sou · GOB362d5 · 2001-01-01 00:00:00 — Enligt TSM i tillmäter tingsrätterna endast ett fåtal faktorer, nämligen förvaltarens verksam- hetsort och förvaltarförslag av annan än borgenär eller gäldenär, bety- delse. Bland de myndigheter som har påpekat brister i tingsrätternas be- aktande av olika faktorer anger TSM i och att detta kan inverka negativt på kostnaderna i konkursen. Från hävdas också att hanteringen av konkursen generellt sett blir dålig och att TSM:s tilltro till en självständig förvaltning rubbas. Endast två myndigheter – TSM i och () – säger sig göra en kontinuerlig utvärdering efter vilka kriterier myndigheten avger yttrande till tingsrätterna och genomslagskraften av dessa där. Hos övriga myndigheter sker uppföljning främst genom policydiskus- sioner angående formerna för utseende av förvaltare, genom projektar- bete, genom cirkulation av beslut i arvodesfrågor och vid konferenser. Formerna för samrådet mellan TSM och domstolarna vid utseende av konkursförvaltare. Betydelsen av "listor" Nästan samtliga myndigheter uppger att "listor" används vid utseende av förvaltare i någon form. Några myndigheter säger sig ha en förteck- ning och ytterligare någon förordnar förvaltare ur en "fast krets". Bruk- et av listor sker på olika sätt. Vissa myndigheter tillämpar en strikt tur- ordning medan andra väljer mera fritt. Det övervägande antalet TSM avger inte yttrande till domstolen i varje konkursärende. Dock avger myndigheterna yttrande när det föreligger förslag på för- valtare eller, ibland, i större konkurser. Vid TSM i fungerar listan hos de olika tingsrätterna så att TSM på förhand skall ha godkänt de där upptagna förvaltarna Ett sådant godkännande kan även anses ha skett genom att listan upptar förvaltare som finns på en för hela tillsynsområdet upprättad lista. För- valtarna utses i turordning. Turordningsprinciper tillämpas även inom om än i något olika former beroende på tingsrätt. Denna region driver listornas och turordningens betydelse hårdast. Systemet tillämpas så att den enskilde förvaltaren anses ha förbundit sig att ta ett uppdrag om han tillfrågas. Han kan alltså inte tacka nej för att vid nästa tillfälle ta ett mera lönsamt sådant. I så fall får han avvakta till nästa omgång. I är listorna närmast förteckningar men en viss turordning tillämpas i ordinära konkurser. En jämn fördel- ning av uppdragen mellan förvaltarna eftersträvas också av flertalet tingsrätter inom tillsynsområdena i och . TSM i , i vilket tillsynsenheten i instämmer, uppger att listor används men att tingsrätterna har en synnerligen skiftande praxis. TSM i , , (), och uppger att listorna inom regionerna är förteckningar över personer som kan förordnas som förvaltare. I värnar man om förvaltare inom regionen. TSM i godtar även förvaltare från annat län i vissa fall. I (län) används listor inte på annat sätt än att tings- rätterna hävdar en viss turording om TSM föreslår annan förvaltare. Det är endast TSM i och () som avger yttran- de i varje konkursärende när förvaltare skall utses. I sker så i stort sett alltid. Bland de myndigheter som inte samråder i varje ärende uppger knappt hälften av tillsynsmyndigheterna, bl.a. TSM i och i (inkl. ), att så sker när förslag på förvaltare föreligg- er. Några myndigheter, däribland de nämnda, yttrar sig även i stör- re konkurser. Tillväxten av konkursförvaltare sker ofta genom s k internrekrytering, dvs. rekrytering av en biträdande jurist hos redan befintlig förvaltarby- rå. tar en person själv initiativet till en intresseanmälan för för- valtaruppdrag. Några TSM uppger att myndigheten vid behov själv sö- ker lämpliga personer. Själva förfarandet brukar gå till så att samråd sker mellan TSM och tingsrätterna sedan t.ex. erforderliga referenser inhämtats. TSM i och skaffar kunskap om den tilltänkte förvaltaren genom intervjuer, besök på byrån, inhämtande av referenser m.m. Efter en "prövotid" brukar TSM i föra upp personen på listan över förvaltare inom regionen. TSM i () uppger sig lägga ned stor möda på intervjuer m.m. för att söka finna lämpliga förvaltare. I Jönköpings- och Linköpingsregionerna sker sällan nyrekrytering eftersom förvaltarkretsen är fast. Nyetablering sker uteslutande genom att en förvaltare slutar av åldersskäl, varvid en på byrån redan verksam person tar över. Inställningen hos TSM till nyetablering av konkursförvaltare är ge- nomgående restriktiv. Även några av de myndigheter som i grunden är positiva ser vissa risker. Bland de myndigheter som har en restriktiv inställning anförs ofta risken för överetablering som ett skäl. Det sjunkande antalet konkursä- renden anses bidra till detta. Genom att allt färre uppdrag kommer att spridas på flera förvaltare finns det enligt dessa myndigheter risk för att förvaltarna inte kan upprätthålla kompetensen. TSM i (inkl. ), , och har en i grunden positiv inställning. De två sist nämna myndigheterna befarar en risk för kompetensförlust och överetablering. TSM:s åtgärder vid kännedom om brister hos konkursförvaltaren Det övervägande antalet TSM får kännedom om eventuell misskötsam- het hos förvaltaren genom egna iakttagelser i tillsynsarbetet, t.ex. ge- nom granskningar av olika handlingar. Även uppgifter från borgenärer och gäldenären är en vanlig källa till upplysning. Några TSM uppger att andra myndigheter såsom tingsrätten, polis och skattemyndighet ibland lämnar upplysningar. Nästan samtliga myndigheter anger att den vanligaste bristen är att förvaltaren inte iakttar fristerna för ingivande av erforderliga handling- ar, t.ex. förvaltar- och halvårsberättelser. En annan brist är att avsluten av konkurserna dröjer. Några myndigheter uppger att även materiella brister förekommer som upptäcks bl.a. i slutredovisningshandlingarna. Utomstående anmärker ibland på att förvaltaren inte är tillgänglig. Sist nämnda förhållande gäller särskilt för TSM i . Det är sällan eller aldrig som TSM har anledning att ingripa med en begäran om entledigande av konkursförvaltare hos domstol. De vanlig- aste åtgärderna mot försumlighet är att TSM i yttrande till tingsrätten förordar nedsättning av arvodet eller att en förvaltare inte tar några nya uppdrag , s.k. karantän. TSM brukar även skicka på- minnelser eller påpeka bristerna vid samtal med förvaltaren. TSM i brukar först framföra "hot" om entledigande eller "karantän" innan åtgärderna tas i bruk. TSM:s övriga erfarenheter från tillämpningen av nuvarande regler om utseende av konkursförvaltare TSM i och hör till de myndigheter som har kritis- ka synpunkter. TSM i angriper tingsrätternas positiva in- ställning till att förordna förvaltare som föreslagits av, företrädesvis, gäldenären men även av borgenären. Detta menar man underblåsa ryk- tena om bekvämlighetskonkurser och gäldenärsvänliga förvaltare. Praxis vid tingsrätterna i denna region beträffande borgenärsförslag är att endast en borgenär får ett avgörande inflytande på förvaltarvalet. Enligt äldre rätt så hade hela borgenärskollektivet inflytandet. Sam- mantaget anser TSM i att konkursförvaltarna bör rekryteras ur en lämplig krets av förvaltare och oberoende av förslag. TSM i Gö- teborg har invändningar generellt mot den skiftande praxisen vid utse- ende av förvaltare hos domstolarna inom regionen. Vid enheten i är förhållandena annorlunda. Denna myndighet arbetar en- dast mot två tingsrätter, vilka båda har intagit en strikt hållning beträf- fande förvaltarförslag. TSM i har invändningar mot att tingsrätterna har dålig uppfattning om hur många konkurser förvaltarna hanterar och efterlys- er samordning i denna fråga. TSM i upplever sin roll i fråga om utseende av förvaltare begränsad mot bakgrund av att TSM saknar beslutanderätten i denna fråga. TSM i har en mera positiv syn. Myndigheten uppger att den arbetar aktivt med tillsynen i denna del och att tingsrätterna brukar hör- samma TSM:s synpunkter. Kontrollen av att konkursförvaltningen sker ändamålsenligt och lagenligt Myndigheterna har redovisat konkurstiderna med un- dantag av TSM i som även redovisat och TSM i Jönkö- ping som även angett år. Myndigheterna i , , och har särre- dovisat för de olika län som ingår i regionen, varvid endast TSM i räknat ut genomsnittliga tider. I redovisningen har därför en genomsnittlig tid räknats ut för de övriga. Om något län inom en region har handläggningstider som kraftigt avviker från de andra länen anges detta särskilt. TSM i har förutskickat att vissa brister finns i registreringen i OPTIMA-systemet. TSM i har av tekniska skäl endast re- dovisat konkurstiderna i (inte ). Även TSM i har uppgett att viss osäkerhet råder för uppgifterna. Vid en jämförelse mellan och har hos det övervägande antalet myndigheter de genomsnittliga konkurstid- erna för såväl konkurser i allmänhet som kategorien utdelningskonkur- ser ökat något. I är ökningarna obetydliga. Samma förhållande gäller för beträffande konkurser i allmänhet. Undantag utgör där tiderna minskat överlag samt där en minskning ägt rum i fråga om konkurser i allmänhet medan handläggningstiderna för utdelningskonkurser inte förändrats. TSM i redovisar en obetydlig minskning för ut- delningskonkurser. Handläggningstiderna för avskrivningskonkurserna har minskat el- ler varit oförändrade hos drygt hälften av myndigheterna och ökat för övriga. De genomsnittliga konkurstiderna för och Handläggningstiderna för samtliga konkurser för ligger i inter- vallet 12 – 28 månader. Kortast tider redovisar TSM i på . Även TSM i och har korta handläggningstider. Höga siffror redovisar TSM i och i , 28 resp. 26 månader. gäller intervallet 16 – 37 månader. Kortast tider har samma TSM som och även TSM i och , dvs. 16–20 månader. Myndigheter som har långa tider är för- utom de ovan nämnda, även , särskilt Gö- teborgs och län samt . Handläggningstiderna lig- ger för dessa regioner på i genomsnitt mellan knappt 2,5 och . De inom angivna länen ligger på drygt . Handläggningstiderna för TSM i och i ligger runt och något därutöver. De genomsnittliga handläggningstiderna fördelade på utdelnings- resp. avskrivningskonkurser för och Handläggningstiderna är genomgående längre för utdelningskonkurser. gäller för det stora flertalet myndigheter omkring . TSM i och redovisar tider resp. om . redovisar TSM i , , Jön- och handläggningstider som understiger . TSM i anger . TSM i , (dock inte Gö- teborgs och län, resp. , vilka har handläggningstider om samt under ) och anger drygt . TSM i , och anger handläggnings- tider som överstiger . Längst handläggningstid anger TSM i . För avskrivningskonkurserna redovisar flertalet myndigheter hand- läggningstider under för . Däribland ingår de TSM som redovisar de lägsta handläggningstiderna för utdelningskonkurser . Dessutom ingår TSM i , , samt och inom region . Längst tider redovisar TSM i , , och inom , knappt 34 månader. anger de flesta myndigheter handlägg- ningstider som understiger för avskrivningskonkurserna. Inom region gör och också detta. TSM i och i samt övriga län inom region redovisar tider mellan 2 och . Andelen avskrivningskonkurser som avslutats 1995 som utgör andelen avskrivningskonkurser som avslutats inom perioden för TSM i och i eller därunder. TSM i redovisar för samma perioder siffror . TSM i anger andelen till , varav anger . TSM i ligger i intervallet 27–och TSM i mellan 26,5 och . TSM i anger 34–. Högst andel avslutade avskrivningskonkurser visar TSM i för bägge perioderna. anger TSM i . Motsvarande siffror för TSM i är , dock att spridningen inom regionen ligger mellan drygt 12 och . För dessa myndigheter gäller att andelen sjunkit , dock att spridningen inom Eskilstunaregionen är mellan drygt 16 och . TSM i har ökat andelen avslutade avskrivningskonkurser från år . De vanligaste fördröjningsfaktorerna och metoderna för att motverka dessa De vanligaste fördröjningsfaktorerna uppger TSM vara främst pågåen- de processer, svårigheter vid indrivning av utestående kundfordringar och arbetsanhopning. Det sist nämnda är enligt myndigheterna en följd av den stora uppgången av ärenden . Även sådana orsaker som är att hänföra till förvaltaren själv, t.ex. egna prio- riteringar, brister i kontorsorganisationen, dröjsmål med att ge in hand- lingar m.m. anges som fördröjande faktorer. TSM i anger också svårigheten att förmå gäldenären att inställa sig till edgången. Myndigheterna får känndom om eventuella fördröjningsfaktorer ge- nom förvaltar- och halvårsberättelser samt genom . Systemet utnyttjas också för att följa upp konkurser som av oklara skäl inte av- slutas. Vissa TSM har även tagit i bruk egna program (t.ex. Excel) för att få en bättre överblick. Underlaget används t.ex. vid sammanträffan- den med den enskilde konkursförvaltaren och för att skicka påminnel- ser. får även tingsrätterna kännedom om fördröjningarna. TSM försöker komma till rätta med oönskade fördröjningar främst genom att förorda arvodesnedsättningar, att ta i bruk systemet med "karantän" och att utfärda påminnelser. Så sker i de avseenden fördröj- ningen är att hänföra till förvaltaren själv. För äldre konkurser utarbe- tas ibland planer för avslut. Fördröjningsfaktorer vilka är att hänföra till yttre omständigheter, t ex. processer, går av naturliga skäl inte att påverka. TSM i brukar föreslå förvaltarna att konkursen skall avskrivas enligt 10 kap. 2 § 2 st. KL om gäldenären inte inställer sig till edgången. Kontakterna mellan TSM och förvaltaren Tillämpningen av 7 kap. 9–10 §§ KL Kontakter som har sin grund i tillämpningen av 7 kap 9 § KL sker van- ligen per telefon men även skriftligen. TSM i och har ett system där förvaltaren i konkursens inledningsskede lämnar in- formation enligt en för ändamålet upprättad mall. TSM i in- hämtar bl.a. information vid edgångssammanträdena. De kontakter mellan TSM och förvaltaren som etableras med stöd av 7 kap. 10 § KL sker även dessa vanligen per telefon och i skrift. Några myndigheter, däribland TSM i de tre storstäderna och (), uppger att de ibland sammanträffar med förvaltaren t.ex. på TSM, på byrån eller på ett driftsställe. Cirka hälften av myndigheterna anför kritik i större eller mindre grad mot hur tillämpningen av 7 kap. 10 § KL fungerar. TSM i (inkl. ) och anser att tillämpningen av samråds- förfarandet enligt 7 kap. 10 § KL inte fungerar tillfredsställande på grund av att förvaltarna inte lämnar information i tillräcklig utsträck- ning. TSM i uppger att förvaltarna verkar att ha alltför höga förväntningar på ett ställningstagande från TSM:s sida. Myndigheten anser sig endast böra ta ställning om förvaltaren ämnar företa t.ex. olämpliga åtgärder. Övriga kritiska myndigheter anger sammanfatt- ningsvis att samrådsförfarandet skulle kunna fungera bättre. Bland de myndigheter som har ett positivt förhållningssätt är TSM i mest nöjd. Denna myndighet uppger att kontakter med stöd av 7 kap. 9–10 § KL fungerar mycket bra, vilket tillskrivs det faktum att TSM:s personal och förvaltarkretsen varit nästan oförändrad. Även TSM i () uppger att motsvarande kon- takter är mycket bra. Formerna för informationsutbytet mellan TSM och konkursförvaltarna i generella frågor Samtliga myndigheter uppger att de främst lämnar information i skrift- lig form. Bl.a. utkommer vid TSM i "TSM-nytt" vid behov. Därutöver anordnas i några regioner konferenser och förvaltarträffar. Dessutom sker informationsutbyte när TSM gör besök hos enskilda förvaltare. I finns en s.k. DKT-grupp med representanter för dom- stolarna, konkursförvaltarna och TSM för informationsutbyte. Informationen enligt konkursbouppteckningen, halvårs- och förvaltar- berättelserna som underlag för tillsynen Det övervägande antalet myndigheter anser av olika skäl inte att den in- formation som lämnas i ovan nämnda handlingar är till fyllest som un- derlag för tillsynsarbetet. Flertalet anför kritik särskilt mot utformning- en av halvårsberättelserna (7 kap. 20 § KL). Bl.a. uppges att det däri ofta saknas uppgift om vilka åtgärder som återstår i en konkurs. TSM i är den myndighet som är mest kritisk. Myndig- heten hävdar att de i bouppteckningarna upptagna värdena ofta är summariska och att uppgifter ofta saknas om bokföring. Det sist nämn- da får till följd att uppgiften inte omfattas av edstemat vid edgången. Förvaltarberättelserna ger enligt samma myndighet inte fullständiga uppgifter om viss egendom och halvårsberättelserna brister på sätt som angetts ovan. TSM i () är nöjd och uppger att konkursdokumenten blir allt bättre. Kontakterna mellan TSM samt gäldenären och borgenärerna TSM:s kontakter med gäldenären sker oftast på initiativ av den . Gäldenären önskar vanligen dryfta sitt missnöje med någon åtgärd som förvaltaren vidtagit eller med för lång avvecklingstid för konkursen. Några TSM uppger att förvaltarens arvode ibland diskuteras. Kontakter med borgenärerna förekommer överlag sällan. Ungefär hälften av myndigheterna tar oftare själva initiativ till kontakt. Borge- närerna tar mera sällan kontakt med TSM. TSM:s kontakter sker van- ligen i anledning av önskemål om att få borgenärernas synpunkter på förvaltarens arvodesyrkande. Borgenärerna själva brukar nämligen inte kontakta TSM i anledning härav. TSM i önskar även syn- punkter i fråga om slutredovisningar och i önskas borgenä- rernas synpunkter på konkursförvaltningen i allmänhet. Ungefär hälften av myndigheterna, däribland TSM i , i Jön- och i (såväl som län), uppger att de så gott som aldrig tar initiativ till bruk av tvångsmedel. Ytterligare tre myndigheter, bl.a. TSM i (inkl. ) och gör det sällan eller ganska sällan. Några myndigheter uppger att de tar ini- tiativet efter samråd med förvaltaren. I de fall tvångsmedel används är det ofta fråga om hämtning, häkt- ning eller omhändertagande av pass. TSM i (inkl. ) uppger att även begäran om handräckning för att få tillgång till viss egendom förekommer. Flertalet av myndigheterna uppger att de inte brukar närvara vid förlik- ningssammanträdena. Av de TSM som brukar närvara, t.ex. i de tre storstäderna, gör det övervägande antalet detta sällan eller mycket sällan. Dessa myndighe- ter uppfattar sina roller sammanfattningsvis som observatörens. Ett un- dantag utgör TSM i vilken anger att syftet med närvaron att bl.a. är att idka samrådsförfarande. Samtliga TSM går igenom utdelningsförslagen. Om några fel upp- täcks brukar förvaltaren informellt uppmärksammas på detta. Några TSM samordnar denna granskning med utlåtandena över slutredovis- ningen. Några TSM yttrar sig informellt över utdelningsförslaget till tingsrätterna. Vid tillämpningen av 11 kap. 21 § KL anger TSM i allmänhet att en kontroll sker av att rätt borgenär får korrekt belopp. Några myndigheter fäster vikt vid att beloppet inte är alltför högt. Gemensamt för flertalet myndigheter är att någon form av prioritering görs vid granskningen av slutredovisningshandlingarna. Prioritering- arna är främst förestavade av myndighetens uppfattning om att vissa faktorer särskilt bör beaktas vid granskningen. Vissa myndigheter häv- dar t.ex. att kriterier som "väsentlighet och risk" är vägledande. Ett vanligt förfarande är att TSM först gör en allmän kontroll, t.ex. en "baskontroll" som i (). Ett annat förfarande är "minimi- granskning" som t.ex. vid TSM i , och (). Denna slags kontroll sker hos några myndigheter enligt en granskningsplan. Med ledning av nämnda granskning sker sedan en fördjupad, fullständig kontroll av t.ex. driftskonkurser, i vilka särskilda riskmoment anses föreligga. Några myndigheter gör prioriteringar genom att låta olika personal- kategorier granska sluthandlingarna beroende på svårighetsgrad. Rationaliseringarna har gått längst hos TSM i och Här- nösand. I granskas inte alls slutredovisningar i taxekonkurs- er om kostnaderna inte överstiger . TSM i upp- ger att den generellt gör stickprovsmässiga granskningar. Samtliga myndigheter utom TSM i granskar verifikaten i den enskilda konkursen åtminstone stickprovsvis. I sker så endast . Samtliga myndigheter uppger att de så gott som sällan eller aldrig till- lämpar 3 kap. 6 §, 7 kap. 4 § eller 8 kap. 7 § KL och om så sker före- ligger inga problem. TSM i () upplyser att förvaltaren önskar överlägga om den materiella frågan i 3 kap. 6 § KL, vilket inte anses lämpligt med hänsyn till TSM:s beslutandefunktion. Nästan alla TSM anger (TSM i har endast redovisat Väster- län), oftast efter uppskattning, att frekvensen av erinringar mot begärda arvoden är mycket låg. De myndigheter som anger andel uppskattar denna till mellan . Övriga TSM anger t.ex. att antalet erinringar uppgår till tio à femton ärenden . Endast TSM i och uppger en högre andel erin- ringar, nämligen 32–resp. (för 96) och (för 97). Flertalet TSM uppger att det inte är någon skillnad i frekvensen av erinringar mellan utdelnings- resp. avskrivningskonkurser med arvo- desanspråk över taxa. Två myndigheter, bl.a. TSM i , uppger att frekvensen är högre för sist nämnda kategori. Endast TSM i anger fre- kvensen vara högre beträffande utdelningskonkurser. Ett genomgående drag hos TSM är att arvodesbedömningen sker efter vad som anses skäligt vid en jämförelse med andra likartade kon- kurser. Flertalet TSM arbetar inte med några på förhand fastlagda "schablonersättningar" eller "prutningsnormer". I stället görs en be- dömning av vad ett visst arbetsmoment i kostnadsräkningen kan vara värt i jämförelse med motsvarande moment i andra konkurser. TSM söker ibland ledning i rättsfall. Jämförelser sker främst i fråga om ru- tinbetonade åtgärder såsom bokföring, hantering av lönegarantifrågor och anställda, upprättande av förvaltar- och halvårsberättelser, närvaro vid edgångssammanträden m.m. Även ersättningsyrkanden för fortsatt drift bedöms på detta sätt. TSM i , och anger att de tillämpar scha- blonersättningar i något större utsträckning. Exempelvis värderas bok- föringsåtgärder per verifikat till 45–, närvaro vid edgångssam- manträde på förvaltarens hemort till , upprättande av förvaltar- berättelse till , arbete med fortsatt drift till 20 000 – etc. Prutningar förekommer hos flera myndigheter i fråga om formella brister, dvs. förseningar med ingivande av förvaltar- och halvårsberät- telser eller dröjsmål med konkursavslut. TSM uppger överlag att de inte använder sig av "prutningsnormer". Ett undantag utgör TSM i Lin- som påkallar nedsättning i dessa fall med mellan 5 000 – . Flertalet TSM uppger att de brukar få gehör för sina synpunkter på arvodesyrkandena hos domstolarna. Genomgående anser dessa myn- digheter att utsikterna till framgång är större vid invändningar mot formella brister. Några myndigheter hävdar att vissa domstolar inte gärna fullt ut godtar TSM:s invändningar utan fastställer arvodet enligt en "medelväg". Övriga myndigheter, däribland TSM i och , dock inte enheten i , uppger att domstolarnas attityd varierar. TSM i anger t.ex. att variationer finns såväl mellan olika tingsrätter som inom tingsrätterna samt inom hovrätten. TSM i Linkö- ping anser tingsrätternas inställning vara minst sagt vacklande och att domstolarna inte är lyhörda för TSM:s kunskap i att bedöma arvodena och förvaltarnas handläggning. Samma myndighet påpekar att tings- rätterna ibland har en oklar uppfattning om TSM:s roll i sammanhang- et. TSM:s åsikter om kvaliteten på arvodesframställningarna och ar- betsredogörelserna är genomgående negativ. Drygt hälften av myndig- heterna uppger att nämnda dokument inte är till fyllest som underlag för en bedömning av arvodet. Bland dessa återfinns TSM i de tre stor- städerna. Kritiken riktar sig främst mot avsaknaden av tidsredovisning men även i fråga om debiteringsnormer. Av de återstående myndighet- erna är TSM i , och nöjda i stort. Övriga anger att arvodesframställningar och arbetsredogörelser i allmänhet är bra men att kompletteringar ibland behövs. Allmänna synpunkter på konkurstillsynen De av flertalet myndigheter som lämnat allmänna synpunkter på kon- kurstillsynen har i olika utsträckning framfört kritik mot nuvarande ordning. TSM i har framfört flest synpunkter, vilka kan samman- fattas enligt följande. Tillsynsfunktionen är en "...tandlös papperstiger som föga förmår att fullgöra de uppgifter som den förutsätts skola gö- ra."