sou · GOB381 · 2001-01-01 00:00:00 — Det beror till stor del på fenomenet med uppfattningen om att valet till är mindre betydelsefullt. Därför har forskarna inordnat europaparlamentsvalen i vad som brukar uttryckas som second-order elections, det vill säga ett slags andra rangens val.13 De resultat som framkommit i den komparativa forskningen om valdeltagandet till har pekat ut att de faktorer som brukar spela roll för att förklarar skillnader mellan länder eller individers deltagande inom ett land också är verkningsfulla i detta sammanhang.14 I en analys av valdeltagandet i det svenska europaparlamentsvalet konstaterar , inte utan förvåning att inställning till EU spelar en viss roll för svenskarnas benägenhet att rösta i europa- parlamentsvalet 1999.15 Men för svenska valforskare är detta faktum knappast överraskande. och visade redan i sina studier av europaparlamentsvalet att medborgarnas inställning till EU var en viktig delförklaring till vissa svenska väljares val att inte rösta.16 I det följande skall vi främst fokusera på de faktorer på individnivå som ligger bakom och styr väljarnas val att rösta. Vi kommer delvis att beröra de mer strukturella förhållanden som kan förklara nivån på valdeltagandet i ett visst land. Det kan vara viktig att hålla i åtanke att valdeltagandet i svenska riksdagsval, trots att det är i sjunkande, är mycket högt i en internationell jämförelse. Valdeltagandet i de två 12Franklin (1996) sid 226-228. 13Reif & 1980. 14Van der Eijk et al och 1999, Blondel et al , 1999. 15Van der Eijk 1999. 16Gillljam & 1998, kap 3. Vem bryr sig? valen till europaparlamentsvalet har dock varit klart lägre. Frågan är vad detta kan bero på. Social och politisk representativitet politiska legitimitet kan problematiseras med utgångspunkt i en diskussion utgående från vilken social bas dess ledamöter har blivit valda. Vilken social och politisk sammansättning har gruppen röstare i förhållande till icke-röstare? Vi vet att valen till lockar betydligt färre väljare jämfört med val till de nationella parlamenten. Europaparlamentsvalen har också kategoriserats som andra rangens val, dvs. val som i väljarnas ögon inte bedöms lika betydelsefulla som parlamentsvalen. I var det t.ex. bland väljarna som brydde sig om vilka partier som vann eller förlorade valet till Europaparlamentet17. har dessutom det genomsnittliga valdeltagandet i medlemsländer- na sjunkit från till 1999 i europaparlaments- valen.. Ett lågt valdeltagande är i sig ett orostecken när det gäller upprätthållandet av en aktiv och levande demokrati. Låga valdeltagandenivåer behöver inte nödvändigtvis innebära allvarliga negativa konsekvenser för en representativ demokrati. Visserligen är det beklagligt när demokratin går miste om de positiva effekter som vi vet att rösthandlingen har på individuella medborgare. Men man kan också argumentera för att låga deltagandenivåer blir allvarliga först i en situation där de röstandes och icke-röstandes sammansättning – socialt, politiskt och åsiktsmässigt – skiljer sig åt på ett systematiskt och omfattande sätt. Bekymmersamt för demokratin och representativa legitimitet är det först om de röstande representerar andra sociala och politiska grupper eller står för helt andra politiska värderingar och åsikter än icke-röstarna. Studier av valdeltagande bör därför inte i första hand ägna sig åt ändlösa diskus- sioner om huruvida den absoluta deltagandenivån är ett bekymmer för demokratin, utan istället rikta in sig på att besvara frågor som gäller social och politisk representativitet samt dess konsekvenser. I det följande skall vi undersöka i vad mån valdeltagandet i de svenska europaparlamentsvalet skiljde sig åt mellan olika 17 Motsvarande uppfattning vid europaparlamentsvalet var alltså högre. Siffrorna är viktade för det högre valdeltagan- det bland intervjupersoner. Oviktade var motsvarande siffror både 1995 och 1999. I samband med valen till ställdes frågan senast valundersökning. Då brydde sig om vilka partier som vann eller förlorade valet till (viktad data). 30 Vem bryr sig? gäller om människors socioeko- nomiska hemvist och politiska engagemang har betydelse för deltagan- de i europaparlamentsvalet och huruvida vi i detta avseende kan finna förändringar sedan motsvarande val 1995. Vi kommer att diskutera resultaten i ljuset av vad vi redan vet från forskning kring svenska folkets deltagande vid riksdagsvalen 1994 och 1998.18 Studier av valdeltagandet i grupper med olika social status och socio-ekonomisk grupptillhörighet ger sällan några egentliga överrask- ningar.19 Sannolikheten för att en individ skall gå till valurnan ökar med social status och social integration. Ålder, inkomst och utbildning har alla positiva samband med deltagande. Personer som är gifta, går i kyrkan eller bor i storstäder använder sin rösträtt flitigare än andra. Arbetslösa och invandrare uppvisar ett lägre valdeltagande än socialt etablerade och integrerade grupper. Dessa välbekanta mönster finner vi i alla demokratier i världen och också när det gäller andra typer av politiskt deltagande än röstning. Vi vet alltså redan en hel del om sociala faktorers betydelse för valdeltagande både internationellt och när det gäller svenska riksdags- val. Studiet av valdeltagande riktar därför i första hand in sig på att noga följa förändringar av skillnaderna mellan olika befolkningsgrup- pers valdeltagande. Växande valdeltagandeklyftor uppfattas av de flesta bedömare som allvarligt eftersom det nästan per automatik leder till att gruppen icke-röstare och röstare blir mer olika varandra. Valresultatet blir följaktligen i lägre utsträckning representativt för folkviljan. I ökade valdeltagandeskillnaderna mellan låg- och högsta- tusgrupper mellan riksdagsvalen 1994 och 1998 – en utveckling som vi alltså betraktar som mer allvarlig än den rekordstora valdeltagande- minskningen i sig (-5,). En naturlig följdfråga är nu om det är möjligt att spåra en fortsatt social polarisering i svenskt valdeltagande i resultaten års europaparlamentsvals- undersökning? I tabell 2 redovisas valdeltagandet i europaparlamentsvalen 1995 och 1999 efter kön, ålder, bostadsort och civilstånd. Resultaten i tabell 2 bygger på data från europaparlamentsvalundersökningen. I samband med riksdagsval och europaparlamentsval har SCB genomfört omfattande valdeltagandestudier med betydligt större urval än i 18jfr Amnå 1999. 19Campbell et al ; Crewe 1981; Lipset 1960; Franklin 1996; Milbrath 1965; m fl 1998; Wolfinger & Rosenstone 1980; Rosenstone & 1993; 1937; Verba & Nie 1972; Verba et al ; Verba, Schlossman & 1995; Vem bryr sig? När det gäller sociala bakgrundsfaktorer som t.ex. kön och ålder finns alltså jämförel- semöjligheter med SCB:s valdeltagandestudie.21 Tabell 2 Valdeltagande i olika befolkningsgrupper vid valen till Europa- parlamentet 1995 och 1999 (procent) -3,7 -1,9 -6,8 -7,3 -4,3 -6,2 -1,1 -6,1 -6,1 större tätort/stad -1,8 -4,8 -0,7 -2,8 Kommentar: Data från europaparlamentsvalundersökningar 1995 och 1999. När det gäller resultaten för kön, ålder och boende i , och bygger resultaten på registeruppgifter och omfattar hela urvalet. Indelningen i landsbygd, mindre stad och större stad/tätort bygger på uppgifter noterade av intervjuarna och 20 I samband med riksdagsvalen och valen till har SCB genomfört omfattande valdeltagande studier baserade på urval med drygt 30 000 personer. I SCB:s valdeltagandeundersökningar låg valdeltagandet över det faktiska valdeltagandet över 1995. 21 Statistiska meddelanden , me 69 sm0001 och 1997. 32 Vem bryr sig? omfattar sålunda endast intervjuade personer. Uppgift om bostadsort noteras ej av intervjuaren vid extrem förkortad intervju. I riksdagsvalen har valdeltagandet varit något högre bland kvinnor än bland män.22 Resultaten i europaparlamentsval- undersökningarna i tabell 2 visar också på ett något högre valdeltagande bland kvinnor än bland män vid valen till Europa- parlamentet 1995 och 1999.23 Tillbakagången i valdeltagande har varit något högre bland män än bland kvinnor. Jämför vi europa- parlamentsvalundersökningen med SCB:s valdeltagandeundersökningar 1995 och 1999 finner vi även i SCB:s studie en något större tillbakagång i valdeltagande bland män än bland kvinnor.24 Europaparlamentsvalundersökningens resultat bekräftar den gamla sanningen att högre valdeltagande hänger samman med stigande ålder. I den yngsta medborgargruppen, 18–, röstade endast en knapp fjärdedel av de röstberättigade europaparlamentsval (24,). Bland medborgare röstade hälften av de röstberättigade (50,). Det högsta valdeltagandet återfinns i åldersgruppen 60–(56,).25 Analysen av ålderssambandet blir särskilt intressant när vi ser till förändringar mellan 1995 och 1999 års europaparlamentsval. I ungdomsgenerationerna har valdeltagandet fallit tillbaka klart . Bland röstberättigade väljare har valdeltagandet i europaparlamentsvalen minskat med sju procenten- heter, vilket alltså är betydligt mer än tillbakagången bland samtliga röstberättigade (-2,). Däremot ökade valdeltagandet bland de äldre väljarna. Bland medborgare ökade valdel- tagandet . Om inte 60- och 70-åringar hade ökat sitt valdeltagande i förhållande till europa- 22I SCB:s stora valdeltagandeundersökning i samband med riksdagsvalet uppmättes valdeltagandet till bland kvinnor och bland män. 23Resultaten i europaparlamentsvalundersökningen bygger på registeruppgifter om kön och omfattar hela urvalet. 24I SCB:s valdeltagandeundersökning 1999 återfinns inga statistiskt signifikan- ta könsskillnader vad gäller valdeltagande. Där rapporteras ett valdeltagande på bland män och bland kvinnor. I motsvarande undersökning 1995 var valdeltagandet bland män och bland kvinnor. Både SCB:s och europaparlamentsvalundersökningarna visar att nedgången i valdeltagande är något större bland män än kvinnor. 25 Resultaten i europaparlamentsvalundersökningen bygger på registeruppgifter om ålder och omfattar hela urvalet. Vem bryr sig? parlamentsval hade tillbakagången alltså blivit ännu större än –2,. I riksdagsvalen är valdeltagandet något lägre i storstäderna jämfört med riksgenomsnittet. Historiskt gäller det i högre utsträckning och än för . När det gäller val till Europa- parlamentet har däremot valdeltagandet varit högre i de tre storstäderna än i övriga landet. Resultaten från europaparlamentsvalundersök- ningarna i tabell 2 visar ett valdeltagande på i , och vid båda 1995 och 1999.27 Det lägsta valdeltagan- det återfinns på ren landsbygd. Enligt europaparlamentsvalunder- sökningens data är tillbakagången i valdeltagande något större på landsbygd och mindre tätorter än i städerna. vet vi att civilstånd är en av de sociala faktorer som uppvisar starkast samband med valdeltagande. Gifta eller samman- boende röstar i högre utsträckning jämfört med ensamstående. Den viktigaste förklaringen är att man i parförhållande motiverar varandra att gå till vallokalen. Det är inte särskilt märkligt eftersom personer som lever tillsammans helt enkelt tenderar att göra saker ihop. Resultaten i tabell 2 bekräftar, liksom SCB:s valdeltagande- undersökningar, att så även var fallet vid europaparlamentsvalen 1995 och 1999. Gifta och sammanboende uppvisar ett högre valdeltagande än ensamstående och ogifta. Den höga andel röstare bland änkor/änklingar 1999 (55,) är dock ett resultat som får tolkas 26SCB:s valdeltagandestudier visar på ett något högre valdeltagande bland medborgare under jämfört med europaparlamentsvalundersökningen. Tillbakagången i valdeltagande i den åldersgruppen är inte lika stor som i europaparlamentsvalundersökningen. Båda undersökningarna visar att valdel- tagandet ökat bland de äldre väljarna. 27Siffrorna för , och i tabell 2 bygger på registeruppgifter om bostadsort och omfattar hela urvalet. Indelningen i landsbygd, mindre stad och större stad/tätort bygger på uppgifter noterade av intervjuarna och omfattar sålunda endast intervjuade personer. Uppgift om bostadsort noteras ej av intervjuaren vid extrem förkortad intervju. Skälet till att vi använder registeruppgifter bland samtliga i urvalet är att vi i europaparla- mentsvalundersökningen har en överrepresentation av röstare bland intervjuade boende i storstäder. Resultaten i europaparlamentsvalundersökningen visar inte på någon tillbakagång i valdeltagande i storstäderna. I SCB:s valdeltagan- deundersökning minskar valdeltagandet med Enligt SBC:s valdeltagandeundersökning var valdeltagandet högst i följt av och vid båda Europaparlamentsvalen. gick valdeltagandet tillbaka mest i Stockolm (3,), följt av (1,) och (0,7 procent- enheter). Skillnaderna i valdeltagande mellan invånarna i de tre storstäderna minskade alltså mellan valen 1995 och 1999. 34 Vem bryr sig? med stor försiktighet. Vi har på denna punkt inga jämförelse- möjligheter med data från SCB. Förklaringen är sannolikt att slumpen spelat oss ett spratt och att det är egenskaper i urvalet (72 personer) snarare än ett faktiskt och markant ökat valdeltagande bland änkor och änklingar. Vi finner alltså mönster som är bekanta . Jämför vi tillbakagången i valdeltagande med motsvarande tillbakagång mellan riksdagsvalen 1994 och 1998 är det likheterna som är karaktäristiska. En demobilisering av valmanskåren har ägt rum i stort sett inom samtliga sociala grupper utom bland pensionärer och, kanske, bland storstadsbor. Vi har här visat på personrelaterade egenskapers betydelse för valdeltagandet i europaparlamentsvalen 1995 och 1999. Nästa steg i analysen är att vidga den sociala sfären och inbegripa faktorer som tar hänsyn till den egna ekonomi och den sociala statusen. Ett lågt valdeltagande eller ett minskat valdeltagande kan vara oroande om olika socioekonomiska egenskaper ej blir eller bara delvis blir representerade bland de som deltar i valen. I denna mening är det mer gynnsamt om den sociala representativiteten är ungefär likadan i situationer med låga valdeltagandenivåer som i situationer med höga valdeltagandenivåer, dvs. att de sociala skillnaderna mellan röstare och icke-röstare är små. Den kraftiga nedgång i valdeltagandet i samband med riksdagsvalet innebar visserligen att andelen röstare sjönk i stort sett inom varje social gruppering. Men den innebar också en ökad polarisering då valdeltagandet gick ner mer i vissa grupper jämfört med andra. De kraftigaste tillbakagångarna återfanns bland redan socialt och ekonomiskt svagare grupperingarna i samhället. Återfinns motsvarande skillnader när det gäller valdeltagandet till ? I tabell 3 redovisas valdeltagandet 1995 och 1999 bland olika socioekonomiska grupper. Vem bryr sig? Tabell 3 Valdeltagande i olika socioekonomiska grupper vid valen till 1995 och 1999 (procent) -7,3 -4,8 -2,3 -2,3 -0,5 -0,3 -7,8 -5,7 -1,4 -7,3 -1,5 -1,1 ALU/liknande) -3,9 -6,5 -5,2 -1,2 -3,4 -3,2 -2,6 -2,8 Kommentar: Klassvariabeln har konstruerats med yrkesvariabeln som utgångspunkt. Till arbetare har förts industriarbetare och övriga arbetare. Till medelklass har samtliga tjänstemannagrupper och småföretagare förts. Studerande och jordbrukare ingår ej i klassvariabeln. Inkomstvariabeln har skapats så att vi återfinner 25 i den lägsta respektive högsta inkomstgruppen och övriga som medelinkomsttagare. När det gäller jordbrukare är antalet svarspersoner få, 46 1995 och 32 1999. Bilden som framträder är dyster, åtminstone med utgångspunkt från ett deltagardemokratiskt ideal och utifrån föreställningen om att det är viktigt med god social representativitet. Skillnaderna i valdeltagande mellan olika socioekonomiska grupper var påfallande i samband med europaparlamentsval. Social status spelar en betydligt större roll för valdeltagandet i europaparlamentsval än för valdeltagande i riksdagsval. Vid europaparlamentsval är det än tydligare att det är de 36 Vem bryr sig? socialt väl förspända som röstar i högre grad jämfört med de som lever under socialt sett knappare förhållanden. Visserligen är valdeltagandet lågt även bland socialt resurstarka, men det är ännu lägre bland resurssvaga medborgare. Ett annat sätt att säga samma sak är att effekterna av social status på valdeltagandet ger större utslag i europa- parlamentsval än i riksdagsval. Det finns också tecken på att valdeltagandeklyftorna har ökat mellan 1995 och 1999 års europaparlamentsval, liksom de gjorde mellan riksdagsvalen 1994 och 1998. Skillnaden i valdeltagande mellan t.ex. industriarbetare och högre tjänstemän var 1995 och ökade vid valet . Som jämförelse kan nämnas att i riksdagsvalet var skillnaden i valdeltagande mellan industriarbetare och högre tjänstemän , vilket ökade till 1998. Vid det senaste europaparlamentsvalet var valdeltagandet bland industriarbetare , bland högre tjänstemän , bland LO-anslutna och bland SACO-anslutna (se tabell 2). Vi ser också att skillnaden i valdeltagande mellan låg- och höginkomsttagare ökade, från 1999. Historiskt sett har valdeltagandet bland arbetarklass varit lägre än bland medelklass. I samband med det sjunkande valdeltagandet vid riksdagsvalet ökade skillnaderna i deltagande mellan arbetar- och medelklass. Gapet i valdeltagandet var då historiskt sett mycket stort, . Men vid de båda svenska europaparlaments- valen har skillnaden i valdeltagande mellan arbetar- och medelklass varit ännu större, och dessutom ökat från 1999. Att tala om valdeltagande vid svenska europaparlamentsval som en klassfråga har ett berättigande även om frågan kompliceras av att mer än hälften av medelklassen också avstår från att rösta. Behovet av att föra analysen längre än socio-ekonomiska förklaringar är stort. Väljarnas politiska resurser i form av utbildning, intresse, engagemang och kunskaper har i den internationella forsknings- litteraturen identifierats som betydelsefulla motiverande drivkrafter för att gå till valurnorna.28. Den stora utbildningsrevolutionen – den kognitiva mobiliseringen av medborgarna – i västerländska indus- trinationer räknades länge som huvudförklaring till det trendmässigt 28 Verba, Schlozman & 1995. Vem bryr sig? ökande valdeltagandet under efterkrigstiden.29 Flera forskare bedömer att den generellt starkaste enskilda mikroförklaringen till individuellt valdeltagande är just utbildningsnivå. Politiskt engagemang och förtroende för partier och politiker är naturligtvis viktiga faktorer vid förklaringar huruvida människor väljer att delta i politiska val. När det gäller valdeltagande vid parlamentsval har sådana politiska resursfaktorer ofta visat sig ha större förklarings- raft än många sociala bakgrundsfaktorer. Politiskt engagemang är ett sammanfattande begrepp för att söka förstå hur intensivt medborgare involverar sig i politiken, från ett allmänt intresse till ett aktivt deltagande. I tabell 4 redovisas vilken betydelse utbildning, politiskt intresse, mediaexponering och partiidentifikation hade för valdeltagan- et vid europaparlamentsvalen 1995 och 1999. Medborgarnas utbildningsbakgrund har enligt våra analyser en större betydelse för valdeltagandet vid europaparlamentsval än vid riksdagsval. Skillnaden i valdeltagande mellan låg- och högutbildad var vid europaparlamentsvalen 1995 och 1999 (se tabell 4). Motsvarande skillnader i valdeltagande bland låg- respektive högutbildade var vid riksdagsvalen 1994 och 1998 . Vid europaparlamentsvalet deltog bland lågutbildade och 52,2 bland högutbilda- de medborgare. 29 se Inglehart 1977 och 1984. 38 Vem bryr sig? Tabell 4 Valdeltagande efter utbildning, politiskt intresse, intresse för EU- frågor, mediaexponering och grad av partiidentifikation vid valen till 1995 och 1999 (procent). -2,1 -6,5 -1,6 -4,3 -2,0 -2,2 -2,5 -5,0 -1,5 -4,6 -4,1 -1,4 -3,5 -1,8 läser om EU-frågor i läser i stort sett allt -0,1 läser inte särskilt mycket -0,7 läser ingenting/nästan -2,8 Kommentar: Partiidentifikation bygger på en sammanvägning av flera intervjufrågor; dels frågor om hur starkt anhängarskap intervjupersonen känner till sitt parti, dels frågor om vilket parti intervjupersonen tycker bäst om eller tycker sig stå närmast. Politiskt intresse, mediaexponering och grad av partiidentifikation är individrelaterade förklaringsfaktorer som är mycket starkt kopplade till deltagande i europaparlamentsval. Röstberättigade som är politiskt intresserade, tar del av allmänt nyhetsmaterial och betraktar sig som anhängare till ett bestämt parti röstar i betydligt högre utsträckning än Vem bryr sig? de som inte är politiskt intresserade, inte tar del av allmänt nyhets- material och de som saknar känner sig som anhängare till något parti. Sambandet blir ytterligare förstärkt om vi begränsar det politiska engagemanget till att endast avse EU-frågor, t.ex. intresse för EU- frågor och mediaexponering i EU-frågor. Vid det senaste europaparlamentsvalet var skillnaden i valdeltagan- de mellan politiskt intresserade och inte intresserade 25,3 procent- enheter, mellan de som tar del av allmänt nyhetsmaterial fem eller fler dagar (ser Rapport) och de som tar del av allmänt nyhets- material mindre än och mellan partiidentifierade och icke partianhängare . I figur 1 redovisas motsvarande skillnader i valdeltagande vid riksdagsvalen 1994 och 1998 samt vid europaparlamentsvalen 1995 och 1999. 40 Vem bryr sig? Figur 1 Skillnader i valdeltagande mellan politiskt intresserade och inte politiskt intresserade, mellan personer med stor mediaexponering och liten mediaexponering och mellan partianhängare och icke partianhängare (procent). Resultaten i figur 1 illustrerar att politiskt engagemang har större betydelse för om människor röstar eller ej i europaparlamentsval än i riksdagsval. Skillnaderna i valdeltagande mellan i högre grad politiskt engagerade och i lägre grad politiskt engagerade var större för samtliga tre indikatorer vid europaparlamentsvalen 1995 och 1999 än vid riksdagsvalen 1994 och 1998. Men dessa skillnader är något mindre 1998/1999 än de var 1994/1995. Resultaten i figur 1 visar för samtliga tre indikatorer att skillnaderna i valdeltagande mellan i högre grad engagerade medborgare och i lägre grad engagerade medborgare ökade mellan riksdagsvalen 1994 och 1998. Motsvarande ökning återfinns inte mellan europaparlamentsvalen 1995 och 1999. Jämför vi valdeltagandet i europaparlamentsvalen 1995 och 1999 är bilden av tillbakagången i valdeltagandet något oklar. Av resultaten i tabell 4 kan vi dock konstatera att de medborgare som är mycket Vem bryr sig? intresserade av politik, starkt partiidentifierade och intresserade av EU- frågor röstade i lika stor utsträckning som 1999. är det land i där medborgarnas förtroende för är lägst.30 Det låga förtroendet för Europaparla- mentet är helt klart en viktig förklaring till varför gapet i valdeltagande mellan nationella val och europaparlamentsval är så stort i . I de svenska valundersökningarna i samband med riksdagsvalen ställs intervjufrågor om hur stort förtroende väljare allmänt sett har för svenska politiker. I europaparlamentsvalundersökningen 1999 kompletterades frågan med att även omfatta förtroende för Europa- parlamentet, och Riksdag. Andelen med stort förtroende för politiker var vid riksdagsvalet , vid riksdagsvalet , vid europaparlamentsvalet och vid europaparlamentsvalet . Andelen med stort förtroende för Riksdag var vid europaparlamentsvalet . Svenska folkets förtroende för och var avsevärt mindre, 19 respektive 17 procent.31 Hur starkt är sambandet mellan medborgarnas tilltro till politiker/ politiska institutioner och valdeltagande? I tabell 5 redovisas valdel- tagandet bland medborgare som har stort respektive litet förtroende för politiker, Europaparlament, och i samband med europaparlamentsvalen 1995 och 1999. 31Resultaten är ej viktade med hänsyn till det högre valdeltagandet bland intervjuade. 42 Vem bryr sig? Tabell 5 Valdeltagande och politiskt förtroende vid europaparlaments- valet och 1999 (procent) -7,0 -2,5 -2,8 Kommentar: Frågorna om förtroende för , och den svenska ställdes inte i europaparlamentsvalundersökningen 1995. Politiskt förtroende är knappast överraskande kopplat till valdeltagande.