverkas dock endast bioetanol. Den syntetiska etanol som finns här i landet är alltså införd hit från annat land. Den etanol som förs in till består till stor del av bioetanol. En viss del av denna etanol har framställts ur EU:s vinöverskott. Denna etanol kallas ibland vinetanol. För användningen av denna, med svenskt språkbruk, tekniska sprit finns på gemenskapsnivå ett omfattande regelverk innebärande långtgående begränsningar samt kontroll. Införseln av denna sprit och marknaden i övrigt vad gäller teknisk sprit berörs mer i kapitel 4. Som också beskrivs närmare i kapitel 4 kan sägas att det i hanteras ca teknisk sprit. Endast (ca ) av denna är tillverkad inom landet. Bakom denna tillverkning finns två olika företag; Fabriker AB1 (i ) och (i ).2 (I detta 1Som nämnts i avsnitt 1.2 tidigare . 2I sammanhanget kan nämnas att det i är under uppbyggnad en fabrik för tillverkning av etanol framställd ur vete. Tillverkning av sprit och alkoholdrycker, m.m. 79 sammanhang bortses från de enstaka företag som inom ramen för sin spritdryckstillverkning framställer och använder teknisk sprit.) Fabrikers sprittillverkning sker i ett s.k. sulfitbränneri, där råvaran utgörs av jäst avfall från pappersmassatillverkning. Ceramyls tillverkning sker i ett s.k. lantbruksbränneri, med utgångsvaran säd. Den av sistnämnda bolag tillverkade spriten används i princip endast för tillverkning av spritdrycker (för denna hantering sker försäljning till andra företag). Majoriteten av de svenska alkoholproducenterna tillverkar inte sprit utan spritdrycker, vin, starköl och/eller öl. Av den totala mängden i landet tillverkade alkoholdrycker, består den övervägande delen av starköl och öl. 3.2.2Rätt att tillverka, m.m. Bestämmelser om tillverkning av sprit och spritdrycker finns i 2 kap. alkohollagen. Enligt kapitlets 1 § första stycke får sprit och spritdrycker inte tillverkas utan tillverkningstillstånd. All annan tillverkning av sprit och spritdrycker är således förbjuden. Den som har tillstånd att tillverka spritdryck och som avser att köpa teknisk sprit som råvara för tillverkningen av spritdrycken måste, förutom tillverkningstillstånd enligt alkohollagen, även ha ett inköpstillstånd enligt LFT såvitt avser den tekniska spriten. Vad gäller vin, starköl eller öl får sådana alkoholdrycker inte tillverkas utan tillstånd om det inte gäller tillverkning i hemmet för eget behov (2 §). I sammanhanget kan anmärkas att olovlig borttagning eller försvagning av denatureringsmedel i teknisk sprit eller alkoholhaltiga preparat är straffbelagt i LFT, vilket innebär att förfarandena i straffhänseende likställs med olovlig tillverkning. Alkoholinspektionen har bemyndigats meddela närmare bestämmelser om tillverkning av alkoholdrycker och sprit (2 kap. 3 § alkohollagen och 5 § alkoholförordningen); se inspektionens före- skrifter (AIFS 1999:7) om yrkesmässig tillverkning av sprit, (AIFS 1997:3) om yrkesmässig tillverkning av vin och spritdrycker samt (AIFS 1997:1) om yrkesmässig tillverkning av starköl och öl. blandning med bensin användas som drivmedel. Bakom satsningen står , som ägs av () och Lantmännen. Produktionen, som kommer att ske i stor skala, är beräknad att kunna påbörjas /2001. 80 Tillverkning av sprit och alkoholdrycker, m.m. Vad beträffar förfoganderätten över alkoholen, gäller för tillverkare av alkoholdrycker att denne får förfoga över av honom tillverkad dryck för försäljning endast enligt alkohollagen (2 kap. 4 §). Som redovisats i föregående kapitel har reglerna om partihandel och införsel/import (4 kap. 1 och 2 §§) ändrats fr.o.m. . Före detta datum var en innehavare av tillverkningstillstånd avseende spritdrycker, vin och starköl, liksom en innehavare av partihandelstillstånd, berättigad att bedriva partihandel, införsel/import och utförsel/export med respektive varuslag. Om tillverkaren efter önskar även fortsättningsvis kunna bedriva handel med sina tillverkade varor, skall han vara godkänd som upplagshavare eller registrerad som varumottagare för varorna enligt 9 eller 12 § lagen om alkoholskatt. För tillverkare av sprit har inga ändringar skett utan här gäller fortfarande, enligt 5 §, att tillverkaren får använda den tillverkade spriten endast för export/utförsel och, efter medgivande av Alkoholinspektionen, för användning i egen rörelse samt för försäljning enligt bestämmelserna i . Några formkrav eller annan särskild reglering i fråga om sådana medgivanden innehåller inte alkohollagen. Sista ledet i nämnda paragraf (om försäljning enligt LFT) skall, enligt författningskommentaren4, jämföras med 5 § 2 mom. LFT vari sägs att teknisk sprit utan särskilt tillstånd får säljas av den som tillverkat varan. Bestämmelsen innebär ett undantag från reglerna i LFT om att försäljning av teknisk sprit kräver tillstånd av . En annan sak är att köpare av teknisk sprit, enligt 6 § LFT, i princip alltid måste ha tillstånd för inköp av varan. I 2 kap. alkohollagen finns även en bestämmelse beträffande innehav m.m. av destillationsapparat.