sou · GOB3106d1 · 2001-01-01 00:00:00 — 55 Beträffande ombudsmännens funktion som åklagare mot statsråd, regeringsråd och befattningshavare hos och dess organ, se 12 kap. 3 och 8 §§ RF, 19 kap. 8 § RO samt 9 och 10 §§ lagen med instruktion för ombudsmän. Offentliga anställningar och uppdrag 201 har till huvuduppgift att pröva överklagande av val till , landstings- och kommunfullmäktige samt (3 kap. 11 § RF och 19 kap. vallagen [1997:157], ValL). Såvitt gäller har nämnden att granska bevis om val av ledamöter och ersättare (19 kap. 22 § ValL), att pröva ledamöters och ersättares behörighet (4 kap. 7 § RF) samt pröva överklagande av val inom (7 kap. 5 § RO). Enligt ValL har nämnden vidare att pröva bl.a. överklagande av beslut som rör valkretsindelningen vid landstings- och kommunalval (2 kap. 12 §), antalet valkretsmandat (3 kap. 12 §) och indelning i valdistrikt (4 kap. 8 §). Slutligen har valprövningsnämnden att pröva talan mot beslut, varigenom centrala valmyndigheten fastställt utgången av folkomröstning (16 § folk- omröstningslagen [1979:369]). Nämnden består av ordförande, som skall vara eller ha varit ordinarie domare och som inte får tillhöra , och sex andra ledamöter. Ledamöterna väljs efter varje ordinarie val, så snart valet har vunnit laga kraft, för tiden till dess nytt val till nämnden har ägt rum. Ordföranden väljs särskilt. Nämndens beslut får inte överklagas (3 kap. 11 § RF). utser genom särskilt val ersättare för ordföranden i nämnden. Vad som föreskrivs om ordföranden gäller även för ersättaren (8 kap. 2 § RO). Andra ledamöter än ordföranden (och ersättare för denne) får således vara riksdagsledamöter, men det är inget krav. I praktiken är det dock i huvudsak riksdagsledamöter som väljs som ledamöter i valprövningsnämnden. Av 11 kap. 9 § tredje stycket RF följer att ledamöterna skall vara svenska medborgare. Överklagande av beslut av organ i förvaltningsärende mot vilken talan får föras enligt vad som är föreskrivet därom, prövas av Regeringsrätten i de fall som särskilt bestämmer och i övriga fall av . består av ord- förande, som skall inneha eller innehaft domarämbete och inte vara ledamot av , och fyra andra ledamöter, valda inom (9 kap. 5 § RO). Ordföranden väljs särskilt. För ordföranden skall finnas ersättare. Ledamöterna och ersättare för ordföranden skall vara svenska medborgare (11 kap. 9 § tredje stycket RF). Närmare föreskrifter om överklagande finns i lagen (1989:186) om överklagande av administrativa beslut av riksdagsförvaltningen och 202 Offentliga anställningar och uppdrag Lagen gäller överklagande av beslut av riksdagsförvaltningen, , ombudsmän och revisorer (1 §). Vissa beslut i personalärenden, ärenden om utlämnande av en handling eller en uppgift samt ärenden om ekonomiska förmåner åt ledamöter av eller av ett riksdags- organ är överklagbara enligt lagen. Beslut om överlämnande av allmän handling överklagas hos Regeringsrätten och övriga beslut överklagas hos . är en myndighet under . Nämnden skall i enlighet med 3 kap. 1 § lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor för ledamöter fastställa det belopp för månad som ledamots arvode skall betalas med. Nämnden består av tre ledamöter. En av dem är ordförande (1 och 2 §§ lagen [1993:1426] med instruktion för ). Ordförande och övriga ledamöter utses av riksdagsstyrelsen för bestämd tid (7 § samma lag). Av 11 kap. 9 § tredje stycket RF torde följa att ledamöterna i nämnden skall vara svenska medborgare. är en myndighet under . Nämnden skall enligt 1 § lagen (1991:359) om arvoden till statsråden m.m. fastställa det belopp som skall betalas i arvode till statsråden och besluta om avgångsersättning till statsråd. Enligt 8 kap. 4 § första stycket RO består nämnden av ordförande och två andra ledamöter. De väljs var för sig av efter varje ordinarie val till intill dess nytt val till nämnden har ägt rum.56 Ledamöterna skall vara svenska medborgare (11 kap. 9 § tredje stycket RF). talman och vice talmän utser inom sig för varje valperiod en talman samt en förste, en andre och en tredje vice talman (4 kap. 2 § RF).57 De skall vara svenska medborgare enligt 11 kap. 9 § tredje stycket RF. 56Jfr 1 och 2 §§ lagen (1993:1427) med instruktion för . 57Se även 1 kap. 5 § och 8 kap. 1 § RO. Offentliga anställningar och uppdrag 203 svenskt medborgarskap följer också av att endast riksdagsledamöter är valbara. Kammarsekreterare (riksdagsdirektör) består av kammarkansliet, utskottens och EU- nämndens kanslier samt administrativa kontoret. Vidare finns en informationsenhet och ett internationellt kansli. När ledamöter sammanträder utgör de tillsammans "kammaren". Kammaren utser en kammarsekreterare genom val. Kammarsekreteraren låter föra protokollet vid sammanträde med kammaren. Han eller hon expedierar beslut och biträder i övrigt talmannen i riksdagsarbetet. Kammarsekreteraren, med tjänstebenämningen riksdagsdirektör, är chef för riksdagsförvaltningen och sekreterare i krigsdelegationen (9 kap. 1 § RO). Endast den som är svensk medborgare kan bli vald till kammarsekreterare. Detta följer av bestämmelsen i 11 kap. 9 § tredje stycket RF. Däremot krävs inte att biträdande kammarsekreterare skall vara svenska medborgare. De tillsätts genom vanlig tjänsteutnämning och inte genom val. Övriga av valda organ utser ledamöter till ytterligare ett antal organ, nämligen utskotten, valberedningen, utrikesnämnden, , riksdags- styrelsen, krigsdelegationen, styrelsen för interparlamenta- riska grupp, svenska delegation, svenska delegation och OSSE-delegationen. skall förrättas inom , vilket medför att endast riksdagsledamöter är valbara. Ledamöterna skall vara svenska medborgare enligt 11 kap. 9 § tredje stycket RF. Chefer för kanslier som biträder utskotten och Av 9 kap. 2 § RO framgår att riksdagsutskotten och biträds av kanslier som ingår i riksdagsförvaltningen. Chefen för ett sådant kansli skall vara svensk medborgare. Nuvarande lydelse infördes (SFS 1998:731) och var föranledd av organisationsförändringar inom riksdagsförvaltningen (se 204 Offentliga anställningar och uppdrag 1997/98:RFK4). Kravet på svenskt medborgarskap berördes inte särskilt. Enligt den tidigare lydelsen skulle huvudsekreterare hos riksdags- utskott vara svensk medborgare. Någon motivering till kravet på svenskt medborgarskap gavs inte heller i propositionen (1973:90) med förslag till ny riksdagsordning. I Grundlagberedningens betänkande (SOU 1972:15) hänvisas till föreskrifterna i 11 kap. 9 § RF. Ämbete som lyder under regeringen Enligt 11 kap. 9 § tredje stycket RF får endast den som är svensk medborgare inneha eller utöva ämbete som lyder under regeringen. Av förarbetena till RF58 framgår att bestämningen ämbete som lyder under regeringen syftade på sådana enmansmyndigheter som Justitiekanslern () och Riksåklagaren (). Den ansågs vidare syfta på överbefälhavaren () och försvarsgrenscheferna. ÖB var en myndighet t.o.m. . är ÖB chef för , som i sin tur är en myndighet som lyder under regeringen. Försvarsgrenscheferna har ersatts med general- inspektörer, vilka lyder under ÖB. torde endast JK och RÅ omfattas av nämnda föreskrift i RF. Det bör dock framhållas att det är oklart vilka närmare kriterier som skall vara uppfyllda för att en anställning skall betraktas som ett ämbete som lyder under regeringen. Eftersom JK och RÅ även utgör myndigheter som lyder under regeringen, följer kravet på svenskt medborgarskap också av föreskriften i 11 kap. 9 § tredje stycket RF om att chef för sådan myndighet skall vara svensk medborgare. Beträffande JK:s och RÅ:s verksamhet bör följande noteras. JK lyder enligt 11 kap. 6 § RF under regeringen. Han är dess högste ombudsman. JK anställs med fullmakt genom beslut av regeringen. Det åligger JK att under regeringen bevaka statens rätt (2 § förordningen [1975:1345] med instruktion för justitiekanslern). Uppgiften att bevaka statens rätt innebär att JK, om det inte ankommer 58 SOU 1972:15 s. 203. Offentliga anställningar och uppdrag 205 på annan myndighet, företräder staten i civila rättegångar och vid uppgörelser utom rätta. JK har också en generell rätt att från en myndighet överta uppgiften att bevaka statens rätt. JK skall vidare tillhandagå regeringen med råd och utredningar i juridiska ange- lägenheter. Även andra författningar ger JK olika åligganden. I lagen (1975:1339) om justitiekanslerns tillsyn finns bestämmelser om JK:s tillsyn över att de som utövar offentlig verksamhet efterlever lagar och andra författningar samt i övrigt fullgör sina åligganden. Inom ramen för vad som föreskrivs i den lagen omfattar JK:s tillsyn statliga myndigheter, tjänstemän och andra befattningshavare vid statliga myndigheter samt andra som är knutna till statlig myndighet och som innehar tjänst eller uppdrag varmed följer myndighetsutövning, såvitt angår denna deras verksamhet. Tillsynen omfattar inte anställda och uppdragstagare eller myndigheter. JK har befogenheter att väcka åtal, göra disciplinanmälan och föra talan vid domstol om ändring av myndighets beslut. Vidare åligger det JK att bl.a. vaka över tryckfriheten och yttrandefriheten enligt bestämmelserna i och YGL. Endast JK äger väcka allmänt åtal i tryckfrihetsmål och yttrandefrihetsmål. RÅ är under regeringen högste åklagare och har i denna egenskap ansvaret för och ledningen av åklagarväsendet i riket (7 kap. 2 § första stycket RB). Enligt 1 § förordningen (1989:847) med instruktion för Riksåklagaren för RÅ talan i mål om brott som hör under allmänt åtal, dock inte i mål om brott som i tjänsten har begåtts av statsråd, justitieråd, regeringsråd, ombudsmän, eller den som utövar RÅ:s tjänst. RÅ har tillsyn över åklagarväsendet och skall verka för lagenlighet, följdriktighet och enhetlighet vid rättstillämpningen. Biträdande riksåklagaren är RÅ:s ställföreträdare och får i den omfattning som riksåklagaren bestämmer utföra de åklagaruppgifter som RÅ får utföra (4 §). RÅ och biträdande riksåklagaren anställs av regeringen med fullmakt (13 §). Av ovannämnda föreskrift i 11 kap. 9 § tredje stycket RF torde följa att även biträdande riksåklagaren skall vara svensk medborgare. RÅ är också en central förvaltningsmyndighet för åklagarväsendet. Myndigheten skall leda och samordna verksamheten samt se till att den bedrivs effektivt. Den får meddela föreskrifter och allmänna råd för 206 Offentliga anställningar och uppdrag verksamheten och lämnar även i övrigt råd och upplysningar till åklagarna i deras verksamhet (2 § nämnda förordning).59 Chefer för myndigheter som lyder under regeringen och ledamöter av sådana myndigheter eller dess styrelser I finns det ett stort antal myndigheter som lyder under regeringen. Myndigheterna är sorterade under olika departementen. Alla myndigheterna lyder dock inte under regeringen i den mening som avses i RF. Av 11 kap. 6 § respektive 9 § RF får det anses framgå att de myndigheter som lyder under regeringen är JK, RÅ, de centrala ämbetsverken och länsstyrelserna. I förarbetena till RF60 har det sagts att under regeringen lyder också de myndigheter som i vissa fall skall vända sig direkt till regeringen för att inhämta direktiv eller lämna rapporter om sin verksamhet. De statliga kommittéerna tillkallas och får sina direktiv av regeringen, jfr 1 § kommittéförordningen (1998:1474). De lyder alltså under regeringen. Fastställande av vilka av regeringens övriga myndigheter som inhämtar direktiv eller rapporterar direkt till regeringen förutsätter närmare undersökning av bl.a. myndigheternas instruktioner. Verksförordningen (1995:1322) tillämpas på myndigheter under regeringen i den omfattning regeringen föreskriver i myndighetens instruktion eller i annan förordning. Myndighetens chef skall se till att regeringen får det underlag som den behöver för att ta ställning till omfattningen och inriktningen på verksamheten (9 §). Om Riks- revisionsverkets revisionsberättelse över myndighetens årsredovisning innehåller någon invändning, skall myndigheten till regeringen redovisa de åtgärder som vidtagits med anledning av invändningen (15 §). De myndigheter som enligt sin instruktion eller annan förordning skall tillämpa 9 § eller 15 § verksförordningen torde alltså lyda under regeringen. Det kan emellertid inte uteslutas att det finns ytterligare ett antal myndigheter som på annan grund än genom hänvisning till verksförordningens bestämmelser har att vända sig direkt till regeringen för att inhämta direktiv eller lämna rapporter om sin verksamhet. Exempelvis kan ett regeringsbeslut innehålla direktiv till 59Se även avsnitt 6.11 om anställningar inom åklagarväsendet. 60SOU 1972:15 s. 203 och prop. 1973:90 s. 404 f. Offentliga anställningar och uppdrag 207 Även en sådan myndighet torde lyda under regeringen. För anställning såsom chef för myndighet som lyder under regeringen, bl.a. anställning som verkschef eller landshövding, krävs svenskt medborgarskap. Även ledamöter av myndigheter som lyder under regeringen och dess styrelser skall vara svenska medborgare, t.ex. ledamöterna i styrelserna för de centrala ämbets- verken och länsstyrelserna. Kravet på svenskt medborgarskap för myndighetschefer och ledamöter av sådana myndigheter och dess styrelser framgår i något fall av myndighetsinstruktionerna eller annan författning. I övrigt följer medborgarskapskravet endast av föreskrifterna i 11 kap. 9 § tredje stycket RF. När skulle skiljas från Statens konstmuseer och bli en egen myndighet, kunde museichefen, som är utländsk medborgare, inte vara chef för den nya myndigheten. I avsnitt 6.6.3 presenteras den lösning som valdes för Moderna museets ledning. I därefter följande avsnitt redovisas medborgarskapskrav inom ett antal verksamhetsområden. I den mån verksamheten vid en viss myndighet berörts har kravet på svenskt medborgarskap för myndighetens ledning enligt RF också redovisats. Vidare har några av regeringens myndigheter berörts särskilt under rubriken anställningar och uppdrag, avsnitt 6.15. I övrigt hänvisas till en förteckning över flertalet av de myndigheter som lyder under regeringen, bilaga 4.61 (Statliga kommittéer och utredningar samt andra tillfälliga myndigheter framgår inte av bilagan.) Tjänst i närmast under statsråd Arbetet inom ett departement leds närmast under departementschefen och övriga statsråd i departementet av statssekreteraren. I Utrikes- departementet har kabinettssekreteraren denna uppgift. Stats- sekreterarna och kabinettssekreteraren skall främst svara för planering och samordning i departementet och i förhållande till andra samhällsorgan samt vaka över att arbetet bedrivs i överensstämmelse med planeringen (23 § förordningen [1996:1515] med instruktion för ). De är politiskt rekryterade och lämnar sina poster vid ett regeringsskifte. Till kategorin chefstjänstemän inom räknas även expeditionschefer, rättschefer, för- valtningschefen i Statsrådsberedningen, utrikesråden i Utrikes- 61 Förteckningen har upprättats efter förfrågan hos respektive departement. 208 Offentliga anställningar och uppdrag departementet, budgetchefen och finansråden i samt planeringschefen i (9 § nämnda förordning). Enligt 11 kap. 9 § tredje stycket RF får endast den som är svensk medborgare inneha eller utöva tjänst i närmast under statsråd. Med utgångspunkt från dagens organisation omfattar föreskriften endast statssekreterarna och kabinettssekreteraren. Tidi- gare hade även rättschefer och expeditionschefer sådana funktioner att de jämte statssekreterarna/kabinettssekreteraren ansågs inneha tjänst i närmast under statsråd.62 Tjänst såsom svenskt sändebud I förarbetena till RF finns inte någon närmare definition av vad som avses med svenskt sändebud. I första hand torde begreppet omfatta ambassadörer i andra länder. Sannolikt får även representanter från i mellanfolkliga organ anses vara svenska sändebud, t.ex. representanter i EU och FN. Det är oklart i vad mån ytterligare befattningar omfattas av begreppet. har upplyst att bestämmelsen i RF om att svenska sändebud skall vara svenska medborgare inte har vållat några problem i praktiken. I princip alla som befinner sig i den s.k. diplomatkarriären är svenska medborgare. Redan för den första anställningen hos krävs i de flesta fall svenskt medborgarskap, eftersom nästan alla anställningarna är säkerhetsklas- sade enligt säkerhetsskyddslagen. 6.6.3Moderna museet och kravet på svenskt medborgarskap för myndighetschefen – ett praktikfall var tidigare en särskild enhet inom myndigheten konstmuseer. Enligt 7 § förordningen (1988:677) med instruk- tion för Statens konstmuseer i dess lydelse före stod under ledning av en museichef. Museichefen var brittisk medborgare. I budgetpropositionen för (prop. 1998/99:1 utg. omr. 17 s. 112 - 113) föreslog regeringen att skulle skiljas från 62 Jfr /Ragnemalm s. 289. Offentliga anställningar och uppdrag 209 Statens konstmuseer och bli en egen myndighet. Till grund för regeringens ställningstagande låg en promemoria från en särskild utredare som hade remissbehandlats, "– en egen myndighet. Ett nytt forum för modern form (Ku98/962/Ka)". I avvaktan på beslut utsåg regeringen en annan särskild utredare med uppdrag att förbereda och genomföra skiljandet av från Statens konstmuseer (Utredningen för skiljande av från statens konstmuseer, Ku 1999:03). Den särskilde utredaren redovisade ett förslag till instruktion för samt förslag till följdändringar i förordningen med instruktion för statens konstmuseer (dnr 7/99). beslutade i enlighet med regeringens förslag (bet. 1998/99:KrU, rskr. 1998/99:55) och förordningen (1999:563) med instruktion för trädde i kraft . Av 11 kap. 9 § tredje stycket RF framgår bl.a. att endast den som är svensk medborgare får inneha eller utöva tjänst eller uppdrag såsom chef för myndighet som lyder under regeringen eller såsom ledamot av sådan myndighet eller dess styrelse. Eftersom museichefen var brittisk medborgare kunde han på grund av bestämmelsen i RF inte vara chef för den nya myndigheten . Verksförordningen (1995:1322) är tillämplig på myndigheter under regeringen i den omfattning som regeringen föreskriver i myndighetens instruktion eller i någon annan förordning. Förordningen utgår från att varje myndighet leds av en chef och att det skall finnas en styrelse vid myndigheten (3-4 §§). Myndighetschefens ansvar och uppgifter anges i 6-10 §§ verksförordningen och styrelsens ansvar och uppgifter anges i 11-14 §§. Enligt förordningen ansvarar myndighetschefen för myndighetens verksamhet. Chefen skall se till att verksamheten bedrivs författnings- enligt och effektivt. Han skall vidare bl.a. hushålla väl med statens medel, verka för att myndigheten genom samarbete med andra myndigheter och på annat sätt tar till vara de fördelar som kan vinnas för staten som helhet, fortlöpande följa upp och pröva den egna verksamheten och konsekvenserna av de författningsföreskrifter och särskilda beslut som rör verksamheten samt vidta de åtgärder som behövs. Styrelsen skall pröva om myndighetens verksamhet bedrivs effektivt och i överensstämmelse med syftet med verksamheten. Den skall biträda myndighetens chef och föreslå denne de åtgärder som styrelsen finner motiverade. Vidare skall styrelsen bl.a. besluta om myndighetens årsredovisning, delårsrapport och budgetunderlag. 210 Offentliga anställningar och uppdrag Utredningen för skiljande av från Statens konstmuseer Beträffande Moderna museets ledning, styrelse och chef anförde Utredningen för skiljande av från Statens konstmuseer följande. Ledningen av myndigheten bör organiseras så att museichefen kan leda verksamheten vid museet, även om han är utländsk medborgare. Utredningen anser att utgångspunkten därvid bör vara den lösning av frågan som rekommenderades av den särskilda utredaren i promemorian – en egen myndighet (Ku98/962/Ka)63. Utredningen föreslår, i korthet, att ordföranden i museets styrelse görs till chef för myndigheten medan museichefen svarar för ledningen av museets löpande verksamhet. En bestämmelse om detta finns i 9 § i den föreslagna instruktionen. Styrelsens ordförande har som myndighetschef formellt det ansvar och de uppgifter som anges i 6 – 10 §§ verksförordningen. Dessa uppgifter och beslutsbefogenheterna bör i stor utsträckning kunna delegeras till museichefen. En sådan delegation av ärenden bör mot bakgrund av grundlagsbestämmelsen inte omfatta frågor som rör rikets säkerhet eller myndighetsutövning mot enskild. Sådana frågor är – bortsett från interna personalärenden – mycket ovanliga i museet. Utredningens förslag till uppgiftsfördelning mellan styrelsens ordförande som myndighetschef och museichefen innebär att det blir den 63 Ett sätt att lösa problematiken kring chefsfrågan, var enligt den särskilde utredaren (98/962/Ka), att formellt göra styrelseordföranden till myndighetschef. Hon anförde vidare: "En sådan ordning tillämpas - dock av andra skäl - vid Statens musiksamlingar. Styrelsen bör - med en sådan lösning - ges rätt att delegera beslutsfattande till museichefen. Eftersom i mycket begränsad utsträckning kommer att ägna sig åt myndighetsutövning kan vi inte se att detta skall kunna väcka några principiella betänkligheter. Den enda myndighetsutövning ett museum ägnar sig åt utöver personalärenden torde vara tillstånd till utförsel av kulturföremål enligt kulturminneslagen (1988:950). Vi kan inte se att det finns någon anledning att lägga sådana ärenden på . Att den interna administrationen leds av en utländsk medborgare - dessutom en EU-medborgare - kan inte resa några invändningar. Vi föreslår därför att styrelsens ordförande skall vara myndighetens chef men att ärenden inte delegeras till myndighetschefen utan till museichefen. Det bör också vara ett krav att museichefen alltid skall närvara vid styrelsens sammanträden." SOU 2000:106 Offentliga anställningar och uppdrag 211 senare som spelar huvudrollen för att förverkliga de uppgifter som museet har enligt 1-5 §§ i den föreslagna förordningen.64 Hur uppgifter och befogenheter skall fördelas mellan styrelsens ordförande och museichefen bör anges tydligt i museets arbetsordning (15 §). Denna fastställs av ordföranden i egenskap av myndighetschef. Utredningen har inte ansett det nödvändigt att lägga denna uppgift på styrelsen. Utredningen har i övrigt i några avseenden velat markera museichefens ställning. Han får rätt att inrätta rådgivande och samordnande organ vid museet (11 §) och att hänskjuta ärenden av principiellt intresse till styrelsen §) samt rätt och skyldighet att närvara vid styrelsens sammanträden föreslås få en styrelse av gängse typ med ansvar och uppgifter enligt 11-14 §§ verksförordningen. Styrelsen skall också besluta i sådana personalfrågor som avses i 19 § andra stycket verksförordningen (disciplinansvar m.m.). Utredningen har således ansett att det inte behövs en särskild personalansvarsnämnd vid museet. Den ovan nämnda bestämmelsen i 11 kap. 9 § tredje stycket regeringsformen innebär att utländska medborgare inte heller får vara ledamot av en myndighets styrelse. Den nuvarande museichefen kan alltså inte vara ledamot av Moderna museets styrelse. Det är dock angeläget att han med sin ställning i ledningen för museets verksamhet alltid är närvarande vid styrelsens sammanträden. Utredningen har därför som framgått föreskrivit en skyldighet för honom att närvara vid samman- trädena. Utredningen anser att den ovan redovisade lösningen på ledningsfrågan är godtagbar med de förutsättningar som gäller. Men den är inte idealisk för det slag av verksamhet som det här är fråga om. Enligt utredningens mening bör det övervägas att ändra 11 kap. 9 § tredje stycket regeringsformen så att det blir möjligt för regeringen att utse utländska medborgare till chefer för myndigheter av Moderna museets typ. Detsamma bör gälla ifråga om möjlighet för utländsk medborgare att bli ledamot i sådana myndigheters styrelser. I dessa fall gör sig de hänsyn till rikets säkerhet och myndighetsutövning som motiverade regeln knappast starkt gällande. Internationalisering och det svenska EU-medlemskapet bidrar också till att en ändring kan vara befogad.