sou · GOB319 · 2001-01-01 00:00:00 — 71Olweus, , 1991.Mobbning i skolan. Vad vi vet och vad vi kan göra. Vem tror på skolan? 72Skolverkets rapport nr 144. Vem tror på skolan? Skillnaderna i frekvens mellan och Olweus undersökning kan delvis förklaras av att man undersökt olika åldrar. Se också som visar att av lärarna mobbbar sina elever med hånfulla omdömen och kränkande tilltal och att av eleverna drabbas av detta. I attitydundersökning var begreppet mobbning inte närmare definierat. 73Fors, , 1995, Makt, maktlöshet och mobbning. kan förstås genom att de som stöder barnet skaffar sig en så god bild som möjligt av den unges situation. Problemen är i varie rande grad sammanvävda med föräldrarnas och den övriga familjens välbefinnande och sociala funktionsförmåga.74 En elevs oro, skolk eller mobbning kan exempelvis ibland vara uttryck för att barnet lever i en svår familjesituation. framhåller att andelen barn som lever i familjer med inkomster som understiger socialbidragsnormen, nära tredubblats och utgjorde av alla barn.75 Så gott som alla barn går i skolan, även barn med svåra upplevelser av incest, missbruk och misshandel. Föräldrar med psykiska sjukdomar eller med andra stora problem kan vara oförmögna att ge sina barn det emotionella och sociala stöd de behöver. Goda relationer mellan lärare och elever är självfallet en viktig förutsättning för alla elevers lärande och positiva självbild, liksom för att fånga upp signaler om att något inte står rätt till. För elever i stora svårigheter av det slag jag här antytt, krävs både lyhördhet och individuellt stöd. För dessa elever spelar ofta de insatser som till exempel kuratorer, skolsköterskor eller psykologer kan göra, en mycket stor roll. En elev kan vara i behov av särskilt stöd på grund av att han eller hon befinner sig i kris. Krisen är en reaktion på att påfrestningar hopat sig och att eleven utsatts för större belastning än vad han eller hon kan bemästra med hjälp av tidigare erfarenheter och invanda förhållnings- sätt. Påfrestningarna måste alltid sättas i relation till elevens egen vär- dering av dem och den egna förmågan att hantera stress och ångest. Det som är övermäktigt för en individ kan vara hanterbart för en annan. Om man hamnar i kris eller inte beror också på vilka stödsystem som finns runtomkring. Om en elev är i kris bör skolsituationen anpassas så att den inte utgör en ytterligare belastning och helst så att den innebär ett stöd för eleven. Är den totala belastningen oförändrat hög riskerar annars den akuta krisen att glida över i ett mer långvarigt tillstånd av ohälsa. Betydelsen av att skolan lever upp till detta ansvar kan knappast överskattas och här är både lärares och Elevhälsans insatser av stor vikt. Elever kan få stödsamtal av kurator eller psykolog och lärarna kan få pedagogisk handledning. För vissa barn i sociala riskmiljöer kan skolan bidra med struktur och en viss trygghet i tillvaron. Forskning har också visat att goda basfärdigheter i att kunna läsa, räkna och skriva påverkar självkänslan och den framtida anpassningen i gynnsam riktning. I samband med krissituationer som uppstår vid olyckor har skolor och fritidshem ofta blivit samlingspunkter för människor som bor i området. 74SOU 1998:31, Det gäller livet. Stöd och vård till barn och ungdomar med psykiska problem. 75SOU 2000:3, Välfärd vid vägskäl. Brandkatastrofen i innebar att 63 ungdomar dog och 213 skadades, många hade utländsk bakgrund. har på regeringens uppdrag gjort en översyn av hur katastrofarbetet gjordes. Insatser sattes in från och de drabbade skolorna dagen efter branden och ett omfattande samarbete mellan olika berörda aktörer inleddes. Skolornas krisgrupper sammankallades och personal från , Barn- och ungdomspsykiatrin (BUP) och kyrkan fanns tidigt på skolorna. Lärare och elevvårdspersonal fick en nyckelroll i krishanteringen eftersom ele verna föredrog att ha en relation till den de fick stöd av. Lärare och elevvårdspersonal var å sin sida i behov av professionell handledning. För vissa barn behövdes givetvis dessutom expertstöd. Det ansågs vara en fördel att före branden ha upparbetade kontakter med andra samhällsinstanser. Både lärare och elever uttrycker behov av kunskap om krisreaktioner och krishantering. Skolledningens förhållningssätt visade sig ha stor betydelse för arbetet. konstaterar i sin utredning bland annat att skolor behöver ha beredskap i form av en krisledningsgrupp och en väl förankrad krisplan för att kunna möta en svår händelse. Verket konstaterar vidare att skolans primära ansvar i en krissituation är att representera vardagen i kaoset och att sätta eleven i centrum och i samarbete med föräldrar och övriga samhället hjälpa och stödja eleven så att hon/han blir i stånd att tillgodogöra sig undervisningen. Kommunen och skolledningen måste stödja elevhälsans persongrupper och lärarna i en krissituation eftersom deras roll är av avgörande betydelse.76 Enligt en bestämmelse från Arbetarskyddsstyrelsen är skolor fr.o.m. skyldiga att ha en beredskap och rutiner för första hjälpen och krisstöd. Chefer och arbetsledande personal ska ha tillräckliga kunskaper om krisstöd för att kunna planera och ordna detta på ett lämpligt sätt.77 Att ha utländsk bakgrund – tillgång och problem var av barnen i berättigade till modersmålsundervisning på grund av utländsk bakgrund, hälften av barnen är förstagenerationsinvandrare.78 De befolkningsmässigt stora Redovisning av reg.uppdr. om en översyn av katastrofbered- skapen inom skolområdet, Dnr 99:1508 Arbetarskyddsstyrelsens föreskrifter om första hjälpen och kris - stöd. 78Enligt grundskoleförordningen 2 kap. 9§, har elev rätt till modersmålsunder- visning om en eller båda av elevens vårdnadshavare har ett annat språk än svenska som modersmål och språket utgör ett dagligt umgängespråk för eleven. Eleven skall ha grundläggande kunskaper i språket och själv vilja få under- visning. kommunerna har betydligt större andel elever med utländsk bakgrund än de övriga. Medan , och hade elever med utländsk bakgrund fanns i landsbygdskommunerna. I kommuner som har en stor andel elever som är berättigade till modersmålsundervisning, deltar en större andel i undervisningen. Samma förhållande gäller för undervisning i svenska som andraspråk. av deltagarna får sin undervisning utanför timplanebunden tid. Bland barn med utländsk bakgrund intar de nyanlända barnen en särställning, både när det gäller skolgång och behov av särskilt stöd.79 Asylsökande barn och ungdomar Barn och unga som vistas i i avvaktan på beslut om uppehålls- tillstånd, har rätt till skolgång så snart deras personliga förhållanden så medger.80 Deras skolgång är dock mindre omfat- tande än för andra elever, därefter ska ämnen och antal timmar succes- sivt utökas.81 /99 fanns i hela landet 1 521 asylsökande elever i vilket är en liten ökning jämfört med föregående år. För de asylsökande barnen är upplevelserna av uppbrottet och tiden före avresan till påtagliga. finns goda möjligheter till bearbetning, vilket kan förebygga senare problem. Kuratorer, psykologer och skolsköterskor i upptagningsområden med många nyanlända flyktingbarn har framhållit att barnen ibland bär på mycket svåra livsupplevelser från krig, mord, våldtäkter och annat våld. En särställning intar de barn som fått avslag på sin asylansökan och där föräldrarna väljer att hålla sig gömda istället för att låta sig utvisas. De barnen har inte rätt till skolgång och befinner sig i en mycket kris- artad situation. och gjorde 1994 en utredning om förhållandena för de barn som hålls gömda för att undgå verkställighet av avvisningsbeslut. Utredningen är en redovisning av olika ståndpunkter och erfarenheter i frågan och ger sammantaget en skakande bild av dessa barns förhållanden.82 Det faller emellertid utanför denna utrednings uppdrag att närmare behandla denna fråga. 79Skolverkets rapport nr 173, 1999. Beskrivande data om barnomsorg. 80Grundskoleförordningen 6 kap. 2§. 81Förordning om undervisning av asylsökande barn, SKOLFS 1993:21. 82Socialstyrelsen & 1994. Om barns som hålls gömda för att slippa utvisning. Övriga barn och ungdomar med utländsk bakgrund Det faktum att familjen invandrat är inte detsamma som att barnet är i behov av särskilt stöd – tvärtom är tvåspråkighet och tillgång till flera kulturer en extra resurs. I avsnitt 5 Lärande och hälsa går hand i hand ger jag exempel på goda arbetssätt i mångkulturella skolor för att stärka elevernas identitet och utnyttja deras kulturkompetens. sätter segregationen av boendet sina spår hos barn och ungdomar, när det gäller framtidstro, värderingar och förhållningssätt. Den dubbla kulturtillhörigheten kan också innebära en påfrestning för den unge. Elevvårdspersonal i områden med många elever med utländsk bakgrund menar att man ofta ger stöd till elever som hamnat i kläm mellan familjens traditioner och förväntningar och det svenska samhällets. pekar på att barn och ungdomar med utländsk bakgrund har en högre förekomst av psykiska och sociala problem än jämnåriga svenska. Barn med utländsk bakgrund är också överrepresenterade både i särskolan och specialskolan. Att både ha ett funktionshinder och en utländsk bakgrund kan i vissa fall bli extra tungt. Föreställningar om handikapp och människors värde kan skilja sig åt mellan olika kulturer, vilket kan bidra till att dessa elever kan ha extra stora behov av insatser. Kunskaper i svenska språket är en grundläggande förutsättning för att barn och unga med utländsk bakgrund ska lyckas i det svenska sam- hället och krävs också för att lyckas i skolan. av ele - verna deltog /99 i svenska som andraspråk, en minskning jämfört med föregående läsår.83 Svenska som andraspråk är ett eget ämne med en egen kursplan både i och i lärarutbildningen. Det är väsentligt att elever som behöver det, också deltar i undervis- ningen. Det arbetssätt som används där, med begreppsutveckling nära kopplat till det aktuella ämnesinnehållet, borde genomsyra all under- visning för dessa elever.84 antog () en internationell klassificering av begreppen skada, sjukdom, funktionsnedsättning och handikapp. WHO skiljer mellan skadan eller sjukdomen som ger upphov till en funktionsnedsättning och det handikapp som till följd av nedsättningen uppstår i mötet med den omgivande miljön. 83 nr 165. Barnomsorg och skola. Jämförelsetal för huvudmän. Organisation – Personal – Resultat. 84 nr 160. Nationella kvalitetsgranskningar 1998. relaterade handikappbegreppet fäster därmed uppmärksamheten på miljöns betydelse för handikappets storlek, på samma sätt som begrep- pet elever i behov av särskilt stöd. Ett barn med ett funktionshinder som har turen att få en väl tillrättalagd skolmiljö behöver i bästa fall inte bli handikappat i sitt lärande. Sammanlagt en halv procent av en årskull är synskadade, rörelse- hindrade, hörselskadade eller döva.85 Drygt en procent av barnen går i särskola på grund av utvecklingsstörning och ytterligare ett antal barn har något medicinskt funktionshinder. De allra flesta barn och unga med något funktionshinder går i vanliga förskolor, fritidshem, grund- och gymnasieskolor. Många inkluderas i ordinarie grupper, ibland med assistans eller en s.k. kompanjon- eller anpassningslärare. i skolan, , konstaterar att förfråg- ningarna om direkt stöd ökar från enskilda, föräldrar och elever. Orsa- kerna kan dels hänga samman med att blivit mer känt hos allmän- heten, dels med att specialpedagogiska resurser på skolorna skurits ner. pekar också på att särlösningar blir vanligare för elever i behov av särskilt stöd. Sådana lösningar innebär olika former av särskilda under- visningsgrupper, där eleverna vistas större eller mindre del av veckans undervisningstimmar. Lösningar som kan vara bra i den enskilda situa- tionen och på kort sikt men som i ett längre perspektiv leder till att man fjärmar sig från visionen om en skola för alla.86 De allra flesta elever med rörelsehinder () går i vanlig klass i sin skola på hemorten. Resterande elever går i särskilda undervisnings- grupper av regional karaktär i vanliga grundskolor, till vilka staten utbetalar ett särskilt statsbidrag. Bidraget utgår också för grupper av elever med autism, syn- och hörselskador samt för elever med tal- och språkstörning. För elever med svåra rörelsehinder i gymnasieåldern finns fyra riksrekryterande RH-gymnasier i , , och . En genomförd undersökning av en del av de särskilda undervisningsgrupperna i som och låtit göra visar att eleverna upplevde sig accepterade på sina respektive skolor. Deras närvaro var något de övriga eleverna var vana vid och tog för självklart. Utvärderingen pekar också på att dessa elevgrupper bildar egna kulturer vid sidan av den vanliga skolan, en kultur som var ett stöd för elevernas självbild. Till denna kultur kunde exempelvis höra habiliteringsinsatser på skoltid, skriftliga omdömen istället för betyg eller ett tionde skolår. Eleverna hade också en förstående attityd gentemot 85 räknade 1997 med att cirka 14 000 elever tillhörde deras målgrupper, därav elever med rörelsehinder 3 000, synskada 1 000, hörselskada 3 500, flerhandikapp i särskolan 4 200. 86 Delårsrapport för i skolan. De deltog dock relativt sällan i grupper tillsammans med övriga elever på skolan. Undervisningen bedrevs också påfallande ofta individuellt, vilket gav få tillfällen till samspel och kommunikation mellan eleverna i gruppen.87 87 nr 169. Accepterad men Sär-skild. Elever med neuropsykiatriska funktionshinder Inom elevvården har, som ovan sagts, användningen av barnpsykiatriska diagnoser blivit allt vanligare. Enligt dagens praxis bygger diagnosen på en konsekvent och preciserad symtombeskrivning.88 Med symtombeskrivningen i fokus försöker diagnostikern så precist som möjligt besvara frågan hur? Hur gör barnet, hur reagerar barnet, hur relaterar barnet till andra? är då av underordnad bety- delse. Varför barnet har svårt att sova, visar tecken på nedstämdhet eller bråkar i barngruppen kan besvaras först om man också ser till bakgrundsfaktorer och barnets totala situation.89 Även om det finns urskiljbara diagnoser föreligger en avsevärd överlappning dem emellan. Ungefär en tredjedel av barn med DAMP90 har också en tydlig beteendestörning, och det finns en ganska stor grupp barn som är både aggressiva, nedstämda och ängsliga. Vi är bara i början av att förstå hur biologiska, psykologiska och sociala faktorer samspelar i barnets utveckling och i uppkomsten av vissa symtom. I många fall är det inte vare sig relevant eller möjligt att ställa en preci- serad diagnos, eftersom barnets problembild inte motsvarar ett bestämt kliniskt syndrom.91 pågår en diskussion om var barn med diagnosen DAMP bör tas om hand, å ena sidan finns barnhabiliteringen med kontakter med neuropsykiatrin, å andra sidan Barn- och ungdomspsy- 88I allmänhet enligt DSM IV, dvs. Diagnostic and- , Fourth Edition, publicerad av Americal Psyciatric Assosiation. Symtom kan vara subjektiva, det vill säga något individen själv upplever och besväras av, det subjektiva lidandet. Det finns även objektiva symtom, det vill säga uttryck och beteenden som noteras av omgivningen. En barnpsykiatrisk diagnos får aldrig baseras på enstaka symtom. Ett genomgående diagnostiskt kriterium är att barnets förmåga att fungera personligt och i samspel med andra ska vara påverkad i negativ riktning. Detta förutsätter att symtomen har en viss varaktighet och att de utgör en påtaglig belastning. 89I DSM-IV finns därför en uttrycklig rekommendation att bredda perspektivet och komplettera den symtombaserade diagnosen med en bedömning av eventuella utvecklingsavvikelser, medicinska problem och psykosociala förhållanden. Bedömningsgrunderna härför är emellertid betydligt vagare formulerade än vad som är fallet för symtombeskrivningarna. 90Tidigare användes termen Minimal Brain Dysfunction. för den problemtyp som ofta sammanfattas med diagnosen DAMP (enligt ) eller ADHD (enligt DSM-IV-systemet) I översikter och som samlingsbeteckning används ofta den dubbla beteckningen MBD/DAMP. 91I DSM-IV systemet klassificeras de otillräckligt distinkta problembilderna under huvudrubriken andra tillstånd som kan vara i fokus för klinisk utredning och behandling. Jag har ingen anledning att i utredningen ta ställning i denna fråga. För skolor är det väsentligt att först och främst ha tillräcklig egen kompetens. Lärare behöver grundläggande kunskap om funktionsned- sättningen och kunna tillämpa pedagogiska strategier, som alltid måste anpassas till individuella olikheter och behov hos det enskilda barnet. Elevhälsans personal behöver ha mer specialiserad kunskap för att utreda barn med dessa svårigheter. Skolorna ska kunna bedöma om en mer kvalificerad utredning bör göras. När behov av specialisthjälp krävs, måste skolor självfallet samarbeta med landstingens Barn- och ungdomspsykiatri, Barnhabilitering eller motsvarande. Utvecklingen inom detta område är snabb och det är därför viktigt att, det centralt i kommunen eller regionalt utvecklas, finns personer mer specialiserad kunskap, som skolorna kan anlita. Enligt en försiktig uppskattning har av alla barn och ungdomar under sin uppväxttid kontakt med barn- och ungdoms- psykiatrin. För merparten handlar det om en ganska kortvarig kontakt. Ungefär 2/3 av de barn och ungdomar som kommer till barn- och ung- domspsykiatrin kan ges en diagnos baserad på symtombild. Övriga har kontakt med barn- och ungdomspsykiatrin primärt på grund av exem- pelvis relationsproblem i familjen, kamratsvårigheter eller diffusare psykosomatiska problem. Många, möjligen merparten, av de barn som har barnpsykiatriska symtom av någon varaktighet riskerar också att få skolsvårigheter. Intresseorganisationer som företräder olika diagnosgrupper är eniga om att skolsituationen är mycket viktig. De framhåller att elevvården har stor betydelse för att hjälpa barn och ungdomar i tidiga skeden, och för att se till att de får adekvat stöd i sin skolvardag. Det bör dock understrykas att ett barn kan ha en diagnostiserbar psykiatrisk problematik utan att det tar sig uttryck också i skolsvårigheter. har vi sett en mycket kraftig ökning av antalet barn och ungdomar med diagnosen Aspergers syndrom, som är en autism- spektrumdiagnos. Statistik från Habiliteringscenter Nord för barn och ungdomar med autism och autismliknande tillstånd, som har norra delen av som upptagningsområde, visar att kommuner med hög genomsnittlig utbildningsnivå har högst andel barn med Asperger- diagnos.92 En tolkning av detta fenomen är att det är de mer medvetna föräldrarna som sökt hjälp för sina barns räkning, och att det sannolikt finns ett stort mörkertal bland barn med motsvarande problem och behov som ännu inte synliggjorts. 92 , Methe, 1999. Autism och autismliknande tillstånd hos barn och ung- domar. Barn som drabbats av sjukdom och skada tidigt i livet får inte sällan någon form av neurologiskt betingat funktionshinder.93 Kvinno- och barnsjukvården har gjort stora framsteg, och vi ser därför en växande grupp barn som överlevt problemgraviditeter, extremt tidig födsel och svåra sjukdomar tidigt i livet. Sådana livshändelser kan påverka hjärnans utveckling på ett sätt som leder till funktionsavvikelser. Barn med neurologiskt betingade funktionshinder har stora behov av särskilt stöd i skolan. Deras problematik påminner mycket om den som barn med ADHD har, dock mer diffus. De flesta barn med dessa svårigheter finns i den vanliga skolan. Trots att det rör sig om en mycket heterogen grupp kan man nämna några typer av problem som de ofta har gemensamt. Det är vanligt med ·svårigheter med uppmärksamhet (från svårupptäckta till uttalade problem) ·svårigheter med överblick, planering och anpassning av den egna aktiviteten (från svårupptäckta till uttalade problem) ·en långsamhet i tankeprocesserna, som inte är detsamma som att de har ett förståndshandikapp. Därutöver ses ofta minnessvårigheter, som kan vara en följd av ovan- stående eller ett mer fristående problem. Denna grupp barn med neu- rologiskt betingade funktionsnedsättningar utan tydliga diagnoser är vanligen liten i en skolenhet och dessutom heterogen. Skolan har därför begränsad kunskap om dessa barns särskilda behov och förutsättningar och eleverna får ofta ingen eller otillräcklig hjälp med sina speciella svårigheter. Det finns ett stort behov av att utveckla arbetsformer där utvecklingspsykologiska och pedagogiska kunskaper från de barnmedicin och specialenheterna når ut till den vanliga skolan.94 Elevhälsans personal har en viktig roll i samarbetet mellan elev, föräldrar och skola. Hur kan ökningen av elever i behov av särskilt stöd förklaras? Kan ökningen av antalet elever i särskolan, specialskolan och ökningen av elevers svårigheter i förklaras? analys pekar på flera faktorer som mera har med samhällsförändringar och nya krav i 93 Då vi i detta avsnitt talar om barn med neurologiskt betingade funktions- hinder, inkluderar vi inte de barn som kan ges en psykiatrisk diagnos. 94 Smedler, , m.fl. 1996. Mental utveckling och pedagogiska behov hos barn med vissa skador och sjukdomar som lett tillneurologiskt betingade funktionshinder. skolan att göra, än med barnen i sig.95 Vilka elever som bedöms vara i behov av särskilt stöd bygger på uppskattningar, vilket hänger samman med att begreppet är vagt definierat. Skillnaderna i uppfattning mellan kommunnivå och skolnivå, pekar också i den riktningen. Men bortsett från detta, påverkas skolans vardag på flera sätt av de samhällsförändringar som beskrivits i avsnittet Barns och ungdomars uppväxtvillkor. Arbetslöshet, skilsmässor, ekonomiska, emotionella och sociala problem bland de vuxna påverkar naturligtvis även barnen.96 pekade på att ökningen av efterfrågan på vård och stöd tyder på att antalet barn och ungdomar med psykiska problem ökar. är kunskapen om problemens utbredning och omfattning mycket bristfällig, bland annat beroende på att olika undersökningar använder sig av olika definitioner och metoder. Vilka problem ger skolan själv upphov till? Generellt kan sägas att kraven i skolan ökat på både barn och lärare. Det nya betygssystemet innebär att kraven för att nå målen har tydliggjorts, vilket fokuserar skolans förmåga att stödja alla elever. som det är en fördel att kraven blir synliga, tydliga och kända på förhand, upplever många elever sig stressade i skolan.97 Detta gäller även många lärare. Elevers svårigheter har, som ovan beskrivits, ofta komplexa orsaks- samband. Kommunernas besparingar när det gäller undervisning och elevvård har troligen bidragit till att synliggöra elevers problem på ett annat sätt än tidigare, då de lättare kunde hanteras inom ramen för befintliga resurser. I en miljö med goda resurser är det ett rimligt anta- gande att färre elever behöver särskilt stöd. Med stora klasser och ett minskat stöd av speciallärare och elevvårdspersonal, känner sig många lärare mycket pressade i sin arbetssituation, vilket troligen bidrar till den tendens till ökad differentierng av barn i olika grupperingar som pekat på. Många studier har pekat på skolledningens betydelse för ett gott klimat och en god organisation i skolan. Både skolledningens och lärarnas personliga fallenhet för sina yrken spelar naturligtvis in. Att vara lärare innebär bland annat att hantera många sociala relationer till kollegor, elever och föräldrar. Det innebär också att ställas inför många komplexa situationer, med krav på både flexibilitet och fasthet. Lärares behov av handledning och stöd kan därför inte nog poängteras. Både specialpedagoger, kuratorer och psykologer i Elevhälsan kan fungera som sådant stöd, men detta borde enligt min uppfattning kunna utvecklas Elever i behov av särskilt stöd. 96Näsman , C. Mamma, pappa utan jobb. 97Skolverkets rapport nr 144, Vem tror på skolan? I attitydundersökningen 1997 uppgav en fjärdedel av eleverna att de kände sig stressade i skolan. Problemet är störst på gymnasieskolans studieförberedande program. Det kan emellertid ibland vara en fördel att ha handledare som kommer från en annan verksamhet än den egna.