sou · GOB329d3 · 2001-01-01 00:00:00 — Kohorteffekten baserad på 42-åringarna talar således till fördel för de som var 42 när regimskiftet gjordes. En representativ barnfamiljs disponibla inkomst över livscy- keln för två olika utformningar av politiken. Regim II: Lågt F(42,II) Regim I: Högt F(35,I) F(42,I) F(35,II) Tid/Familjens ålder Figur 3.1 visar disponibel inkomst för två födelsekohorter under två olika eko- nomiska regimer. Dessa båda kurvor kan också relateras till två tidpunkter, låt säga 1992 och 1999, där 1992 skall representera situationen före bidragssänk- ningen och 1999 efter den. En viktig slutsats av analysen är att 35-års- familjen 1992 (dvs. 1957 kohorten) inte nödvändigtvis får en högre sammanlagd livsinkomst än 1964-årskohorten (dvs de som var 1999). Den ekonomiska politiken (såsom den beskrivits här) leder således enbart till att inkomstprofilen över livet ändrats, inte till att den totala livsinkomsten gjort så. Detta visas av figur 3.2. En representativ barnfamiljs disponibla inkomst över livscy- keln för två olika utformningar av politiken och . F(42,99 I) barnbidrag och låg skatt) F(35,92) F(42,92) F(35,99) Tid/familjens ålder Punkten F(42,99) anger inkomsten 1999 för en familj som 1992 var , dvs. inkomsten 1999 för 1957-årskohorten då familjens ålder är 42. Slutsatsen av detta är att en typfamilj i åldern 1999 (tillhörande 1964-års kohort), hade en lägre inkomst, , än vad motsvarande familj hade 1992 (tillhörande 1957-års kohort). Figuren säger emeller- tid inget om typfamiljen tillhörande 1964-årskohort alltid kommer att ha det mer besvärligt ekonomiskt sett än den som tillhör 1957- kohorten. Figuren visar slutligen också att typfamilj trots den genomsnittligt sett svaga utvecklingen fick det bättre . Det ser vi genom att jämföra F(42,99) med F(35,92). Förslag till åtgärd: För att separera kohorteffekten från ålders- effekten är det lämpligt att låta rapporterna spegla familjernas eko- nomier under också andra faser i livet eller genom att inkludera flera olika typfamiljer. Den statistiska karaktären hos KV:s rapporter försvårar också en diskussion om det möjliga kontrafaktiska förloppet, dvs. hur situa- tionen skulle ha gestaltat sig för familjerna om ingen åtgärd vidtagits, eller om åtgärdens långsiktiga effekter. Argumentet är här att en viss förändring kortsiktigt kan försämra ekonomin för de undersökta typfa- miljerna, men att den leder till en förbättrad ekonomi för dessa. Hade ett långsiktigt perspektiv tillämpats, hade effekten tydligare kun- nat utläsas. Detta kan vi se genom att betrakta figur 3.3. I denna figur har ritats in livscykelinkomsten för familjerna och för 2 olika regimer. Figuren visar att en övergång från regim 1 till regim 2, T, resulterade i att båda familjerna fick en försämrad ekonomi. Regimbytet ledde emellertid till att familjen senare fick en högre inkomst och till en totalt sett ökad total livstidsinkomst. Det ser man genom att inkomsten längre fram i livet ökade snabbare än vad den skulle ha gjort utan åtgärden i fråga. För familjen var detta emellertid ej fallet, utan den initiala försämringen ledde också till en permanent försämring. Utan den dynamiska ansatsen hade slutsatsen felaktigt kunnat bli att åtgärden i fråga, dvs. övergången från regim 1 till regim 2 försämrar familjernas ekonomi. En riktigare slutsats hade istället kunnat formule- ras så att åtgärden initialt försämrade samtliga familjers ekonomi. Familjer av typ A kommer emellertid längre fram i livet att kompense- ras för den initiala försämringen, Typ B familjer kommer emellertid att få vidkännas en permanent försämring av sin ekonomi. Två olika livscykelförlopp för 2 olika familjer. Familjen A:s dispnibla inkomst Familjen B:s dispnibla inkomst Förslag till åtgärd: För att ge en mera fullständig beskrivning av de olika hushållens ekonomi svarande mot olika ekonomisk-politiska åtgärder, är det lämpligt att inkludera typfamiljer som spänt över flera åldersgrupper än vad som varit fallet och följt typfamiljerna under livscykeln och framåt i tiden. 4Orsak och verkan – en konsekvensanalys I frågan om orsak och verkan förefaller det rimligt att uppmärksamma två olika frågekomplex. Det ena är bakåtblickande och besvarar i prin- cip följande fråga. Varför blev utvecklingen som den blev? Den andra är framåtblickande och kan beskrivas av följande; Hur påverkas enskilda hushåll och grupper av hushåll av en viss ekonomisk-politisk åtgärd. Vi skall kortfattat diskutera båda dessa, var för sig, i det följande avsnittet. Vi skall emellertid inleda med en kort- fattad diskussion om den ekonomiska välfärdens bestämningsfaktorer. 4.1Vad bestämmer ett hushålls ekonomiska välfärd? Det har redan tidigare konstaterats att ett hushålls ekonomiska välfärd bestäms av dess sammanlagda inkomst över livet. Men vad bestämmer då denna? Det är svårt att ge ett enkelt svar på den frågan men vi skall försöka att i åtminstone grova drag och utan anspråk på fullständighet försöka skissa på ett tänkbart svar. Den ekonomiska välfärden beror för det första på landets ekonomi i stort. Ett land som har en hög BNP har också en hög genomsnittlig ekonomisk välfärd.11 Men en hög BNP är ingen garanti för att det enskilda hushållet också skall kunna njuta av en hög ekonomisk standard. För att så skall vara fallet måste också väl- färden vara fördelad så att alla får del av den. Detta skall emellertid inte läsas så att alla hushåll alltid får del av den, utan såsom att hus- hållet över hela sin livstid betraktat, får del av välfärden. 11 Egentligen är det mera korrekt att tala om BNI, dvs. Brutto- nationalinkomsten, ty den inkluderar ej inkomster som skapats inom landet men som på olika sätt tillfaller utlandet. Fördelningen av BNP är således viktig att studera.12 Den för oss viktiga frågan är relaterad till om den observerade fördelningen av inkomster huvudsakligen är ett resultat av att individer befinner sig i olika stadier i livscykeln eller om andra faktorer spelar in. I vad mån livscykelteorin förklarar fördelningen av inkomster kan vi bilda oss en uppfattning om genom att beräkna spridningen av inkomsten inom varje åldersgrupp och den mellan olika åldersgrupper. Stor spridning inom en åldersgrupp signalerar en mindre jämlik fördelning, och att andra förklaringar än livscykelteorin måste sökas. En stor spridning mellan olika åldersgrupper kan vara förenlig med en jämlik fördelning över hela livet och ses som ett naturligt livscykelfenomen om sprid- ningen är liten inom varje kohort. Men det behöver inte vara på det viset. Situationer kan inträffa där en eller flera kohorter syste- matiskt gynnats/missgynnats under hela sin livstid. Välfärden för ett enskilt hushåll beror för det andra, för att fortsätta med livscykelresonemanget, på vilken kompetens en individ besitter. Rör det sig om en kompetens som efterfrågas på marknaden och betingar ett högt värde, blir välfärden sett över hela livet högre än om det omvända är fallet. De enskilda familjemedlemmarnas ekonomiska välfärd beror, för det tredje, på försörjningsbördan. Hög livsinkomst tillsammans med en betydande försörjningsbörda (många barn och andra beroende) kan faktiskt ge den genomsnittlige familjemedlemmen en lägre ekonomisk välfärd än den som tillhör en familj med lägre livsinkomst och lägre försörjningsbörda. Olikheter i försörjningsbörda har delvis utjämnats genom offentliga transfereringar, men utjämningen är marginell och inte neutral mellan hushållen. Vissa av dessa transfereringar är nämli- gen relaterade inte bara till försörjningsbörda (dvs. antalet barn) utan också till familjens rådande inkomst. En familjs ekonomiska välfärd beror därför slutligen också på hur skatte- och transfereringspolitiken har utformats. Visserligen används en betydande del av de totala skatteintäkterna till att utjämna över livs- tiden och därmed skulle man kunna dra slutsatsen att nettoskatterna är neutrala mellan olika grupper av hushåll och över livet. Men så är det inte riktigt. Skattetrycket är progressivt och ett tak finns för de flesta bidrag. Det innebär att skatter betalas in utan att förmåner erhålles. 12 Spridningen av välfärden mellan hushåll är givetvis vansklig att mäta och många faktorer spelar in. Det finns heller inget enskilt mått som är optimalt i så måtto att det ger en perfekt beskrivning av den rådande situationen, men mått som Gini-koefficienten och Lorenzkurvan ger en god bild av fördelningen. Med utgångspunkt från denna kvalitativa analys kan vi bättre besvara frågor tillhörande det bakåtblickande perspektivet, vilket kan illustreras av följande fråga. Har de undersökta familjernas inkomster utvecklats ofördelaktigt för att den ekonomiska välfärden totalt sett utvecklats svagt, för att den funktionella inkomstfördelningen (dvs. fördelningen av brutto(netto) nationalinkomsten mellan arbets- och kapitalinkomster) förskjutits i riktning mot en ökad kapitalandel och lägre arbetsinkomstandel eller för att förskjutningar har ägt rum över livstiden som följd av förändringar i skatter och bidrag eller för att pri- set på baskonsumtionen ökat? Är det med andra ord makroekonomiska faktorer, såsom förändringar i inkomster, skatter, bidrag som påverkat utfallet för det enskilda hushållet, eller är det mikroekonomiska fakto- rer såsom förändringar i familjestruktur, förvärvsintensitet etc? En rimlig utgångspunkt för en dylik konsekvensanalys är att ade- kvata samband mellan ekonomisk välfärd (mätt som total disponibel livsinkomst) och ett antal bakomliggande faktorer preciseras. Vi skall inte här göra anspråk på fullständiga beskrivningar utan bara en ge bild av hur detta skulle kunna göras utifrån framställningen under avsnitt 4.1. En familjs ekonomiska välfärd över livet är en funktion av dess sammanlagda disponibla inkomster, familjestruktur inklusive försörj- ningsbörda samt prisbilden. Vi kan således slå fast att följande sam- band är rimligt: Familjens ekonomiska välfärd = F (disponibel livsinkomst, familje- sammansättning, bostadsort, priser) Familjens disponibla inkomst, över livet, är i sin tur en funktion av en rad faktorer, såsom storleken på de totala arbetsinkomsterna, kapitalin- komsterna och övriga faktorinkomster, skatter och bidrag. Detta sam- band kan vi därmed formulera enligt följande: Familjens disponibla livsinkomst = F (sammanlagda arbetsinkomster, kapitalinkomster, övriga faktorinkomster, skatter, skattepliktiga trans- fereringar, skattefria transfereringar) Den största inkomstposten för flertalet individer utgörs av arbetsin- komsten, som påverkas av faktorer såsom utbildning och kompetens, antalet yrkesverksamma år, etc.13 Detta samband kan formuleras enligt följande: Sammanlagda arbetsinkomster = f(disponibel nationalinkomst, timlön, utbildning, övrig kompetens, längd på den yrkesverksamma perioden, förvärvsintensitet) Kombineras samtliga funktionella samband ovan får vi följande: Familjens ekonomiska välfärd = f(disponibel nationalinkomst, timlön, utbildning, övrig kompetens, längd på den yrkesverksamma perioden, förvärvsintensitet, kapitalinkomster, övriga faktorinkomster, skatter, skattepliktiga transfereringar, skattefria transfereringar, familjesam- mansättning, bostadsort, priser) Varje förändring av någon eller några variabler i sambandet ovan påverkar följaktligen familjens välfärd. Hur stor denna påverkan är, är emellertid inte känt a priori. För att få information om detta behöver sambanden ovan kalibreras med användande av tvärsnitts- och tids- seriedata. Självklart kan också förändringar i andra än de inkluderade variablerna påverka familjens välfärd. Den framåtblickande analysen grundar sig på den bakåtblickande och på att de samband som skisserats i föregående avsnitt specificerats på ett någorlunda riktigt sätt. Ty syftet med att bygga en modell är inte primärt att förklara det som har inträffat, utan att använda den för att söka beräkna vad som blir följden om någon eller några av de faktorer som inkluderats förändras. Sådana modeller är emellertid inte bara komplicerade att bygga och kalibrera utan också notoriskt opålitliga som tillförlitliga prognosun- derlag. Deras största förtjänst ligger istället i att de sorterar olika effekter och klargör orsakssamband. Man skulle kunna säga att de framförallt har ett pedagogiskt värde. Detta skall inte tolkas så att ett dylikt angreppssätt inte skall användas utan snarare att en viss försik- tighet bör iakttagas inte minst vad gäller tolkningen av uppnådda resultat. 13 De totala ersättningarna till arbetskraften uppgår räknat på aggregerad data till cirka 65–av den sammanlagda nationalinkomsten. Vill man därför istället vara mindre sofistikerad och inte förlita sig på komplicerade och osäkra modeller, kan den framåtblickande analy- sen ges en något mera kvalitativ karaktär och utföras i flera steg. Frå- gan om vilken effekt en given förändring i någon eller några av de parametrar som diskuterades har på ett hushålls ekonomiska välfärd kan då brytas ned i följande 4 delfrågor som analyseras var för sig: (i)Hur påverkas enskilda hushåll i olika livscykelskeden på kort sikt av den aktuella åtgärden, utan hänsyn tagen till att hushållen kan förändra sin situation (ii)Hur påverkas enskilda hushåll i olika livscykelskeden på lång sikt av den aktuella åtgärden, utan hänsyn tagen till att hushållet ändrat sitt beteende (iii)Vilka slags beteendeförändringar och hos vilka familjer kan tänkas följa av den studerade åtgärden (iv)Hur påverkar beteendeförändringarna analysen under punkt (i) och (ii). Vi menar således att en förutsättning för att rapporterna skall kunna leva upp till sin målsättning att tjäna som underlag för ekonomisk- politiska beslut, är att de innehåller en djupare analys med syfte att precisera och kvantifiera viktiga relationer som länkar samman orsak och verkan. Vi har granskat innehållet i några av de publikationer som Konsument- verket fortlöpande utför om de svenska hushållens ekonomi. Ambitio- nen med vår granskning, som bygger på allmänt vedertagen ekonomisk teori, har varit att kontrastera innehållet i rapporterna mot den ambition som där kommer till uttryck, nämligen att de skall utgöra ett underlag för ekonomiskt-politiskt beslutsfattande. Vi kunde konstatera att KV har en ambitiös uppläggning och att det är ett imponerande material som samlas in, bearbetas och presenteras. Innehållet i rapporterna ger en bra ögonblicksbild av hur de ekono- miska förhållandena kan ha tett sig för vissa grup- per av hushåll. Användbarheten av materialet för de syften som angetts i rapporterna är emellertid enligt vår bedömning inte tillräckligt hög. Den allvarligaste bristen med rapporterna består enligt vår analys av att KV:s beräkningar är fiktiva och baseras på ett antal typfamiljer. En bättre och mera heltäckande bild av den faktiska situationen och för- ändringen av den hade man fått om verklig data använts för kalkylerna. Sådan finns också tillgänglig, låt vara med någon tidseftersläpning. Vi menar vidare att antalet inkluderade typfamiljer är för litet för att ge en rättvisande bild vid de aktuella tidpunkterna. Rapporternas användbarhet hade därför ökat om beräkningarna inkluderat fler slags hushållstyper, så att hela livscykelförloppet hade speglats. Rapporterna saknar för det tredje ett tydligt dynamiskt inslag som förmedlar ett mera långsiktigt perspektiv där hushållen och deras eko- nomiska situation betraktas snarare än bara vid en viss specifik tidpunkt. KV:s rapporter hade för det fjärde också vunnit på om diskussioner om möjliga beteendeförändringar, dvs. om hur hushållen kan och vill anpassa sig till ändrade förhållanden och förutsättningar, inkluderats. En tydligare koppling mellan orsak och verkan hade slutligen varit önskvärd. För att det angivna syftet med rapporterna bättre skall kunna uppnås menar vi att det är lämpligt inte bara att materialet kompletteras, utan också att bearbetningen av de insamlade uppgifterna justeras och fördjupas. Våra förslag till förändringar kan sammanfattas i följande teser: ·Mer analys och mindre deskription ·Mer dynamik och mindre ögonblicksbild ·Mer generella strukturer och mindre specialfall ·Mer verklig data och mindre konstruerade typfall Detta hade enligt vår bedömning ökat precisionen i rapporterna och användbarheten som underlag för ekonomisk-politiska beslut. Livscykelteorin är den dominerande teorin för att förklara hushållens långsiktiga konsumtions- och sparbeslut. Livscykelhypotesen bygger på föreställningen att hushållet har ett långsiktigt perspektiv och önskar hålla en någorlunda jämn konsumtionsstandard över livstiden. Kon- sumtionsnivån är alltså inte enbart en funktion av inkomsten eftersom denna kan vara tillfälligt hög eller låg. Istället beror konsumtionsnivån på den förväntade livsin- komsten; en hög förväntad livsinkomst tillåter en relativt hög nivå på konsumtionen medan en låg förväntad livsinkomst leder till en låg kon- sumtion. De parametrar som enligt livscykelteorin bestämmer sparande och konsumtion är utseendet på livscykelinkomsten, räntan, tillväxten och hur individen/hushållet värderar konsumtion jämfört med kon- sumtion . Dessutom påverkas sparandet också av institutio- nella faktorer, såsom offentliga pensionsrättigheter och försäkringar mot oväntade fluktuationer i inkomsten. En typisk livscykelprofil visas i figur A1. Den prickade linjen anger önskad konsumtion medan kurvan anger inkomsten över livscykeln. De två områdena mellan kurvan och den önskade konsumtio- nen, som uppträder i början och i slutet av livet skall täckas av de överskott som uppstår då kurvan ligger över den streckade linjen. Figuren bygger på en genomsnittlig inkomstutveckling. Den disponibla inkomsten är, inklusive bidrag och transfereringar, låg de första aktiva åren för att sedan öka och nå en topp då individen är 50–. Därefter minskar den igen. Hur stor minskningen blir beror bland annat på utformningen av det allmänna pensionssystemet. Ju större pensions- förmåner desto mindre inkomstsänkning efter pensionen. Eftersom individen förutsätts sträva efter att hålla en jämn konsumtion över livscykeln kommer sparandet att vara negativt , positivt under medelåldern för att på nytt bli negativt efter pensioneringen, vilket framgår av figur A1. Livscykelhypotesen har alltså implikationer för det totala privata sparandet i ekonomin; demografiska faktorer, såsom andelen pensionärer, påverkar det totala sparandet. Ålder är alltså en viktig förklaringsvariabel för både inkomst och aggregerat sparande. En närstående förklaringsvariabel är födelseko- hort, dvs. Distinktionen mellan ålderseffekter och kohortef- fekter illustreras i figur A2. Figuren visar livscykelprofilerna för inkomsterna hos tre olika födelsekohorter. Individer tillhörande kohort 1 har som synes en högre maximal inkomst än de andra kohorterna. Distinktionen mellan ålders- och kohort- effekter framträder tydligt om vi studerar inkomsterna under livscykeln, dvs. vi jämför tre olika individer med samma ålder men födda . Ålderseffekten visas genom utseendet på livscykelprofilen, och kohorteffekten som skillnader mellan livscykelprofilerna. Alltså: om födelsekohorterna är identiska sammanfaller livscykelprofilerna. Hur mycket den enskilda individens sparande varierar över livstiden bestäms alltså enligt livscykelhypotesen av inkomstutvecklingen. problem i detta sammanhang är att inkomstutvecklingen över livscy- keln inte är känd; oförutsedda händelser kan inträffa som påverkar inkomsten. Om inkomsten är densamma över hela livscykeln behövs inget sparande alls, eftersom inkomst och önskad konsumtion då sam- manfaller. Om, däremot, inkomsten under långa perioder är mycket liten medan den under andra perioder är mycket hög, kommer sparan- det att variera kraftigt, från ett stort negativt sparande till ett positivt sparande. Diskussionen har alltså hitintills utgått från antagandet att det inte råder någon osäkerhet. Innebörden av detta är att tidpunkterna för pen- sionering och för döden är väl kända samt att inga oförutsedda utgifter eller inkomstbortfall inträffar under livet. Men eftersom variationerna i inkomsten till stor del är oförutsägbara, vet individen eller hushållet inte i förväg hur stora extra resurser som kan komma att behövas. Ett sätt att lösa detta problem är att ackumulera ett större sparkapital - en extra årslön på banken. Ett annat är olika typer av försäkringslösningar, privata eller offentliga. Till det renodlade livscykelmotivet för att spara kan således läggas också detta så kallade osäkerhetsmotiv. Ytterligare ett viktigt motiv för att spara är arvsmotivet, dvs. att individen sparar för att kunna efterlämna arv. Det finns naturligtvis inget som hindrar att arvsaspekten inkorporeras i livscykelmodellen, men detta motiv brukar inte framhävas. Riktigt hur viktigt arvsmotivet är för sparandet vet vi inte.14 Förekomsten av ett offentligt pensionssystem och socialförsäkringar minskar behovet av privat sparande. Detta eftersom skatte- och transfe- reringssystemet bestämmer både utrymmet och behovet av privat spa- rande. Om det, som fallet är i , finns ett skattefinansierat offentligt pensionssystem reduceras det enskilda hushållets eller den enskilda individens behov av att spara för ålderdomen. Ett sådant sys- tem innebär nämligen att de disponibla inkomsterna jämnas ut över livscykeln. Beskattningen minskar dessutom utrymmet för ett individu- ellt sparande under medelåldern. Även behovet av att spara för oförut- sedda variationer i inkomsten dämpas av en institutionell struktur med omfattande socialförsäkringar. 14 I huvudsak kan två falanger urskiljas. Enligt den ena grupperingen, anförd av bl.a. , uppfattas arvsmotivet som svagt och man argumenterar att det renodlade livscykelmotivet svarar för så mycket som av hushållens sammanlagda sparande. Den andra falangen ledd av och hävdar å sin sida att arvsmotivet är det viktigaste motivet och att av sparandet är ett resultat av detta motiv. Målet med att studera individens/hushållets val mellan olika alternativ är att kunna besvara frågan om hur en individs välfärd förändras då vi förändrar de relativa priserna mellan de olika alternativen. Vi börjar med att studera fallet då de olika alternativen är två konsumtionsvaror och övergår sedan till fallet då tiden kommer med som en valbar para- meter. Det senare fallet anknyter till begreppet potentiell inkomst (avsnitt 1) i texten. Låt en individ ha en fix mängd pengar och givna preferenser angå- ende valet mellan de varor som finns i ekonomin. För enkelhets skull antar vi att det endast finns två varor, eller nyttigheter, att välja på; mat och bostad. Individens situation kan då åskådliggöras i följande dia- gram: Valet mellan två varor Punkten O visar det optimala valet mellan mat och utgifter för boende. Obser- vera att nyttan eller välfärden ökar i pilens riktning. Nyttan som motsvaras av den prickade indifferenskurvan är inte den bästa möjliga. Nyttan som motsva- ras av den streckade indifferenskurvan är inte möjlig att uppnå. Notera att nyt- tonivå 1 innebär högst nytta medan nyttonivå 3 innebär lägst nytta. Linjen, AB, visar alla möjliga kombinationer av mat och utgifter för bostad, som precis använder hela budgeten (hela den givna mängden pengar). Detta innebär att alla punkter inuti triangeln, som begränsas av budgetlinjen och axlarna i diagrammet, i princip är möjliga att konsu- mera. Valet av konsumtionspunkt kommer emellertid aldrig att ligga inuti denna triangel på grund av antagandet att individen väljer mellan de olika användningarna för sina pengar så att största möjliga nytta uppstår för honom/henne, givet individens preferenser och antaganden om dessa. Ett antagande som görs angående individens preferenser är nämligen att individen alltid föredrar mer framför mindre. Exempelvis är det inte förenligt med nyttomaximering att välja punkten C. Följden av detta resonemang är att individen alltid kommer att välja en punkt på budgetlinjen, AB. Det är sedan ytterligare antaganden angående individens preferenser som avgör vilken punkt på budgetlinjen som kommer att väljas.