sou · GOB3103d2 · 2001-01-01 00:00:00 — Avgörande är i stället samhällsutvecklingen i sin helhet, att infrastrukturen byggs upp och att det finns tillgång till arbete och utbildning, mat, rent vatten och ändamålsenliga bostäder. Avgörande för utvecklings- ländernas inställning till tekniken torde vara dess påverkan på ekonomin och samhället i stort. I detta sammanhang kan handeln med jordbruksprodukter och eventuell dumpning av de stora producentländernas överskott i utvecklingsländerna få stor bety- delse. I främst de fattigaste utvecklingsländerna, med begränsade möj- ligheter att själva använda den moderna biotekniken, finns det en oro för att man skall få en försämrad situation om metoder som man själv inte har tillräckliga resurser för att använda, får ökad betydelse. Frågan om den moderna biotekniken är för utveck- lingsländernas vidkommande i hög grad en fråga om vem som skall ha makt över den tekniska utvecklingen. Utvecklingsländerna är allt mer medvetna om att de kan få ett reellt inflytande över bioteknikens konsekvenser endast genom att bygga upp en egen kompetens inom bioteknikområdet. I internationella överenskom- melser, till exempel konventionen om biologisk mångfald och , framhålls att de rikare och tekniskt mera avancerade länderna bör bidra till att bygga upp utvecklingsländernas kunskap och kapacitet vad gäller bioteknik, biopolicy och biosäkerhet. Större utvecklingsländer som , , och Bioteknik och genteknik kan påverka utvecklingen i de flesta länder bedriver dock själva forskning inom området. Möjligheterna att tillämpa den moderna biotekniken och synen på dess framtida betydelse skiljer sig således åtskilligt mellan olika utvecklings- länder. Totalt sett finns många initiativ för att överföra kunskap om modern bioteknik till utvecklingsländerna. Ett sådant är ISAAA,12 som har som mål att bidra till minskad fattigdom, speciellt bland småbrukare, och att åstadkomma såväl en bättre miljö som en mera hållbar utveckling inom jordbruket. Organisationen finansieras huvudsakligen genom donationer från privata givare som och flera växtförädlings- och agrokemiföretag. Från svensk sida deltar med stöd till vissa projekt. ISAAA har ett program som svarar mot behov som har identifierats inom tolv nationella program i (, och ), (, , , och ) och (, , och ). Bland de projekt som har påbörjats kan nämnas utveckling av virusresistent potatis, metoder för att diag- nostisera växtsjukdomar på majs, tomater och olika korsblommiga grödor, virusresistenta batater (sötpotatis) och vävnadsodlings- teknik för bananer. Ett annat initiativ, som finansieras av Sida och koordineras av , är ett forskningsprogram i (, , och ) inom områdena bioteknik (jordbruksbioteknik, industriell bioteknik och miljöbioteknik), biosäkerhet och bioteknikpolicy. I programmet ingår flera östafrikanska, svenska och europeiska forsknings- institutioner, länkade i ett nätverk. Programmets huvudsyfte är att bygga upp och förstärka kompetensen och kapaciteten inom forskningen, att främja biosäkerheten genom stöd till utformning av ett ändamålsenligt regelverk och att skapa kompetens och kapacitet inom området bioteknikpolicy. Projektets budget är –2001. 12 for the Aquisition of Ag-biotech Applications. Bioteknik och genteknik kan påverka utvecklingen i de flesta länder Andra former för tekniköverföring är de internationella jord- bruksforskningsinstituten inom CGIAR13 och bilaterala sam- arbetsprojekt. Sida stöder exempelvis ,14 baserat i , i ett projekt där modern bioteknik används för att utveckla majssorter som är tåliga mot torka och ogräset strega samt forskningssamarbete mellan svenska forskningsinstitutioner och forskare i , och . Stödet till det sistnämnda projektet uppgår till . Sida deltar också i två policyforsknings- initiativ avseende behov av samordning av nationell policy respektive tillträde till genetiska resurser och skydd av biologiska innovationer och traditionell kunskap. Nya läkemedel och vacciner Hälsoproblemen i utvecklingsländerna beror i stor utsträckning på infektionssjukdomar av olika slag. Bland de sjukdomar som ständigt kräver offer kan nämnas malaria, AIDS, kolera och andra diarrésjukdomar, gula febern och luftvägsinfektioner. Världs- hälsoorganisationen (WHO) arbetar för förbättrad hälsa bland annat genom att stimulera utveckling av nya läkemedel och vacciner. Bioteknikens allt större betydelse för vaccin- och läke- medelsutvecklingen kan väntas påverka det framtida hälsotill- ståndet i utvecklingsländerna. Utvecklingen av läkemedel mot tropiska och andra sjukdomar bromsas av att köpkraften är liten. Läkemedelsföretagen prioriterar inte utveckling av läkemedel och andra produkter för behandling av de sjukdomar som i särskilt hög grad drabbar människor i fattiga länder. En betydande del av utvecklingen av sådana produkter sker därför med stöd från WHO och nationella eller enskilda biståndsorganisationer. Bland dessa kan nämnas , som i samarbete med andra finansiärer, däribland , stöder projekt för att utveckla malariamediciner och vaccin, till exempel mot AIDS. Satsningar av detta slag har, trots att mycket ännu återstår, gett avsevärda resultat. Enligt WHO är de flesta av världens barn vaccinerade mot mässling, polio, tuberkulos, difteri, kikhosta och stelkramp. gör insatser via sitt medlemskap i och i bistånds- projekt finansierade av Sida. Insatserna innebär som regel ett nära 13CGIAR är ett samarbetsorgan för 16 fristående forskningscentrum och deras finansiärer. De deltagande instituten bedriver FoU för behov. stöder CGIAR via Sida. Det svenska bidraget var . Bioteknik och genteknik kan påverka utvecklingen i de flesta länder samarbete mellan svenska forskargrupper och forskargrupper i de mottagande länderna. Bland projekt som fått stöd från Sida kan nämnas studier av oralt koleravaccin och utveckling av HIV-vaccin. Sida stöder också det internationella hälsoforskningscentrumet ICDDR.B15 i , det så kallade europeiska malariavaccin- initiativet och ett nätverk för forskning som rör parasitsjukdomar i . Ett exempel på att även västerländsk läkemedelsindustri kan vara involverad i satsningar till nytta för såväl utvecklingsländer som industrialiserade länder är (ARCI) och dotterbolaget . Ltd. (ABPL). Forsk- ningscentrumet inledde sin verksamhet och har som syfte att med hjälp av moderna tekniker utveckla diagnostika och läke- medel för sjukdomar som drabbar stora patientgrupper. Verksamheten är starkt målinriktad och har sedan starten resulterat i nya metoder för att upptäcka malariaparasiten i blod, en metod för att upptäcka bakterier som orsakar akut hjärnhinne- inflammation och metoder för detektion av en parasitmask. Malariatestet prövas i storskaliga försök. Andra projekt gäller utveckling av läkemedel mot malaria och tuberkulos. Ökad produktion av livsmedel Inom livsmedelsproduktionen har gentekniken än så länge fått begränsad användning i utvecklingsländerna. Enligt ISAAA svarade utvecklingsländerna för av den totala odlingen av gentekniskt förändrade grödor och för . Enligt ISAAA:s beräkningar innebar odling av gentekniskt modifierade växter stora vinster för och bönder. Utsikterna till liknande vinster kan leda till att många av de mera välbärgade jordbrukarna i utvecklingsländerna tar till sig den nya tekniken. När gentekniskt förändrade grödor odlas handlar det i allmänhet inte om grödor som utvecklats speciellt för de olika utvecklings- ländernas behov, utan snarare om sådana som primärt tagits fram för odling i eller . På finns emellertid möj- ligheter att med genteknikens hjälp ta fram livsmedelsgrödor med högre avkastning eller ökad tolerans mot torka, försaltning och angrepp från olika sorters skadeorganismer. Ett exempel är att forskare vid det internationella risforskningsinstitutet (IRRI) Bioteknik och genteknik kan påverka utvecklingen i de flesta länder lyckats få fram en rissort högre avkastning genom att föra över fotosyntesreglerande gener från majs.16 Företaget har också tillkännagivit att det har kartlagt av risplantans arvsmassa och att det kommer att ställa alla data till forskningens förfogande. Detta kan bidra till att bättre rissorter utvecklas med hjälp av genteknik eller traditionell växtförädling. Uppfattningarna om de sannolika konsekvenserna av en ökad användning av genetiskt förändrade grödor skiljer sig markant mellan olika rapporter där frågan diskuteras. I en rapport (, 1999) anses sådana grödor inte kunna bidra till mera mat till jordens fattiga. I stället dras slutsatsen att den nya tekniken kommer att lägga alltför mycket makt i händerna på ett fåtal företag och motverka insatser för att hjälpa småbönder och ekologiska odlare att bedriva jordbruk på ett hållbart sätt. I rap- porten understryks, att man i stället för att införa gentekniskt för- ändrade grödor bör bekämpa fattigdom och hunger med jord- reformer, hushållning med vatten och genom att gynna ett jord- bruk som baseras på liten användning av insatskemikalier och odling av traditionellt förädlade och lokalt anpassade växtsorter. Liknande slutsatser dras i en annan rapport som fokuserar på AstraZenecas aktiviteter inom agrobiotekniken (ActionAid, 1999). Båda rapporterna är starkt kritiska till den så kallade terminatortekniken (se nedan). I båda fallen förordas ett femårigt moratorium för kommersiell användning och handel med gen- tekniskt modifierade grödor. Slutsatserna i dessa rapporter kontrasterar starkt mot en tredje rapport, där en av slutsatserna är att gentekniken kan bidra till ökad livsmedelssäkerhet och hälsa och att det finns starka etiska skäl för att göra gentekniska produkter tillgängliga för de utvecklingsländer som vill ha dem. Ökade insatser rekommenderas för att utveckla gentekniska grödor som anpassats till arbets- intensiv odling, det vill säga till den sorts jordbruk som bedrivs av småbönder i utvecklingsländerna (, 1999). I en artikel framhåller , chef för i , att det finns ett akut behov av att utveckla och använda Bioteknik och genteknik kan påverka utvecklingen i de flesta länder den moderna biotekniken i för att motverka hunger, miljöförstöring och fattigdom (Wambugo, 1999). Genteknikens potential för utvecklingsländerna är således omdiskuterad, men enligt till exempel är användning av teknikens möjligheter troligen en av flera förutsättningar för att jordens fattiga skall kunna förses med mat om en generation. Tekniken vinner snabbt insteg i det arbete som utförs inom CGIAR, som kommit till slutsatsen att , för att kunna utföra konkurrenskraftig forskning och utveckling, i fortsätt- ningen måste utveckla sin kompetens inom molekylärbiologi och genteknisk förändring av grödor. Ett hot mot den framtida jordbruksforskningen Genom Konventionen om biologisk mångfald (se bil. 4) har de genetiska resurserna, som tidigare betraktades som mänsklighetens gemensamma egendom, blivit en nationell egendom. Varje trans- aktion av genetiskt material över nationsgränser kräver förhand- lingar beträffande avsikten med transaktionen och på vilka pre- misser den skall äga rum. Cirka 35 länder har infört nationell lag- stiftning på området (). Förhandlingar pågår om ett nytt internationellt åtagande för växtgenetiska resurser inom FAO men har inte slutförts. Om förhandlingarna inom FAO misslyckas, riskerar forskningen att drabbas negativt genom det stora antal bilaterala förhandlingar som kan bli följden. Det skulle riskera att förlama såväl forskningen som utvecklingen av nya växtsorter och leda till att en stor del av resurserna måste överföras från forskning till juridisk verksamhet (, 1999). Liknande problem orsakas av det faktum att en allt större del av världens jordbruksforskning privatiserats och att allt flera metoder och allt mer genetiskt material omfattas av patentskydd. Inom CGIAR, som i allt högre grad samarbetar med privata bio- teknikföretag, har de nya realiteterna inneburit ett allt större antal checklistor och instruktioner för att kunna hantera situationen. Bioteknik och genteknik kan påverka utvecklingen i de flesta länder är ett av världens viktigaste livsmedel och en huvudingrediens i kosthållet för många miljoner människor. Till risets nackdelar hör emellertid att sädeskornen inte innehåller A-vitamin och är fattiga på järn. Enligt lider 2 miljarder män- niskor av blodbrist. Ungefär lika många lider av lättare järnbrist. Enligt WHO har så många som 230 miljoner barn klinisk eller subklinisk A-vitaminbrist. Det leder till att 500 000 av dem blir blinda och att mer än en miljon dör på grund av ökad mot- taglighet för infektioner. Gentekniska metoder gör det emellertid möjligt att få fram rissorter som innehåller betakaroten (ett förstadium till A-vitamin) och ökade halter järn. Halten av betakaroten i det gentekniskt förändrade gyllene riset blir så hög att A-vitaminbehovet täcks hos de grupper som baserar sin kost på ris. Utvecklingen har skett inom ramen för ett icke-kommersiellt projekt med finansiering från bland annat och jordbruksforsk- ningsprogram. Sedan eventuella risker för människors hälsa och för miljön utvärderats, är avsikten att med hjälp av risforsknings- institutet och utvecklingsländernas nationella forsknings- centrum korsa in de nya egenskaperna i andra rissorter, som kommer att göras tillgängliga för bönder i utvecklingsländerna (Potrykus m.fl., 2000). slöts ett avtal mellan företagen om att distribuera det nya riset till bönder i utvecklingsländer utan extra kostnader.17 Enligt vad som uppges från forskarna har cirka 80 utvecklingsländer visat intresse. I har utvecklingen karakteriserats av en omfattande nedläggning och sammanslagning av jordbruksenheter. Antalet mejerier och slakterier har minskat dramatiskt. Hästarna har ersatts med traktorer, jordbruksproduktionen har effektivi- serats och andelen sysselsatta i jordbruket har minskat. I utvecklingsländerna pågår en liknande utveckling. Det kan inte uteslutas att den moderna biotekniken kan accelerera processen. Redan nu pågår en omfattande urbanisering i åtskilliga utveck- lingsländer där flera av jordens folkrikaste städer finns. Parallellt med urbaniseringen sker förändringar på landsbygden, som kan 17 Vid inkomster kommer royalty tas ut. Bioteknik och genteknik kan påverka utvecklingen i de flesta länder leda till att traditionella livsmönster och traditionell kunskap försvinner. I har välståndet ökat och den genomsnittliga livslängden förlängts . Självklart kan ny teknik följas av förbättringar också i utvecklingsländerna, men det är inte säkert att resultatet blir odelat positivt. Det finns en risk för att modern teknik slår ut det lokala näringslivet, ökar arbetslösheten och inflyttningen till storstäderna och vidgar klassklyftorna. Växtbioteknikens effekter på jordbruket i utvecklingsländerna hänger i hög grad samman med jordbrukets sociala och eko- nomiska strukturer, det vill säga med ägandeförhållanden, odlarnas utbildningsnivå, tillgång till kapital och infrastruktur. För att effektivare kunna dra fördel av sina genetiska resurser behöver utvecklingsländerna inte enbart bygga upp sin tekniska kompetens. De måste också stifta lagar, inrätta myndigheter och införa admi- nistrativa rutiner som säkerställer att befolkningarna får del av de framsteg som kan göras . I de internationella förhand- lingar, som inom FAO:s ram förs om ett nytt internationellt åtagande för växtgenetiska resurser, råder i stort sett enighet om att det i första hand ankommer på de enskilda länderna att inrätta de regelverk som krävs för att tillvarata landets och medborgarnas intressen. Frågan har emellertid också en internationell dimension. Det är angeläget att de enskilda ländernas regelverk samordnas med internationella regelverk så att de genetiska resurserna kan nyttjas maximalt till allas nytta. Den biotekniska utvecklingen kan komma att påverka u- ländernas produktion och export av åtskilliga produkter. Med teknikens hjälp kan till exempel kakaoplantor med högre avkast- ning tas fram. Det kan leda till prisfall på kakao genom överpro- duktion, något som kan innebära problem för kakaoproducerande länder som och . Oljepalmer med för- bättrad fettsyrasammansättning i palmoljan kan också innebära ett hot mot odlare av konventionella oljepalmer. Terminatorteknik – hämmar skördens grobarhet Speciellt omdiskuterad och kontroversiell är den så kallade termi- natortekniken, TPS,18 som utvecklades av det nordamerikanska företaget and och som patentsökts i . Tekniken bygger på en genteknisk konstruktion, som gör det möjligt att hämma skördens grobarhet genom att utsädet Bioteknik och genteknik kan påverka utvecklingen i de flesta länder behandlas med speciella kemikalier. I alla andra avseenden är grödan normal, men behandlingen gör det omöjligt för bönderna att spara den egna skörden som utsäde. Detta innebär att de, om de väljer att använda det speciella utsädet, tvingas köpa nytt utsäde . Särskilt i utvecklingsländerna ses denna utveckling som ett hot mot småböndernas traditionella metoder och ekonomi. Tekniken har än så länge en mycket begränsad användning och är främst avsedd att utnyttjas för att utveckla specialgrödor av ett slag som normalt inte odlas av fattiga småbönder i tredje världen. Terminatortekniken är i första hand avsedd att användas vid förädling av självbefruktande växter. Anledningen till detta är att självbefruktande växter är tämligen stabila, vilket gör det möjligt att spara den egna skörden som utsäde år . I länder med en fungerande utsädeslagstiftning, till exempel , utgör detta inget problem för växtförädlingsföretagen, eftersom de också vid egenproduktion av utsäde får betalt för sitt utvecklingsarbete (men inte för uppförökningen som bonden själv svarar för). I många länder, till exempel åtskilliga utvecklingsländer, saknas emellertid lagstiftning på området. Det har lett till inkomstbortfall för växtförädlingsföretagen, vilket i sin tur lett till minskade för- ädlingsinsatser vad gäller självbefruktande växter, något som kan hota livsmedelssäkerheten. Skillnader i utsädeslagstiftning innebär skillnader i konkurrens- fördelar. I de länder som har en lagstiftning som reglerar användningen av utsädet, kan jordbrukarna bli utsatta för orättvis konkurrens. Eftersom det ofta är stora jordägare, som äger en mycket stor del av den odlingsbara jorden i utvecklingsländerna, är det framför allt de som berörs av de olika förutsättningarna mellan länderna. Oppositionen mot terminatortekniken har varit stark. meddelade företaget , som stod i begrepp att förvärva tekniken via köp av Delta and , i brev till att det inte avsåg att kommersialisera metoder som gör skördade frön sterila. Effekter på den biologiska mångfalden En följd av den moderna växtförädlingen har blivit att de gamla lantsorterna trängts undan och övergivits till förmån för nya, moderna sorter som är mera lönsamma. I och de flesta Bioteknik och genteknik kan påverka utvecklingen i de flesta länder andra industrialiserade länder finns av detta skäl endast ett fåtal av de gamla lantsorterna kvar. De fattiga bönderna i utvecklingsländerna använder sig ännu i betydande utsträckning av lokalt anpassade, men jämförelsevis lågavkastande, sorter. Även där sker emellertid en övergång till modernare sorter. Detta har lett till att många äldre sorter försvunnit, något som ibland kallas genetisk erosion och som kan leda till att värdefulla gener av potentiell betydelse för den framtida livsmedelsförsörjningen förloras. Sedan problemet med genetisk erosion uppmärksammats, har genbanker inrättats för att bevara den genetiska diversiteten. I finns Nordiska Genbanken, som bevarar den genetiska diversiteten i nordiskt material, som en resurs för framtida forskning och växtförädling. Även växtförädlingsföretagen har av samma skäl genbanker för att bevara äldre sorter. Man kan säga att den genetiska diversiteten flyttat från bondens åker till genbankerna och växtförädlarnas försöksytor i det moderna jordbrukssamhället. I utvecklingsländerna pågår en liknande utveckling. Av de 16 forskningsinstituten inom CGIAR har nio genbanker, med stora samlingar av såväl äldre som nyutvecklat material. Ett annat exempel på genbanksverksamhet i utvecklingsländerna är att de nordiska biståndsorganisationerna är engagerade i ett genbanks- projekt i södra . I projektet deltar 15 stater och inom ramen för verksamheten har många afrikaner fått teknisk utbildning. Avgörande för utvecklingsländernas möjligheter att använda sin genetiska diversitet till att utveckla grödor för de egna böndernas behov är att tillräckliga utbildnings- och forskningsresurser kan byggas upp. I det moderna samhället blir kunskap allt viktigare. Kunskap är en förutsättning för att man skall kunna förstå och ta ställning till många frågor som tas upp i samhällsdebatten. Det gäller inte minst biotekniken, som på flera sätt griper in i människors liv. För att förstå bioteknik behövs grundläggande kunskaper i naturveten- skap. Utvecklingen inom biotekniken medför också krav på utbild- ning av olika yrkesgrupper inom till exempel industri och vård. För att möta dessa behov krävs det insatser på flera utbildningsnivåer. Skolan lägger grunden för medborgarnas kunskaper och för förmågan att kritiskt granska information. Förmågan att värdera och ta ställning till olika tillämpningar av bioteknik kan också grundläggas i skolan. Den vuxne möter biotekniken i stor utsträck- ning via medierna. Det är av stor vikt för samhällsdebatten att medborgarna kan känna förtroende för uppgifter i medierna. Den undervisning som bedrivs i och gymnasieskolan styrs av nationella styrdokument, det vill säga skollagen med tim- plan samt läroplan och kursplaner. Timplanen gäller för grund- skolan respektive gymnasieskolan som helhet och anger minsta garanterad undervisningstid, totalt och för olika ämnen. Läro- planerna fastställs av regeringen och omfattar mål för bland annat kunskaper, värdegrund och inflytande. Kursplaner finns för de olika ämnena och anger mål för undervisningen. För naturorienterande ämnen, det vill säga biologi, fysik och kemi samt för teknik, anger timplanen för att alla elever skall få 800 hela timmar av totalt (). Så länge målen nås för vart och ett av de ingående ämnena, står det skolan fritt att fördela tiden mellan dem. I kurs- planen1 för de naturorienterande ämnena beskrivs naturveten- skapligt kunnande som en förutsättning för att ta ställning i till exempel hälsofrågor. Kursplanens beskrivning av biologiämnet tar upp Cellen och livsprocesserna som en central dimension. Kunskaper om genteknik förutsätter kunskap om cellen och den genetiska koden. Under rubriken eleverna skall ha uppnått i slutet av det femte skolåret finns punkten känna till några exempel där biologisk kunskap används för att förbättra våra livsvillkor, till exempel växtförädling och genteknik. I slutet av det nionde skol- året skall eleverna bland annat ha kännedom om hur celler är byggda och hur de fungerar, ha kännedom om det genetiska arvet, och kunna använda såväl naturvetenskapliga som estetiska och etiska argument i frågor om bevarande av naturtyper och mång- falden av arter samt användning av genteknik. Sociala och etiska aspekter på biotekniken kan också behandlas inom samhällsorienterande ämnen. Undervisningen skall sträva efter att eleven utvecklar förståelse av grundläggande existentiella och etiska synsätt och kan använda sin förståelse vid egna ställningstaganden. Kursplanen lyfter upp samspelet natur- teknik-människa-samhälle som en grund för förståelse för hur människors liv förändras genom teknik. Etiska aspekter på biotekniska tillämpningar kan dessutom behandlas inom religionskunskapsämnet där skolan skall sträva efter att eleven utvecklar förståelse av ställningstaganden i reli- giösa och etiska frågor samt en grundläggande etisk hållning som grund för egna ställningstaganden och eget handlande. Enligt de styrmedel som finns för skall eleverna alltså kunna diskutera genteknikens olika aspekter när de lämnar den obligatoriska skolan.