sou · GOB360d2 · 2001-01-01 00:00:00 — Tillstånd till inköp av odenaturerad sprit ges endast för det fall annan sprit inte kan komma i fråga med hänsyn till den avsedda användningen. Av den sprit som hanteras på den öppna marknaden består endast av odenaturerad sprit. Även fortsättningsvis bör enligt utredningen eftersträvas att odenaturerad sprit används endast när detta är nödvändigt och att annars sprit med starkast möjliga denaturering används. För själva införseln/importen bör dock, med tanke på en sådan begränsnings karaktär av importhinder, inte uppställas motsvarande krav. Mot bakgrund av vad som sagts bör enligt utredningen föreskrivas att teknisk sprit som skall användas eller säljas inom landet skall vara denaturerad på ett sätt som 242 Handel med sprit för tekniska m.fl. ändamål så långt möjligt försvårar förtäring av spriten utan att hindra den avsedda användningen (se 2 a kap. 2 §). Det bör åvila att meddela närmare föreskrifter om denaturering enligt vad som ovan sagts och även om i vilka fall denaturering får underlåtas. Att utarbeta och följa upp sådana föreskrifter kommer att vara en mycket viktig uppgift och torde, även om det i vart fall övergångsvis i detta arbete kan utgås från föreskrifter på området, komma att kräva kvalificerad kemisk-teknisk kompetens hos . Genom föreskrifterna kan antas komma att bli reglerat att sprit för t.ex. användning vid tillverkning av kosmetika skall vara denaturerad på visst sätt. På samma sätt kan för sprit avsedd för t.ex. tillverkning av desinfektionsmedel föreskrivas användning av för detta ändamål lämpliga denatureringsämnen. Vid föreskriftsarbetet måste särskilt upp- märksammas de EG-rättsliga aspekter som kan komma in i bilden. Det bör uttryckligen i lagtexten slås fast att säljaren, vid försäljning inom landet, har att förvissa sig om att köparen har rätt att köpa varan (se 2 a kap. 3 §). Vad gäller den försäljning som sker i utlandet, för senare införsel till köpare i , kan anmärkas att reglerna i rådets direktiv /83/EEG medför en viss kontroll av denna försäljning utanför gränser. (Se avsnitt 6.2.2, beträffande reglerna om skattebefrielse för etylalkohol ingående i på olika sätt denaturerade alkoholvaror.) I den nya lagstiftningen bör vidare, mot bakgrund av syftet med lagstiftningen, anges att försäljning av teknisk sprit skall skötas på ett sådant sätt att otillåten användning av spriten förhindras samt att risken för att spriten utnyttjas för missbruksändamål särskilt skall beaktas (se 2 a kap. 4 §). Något motsvarande aktsamhetskrav finns inte i LFT som emellertid innehåller bestämmelser om förbud mot försäljning av teknisk sprit om det finns särskild anledning att anta att varan är avsedd att användas i berusningssyfte. I sak överensstämmer den föreslagna bestämmelsen med vad som enligt praxis åvilar en försäljare . skall, i enlighet med vad regeringen bestämt, i stället för Alkoholinspektionen utöva den centrala tillsynen över efterlevnaden av alkohollagen och kan bl.a. meddela allmänna råd (se 8 kap. 1 § i dess av utredningen föreslagna lydelse). På området för teknisk sprit och alkoholhaltiga preparat, som är mycket svår- överskådligt, finns ett stort behov av att få del av iakttagelser från fältet. Ett stort antal myndigheter kan tänkas göra observationer av intresse för . Utredningen föreslår därför att det föreskrivs att det skall åvila statliga och kommunala myndigheter att underrätta om de får kännedom om något som kan Handel med sprit för tekniska m.fl. ändamål 243 ha betydelse för tillämpningen av 2 a kap. alkohollagen (se den nya 8 kap. 2 a §). Någon undersökning från dessa myndigheters sida krävs självfallet inte, utan vad som avses är endast en underrättelse om i verksamheten gjorda iakttagelser som är av intresse. Stabs- myndigheten kan härigenom få kännedom om sådant som medför behov av att meddela föreskrifter eller allmänna råd i något avseende. Vidare bör i 2 a kap. föreskrivas att regeringen eller, efter sub- delegation, får meddela ytterligare föreskrifter om försäljning och inköp av teknisk sprit (se 2 a kap. 12 §). Föreskrifter kan behövas om t.ex. säkerhets- och kontrollåtgärder. Enligt 4 § andra stycket LFT gäller i fråga om hanteringen av oförtullade tekniska alkoholprodukter lagen om transport, förvaring och förstöring av införselreglerade varor, m.m. (se avsnitt 4.4). Denna lag är tillämplig utan att det behöver erinras om detta i en lag som alkohollagen. Om lagstiftaren vill inskränka förstnämnda lags tillämpning måste däremot detta regleras i den andra lagen. Utredningen ser ingen anledning att inskränka lagen om transport, förvaring och förstöring av införselreglerade varor, m.m. vad avser hanteringen av teknisk sprit, eller alkoholhaltiga preparat, och föreslår därför att någon bestämmelse beträffande denna lag inte förs in i alkohollagen. 11.3Rätt att bedriva handel med teknisk sprit Som redovisats i kapitel 9 anser utredningen att in- och utförseln av teknisk sprit fortsättningsvis bör övervakas av och beskattningsmyndigheten, dvs. Handeln inom landet föreslås övervakas av . I enlighet med det sagda har föreslagits att införsel- resp. försäljningstillstånden avseende teknisk sprit slopas. Nedan berörs närmare konsekvenserna av detta. Utredningens förslag beträffande slutanvändarnas rätt till inköp av teknisk sprit behandlas närmare i avsnitt 11.4. Om införsel/import-tillstånden avseende teknisk sprit liksom försäljningstillstånden avseende sådan sprit tas bort i sin nuvarande form skulle rätt att föra in och handla med sådan sprit i princip enbart kunna grunda sig på den punktskatterättsliga regleringen i alkoholskattelagen. Att helt ersätta tillstånden med denna reglering skulle dock kunna medföra vissa problem (se beträffande de motsvarande resonemangen vad gäller tillverkningstillstånden kapitel 10). Kretsen av importörer skulle bli svåröverskådlig. Dessutom behövs närmare föreskrifter om den inhemska handeln. Utredningen föreslår därför att det i den nya lagstiftningen föreskrivs när rätt att 244 Handel med sprit för tekniska m.fl. ändamål bedriva handel med teknisk sprit, inbegripet rätt till införsel/import, föreligger (se 2 a kap. 5 §). Denna lagtekniska lösning kan jämföras med rätten att bedriva partihandel med och import av spritdrycker, vin och starköl under villkor som anges i 4 kap. 1 och 2 §§ alkohollagen samt detaljhandel med öl under villkor som anges i 5 kap. 6 § samma lag. Som redovisats i kapitel 10 har även beträffande tillverkning av sprit och alkoholdrycker föreslagits en sådan lösning. Den stora skillnaden jämfört med tidigare blir att de som bedriver handel med, inbegripet införsel/import av, teknisk sprit inte längre behöver ha särskilt tillstånd för denna verksamhet. I stället gäller i huvudsak EG-rättens förfaranderegler för punktskattepliktiga varor. Till skillnad från vad som gäller beträffande spritdrycker, vin och starköl anser utredningen emellertid att inte både upplagshavare och registrerade varumottagare bör ges rätt att bedriva handel med och därmed sammanhängande införsel/import av teknisk sprit, utan endast den förstnämnda kategorin, alltså upplagshavarna. Den tekniska spriten håller ofta en mycket hög alkoholhalt (95–96, ibland ca 99 volymprocent). Förvaringen och hanteringen i övrigt avser ofta betydande kvantiteter, särskilt vad gäller partihandeln. En handlare kan, om skatt inte skall utgå, inte förvara spriten på annat ställe än i ett skatteupplag och bör inte heller, enligt utredningen, tillåtas förvara spriten på något annat ställe. Försäkranssystemet, som är av betydelse framför allt på tekniska sprit-området, bygger också på att de skattefria inköpen görs hos en upplagshavare. Samtliga av Läkemedels- verket för handel med teknisk sprit godkända företag är också godkända som upplagshavare enligt skattelagstiftningen och befinner sig alltså redan inom det kontrollsystem som gäller för alkoholskatten. För denna lagstadgade rätt att bedriva handel, inklusive införsel/import, bör – liksom vad gäller partihandel med tidigare nämnda alkoholdrycker samt tillverkning av sprit och alkoholdrycker – uppställas krav på att den vara som verksamheten i fråga tar sikte på (alltså i detta fall teknisk sprit) omfattas av upplagshavargodkännandet. Den vars upplagshavargodkännande avser spritdrycker bör således enligt utredningen inte ha rätt att bedriva handel med teknisk sprit. Rätten att bedriva handel bör emellertid liksom vad gäller rätten att bedriva tillverkning ytterligare snävas in. Begränsningen bör ske på så sätt att det anges att rätten avser den som är godkänd som upplagshavare för teknisk sprit enligt 9 § första stycket 1 eller 2 lagen om alkoholskatt. Härmed kommer rätten att omfatta, förutom den som enligt punkten 1 har rätt att yrkesmässigt tillverka eller bearbeta teknisk sprit, den som för yrkesmässig försäljning till näringsidkare tar emot skattepliktiga varor från ett annat eller från en annan upplagshavare i eller vid import från tredje land. Handel med sprit för tekniska m.fl. ändamål 245 redogörelse för övriga, alltså ej här omfattade, punkter i 9 § första stycket finns i avsnitt 6.4.2.) Angivandet av bl.a. punkten 1 innebär att den upplagshavare som tillverkar sprit avsedd för tekniska ändamål också kan sälja sina varor med stöd av reglerna om handel med sådan sprit. Beträffande tillverkning har i föregående kapitel föreslagits en bestämmelse av innebörd att rätt att bedriva sådan verksamhet skall kunna föreligga endast för upplagshavare som har fyllt och som inte har förvaltare enligt 11 kap. 7 § . En motsvarande begränsning finns som nämnts beträffande partihandeln med spritdrycker, vin och starköl; se 3 kap. 7 § alkohollagen. Någon anledning att inte uppställa motsvarande krav även för den som avser att bedriva handel med teknisk sprit finns inte. De personer som anges i 3 kap. 7 § skulle inte heller vid prövning av en ansökan om rätt att få bedriva försäljning anses uppfylla kraven för tillstånd. I överensstämmelse med vad som gäller beträffande partihandel m.m. bör föreskriften avseende handel ta sikte på den som har rätt att bedriva verksamheten, alltså inte den i rörelsen anställda personalen. På motsvarande sätt som vad gäller tillverkning av sprit eller alkoholdrycker i strid med bestämmelserna om tillverkning, bör bedrivande av handel med teknisk sprit utan rätt härtill medföra straffansvar. Denna och övriga bestämmelser om straff behandlas i kapitel 14. På motsvarande sätt som beträffande tillverkning finns inte någon på det nya regelverket grundad administrativ sanktion för den som i och för sig är berättigad att bedriva handel med teknisk sprit men bryter mot reglerna. Även i dessa fall utkrävs straffrättsligt ansvar. Härtill kommer att försäljning i strid med det skatterättsliga regelverket medför att skatten förfaller till betalning. Vidare bör framhållas att beskattningsmyndigheten i vissa fall kan meddela beslut om återkallelse av upplagshavargodkännande som medför förlust av bl.a. rätten att bedriva handel med teknisk sprit. Till vem skall då den som är berättigad att bedriva handel med teknisk sprit i sin verksamhet få sälja sina varor? Att försäljning skall kunna ske till annan som är berättigad att bedriva sådan handel får anses självklart. Det bör också i enlighet härmed anges i lagtexten att den som har rätt att bedriva handel med teknisk sprit i sin verksamhet inte bara får föra in, sälja och föra ut sådan sprit utan även köpa spriten inom landet (se 2 a kap. 6 §). Utredningens i avsnitt 11.4 redovisade förslag beträffande vilka som bör ha rätt att få köpa teknisk sprit innebär att teknisk sprit kommer att kunna säljas, förutom till de upplagshavare som har rätt att bedriva 246 Handel med sprit för tekniska m.fl. ändamål handel med sådan sprit, bl.a. till den som av beskattningsmyndigheten på förhand medgetts rätt att köpa teknisk sprit. försäljning i begränsad kvantitet att kunna ske utan förhands- medgivande till vissa näringsidkare och skolor. Som redovisats i kapitlet om tillverkning (kapitel 10) finns i 6 § alkohollagen bestämmelser om vad som gäller när överlåtelse sker av rörelse i vilken det bedrivs t.ex. partihandel med spritdrycker, vin och starköl (för vilken rörelse det enligt 4 kap. 1 § första stycket krävs godkännande som upplagshavare eller registrering som varumottagare). Enligt paragrafen får överlåtaren då sälja sitt lager av spritdrycker, vin eller starköl till sin efterträdare om denne är berättigad att bedriva verksamheten. För konkursbo eller dödsbo gäller, enligt nämnda paragraf, att dessa utan hinder av bestämmelserna i alkohollagen får sälja spritdrycker, vin eller starköl till den som är berättigad att bedriva partihandel med sådana drycker eller till detaljhandelsbolaget. Motsvarande gäller då en verksamhet måste avvecklas till följd av att tillståndet eller godkännande eller registrering som avses i 4 kap. 1 § första stycket återkallats eller att det finns andra tvingande skäl. Utredningen har föreslagit en motsvarande reglering på tillverkningssidan. Även vad gäller handel med teknisk sprit finns behov av en sådan reglering; se 2 a kap. 7 §. Tvingande skäl kan, som nämnts i kapitel 10, vara t.ex. att den som bedriver verksamheten blir allvarligt sjuk. Som nämnts i avsnitt 4.5 innehåller LFT vissa regler om apoteks försäljning och utlämnade av teknisk sprit (se 5 § 3 mom. och 5 a– 5 c §§ LFT). Det handlar om försäljning och utlämnande till läkare, tandläkare och veterinärer. Då reglerna om utlämnande m.m. sakligt sett hör bättre hemma i en reglering med receptföreskrifter m.m., anser utredningen att det i den nya lagstiftningen endast bör föreskrivas att apoteks försäljning och utlämnande av teknisk sprit regleras genom förordning eller föreskrifter utfärdade av den myndighet som regeringen bestämmer (se 2 a kap. 11 §). 11.4Rätt att köpa teknisk sprit Som beskrivits i avsnitt 6.4.2 ger lagen om alkolholskatt vissa möjligheter för andra än upplagshavare att kunna köpa obeskattad alkohol. Det är här fråga om, förutom i vissa fall alkoholdrycker, odenaturerad teknisk sprit eller sådan sprit som denaturerats på annat sätt än genom fullständig denaturering, alltså ofullständigt denaturerad Handel med sprit för tekniska m.fl. ändamål 247 I andra fall kan skattefrihet uppnås först i efterhand, då genom att den erlagda alkoholskatten betalas tillbaka. Reglerna om inköp av obeskattad alkohol bygger på försäkranssystemen avseende inköp av dels alkohol för användning i tillverkningsprocesser m.m., dels alkohol avsedd för vetenskapligt eller medicinskt ändamål. De olika slag av användning av bl.a. etylalkohol som det föreskrivits skattebefrielse för framgår av 20 § första stycket e–j och l lagen om alkoholskatt. Vad gäller 20 § första stycket k tar denna bestämmelse sikte på användning som anges i e–j, men för vilka ändamål försäljning skett i enlighet med 31 e § nämnda lag. Enligt sistnämnda bestämmelse får den som har tillstånd från Läkemedels- verket enligt LFT att inköpa viss minsta mängd viss alkohol (alkohol under ett kalenderår) från en upplagshavare köpa sådan alkohol som anges i tillståndet utan alkoholskatt mot att en försäkran lämnas till upplagshavaren om att alkoholen skall användas "för sådant ändamål som anges i 20 § första stycket e–j". De skatterättsliga reglerna innebär att skattebefrielse gäller för etylalkohol som används –för framställning av vinäger som hänförs till KN-nr 2209 (e), –för framställning av läkemedel (f), –för framställning av smakämnen för tillverkning av livsmedel och drycker med en alkoholhalt som inte överstiger 1,2 volymprocent (g), –direkt eller som ingrediens i halvfabrikat för framställning av livsmedel, eller som fyllning, förutsatt att alkoholinnehållet inte överstiger ren alkohol per chokladprodukter, och ren alkohol per av andra produkter (h), –vid tillverkning av en vara som inte är avsedd för konsumtion, under förutsättning att ingående alkohol är denaturerad i enlighet med någon EG-medlemsstats krav (i), –i en tillverkningsprocess förutsatt att slutprodukten inte innehåller alkohol (j), eller –för vetenskapligt ändamål eller är avsedda att levereras till annan användare för vetenskapligt ändamål eller till sjukhus eller apotek för medicinskt ändamål (l). Bland de näringsidkare som enligt dessa regler kan åtnjuta skattefrihet vid inköp av teknisk sprit utan att vara upplagshavare, finns bl.a. tillverkare av alkoholhaltiga preparat som färger, kosmetika och livsmedel, under förutsättning att kraven ovan beträffande t.ex. denaturering och högsta alkoholhalt uppfyllts. Även för de köpare vars tillåtna inköp inte uppgår till den i 31 e § angivna nedre gränsen, eller som av annan anledning inte gör sina inköp av teknisk sprit med stöd av försäkran, finns i lagen om 248 Handel med sprit för tekniska m.fl. ändamål alkoholskatt en möjlighet att medge skattebefrielse för spriten, men då först i efterhand. Enligt 30 § gäller att återbetalning kan ske av skatt som betalats för skattepliktiga varor som använts för ändamål som avses i 20 § första stycket e–j. Återbetalning kan ske efter skriftlig ansökan hos beskattningsmyndigheten. Inköpen av teknisk sprit för användning i tillverkningsprocesser o.d. sker i de allra flesta fall mot försäkran (se redovisningen i avsnitt 6.4.3 om beskattningsmyndighetens återbetalning av alkoholskatt ). Reglerna om försäkranssystemet på bl.a. alkoholskattesidan ses som tidigare nämnts över av en annan utredning. Att inte har möjlighet att vid sina överväganden och förslag utgå från annat än gällande skatteregler, har också framhållits (se avsnitt 9.3). Erforderlig sammanjämkning av de båda utredningsförslagen får därför ske i det fortsatta beredningsarbetet. Störst behov av att kunna övervaka flödena av den tekniska spriten får, som anförts i avsnitt 9.3, anses finnas i inköpsledet, dvs. hos de slutliga förbrukarna av spriten. Genom framför allt inköpstillstånden ges förutsättningar för att kunna påverka och kontrollera att spriten inom landet köps och används inom ramen för vad lagstiftaren har avsett, dvs. användning för tekniska m.fl. ändamål. Härigenom kan övervakas att spriten inte kommer ut på den illegala marknaden och i slutändan används för konsumtion. En motsvarande kontrollmöjlighet behövs även i fortsättningen. Fråga är då på vilket sätt de i olika sammanhang förekommande inköpen av teknisk sprit bör övervakas. Vad beträffar de ovan beskrivna situationerna av inköp av obeskattad eller beskattad teknisk sprit för i 20 § första stycket lagen om alkoholskatt angiven användning gör utredningen följande bedömning. Det är här fråga om inköp av teknisk sprit som redan på gemenskapsnivå genom reglerna om skattebefrielse får anses ha sin grund i konkreta, beaktansvärda behov av sådan sprit. Någon form av förhandskontroll måste enligt utredningen trots detta kunna ske, framför allt i de situationer då inköpen avser obeskattad teknisk sprit. Detta mot bakgrund av den stora ekonomiska som är förenad med att kunna använda obeskattad sprit för andra ändamål, främst olaglig försäljning. Det är känt att oseriösa företag eller personer ibland försöker att genom oriktiga uppgifter få inköpstillstånd och därmed tillgång till teknisk sprit. Mest lämplig att svara för en sådan förhandskontroll är enligt utredningen beskattningsmyndigheten, dvs. Handel med sprit för tekniska m.fl. ändamål 249 bör ligga i denna förhandsprövning, av utredningen benämnd med- givande, behandlas nedan. Vad därefter beträffar inköpen av beskattad teknisk sprit för i 20 § första stycket angiven användning, alltså inköp för vilka återbetalning av alkoholskatten senare kan komma att ske, har utredningen övervägt om dessa inköp skulle kunna ske utan krav på förhandsprövning. Utredningen har bl.a. haft i åtanke att det finns ca 6 000 företag/näringsidkare som innehar inköpstillstånd avseende teknisk sprit. Utredningen har dock stannat för att föreslå att även inköp av beskattad teknisk sprit för i 20 § första stycket angiven användning, liksom vad gäller inköp av obeskattad sprit för motsvarande användning, bör föregås av en förhandsprövning av beskattnings- myndigheten. Att låta dessa inköp av beskattad sprit ske utan förhandsmedgivande skulle kunna medföra problem från kontroll- och tillsynssynpunkt, särskilt med tanke på att det inte uppställs någon begränsning vad avser inköpt kvantitet. Utredningen vill dessutom erinra om att beskattningsmyndigheten genom de senare ansökningarna om återbetalning ändå måste ta ställning till den skattemässiga behandlingen av dessa inköp av teknisk sprit. Med anledning av dessa förslag (se 2 a kap. 8 § första stycket) föreslås även viss ändring av 31 e § lagen om alkoholskatt. Rätten att kunna utnyttja skattelagstiftningens möjlighet till skattefria inköp av teknisk sprit kommer ju med förslagen ovan fortsättningsvis att vara knuten till beskattningsmyndighetens medgivande i stället för till inköpstillstånd. De ändringar i övrigt som utredningen föreslår av 31 e § framgår av kapitel 13. Den prövning som beskattningsmyndigheten i de olika fallen har att göra inför sitt medgivande bör enligt utredningen kunna vara av förhållandevis enkelt slag. Detta särskilt med hänsyn till den skatterättsliga kontroll som också sker. Vad som i den skriftliga ansökan uppges om den avsedda användningen för spriten, bör vanligtvis kunna godtas utan vidare utredning. Om anledning finns till misstanke om oegentligheter, exempelvis på grundval av vad som är känt om sökanden, måste utredning självfallet ske. Vid medgivande måste beskattningsmyndigheten ange användnings- området/-na för medgivna inköp (se 2 a kap. 9 §). Dessutom måste anges om inköp får ske av odenaturerad eller ofullständigt denaturerad teknisk sprit. Härvid har beskattningsmyndigheten att tillämpa de föreskrifter om denaturering som avses utfärdas av . Föreskrifterna kan antas komma att innebära t.ex. att den som ansöker om medgivande för inköp av obeskattad sprit för användning vid tillverkning av kosmetika inte medges inköp om ansökan avser sprit utan eller med annan denaturering än den som föreskrivits för 250 Handel med sprit för tekniska m.fl. ändamål tillverkning av kosmetikan i fråga. Att låta inköp ske av beskattad sprit av önskat slag i stället för obeskattad sprit av samma slag är inte tillåtet. (Se vidare författningskommentaren). Ett medgivande skall meddelas , längst . Denna tid motsvarar den tid som ett inköpstillstånd längst kan gälla för. Medgivandet måste under vissa förutsättningar kunna återkallas, särskilt om det meddelats för annat än . Enligt utredningen bör återkallelse ske om det finns skäl att befara att teknisk sprit som har köpts in i enlighet med medgivandet används på ett otillåtet sätt (se 7 kap. 18 §). Återkallelse skall således kunna ske även om det inte är fullständigt utrett att otillåten användning verkligen skett. Risken för att stora kvantiteter teknisk sprit kan spridas till den illegala marknaden motiverar att ingripande måste kunna ske på ett tidigt stadium. Den som hotas av återkallelse kan givetvis avvärja detta genom att tillhandahålla utredning om användningen av den tekniska spriten. Här kan också erinras om att enligt skattereglerna skatt- skyldighet inträder om skattepliktiga varor har levererats utan skatt för skattebefriad användning och varorna används till annat än avsett ändamål. Vad särskilt gäller användning som anges i 20 § första stycket l lagen om alkoholskatt går, såvitt gäller undervisningsverksamhet, enligt mening gränsen för vad som anses vara vetenskapligt ändamål vid högskola/universitet. Grundskolors och gymnasieskolors undervisningsverksamhet bör således inte med denna utgångspunkt anses som vetenskaplig, vilket innebär att de enligt skattelagstiftningen inte kan göra skattefria inköp. Dessa skolor kommer med utredningens nedan redovisade förslag att kunna på vissa villkor köpa beskattad teknisk sprit i begränsad kvantitet. En motsvarande reglering föreslås för vissa mindre näringsidkare som i sin verksamhet behöver mindre kvantiteter sprit.