sou · GOB359d1 · 2001-01-01 00:00:00 — än genom tillsats av alkohol Vin av färska druvor, inbegripet vin som tillsatts alkohol; druvmust, annan än sådan enligt nummer 2009, uteslutet annan druvmust enligt undernummer 2204 30 92, 2204 30 94, 2204 30 96 och 2204 30 98 (c)0806 10 93 Färska vindruvor andra än bordsdruvor 0806 10 95 70 Vissa bestämmelser i alkohollagen Av artikel 1.3 i förordning (EG) nr 1493/99 framgår att det i bilaga 1 till förordningen finns definitioner av de produktbeteckningar som an- vänds i förordningen. Följande produktbeteckningar definieras i detalj: Delvis jäst druvmust framställd av lätt torkade druvor Färsk druvmust vars jäsning har avbrutits genom tillsats av alkohol Vin (Den produkt som framställs uteslutande genom total eller partiell alkoholjäsning av krossade eller okrossade färska druvor eller av druvmust.) Ungt icke färdigjäst vin Vin som lämpar sig för framställning av bordsvin Likörvin (= starkvin med en alkoholhalt av lägst 15 och högst 22 volymprocent) Mousserande vin tillsatt med koldioxid Pärlande vin tillsatt med koldioxid Vindruv (= specificerade rester) Återstoder från vindruvspressning (= övriga rester) Piquettevin (= vin som framställs av restprodukter) Vin som har tillsatts alkohol för destillation Vin av övermogna druvor Benämningen av vin definieras även i rådets förordning (EEG) nr 2392/89 av om allmänna bestämmelser om beskriv- ning och presentation av vin och druvmust enligt följande. Fr.o.m. upphör förordningen (jfr artikel 81 i förordning EG nr 1493/99). Vissa bestämmelser i alkohollagen 71 a)"vin" skall förbehållas produkter som motsvarar definitionen i punkt 10 i bilaga 1 till förordning (EEG) nr 822/87, b)"bordsvin" skall förbehållas produkter som motsvarar definitionen i punkt 13 i samma bilaga. Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna om harmo- nisering av lagstiftningen, kan medlemsstaterna trots punkt 1 tillåta användningen av ordet "vin" tillsammans med namnet på en frukt i sammansatta beteckningar för att beskriva produkter som framställs genom jäsning av andra frukter än druvor, andra sammansatta beteckningar som innehåller ordet "vin". Om sådana sammansatta beteckningar används, skall varje möjlighet till förväxling med de produkter som avses i punkt 1 undvikas. Därutöver finns rådets direktiv /83/EEG av om harmonisering av strukturerna för punktskatter på alkohol och alkohol- drycker. Här finns närmare definitioner för öl, vin, andra jästa drycker än vin och öl, s.k. mellanprodukter samt etylalkohol med kopplingar till KN-nummer i tulltaxan (ovan). Bortsett från fastställande av skatte- satser föreskrivs i direktivet angående de olika produkterna följande. Med öl avses varje vara enligt KN-nummer 2203 eller varje vara som innehåller en blandning av öl och alkoholfria drycker enligt KN- nummer 2206, i båda fallen med en faktisk alkoholhalt räknat på volym som överstiger . Med vin används dessa beteckningar med de betydelser som anges: 1.icke-mousserande vin; varor enligt KN-nummer 2204 och 2205 utom mousserande vin såsom det definieras nedan - med en faktisk alkoholhalt som överstiger 1,2 volymprocent men inte 15volymprocent, om den alkohol som ingår i den färdiga produkten uteslutande kommer från jäsning - med en faktisk alkoholhalt som överstiger 15 volymprocent men inte 18volymprocent, om de är framställda utan någon tillsats och om den alkohol som ingår i den färdiga produkten uteslutande kommer från jäsning 2.mousserande vin; varor enligt KN-nummer 2204 10, 2204 21 10, 2204 29 10 och 2205 som 72 Vissa bestämmelser i alkohollagen -är tappade på buteljer med champagnekorkar som hålls på plats av bindningar eller fästanordningar eller har ett övertryck på grund av koldioxid i lösning om minst tre bar, -har en faktisk alkoholhalt som överstiger 1,2 volymprocent men inte 15 volymprocent, om den alkohol som ingår i den färdiga produkten uteslutande kommer från jäsning. Övriga icke-mousserande jästa drycker (än vin och öl) definieras som varor enligt KN-nummer 2204 och 2205 men som inte nämns i föregående stycke ovan, och varor enligt KN-nummer 2206, utom övriga mousserande jästa drycker såsom dessa definieras nedan och alla varor som omfattas av begreppet öl, om deras faktiska alkoholhalt -överstiger 1,2 volymprocent men inte 10 volymprocent, -överstiger men inte 15 volymprocent och om den alkohol som ingår i produkten uteslutande kommer från jäsningen. Övriga mousserande jästa drycker (än vin och öl) definieras som varor enligt KN-nummer 2206 00 91 samt de varor enligt KN-nummer 2204 10, 2204 21 10, 2204 29 10 och 2205 som inte nämns under begreppet vin ovan om de -är tappade på buteljer med champagnekorkar som hålls på plats av bindningar eller fästanordningar eller har ett övertryck på grund av koldioxid i lösning om minst tre bar, -har en faktisk alkoholhalt som överstiger 1,2 volymprocent men inte 13 volymprocent, -har en faktisk alkoholhalt som överstiger 13 volymprocent men inte 15 volymprocent och den alkohol som ingår i den färdiga produkten uteslutande kommer från jäsning. Med mellanprodukter avses alla produkter med en faktisk alkoholhalt som överstiger 1,2 men inte 22 volymprocent, som är hänförliga till KN-nummer 2204, 2205 och 2206 men som inte har omnämnts ovan. Utan hinder av bestämmelserna om övriga jästa drycker än vin och öl får medlemsstaterna behandla som mellanprodukt varje icke mousse- rande jäst dryck som ryms inom tillämpningsområdet för övriga icke- mousserande jästa drycker med en faktisk alkoholhalt som överstiger 5,5 volymprocent och som inte uteslutande kommer från jäsning, och varje mousserande jäst dryck som ryms inom tillämpningsområdet för övriga mousserande jästa drycker med en faktisk alkoholhalt som över- stiger 8,5 volymprocent och som inte uteslutande kommer från jäsning. Vissa bestämmelser i alkohollagen 73 -varor som har en faktisk alkoholhalt som överstiger 1,2 volymprocent och är hänförliga till KN-nummer 2207 och 2208, även om dessa produkter utgör en del av en vara som ryms inom ett annat kapitel av Kombinerade nomenklaturen, -varor enligt KN-nummer 2204, 2205 och 2206 som har en faktisk alkoholhalt räknat på volym som överstiger 22 volymprocent, -varor som innehåller drickbar sprit, vare sig i lösning eller inte. Spritdryck definieras även i rådets förordning (EEG) nr 1576/89 av om allmänna bestämmelser för definition, beskrivning och presentation av spritdrycker enligt följande. 1.Denna förordning fastställer allmänna bestämmelser för definition, beteckning och presentation av spritdrycker. 2.I denna förordning avses med spritdryck en alkoholhaltig vätska som är avsedd att konsumeras av människor som har speciella organoleptiska egenskaper och – utom för de produkter som anges under punkt 1 i bilaga 3 – en lägsta alkoholhalt av 15 volymprocent, och antingen direkt genom destillation av naturligt jästa produkter, med och/eller utan tillsats av aromämnen, eller genom lakning av vegetabiliska ämnen eller tillsats av aromämnen, socker och/eller andra sötningsmedel upptagna i punkt 3 a eller andra jordbruksprodukter till jordbruksalkohol eller till destillat, som härrör från jordbruksprodukter, eller till sprit som den definieras idenna förordning, eller genom att en spritdryck blandas med en eller flera andra spritdrycker jordbruksalkohol, destillat som härrör från jordbruks- produkter eller sprit, en eller flera alkoholdrycker, eller en eller flera drycker. Drycker som omfattas av KN-nummer 2203 00, 2204, 2205, 2206 00 och 2207 skall inte anses vara spritdrycker. 74 Vissa bestämmelser i alkohollagen definition av jästa drycker Alcoholic Liquor Duties Act innehåller en definition av jästa produkter som inte är öl eller vin enligt EG:s förordningar. Dessa kallas för "made-wine" och avser produkter som är framställda genom jäsning "of any substance" eller genom blandning av sådan produkt med annan dryck och som inte är vin, öl, spritdryck eller cider. Enligt direktiven skall bl.a. utarbeta förslag till ny lagstiftning för handeln med teknisk sprit och alkoholhaltiga preparat. Det finns därför anledning att utöver de ovan nämnda problemen med om mäsk är sprit eller vin enligt svensk lag se över de svenska sprit- och vindefinitionerna. När lagregeln om vintillverkning ändrades i alkohollagen i förhål- lande till LTD:s strängare regler fick detta betydelse även för den s.k. mäsken. Av dom ovan (se avsnitt 3.1.3) framgår att det, åtminstone i det aktuella målet, inte räckte med att en bestämmelse om mäsk hade införts i 1 kap. 2 § andra stycket alkohollagen. I och med hovrättens resonemang bl.a. om att fruktämnen kan tillsättas i slutskedet av jäsningen går det inte att skilja mäsk från vin. Om detta resonemang är riktigt kan således hävdas att all jäst vätska, som inte är starköl eller öl, är vin. Därmed är detta en fullt laglig tillverkning. Gränsen för spritdryck går då vid 22 volymprocent. För att uppnå denna alkoholhalt måste dock mäsken/vinet destilleras eller förskäras, dvs. Anledningen till förbudet mot beredande av mäsk är att försvåra olovlig tillverkning av sprit- eller spritdryck. Avsikten med att bereda mäsk är ju inte att dricka den, utan att den skall destilleras i en destillationsapparat för att därigenom bli sprit. Emellertid kan vilken jäst blandning som helst, t.ex. snabbvin, också destilleras med samma resultat. Gränsdragningen mellan mäsk och vin beror då på hur man definierar begreppet mäsk. Sägs t.ex. uttryckligen att en blandning av enbart socker, jäst och vatten är mäsk, och skall vara förbjudet att tillverka, räcker det med att någon annan substans dessutom används för att kringgå förbudet. Enligt den ovan nämnda domen i kan det dessutom vara möjligt att tillsätta smakämnen senare i processen. Att införa bestämmelser om förhållande mellan fruktsaft och sockertillsats vid vintillverkning skulle visserligen göra de flesta framställningsmetoder av mäsk olovliga. Detta för dock med sig att beredning av maskrosvin åter blir olovlig, såvida man inte gör ett Vissa bestämmelser i alkohollagen 75 undantag just för denna produkt. En mäsk som bereds med fruktsaft som bas är dock inte möjlig att förbjuda. Diskussionerna ovan om gränsdragningen mellan mäsk, vin och sprit visar, enligt utredningens mening, att den svenska spritdefi- nitionen behöver förtydligas. Utredningen ifrågasätter om det är lämpligt att upprätthålla en bestämmelse om att alla vätskor som innehåller alkohol är sprit (med undantag för vin, starköl och öl). Detta leder, som framgår av hovrättsdomen, till ett visst cirkelresonemang när det gäller gränsen mellan sprit, mäsk och vin. Med tillägget att en vätska som innehåller alkohol som uppkommit enbart genom jäsning inte anses som sprit uppnås en bättre överensstämmelse med EG:s spritdefinitioner och med den allmänna uppfattningen om vad som är sprit. Spritdefinitionen kommer därmed inte att täcka mäsk. Att bereda mäsk blir då inte i sig otillåtet utan avgörande blir om syftet är att framställa sprit eller att framställa vin. Vilket syftet är får bedömas med hänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet, t.ex. om den som berett mäsken också innehar en olovlig destillationsapparat. Även ingredienserna har självfallet betydelse vid denna bedömning. Med hänsyn till att begreppet mäsk förekommer i ansvars- och förverkandebestämmelserna i 10 resp. 11 kap. finns, trots ändringen av spritdefinitionen, skäl att även i fortsättningen ha en definition av vad som avses med mäsk. Denna bör utformas så att den inte omfattar vätskor med lägre alkoholhalt än 2,25 volymprocent. Den bör inte heller omfatta vin, fruktvin, starköl eller öl (se nedan). När det gäller ingripande mot olovlig sprittillverkning vill Alkohol- utredningen också peka på alternativet att åtala för försök eller förberedelse för brott (10 kap. 9 §). Påträffas dunkar med mäsk i samma lokal som hembränningsapparat, olovligt tillverkad sprit, reningsrör med aktivt kol m.m. torde det i allmänhet vara ganska uppenbart vad mäsken skall användas till. Det är då i princip ointressant hur mäsken har framställts. (Jämför med den i avsnitt 3.1.3 refererade domen i .) Utom begränsningen av spritdefinitionen bör definitionen av vin stramas upp så att den inte omfattar något som täcks av definitionerna av sprit eller spritdryck. Utgångspunkten bör enligt utredningens mening här vara att vin framställs genom jäsning av druvor eller druvmust, eventuellt med viss tillsats av sprit (s.k. förskuret vin). F.n. definierar dock svensk lagstiftning alkoholdrycker som har framställts genom jäsning även av annat än druvor eller druvmust som vin. I EG- rätten finns en annan benämning för dessa produkter. Enligt rådets direktiv /83/EEG kallas dessa drycker för övriga icke-mousserande jästa drycker samt begreppet mellanprodukter för övriga icke- 76 Vissa bestämmelser i alkohollagen mousserande jästa drycker med en faktisk alkoholhalt som överstiger 5,5 volymprocent och som inte uteslutande kommer från jäsning. I finns en lång tradition av att tillverka alkoholdrycker av annat än vindruvor, t.ex. äpplen och rabarber. Dessa produkter brukar benämnas äppelvin, rabarbervin etc. Utredningen menar att dessa produkter bör ha en annan benämning även i den svenska lagstift- ningen. EG:s begrepp låter emellertid något främmande för svenska förhållanden, och utredningen föreslår därför att dessa alkoholdrycker i stället får benämningen fruktvin. En ny paragraf införs i alkohollagen med en definition för fruktviner, enligt vilken framställningen kan ske genom jäsning av förutom bär, frukt och växtdelar även genom jäsning av andra naturliga ämnen eller substanser. (Jämför med definition av jästa drycker i föregående avsnitt.) Med en sådan beskrivning inbegrips även tillverkning av exempelvis mjöd, som framställs genom jäsning av honung. Honung är ju varken "bär, frukt eller andra växtdelar", och mjöd är därigenom enligt nuvarande definition egentligen en spritdryck. De s.k. fruktvinerna skall omfattas av samma bestämmelser som vin, t.ex. när det gäller serverings- tillstånd. Av alkoholdryckerna återstår slutligen de s.k. maltdryckerna, som alkohollagen definierar som en jäst, odestillerad dryck som är fram- ställd med torkat eller rostat malt som huvudsakligt extraktgivande ämne. I skiljer vi mellan lättöl med en alkoholhalt som ej överstiger 2,25 volymprocent (eg. lättdryck enligt 1 kap. 7 § alkohol- lagen), öl med en alkoholhalt som överstiger 2,25 men ej 3,5 volymprocent samt starköl som innehåller mer än 3,5 volymprocent alkohol. Över den första gränsen (2,25 volymprocent) gäller alkohol- lagens bestämmelser med exempelvis åldersgräns och över den andra gränsen (3,5 volymprocent) gäller att varan inte får säljas för konsumtion på annat sätt än genom Systembolaget eller på restaurang med serveringstillstånd. Dessutom finns en skattegräns vid 2,8 volymprocent, som delar upp det s.k. folkölet i två grupper, samt "mellanöl" för starköl med en alkoholstyrka som ej överstiger 4,5 volymprocent. De svenska bestämmelserna för öl bygger på en långvarig tradition och tar främst sikte på hur öl av olika alkoholstyrka skall få säljas. Öldefinitionen är inte i konflikt med någon EG-rättslig reglering och det saknas anledning att nu ändra den. Vissa bestämmelser i alkohollagen 77 3.2Vissa försäljningsregler för System- bolaget m.m. Utredningens förslag: Detaljhandelsmonopolet ges rätt att sälja spritdrycker, vin och starköl vid auktion för annans räkning. Närmare riktlinjer ges i avtalet mellan staten och bolaget. Vidare skall returförsäljning av enstaka partier och produkter få ske till någon som har rätt att bedriva partihandel med sådana varor. Även innehavare av serveringstillstånd ges rätt till sådan återförsäljning. Kronofogde- myndighet ges rätt att sälja utmätta varor. får detaljhandel med spritdrycker, vin och starköl endast bedrivas av . Även tillverkning och övrig handel med alkoholdrycker drevs av ett statligt monopolbolag ända fram till alkohollagens ikraftträdande . Som en följd av avskaffades monopolen på tillverkning, import, export och partihandel, men i förhandlingarna om ett svenskt medlem- skap i EG/EU slog dock vakt om detaljhandelsmonopolet av folkhälsoskäl. Systembolagets monopol behölls efter en ensidig deklaration från svensk sida. Efter EU-inträdet spekulerades det i om monopolet var förenligt med EG-rätten, där det föreskrivs att statliga handelsmonopol skall anpassas så att de inte är diskriminerande. Det finns också förbud mot nationell lagstiftning som utgör handelshinder. Genom det s.k. Franzén-målet, där en livsmedelshandlare i sålde vin i sin butik, prövades Systembolagets detaljhandelsmonopol av , som fann att Systembolagets verksamhet inte var diskri- minerande och inte heller utgjorde ett handelshinder. Domstolen fäste också vikt vid att monopolet är grundat på folkhälsoskäl. Vissa anpassningar av den svenska alkoholpolitiken i övrigt var dock nödvändiga med hänsyn till EG-domen. Bl.a. sänktes ansöknings- och tillsynsavgifterna för tillverknings- och partihandels- tillstånd. De särskilda partihandelstillstånden avskaffades och i betänkande Bestämmelser om teknisk sprit m.m. (SOU 2000:60) föreslås att även tillverkningstillstånden skall avskaffas. Tyngdpunkten i den rent alkoholpolitiska kontrollen har med dessa förändringar tydligare lagts vid ledet närmast konsumen- ten, dvs. detaljhandel och servering. Parallellt med detta har åtgärder 78 Vissa bestämmelser i alkohollagen vidtagits för att motverka förekomsten av smuggelsprit och hembränt genom både lagstiftning och opinionsinsatser. beslut gav detaljhandelsmonopolet EG-rättslig acceptans och betraktas av monopolets försvarare som en seger för folkhälsan. Detta innebär emellertid inte att formerna för System- bolagets verksamhet är given en gång för alla. Utan att göra avkall på de alkoholpolitiska grundvärderingarna föreslog regeringen i proposi- tionen 1998/99:134 Vissa alkoholfrågor, m.m. en rad förändringar för att förbättra servicen för Systembolagets kunder. Förslagen var att systembutikernas öppettider får utsträckas vardagar och inför storhelger får butikerna även hålla öppet . Dessutom skall särskilda butiker med begränsat sortiment inrättas vid centrumanläggningar runt om i , som saknar systembutik, och öppethållande alla genomförs på försök i vissa områden i landet. Vidare ges Systembolaget rätt att importera spritdrycker, vin och starköl i samband med beställningar från privatkunder samt att ta emot betalning med olika former av konto- eller kreditkort. I propositionen finns en klar strävan att bl.a. genom dessa förändringar förstärka Systembolagets legitimitet. Ett av syftena med detta är att därigenom flytta över delar av den illegala alkoholförsäljningen till de legala försäljningskanalerna. beslutade riksda- gen i enlighet med propositionen. Förändringarna trädde i kraft . Avtalet mellan staten och Systembolaget I avtalet mellan och staten av uttalas att bolagets affärsidé är att vara ett modernt, effektivt detaljhandelsföretag som med ansvar säljer alkoholdrycker och förmedlar dryckeskultur. Avtalet innehåller 18 punkter. Av relevans för de frågor som behandlas i detta avsnitt är följande. 2.Bolaget skall vara det i 5 kap. 1 § alkohollagen föreskrivna detaljhandelsbolaget. Bolaget skall utöva sin verksamhet så att samhäl- leliga, sociala och medicinska skadeverkningar av alkoholkonsumtion i möjligaste mån förebyggs. 3.Bolaget får inte bedriva annan verksamhet än sådan som har samband med bolagets rättigheter enligt alkohollagen. Bolagets åtgärder för marknadsföring och produktinformation skall vara opartiska och oberoende av produkternas ursprungsland. Vissa bestämmelser i alkohollagen 79 skall, med beaktande av i lag angivna begränsningar för marknadsföring av alkoholdrycker, verka för att nya produkter blir kända för kunderna. Det åligger bolaget att bedriva detaljhandel på sätt som förutsätts i alkohollagen. Verksamheten skall bedrivas rationellt och kunderna ges god service. Vid prissättning skall beaktas att bolaget får täckning för sina kostnader och att staten får skälig avkastning på kapitalet. Onödig fördyring av varorna skall undvikas. Verksamheten skall utövas i egen drift. Bolaget beslutar om tider för öppethållande i systembutikerna enligt de riktlinjer som har beslutats av . Får bolaget tillstånd1 av Alkoholinspektionen att bedriva sådan partihandel som avses i 5 kap. 1 § tredje stycket alkohollagen, är bolaget skyldigt att se till att partihandeln får bära sina egna kostnader. Bolagets handelsvillkor skall vara opartiska och stå i överensstämmelse med de villkor som i övrigt tillämpas inom branschen. Bolaget skall visa stor återhållsamhet i marknadsföringen av sin partihandel. Av avtalet framgår att Systembolaget, med beaktande av alkoholens skadeverkningar, skall ge kunderna god service och bl.a. verka för att nya produkter blir kända. Systembolaget har i en skrivelse till hemställt om att Systembolaget skall ges rätt att bedriva auktioner av vin och spritdrycker samt anordna vinprovningar under vissa förutsätt- ningar. Anledning till framställningen är att bolaget vill kunna tillmötesgå intresset bland Systembolagets kunder både vad gäller att få provsmaka framför allt nyhetsutsläpp och viner i de övre prisklasserna samt att kunna köpa och sälja samlarobjekt på auktion. (Alkohol- utredningen behandlar frågan om vinprovningar i avsnitt 4.7.) I skrivelsen aktualiserades också en annan i fråga. får Systembolaget bedriva partihandel endast till dem som har serverings- tillstånd. Detta innebär att bolaget har svårigheter med att kunna 1De särskilda partihandelstillstånden har upphört . För Systembola- gets del har stadgats en särskild rätt att bedriva partihandel med vissa i lagen angivna begränsningar (5 kap. 1 § andra och tredje styckena). 80 Vissa bestämmelser i alkohollagen avyttra lager och enstaka produkter. Regeringen har överlämnat dessa frågor till för närmare överväganden. Det finns ett stort antal människor, som är seriöst intresserade av viner som en hobby, och även som en investering. Möjligheten att odla detta intresse är dock starkt begränsad i . Det finns exempelvis ingen (laglig) möjlighet för vinsamlare att sälja, köpa eller byta viner med varandra. En vinsamlare, eller en person som fått ärva värdefulla flaskor, måste därför vända sig utomlands för att kunna avyttra några produkter. En sådan utförsel av spritdrycker, vin eller starköl är inte heller helt problemfri från lagteknisk synpunkt. I och med att det finns ett monopol i på all detaljhandel med spritdrycker, vin och starköl innebär detta med undantag för servering på restauranger med serveringstillstånd att andra former av försäljning direkt till konsument är förbjudna. Detta förbud träffar all försäljning av alkoholdrycker vid sidan av Systembolaget, t.ex. Internethandel och s.k. langning. Auktion av alkoholdrycker är inte specifikt reglerat i alkohollagstiftningen, utan vilka försäljningsformer som är tillåtna eller inte följer av andra regler. Så kan t.ex. en partihandlare eller tillverkare anordna vinauktioner för andra som har rätt att bedriva partihandel och till innehavare av serveringstillstånd utan att det i princip strider mot alkohollagens regler. Det finns heller inget uttryckligt förbud för Systembolaget att anordna försäljning via auktion av varor ur det "egna" sortimentet, men en sådan förändring av försäljningsformen synes inte kunna genomföras utan lagändring. Idén med vinauktioner är vidare i första hand att kunna köpa och sälja viner med ett stort samlarvärde. Dessa viner finns i regel i privat ägo, och inte hos importörer eller i Systembolagets ordinarie sortiment. Vissa bestämmelser i alkohollagen 81 Grundprincipen för den svenska alkoholpolitiken är att motverka alkoholens skadeverkningar. är alkoholdrycker ett naturligt inslag i många människors liv och flertalet svenskar använder alkohol utan att konsumtionen medför skaderisker. Restriktionerna i alkohol- hanteringen bör därför begränsas till sådana som av en bred allmänhet uppfattas som meningsfulla.