sou · GOB3106d2 · 2001-01-01 00:00:00 — De namnregler som gäller i kan i vissa fall avvika från det namnskick som gäller i utlänningens hemland. En tillämpning av de regler som gäller för automatiska namnförvärv skulle således kunna hamna i konflikt med namnskick i andra kulturer. I det övervägande antalet fall kan det antas att utlänningen själv är bäst skickad att avgöra vilka olägenheter det kan medföra om namnförvärvet inte är giltigt i hemlandet.8 Detta motiverar ordningen med anmälan/ansökan. Den särbehandling som föreligger är därmed enligt vår bedömning sakligt motiverad. 12.11Tillstånd för bedrivande av militärt inriktad utbildning av personer som inte är svenska medborgare, m.m. Kommitténs bedömning: Den särbehandling av utlänningar som är möjlig enligt lagen (1992:1300) om krigsmateriel är sakligt motiverad utifrån hänsyn till rikets säkerhet. Någon ändring föreslås därför inte. I lagen (1992:1300) om krigsmateriel föreskrivs tillståndsplikt för vissa verksamheter, dels tillverkning eller tillhandahållande av krigsmateriel, dels militärt inriktad utbildning (se avsnitt 7.14). Att beakta är bl.a. att tillstånd enligt lagen får lämnas endast om det finns säkerhets- eller försvarspolitiska skäl för det och det inte strider mot utrikespolitik. Den särbehandling av utlänningar som är 1982/83:38 s. 8. Övriga medborgarskapskrav i lagstiftningen 401 möjlig enligt lagen är sakligt motiverad utifrån hänsyn till rikets säkerhet. 12.12Tillstånd till luftfart m.m. Kommitténs bedömning: Den särbehandling av utlänningar från länder utanför EES som luftfartslagen (1957:297) innebär beträffande registrering av luftfartyg och tillstånd till luftfart i inrikes trafik är sakligt motiverat och bör behållas. Någon ändring föreslås därför inte. Enligt uppgift från (se avsnitt 7.15) kräver EG:s licensieringsförordning (EEG) nr 2407/929 att lufttrafikföretag etablerade inom EU skall vara EU/EES-ägda och -kontrollerade. Med den för kommersiell luftfart nödvändiga operativa licensen ger marknadstillträdesförordningen (EEG) nr 2408/9210 lufttrafikföretag rätt att bedriva luftfart inom den inre marknaden. Även om inte EG- rätten förbinder oss att i enskilda fall ge lufttrafikföretag utanför EG tillstånd att bedriva inrikestrafik skulle enligt ett generellt öppnande av den svenska inrikesmarknaden för icke-EG lufttrafikföretag leda till konflikter med . Luftfarts- verket här även uppgett att regelverket varit föremål för översyn och att avgett ett betänkande (SOU 1999:42, Ny luftfartslag).11 Utifrån tillgängligt material och de uppgifter som lämnat har vi inte sett anledning att ifrågasätta medborgarskapskravet. Därmed är den särbehandling av utlänningar från länder utanför EES som luftfartslagen (1957:297) innebär beträffande registrering av luftfartyg och tillstånd till luftfart i inrikes trafik sakligt motiverad och bör behållas. 9Rådets förordning (EEG) nr 2407/92 av om utfärdande av till- stånd för lufttrafikföretag. 10Rådets förordning (EEG) nr 2408/92 av om EG-lufttrafikföretags tillträde till flyglinjer inom gemenskapen. 11Skrivelse , LFV 1999-5828-069. 402 Övriga medborgarskapskrav i lagstiftningen 12.13Tillstånd till marinvetenskaplig forskning Kommitténs bedömning: Den särbehandling av utlänningar som 9 § lagen (1992:1140) om ekonomiska zon innebär är sakligt motiverad och bör behållas. Någon ändring föreslås därför inte. Rätten att bedriva marinvetenskaplig forskning i den ekonomiska zonen regleras i 9 § lagen (1992:1140) om ekonomiska zon. Sådan forskning får bedrivas av utländska medborgare endast med tillstånd av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva att en ansökan om tillstånd skall ersättas av en anmälan eller att varken tillstånd eller anmälan behövs (se avsnitt 7.16). Den aktuella regleringen bygger havsrättskonvention som bl.a. föreskriver att det ankommer på kuststaten dels att godkänna sådan forskning av andra stater eller behöriga internationella organisationer, dels att lägga fast de regler som skall föregå ett godkännande så att detta inte utan rimlig anledning blir fördröjt eller förvägras (se avsnitt 7.16). Enligt vår bedömning motiverar detta den särbehandling av utlänningar som 9 § lagen (1992:1140) om ekonomiska zon innebär. Visserligen skulle det kunna ifrågasättas om inte forskning av aktuell art faller inom ramen för begreppet offentlig icke militär forskning enligt Kommissionens meddelande (EGT C 72 ) rörande undantaget i artikel 39.4 EG, dvs. forskning som bör vara öppen även för medborgare i andra EU-länder (se avsnitt 6.5). Vi har dock inte sett anledning att gå in på denna eventuella konflikt mellan och EG-rätten. 12.14Tillträde till militärt skyddsområde Kommitténs bedömning: Den särbehandling som föreligger beträffande utlänningars rätt att uppehålla sig inom militära skydds- områden, är sakligt motiverad utifrån hänsyn till rikets säkerhet. Någon ändring föreslås därför inte. Som framgår av avsnitt 7.17 är förbudet för utlänningar att uppehålla sig inom militära skyddsområden inskränkt till att endast gälla när det råder förhöjd beredskap eller som regeringen med hänsyn till försvarsberedskap Övriga medborgarskapskrav i lagstiftningen 403 Den särbehandling som kvarstår är sakligt motiverad utifrån hänsyn till rikets säkerhet. Kommitténs bedömning: Den särbehandling av utlänningar som föreligger enligt lagen (1957:668) om utlämning för brott och lagen (1959:254) om utlämning för brott till , , och är mot bakgrund av det pågående EU-arbetet sakligt motiverad. Någon ändring föreslås därför inte. Bestämmelserna om utlämning ges i lagen (1957:668) om utlämning för brott och i lagen (1959:254) om utlämning för brott till , , och , vilken tillåter utlämning till dessa länder under mindre snäva förutsättningar än de i den förra lagen föreskrivna. Exempelvis krävs enligt lag inte, till skillnad från vad som gäller vid utlämning till utomnordiskt land, att gärningen är belagd med straff enligt svensk lag. Medan enligt lag - den allmänna utlämningslagen - svensk medborgare inte får utlämnas, får detta enligt lag - den nordiska utlämningslagen - ske under vissa förutsättningar. Enligt den allmänna utlämningslagen får utlämning inte ske för politiskt brott, men enligt den nordiska utlämningslagen får utlämning för sådant brott ske om gärningen eller gärning av motsvarande beskaffenhet är i svensk lag belagd med straff och den som begärs utlämnad inte är svensk medborgare. Enligt den allmänna utlämningslagen får utlämning inte ske då risk för politisk förföljelse föreligger. Något motsvarande förbud finns inte i den nordiska utlämningslagen (se avsnitt 7.18). Mot bakgrund av det pågående EU-arbete som närmare beskrivs i avsnitt 7.18, är det vår bedömning att den särbehandling av utlänningar som föreligger enligt lagen om utlämning för brott och lagen om utlämning för brott till , , och är sakligt motiverad. 404 Övriga medborgarskapskrav i lagstiftningen 12.16Deltagande i adelsmöte och ledamotskap i Kommitténs bedömning: Det ligger utanför vårt uppdrag att pröva giltigheten av medborgarskapskravet i dels riddarhusordningen (1866:37 s. 1), dels stadgar (1911:104) för . Som framgår av avsnitt 7.6 respektive 7.10 ställs krav på svenskt medborgarskap i vissa avseenden i dels riddarhusordningen - dvs. grunden för stadgar - , dels Carnegiestiftel- sens stadgar . Vi konstaterar att medborgarskapskravet i dessa författningar inte svarar mot våra principiella bedömningar i övrigt. Det är enligt vår uppfattning olyckligt att dessa två stadgar fortfarande formellt är offentligrättsligt reglerade och innehåller ett specificerat och möjligen onödigt krav på svenskt medborgarskap. Det är dock vår bedömning att det ligger utanför vårt uppdrag att pröva giltigheten av medborgarskapskravet i nämnda författningar. Konsekvenser av våra förslag 405 13 Konsekvenser av våra förslag Vi föreslår i kapitel 10 att rösträtten för utlänningar vid kommunala val utvidgas genom att den s.k. treårsregeln tas bort. Detta kommer att medföra att ett större antal utlänningar än tidigare får rösträtt vid de kommunala valen. Genomförandet av förslaget får ekonomiska effekter genom en smärre ökning av de administrativa kostnaderna i samband med val, t.ex. beträffande röstkort, valsedlar etc. Dessa ökade kostnader torde dock vara försumbara och falla inom ramen för normal variation av antalet nytillkomna röstberättigade, t.ex. hur stor kullen av tonåringar är som under ett valår hamnar på rätt sida om 18-årsregeln (senast på valdagen fyller ). I betänkandets elfte kapitel lämnas en rad förslag som kommer att medföra att ett stort antal anställningar och uppdrag på det offentliga området öppnas upp och blir tillgängliga även för utlänningar. Genomförandet av dessa förslag leder enligt vår bedömning inte till ökade offentliga utgifter. I avsnitt 11.16 föreslås att regeringen ger Försvarsmakten och visst uppdrag när det gäller säkerhetsskyddslagstiftningen. Detta uppdrag bör kunna utföras inom ramen för respektive myndighets ordinarie anslag. I kapitel 12 lämnas förslag på att vissa medborgarskapskrav (eller därmed relaterade krav) tas bort. Inte i något fall har vi bedömt att våra förslag medför ökade offentliga utgifter De integrationspolitiska målen är formulerade i regeringens proposition , framtiden och mångfalden - från invandrarpolitik till integrationspolitik (1997/98:16). I propositionen anges att målet med integrationspolitiken skall vara lika rättigheter och möjligheter för alla oavsett etnisk och kulturell bakgrund, en samhällsgemenskap med samhällets mångfald som grund och en samhällsutveckling som 406 Konsekvenser av våra förslag kännetecknas av ömsesidig respekt och tolerans och som alla oavsett bakgrund skall vara delaktiga i och medansvariga för. Med lika rättigheter och möjligheter följer också skyldigheter. Det integrations- politiska arbetet skall särskilt inriktas på att ge stöd till individers egen försörjning och delaktighet i samhället, värna grundläggande demokra- tiska värden och verka för kvinnors och mäns lika rättigheter och möjligheter att förebygga och motverka diskriminering, främlings- fientlighet och rasism. I en demokrati bör det vara en strävan att de beslutande organen i samhället är sammansatta så att de representerar hela befolkningen både vad avser intressegemenskap och bakgrund. De som har invandrat till återfinns i liten utsträckning i beslutande organ och inflytelserika positioner i samhället. Det gör att den etniska och kulturella mångfalden i är otillräckligt representerad i det demokratiska och politiska systemet. För att de integrationspolitiska målen skall kunna omsättas i konkret handling i hela landet krävs en tydlig regional och lokal förankring. Kommunerna har en central roll i förverkligandet av integrationspolitiken. Det är vår uppfattning att genom att utvidga rösträtten ökar utlänningarnas direkta politiska inflytande på det kommunala området. Härigenom värnas grundläggande demokratiska värden och utlänningarnas direkta politiska inflytande ökar på det kommunala området. Ett ökat inflytande är ägnat att stimulera det lokala och regionala samhällets ansträngningar att motverka utlänningarnas svårigheter på olika områden samt att stärka utlänningarnas självkänsla och främja deras solidaritet med det svenska samhället. Arbete är centralt utifrån både sociala och ekonomiska perspektiv. Genom arbete deltar individen i ett samhälleligt och socialt sammanhang, blir en del i produktionen och bidrar till den ekonomiska tillväxten. Bland utlänningarna i finns många personer vars kompetens och kunnande inte utnyttjas. Det är vår uppfattning att genom att öppna upp ett stort antal offentliga anställningar och uppdrag för utlänningar samt att ta bort otidsenliga krav relaterade till svenskt medborgarskap, gynnas samhällets etniska och kulturella mångfald. För att öka mångfalden i samhället behövs attitydförändringar. Statliga myndigheter har i detta sammanhang ett stort ansvar som normgivare och bör genom tydliga signaler och budskap motverka stereotypa uppfattningar och generaliseringar om olika grupper i samhället. Ett konkret sätt att visa detta bör vara att statsförvaltningen i ökad utsträckning strävar efter att avspegla den arbetsföra befolkningens etniska sammansättning. Våra förslag främjar en sådan utveckling. Konsekvenser av våra förslag 407 Artikel 12 i EG-fördraget innehåller en likabehandlingsprincip som innebär ett förbud mot varje form av diskriminering direkt eller indirekt, inom fördragets tillämpningsområde på grund av nationalitet. Detta grundläggande förbud kompletteras av mer precist utformade diskrimineringsförbud på olika områden. Den fria rörligheten för arbetstagare inom gemenskapen innebär, enligt artikel 39 i fördraget (se avsnitt 6.5), att all diskriminering av arbetstagare från medlemsstaterna på grund av nationalitet skall avskaffas vad gäller anställning, lön och övriga arbets- och anställningsvillkor. Hit torde medborgarskapskrav höra. Bestämmelserna i artikeln är dock enligt dess punkt 4 inte tillämpliga på anställning i offentlig tjänst. Även om vad som faller inom ramen för begreppet offentlig tjänst inte är helt klart och varit föremål för flera avgöranden från (se avsnitt 6.5), är det vår bedömning att de krav på svenskt medborgarskap som vi ansett sakligt motiverade och därför bör finnas kvar, är förenliga med artikel 39. Rådets direktiv /80/EG ställer inte några hinder mot vårt förslag om slopande av den s.k. treårsregeln (se avsnitt 10.3). Vi har inte bedömt att våra förslag har några konsekvenser såvitt gäller de områden som räknas upp i 15 § kommittéförordningen (1998:1474). 408 Konsekvenser av våra förslag 14.1Förslaget till lag om ändring i regeringsformen 9 kap. 12 § Bestämmelsen behandlas i avsnitt 11.6. I andra stycket införs en ny föreskrift om krav på svenskt medborgarskap för ledamöterna i direktion. Tillägget innebär ingen ändring i sak i förhållande till vad som gäller . I den nuvarande lydelsen av 11 kap. 9 § tredje stycket RF föreskrivs bl.a. att endast den som är svensk medborgare får inneha eller utöva tjänst eller uppdrag såsom chef för myndighet som lyder under riks- dagen eller såsom ledamot av sådan myndighet eller dess styrelse. Härav torde följa att ledamöterna i direktion skall vara svenska medborgare. Nämnda föreskrift finns inte kvar i vårt förslag till ändrad lydelse av 11 kap. 9 § tredje stycket RF. 11 kap. 9 § Bestämmelsen behandlas i avsnitt 11.6, 11.7.2 – 11.7.4, 11.8.4 och 11.8.8 – 11.8.10. Uppräkningen av statliga anställningar och uppdrag i tredje stycket för vilka det uppställs krav på svenskt medborgarskap ändras, dels genom att medborgarskapskravet för vissa anställningar och uppdrag tas bort, dels genom att en delvis annan lagteknisk lösning väljs. Att föreskrifter om krav på svenskt medborgarskap tas bort innebär primärt att medborgarskapskravet för berörda anställningar och uppdrag inte längre kommer att vara grundlagsfäst. Enligt vårt förslag kommer frågan om medborgarskapskrav för anställningarna och uppdragen istället att omfattas av regleringen i 5 § eller 6 § (se avsnitt 14.17). Föreskriften i den nuvarande lydelsen av 11 kap. 9 § tredje stycket RF att endast den som är svensk medborgare får inneha eller utöva domartjänst, ändras till att endast avse ordinarie domare (se bl.a. avsnitt 11.8.4). Med ordinarie domare avses sådan domare som med stöd i 11 kap. 9 § första stycket RF och 3 § första stycket lagen (1994:26) om fullmaktsanställning utnämns av regeringen med full- makt och som i princip är oavsättlig. Krav på svenskt medborgarskap för andra domare än ordinarie domare regleras i 5 § (avsnitt 14.17). En föreskrift om att den som utses genom val av skall vara svensk medborgare finns såväl i den nuvarande lydelsen av 11 kap. 9 § tredje stycket RF som i den nya lydelsen (se avsnitt 11.6). Enligt förarbetena till RF1 var syftet med den nuvarande regleringen att kravet på svenskt medborgarskap skulle omfatta vissa principiellt viktiga anställningar och uppdrag som tillsattes av , utan att det kunde sägas att de löd under . Föreskriften utgör således ett komplement till bestämmelsen om medborgarskapskrav för ledningen i myndigheter som lyder under . Genom vårt förslag tas sistnämnda föreskrift bort, eftersom dess närmare innebörd och omfattning är oklar. Flertalet av de anställningar som berörs av ifrågavarande föreskrift tillsätts emellertid genom val av . Den nya lydelsen av 11 kap. 9 § tredje stycket RF omfattar således i princip samma anställningar och uppdrag med anknytning till som den nuvarande lydelsen. Ledamöterna i direktion samt ledamöterna i tillsätts dock inte genom val av . Eftersom vi anser att medborgarskaps- kravet bör behållas föreslår vi att en föreskrift som uppställer krav på svenskt medborgarskap för ledamöterna i direktion förs in i 9 kap. 12 § andra stycket RF (se ovan). Beträffande motsvarande reglering för ledamöterna i , se avsnitt 14.16. Nuvarande föreskrift om att endast den som är svensk medborgare får inneha eller utöva ämbete som lyder under regeringen, tjänst eller uppdrag såsom chef för myndighet som lyder under regeringen eller såsom ledamot av sådan myndighet eller dess styrelse, tjänst i närmast under statsråd eller tjänst såsom svenskt sändebud ingår inte i den av oss föreslagna lydelsen i tredje stycket. Enligt förutsättningar som anges i 6 § första stycket ankommer det på regeringen att föreskriva eller för särskilda fall besluta om krav på svenskt medborgarskap för sådana anställningar och uppdrag. Beträffande vissa anställningar och uppdrag kommer dock krav på svenskt medborgarskap att följa av 5 § (se avsnitt 14.17). 1 SOU 1972:15 s. 203. 14.2Förslaget till lag om ändring i tryckfrihetsförordningen 12 kap. 5 § Bestämmelsen behandlas i avsnitt 11.8.5. Föreskriften om att jurymän skall vara svenska medborgare tas bort. Ändringen i förevarande bestämmelse medför att det inte heller ställs krav på svenskt medborgarskap för jurymän i yttrandefrihetsmål (9 kap. 1 § andra stycket YGL). 14.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1919:426) om flottning i allmän flottled Bestämmelsen behandlas i avsnitt 12.8. Föreskriften om att ledamöter av flottningsstyrelse skall vara svenska medborgare tas bort och ersätts av ett bosättningskrav. 14.4Förslaget till lag om ändring i 4 kap. 1 § Bestämmelsen behandlas i avsnitt 11.8.4. Krav på svenskt medborgarskap för lagfarna domare vid allmän domstol uppställs såvitt gäller ordinarie domare i 11 kap. 9 § tredje stycket RF (se avsnitt 14.1) och för övriga lagfarna domare i den av oss föreslagna lydelsen av 5 § första stycket (se avsnitt 14.17). Kravet i förevarande bestämmelse tas bort. 4 kap. 6 § Bestämmelsen behandlas i avsnitt 11.8.5 Föreskriften i första stycket om svenskt medborgarskap för valbar- het till nämndeman tas bort. En konsekvens av ändringen i första stycket är att medborgarskaps- kravet för nämndemän i fastighetsdomstol automatiskt faller bort (jfr 7 § lagen [1969:246] om domstolar i fastighetsmål). 4 kap. 10 a § Bestämmelsen behandlas i avsnitt 11.8.4. Krav på svenskt medborgarskap för den som skall tjänstgöra som ekonomisk expert i vissa brottmål vid tingsrätt och i hovrätt följer av den nya föreskriften i 5 § första stycket , enligt vilken bara svenska medborgare får ha eller utöva anställning eller uppdrag som domare (se avsnitt 14.17). Kravet i förevarande bestämmelse tas bort. 8 kap. 2 § Bestämmelsen behandlas i avsnitt 12.1. Föreskriften i första stycket om att till ledamot av endast får antas den som är svensk medborgare eller medborgare i en annan stat inom EU eller EES tas bort. 8 kap. 7 § Bestämmelsen behandlas i avsnitt 12.1. Ändringen i förevarande bestämmelse är endast redaktionell för- anledd av justeringen i 8 kap. 2 §. 14.5Förslaget till lag om ändring i lagen (1952:166) om häradsallmänningar Bestämmelsen behandlas i avsnitt 12.7. Föreskriften om att ledamöterna i allmänningsstyrelse skall vara svenska medborgare tas bort och ersätts av ett bosättningskrav. 14.6Förslaget till lag om ändring i lagen (1952:167) om allmänningsskogar i och Bestämmelsen behandlas i avsnitt 12.7. Föreskriften om att ledamöterna i allmänningsstyrelse eller ekonominämnd skall vara svenska medborgare tas bort och ersätts av ett bosättningskrav. 14.7Förslaget till lag om ändring i lagen (1970:417) om marknadsdomstol m.m. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 11.8.8. Krav på svenskt medborgarskap för ledamot och ersättare i följer av den nya föreskriften i 5 § första stycket , enligt vilken bara svenska medborgare får ha eller utöva anställning eller uppdrag som domare (se avsnitt 14.17). Kravet i förevarande bestämmelse tas bort. 14.8Förslaget till lag om ändring i lagen (1971:289) om allmänna förvaltnings- domstolar Bestämmelsen behandlas i avsnitt 11.8.5. Föreskriften i första stycket om svenskt medborgarskap för valbarhet till nämndeman tas bort. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 11.8.4 och 11.8.7. Föreskriften i första stycket om krav på svenskt medborgarskap för ledamöter och föredragande i allmän förvaltningsdomstol tas bort. Medborgarskapskravet för ledamöter som är ordinarie domare regleras i 11 kap. 9 § tredje stycket RF (se avsnitt 14.1). Motsvarande krav för övriga ledamöter följer av den nya föreskriften i 5 § första stycket om att bara svenska medborgare får ha eller utöva anställning eller uppdrag som domare (se avsnitt 14.17). Kravet beträffande före- dragande tas bort. 14.9Förslaget till lag om ändring i lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister 3 kap. 1 § Bestämmelsen behandlas i avsnitt 11.8.9 Föreskriften i andra stycket om krav på svenskt medborgarskap för ledamot i tas bort. Medborgarskapskravet för leda- möterna följer av den nya föreskriften i 5 § första stycket om att bara svenska medborgare får ha eller utöva anställning eller uppdrag som domare (se avsnitt 14.17). 14.10Förslaget till lag om ändring i lagen (1977:729) om Patentbesvärsrätten Bestämmelsen behandlas i avsnitt 11.8.10. Föreskriften i första stycket om krav på svenskt medborgarskap för ledamot i tas bort. Medborgarskapskravet för ledamot som är ordinarie domare följer av 11 kap. 9 § tredje stycket RF (se avsnitt 14.1). Medborgarskapskravet för övriga ledamöter följer av den nya föreskriften i 5 § första stycket om att bara svenska medborgare får ha eller utöva anställning eller uppdrag som domare (se avsnitt 14.17). Genom ändringen i första stycket kommer medborgarskapskravet för föredraganden (andra stycket jfr första stycket) automatiskt att falla bort. 14.11Förslaget till lag om ändring i fastighetstaxeringslagen (1979:1152) 21 kap. 9 § Bestämmelsen behandlas i avsnitt 11.8.4. Föreskriften i första stycket om krav på svenskt medborgarskap för värderingsteknisk ledamot i länsrätt tas bort. Medborgarskapskravet för sådan ledamot följer av den nya föreskriften i 5 § första stycket om att bara svenska medborgare får ha eller utöva anställning eller uppdrag som domare (se avsnitt 14.17). 22 kap. 5 § Bestämmelsen behandlas i avsnitt 11.8.4. Föreskriften i andra stycket om krav på svenskt medborgarskap för särskilda ledamöter i kammarrätten vid handläggning av mål om allmän fastighetstaxering tas bort. Medborgarskapskravet för sådana ledamöter följer av den nya föreskriften i 5 § första stycket om att bara svenska medborgare får ha eller utöva anställning eller uppdrag som domare (se avsnitt 14.17). 14.12Förslaget till lag om ändring i lagen (1981:324) om medborgarvittnen Bestämmelsen behandlas i avsnitt 11.17.5. Vi föreslår i detta betänkande att den s.k. treårsregeln i samband med rösträtt och valbarhet till kommunala val m.m. tas bort (se avsnitt 14.15). Föreskriften i lagen om medborgarvittnen knyter an till treårs- regeln. Bestämmelsen i första stycket justeras till att överensstämma med vad som enligt vårt förslag skall gälla beträffande valbarhet till kommunala förtroendeuppdrag. 14.13Förslaget till lag om ändring i lagen (1988:1385) om riksbank 9 kap. 3 § Bestämmelsen behandlas i avsnitt 11.4.