sou · GOB353d4 · 2001-01-01 00:00:00 — ·Anser företagen att deras kunder använder OBS-listan på rätt sätt? ·Vad anser företagen allmänt om OBS-listan, dess användning och utformning? För att få svar på dessa frågor ställdes en enkät till 132 företag av olika storlek och från olika branscher. Företagen valdes ut med hjälp av ett antal branschorganisationer – , Kemikontoret, Plast- och Kemibranscherna, samt – som också svarade för utskick och (de två förstnämnda) en första sammanställning av de svar som kom in. Målet vid val av företag var att få ett så brett urval som möjligt. Förutom att både små och stora företag med olika slags verksamhet skulle finnas med, ombads bransch- organisationerna också att välja företag med olika hög grad av miljöarbete. Enkäten ställdes i första hand till företagens miljöchefer, i de fall sådana fanns. Enkäten finns i sin helhet i bilaga 3. I bilaga 2 redovisas samtliga skriftliga kommentarer från företagens enkätsvar. Dessa ligger, tillsammans med enkätsvaren i övrigt, till grund för redovisningen i detta avsnitt. Eftersom det rör sig om ett begränsat urval av företag är det svårt att dra några slutsatser om den totala användningen av OBS-listan bland svenska företag. För att dra sådana slutsatser behövs betydligt fler företag samt ett slumpmässigt urval. I urvalet finns dock både små och stora företag samt olika branscher representerade. Vad gäller graden av miljöarbete skall sägas att den eftersträvade representativiteten inte har uppnåtts. Så många som av de svarande företagen har någon form av miljöledningssystem, vilket är en oproportionerligt stor andel i jämförelse med hur det ser ut bland svenska företag i stort. Dessutom skall tilläggas att alla företag som deltog i enkäten tillhörde en branschorganisation. Sannolikt finns det vissa skillnader mellan dessa företag och de företag som inte är anslutna till någon bransch- organisation. Att olika företagskategorier i övrigt finns med i urvalet är dock nödvändigt för att kunna se om det finns skillnader mellan olika sorters företag vad gäller användningen av OBS-listan. Genom att identifiera sådana skillnader kan vi säga något om vilka företagsgrupper som behöver uppmärksammas mer , till exempel genom ytterligare informations- och utbildningsinsatser. Skillnader mellan olika företagsgrupper har fåtts fram genom att svaren på frågorna jämförts med de uppgifter om storlek, branschtillhörighet m.m. som företagen lämnat i enkäten. I sammanhanget skall även påpekas att enkäten handlar om kemikalie - arbete i förhållande till OBS-listan. Resultaten kan säga en del om före- tagens kemikaliearbete i stort, men långt ifrån allt. För att undvika missförstånd kan tilläggas att objektet för undersökningen är själva OBS-listan, och att syftet inte är att bedöma olika företagsgruppers kemikaliearbete. Utöver enkäten har djupare intervjuer gjorts med ett antal företag i syfte att få fram mer utvecklade svar på vissa frågor. Enkäten skickades ut till sammanlagt 132 företag och 114 svar kom in (svarsfrekvens ). Samtliga 13 branscher som nämns på sidan 2 i enkäten (bilaga 3), förutom grafisk industri, finns representerade i enkäten. Av de företag som svarat på enkäten angav så många som (94 st) att de på något sätt använder eller har använt OBS-listan (fråga 4), medan (20 st) angav att så inte var fallet. Dessa siffror tyder på en mycket stor spridning och användning, särskilt med tanke på att företagen är hämtade från en mängd skilda branscher. Vi skall dock inte glömma den bristande generaliserbarheten som redogjorts för ovan. Beträffande hur företagen fått kännedom om OBS-listan angav av företagen att de fått kännedom om listan genom någon myndighet, genom eget initiativ, genom kunder, genom branschorganisation, och genom miljörevisor eller miljökonsult. Som den uppmärksamme noterat överstiger summan procent 100, vilket förklaras av att många företag angett flera av alternativen. Samma matematiska bastard dyker upp i andra frågor där det har varit möjligt att markera mer än ett svarsalternativ. OBS-listan når således företagen på flera olika sätt. Vägen via en myndighet – Kemikalieinspektionen, länsstyrelse, kommun eller annan – dominerar, men resultatet ger bilden av ett nätverk där dialoger om kemikalieinnehåll förs i flera olika riktningar. Varför används OBS-listan? Varför använder då företagen OBS-listan? Ja, så här många procent av företagen angav olika skäl under fråga 9 i enkäten. Yttre miljöskäl är således den vanligaste orsaken. Många företag har som synes kryssat för mer än ett alternativ. Är det möjligt att undvika ämnena? En riskbegränsningsåtgärd i förhållande till farliga kemikalier är att undvika att använda ämnet. I enkäten angav en stor mängd företag (se avsnitt 4.1.2.) att de försöker undvika ämnen från OBS-listan. En förut- sättning för att företagen skall kunna uppfylla denna målsättning är emellertid att det i praktiken är möjligt att undvika ämnena. I enkätens frågor 7 och 8 berörs denna problematik. På fråga 7 svarade av de företag som använder OBS-listan, att de alltid kan undvika ämnen från OBS-listan. svarade att det oftast är möjligt att undvika ämnena, av företagen angav att det sällan är möjligt att undvika ämnena, och för av företagen är det i praktiken nästan aldrig möjligt att undvika ämnena. av företagen har inte markerat för något av alternativen. Dessa svar beror sannolikt till stor del på vilket slags verksamhet före- tagen har. Vissa av företagen inom kemiindustrin kan ju t.ex. ha en pro- duktion som helt och hållet är uppbyggd kring användandet av ett eller flera av de ämnen som finns på OBS-listan. Detta har även framkommit i de kommentarer som lämnats i anslutning till svaren. När ämnena från OBS-listan inte går att undvika eller andra riskbegränsningsåtgärder inte är möjliga att vidta, trots att företagen har för avsikt att göra detta, vad är då orsaken till detta? (På det sätt som frågan är ställd i enkäten, något olyckligt kan kanske i efterhand tyckas, torde de angivna orsakerna främst syfta till situationen då det handlar om att undvika ett ämne som finns på OBS-listan.) På fråga 8 har företagen svarat enligt följande angående orsaken till att de i vissa fall inte kan ta hänsyn till OBS-listan. Ekonomiska krav väger över: Funktionskrav väger över: Andra miljökrav väger över: Svårigheter att få fram information om Tekniska standarder / specifikationer Funktionskrav – att produkten inte håller lika hög funktionell standard om ämnet tas bort – är alltså den främsta orsaken till att ämnena från OBS-listan ofta anses behövas. Funktionskraven hänger även ihop med de ekonomiska kraven och det som tekniska standarder och specifika- tioner föreskriver. Det är också värt att notera att så många som vart tredje företag anser att det är svårt att få information om vilka kemikalier som ingår i de produkter som skall köpas in. Enkätens fråga 10 handlar om huruvida företagen använder OBS-listans kriterier för hälso- och miljöfarlighet för att identifiera andra farliga ämnen, som inte finns med på listan. Svaren fördelades som följer. Har Ni använt / brukar Ni använda OBS-listans kriterier för hälso- och miljöfarlighet för att identifieraandra ämnen, som inte finns med på listan? Staplarna i diagrammet motsvarar här antal företag. Procentsatserna för de respektive staplarna är , , och (av de företag som använde OBS-listan svarade inte på denna fråga) Till övervägande del använder alltså företagen inte kriterierna på detta sätt. Således torde det i första hand vara de ämnen som finns upptagna på själva listan som man koncentrerar sig på, när det gäller använd- ningen av just OBS-listan vill säga (företagens kemikaliearbete i övrigt kan inte bedömas enbart utifrån denna enkät, t.ex. kan ju andra kriterier användas vilket har framkommit i de kommentarer som lämnats i anslutning till svaren). Ser man till enbart kemiindustrin och den plast- bearbetande industrin, som i större utsträckning än andra branscher hanterar själva ämnena, är resultatet ungefär detsamma. Endast kemiindustrin och plastbearbetande industri I fråga 6 fick företagen ange vilken policy de tillämpar angående ämnen på OBS-listan. Resultatet ger en antydan om huruvida vidtagandet av åtgärder, med anledning av att ett ämne finns med på listan, baseras på riskbedömningar eller inte. Svaren fördelades enligt följande: Vilken policy tillämpar angående ämnen som finns på OBS-listan när Ni köper varor eller kemiska produkter? En tredjedel av företagen baserar alltså användningen av OBS-listan på riskbedömningar. I förordet till listan betonas att riskbedömningar skall ligga till grund för de åtgärder som vidtas. Att trots allt så pass många företag, enligt enkäten, gör riskbedömningar kan ses som positivt. Sam- tidigt är det naturligtvis otillfredsställande att siffran inte är högre. Resul- tatet visar emellertid också att ren bannlysning – att ämnet inte får förekomma – är ovanligt. angav detta alternativ. Specifika studier av resultaten visar att bland företag med 50 anställda eller färre, (kemiindustrin och plastbearbetande industri undantagna), var det inget (av 8 företag som angav att en särskild riskbedömning görs (5 st markerade för svarsalternativet bör inte förekomma). Det skall påpekas att denna kategori domineras kraftigt av företag inom handeln. I motsvarande grupp (20 företag) men med upp till 200 anställda angav att riskbedömningar ligger till grund, medan angav bör inte förekomma. Av företagen inom kemiindustrin och plastbearbetande industri (24 företag) angav att deras policy var att användandet av OBS-listan bygger på en särskild bedömning av hälso- och miljö- riskerna (angav bör inte förekomma och ingen mer uttalad policy). Sammanfattningsvis kan sägas att tesen att små företag utanför kemi- industrin i mindre omfattning gör riskbedömningar får visst stöd i enkätundersökningen. 4.1.3Företagets kunders användning av OBS-listan angav i enkäten att det förekommer en dialog mellan dem och deras kunder och leverantörer om kemikalieinnehåll och OBS-listan. 20 Företag angav att det inte förekommer någon sådan dialog. Det framgår dessutom av de kompletterande kommentarerna (bilaga 2) att OBS-listan inte nämns i alla dialoger. På frågan (nr 14) om företagens kunder ställer krav eller önskemål enligt OBS-listan svarar ja medan svarar nej. Enligt resultatet uttrycker privata företag sådana krav/önskemål i ungefär lika stor utsträckning som de offentliga upphandlarna. är det vanligaste svaret på både fråga 15 och fråga 16. Det finns ingen övervikt åt någotdera håll när det gäller hur ofta offentliga upphandlare respektive privata företag ställer sådana krav. När utredningen, med hjälp av svaren på fråga 12, tagit hänsyn till vilka företagens huvud- sakliga kundgrupper är, har siffrorna inte förändrats nämnvärt. Kunderna till företag som exporterar mycket (50–av produktionen, fråga 13) ställer i något mindre omfattning krav enligt OBS-listan, än kunderna till företag som exporterar mindre (0– av produktionen). Denna differens förefaller naturlig med tanke på att OBS-listan är utgiven av en svensk myndighet. Beträffande offentliga upphandlares respektive privata företags ställ- ande av krav enligt OBS-listan kan man naturligtvis ställa sig frågan var kravet ursprungligen kommer från. Exempelvis kan ju vissa privata företag utgöra mellanled mellan en tillverkare av en särskild produkt, och den offentliga institutionen. På frågan (nr 19) om företagen anser att deras kunder använder OBS- listan på rätt sätt svarade ja, medan så många som svarade nej. Av kommentarerna som lämnats i anslutning till svaren (se bilaga 2) framgår att den främsta orsaken till att många svarat nej är att de anser att kunderna ofta använder OBS-listan som en förbudslista, dvs. att alla ämnen bannlyses oavsett användning. Relativt många företag har dessutom svarat vet ej vilket kan tolkas som att de själva inte vet hur OBS-listan skall användas och därmed inte kan bedöma sina kunders användning av listan. 4.1.4Förstår företagen OBS-listan? I intervjuerna med bl.a. tillsynsmyndigheter antyddes att framför allt mindre företag som inte tillhör kemiindustrin ofta har svårt att förstå OBS-listan och hur det är tänkt att den skall användas (att använd- ningen skall bygga på riskbedömningar, att även andra ämnen som också omfattas av kriterierna skall uppmärksammas osv.). Svaren på fråga 18 i enkäten fördelades enligt följande (samtliga företag i detta diagram, observera att siffrorna på y-axeln står för antal företag). Anser Ni att det är lätt eller svårt att förstå OBS-listan och hur den är tänkt att användas? Företagen anser alltså överlag att OBS-listan snarare är lätt än svår att förstå. Naturligtvis är det möjligt att ställa en rad frågor vad gäller detta resultat. Det är en skillnad mellan att förstå de kemiska beteckningarna, systemet med bokstäver osv. och att förstå inledningen i vilken det framgår hur listan skall användas. Det kan dessutom vara svårt för ett enskilt företag att veta om det har förstått informationen korrekt. För att se om tesen från intervjuerna (att små företag som inte tillhör kemiindustrin har större svårigheter) får stöd i enkätundersökningen är det intressant att jämföra svaren från sådana mindre företag med svaren från kemiindustrin och den plastbearbetande industrin. Företag med 50 an- ställda eller mindre, ej 12,(1) 37,(3) bearbet.industri (8st) Företag med 200 an- 5,(1) 26,(5) 31,(6) 26,(5) 10,(2) ställda eller mindre, ej industri (19 st) Företag (samtliga) inom 13,(3) 45,(10) 22,(5) 4,(1) 13,(3) kemiindustrin och plastbearbetande industri (22 st) Även om siffrorna är osäkra och generaliserbarheten diskutabel, finns det en klar trend som pekar i samma riktning som de uppgifter som framkommit i intervjuer (se nedan) – nämligen att mindre företag, och företag som inte tillhör kemiindustrin eller plastbearbetande industri, har svårare att förstå OBS-listan. Företagen har framför allt som svar på frågorna 18 och 20 i enkäten lämnat en del synpunkter på utformningen av OBS-listan. Vissa anser att den kan vara svår att förstå för en icke-kemist och att den skulle kunna göras enklare. En annan synpunkt som framförts är att det vore bra om det förtydligades varför ett ämne är med på listan. Den vanligaste synpunkten torde vara att det tydligare bör informeras om att det inte är någon förbudslista utan enbart en exempellista, samt att användandet skall baseras på riskbedömningar i de enskilda fallen. Att det skulle vara bra med branschvis information och att alternativa ämnen borde anges har också framförts. Därutöver finns bl.a. syn- punkter angående specifika ämnens förekomst samt angående KemI:s webbsida. Ett antal företag skriver uttryckligen att de anser att det är bra att OBS- listan finns och att den utgör ett bra hjälpmedel. Deras motpoler står att finna i de företag som anser att listan ställer till mer elände än nytta och att den bör avskaffas. Några företag anser att det råder osäkerhet om listans status, bl.a. i förhållande till produktvalsprincipen. Flera företag tar upp den internationella aspekten. T.ex. framhålls att en harmonisering inom EU är önskvärd på området. 4.1.7Synpunkter på OBS-listan i enkät från Kemikontoret ställde en enkät till sina medlemsföretag om deras syn på Kemikalieinspektionen och dess verksamhet. Ett antal spontana kommentarer angående OBS-listan uttrycktes då, och kommentarerna redovisas separat i Kemikontorets sammanställning i följande punkter: ·Informera om OBS-listan att det inte är förbudslistor ·Bedömning måste göras utifrån riskanalyser och inte brännmärka kemikalier rakt av genom listor. ·Positivt – genom utbyte av lösningsmedel som finns på OBS- och Begränsningslistorna ·Listor för vägledning är bra, då man kan referera till dem ·OBS-listan är inte bra i sin nuvarande form ·OBS-listan tolkas och tillämpas på ett sätt som den aldrig var avsedd för ·Avveckling av oönskade ämnen via spec Begränsnings/OBS-listan. (Kemikontoret, Kemikalieinspektionen är..., s.4) 4.2Ett par miljökonsulters syn på OBS-listan Miljökonsulter har ofta erfarenhet från miljöarbete på många företag av olika slag och storlek. har därför intervjuat ett par miljökonsulter för att få reda på hur de använder OBS-listan i sin egen verksamhet samt höra om deras erfarenheter av företagens övriga kon- takter med OBS-listan. I intervjuerna framgår att OBS-listan också spelar en roll i konsultverk- samheten. När en miljökonsult hjälper företagen att ta fram en miljö- policy eller införa ett miljöledningssystem, eller bedriver allmän råd- givning om kemikalier, används ofta OBS-listan som ett hjälpmedel. De riktlinjer, krav och kriterier som tas fram kan inte bara bygga på konsultens egna uppfattningar och värderingar utan OBS-listan används bl.a. som en referenspunkt för arbetet, t.ex. i produktutvecklingen. En konsult framhäver dock att det gäller att försäkra sig om att företagen verkligen förstår OBS-listan och hur den skall användas, om den skall integreras i deras interna arbete. Framför allt små och medelstora företag, samt företag som inte hanterar själva kemikalierna utan mer sammansatta produkter, har inte alltid fullgoda kemikunskaper. För vissa företag är skillnaden mellan Begränsningslistan och OBS- listan inte självklar. Konsulterna har också stött på OBS-listan i samband med att företag ställts inför miljökrav i den offentliga upphandlingen och i kundföretags specifikationer vid inköp. En erfarenhet som nämns angående detta är att det kostar mycket för företaget att ta reda på vad som ingår i produkten och vad som används i tillverkningsprocessen. Detta gäller särskilt om företaget skall gå hela kedjan ner till det första ledet underleverantörer. Ett konsultföretag berättar att det har hjälpt bl.a. svenska storföretag med tydlig miljöpolicy och miljöimage. Konsulten har då varit i kontakt med företagens under- leverantörer, varav vissa specialiserat sig på miljöanpassade produkter. Det har ofta visat sig att inte ens dessa företag har fullständig kontroll över vilka ämnen som ingår i produkterna. Enligt en konsult är det enkelt att ställa krav på att inga ämnen från OBS-listan skall förekomma, men kunden vet sedan ofta inte hur kraven skall följas upp när leverantören väl svarar på frågorna om innehåll. Ett scenario, enligt konsulten, kan vara att kunden ställer krav enligt OBS-listan. Ett leverantörsföretag som har mycket begränsade kun- skaper i miljöfrågor förstår inte riktigt vad kravet innebär eller inser att det är svårt att ta reda på exakt vad alla komponenter i produkten innehåller. Företaget kanske då mer eller mindre godtyckligt svarar att kravet är uppfyllt. Ett företag med större miljöambitioner och kunnande kanske däremot satsar de mycket stora resurser som krävs för att verkligen ta reda på vad som ingår i produkten och uppfylla kravet. Detta företag får fram ett svar och redovisar det för kunden. När kunden sedan värderar de olika alternativen visar det sig dock att betydelsen av miljökriterierna kanske bara utgör en mycket liten del av det som valet av leverantör grundar sig på. Det miljöambitiösa företaget kanske inte får ordern utan i stället det mindre seriösa företaget som kanske kan erbjuda ett lägre pris. Att det är svårt att veta hur kraven enligt OBS-listan skall följas upp har bekräftats av ett par av de offentliga upphandlare som Kemikalie utred- ningen talat med. Slutsatsen som konsulten drar av detta är att kraven som ställs måste vara rimliga. Leverantören måste ha en möjlighet att svara på frågorna. Det är lätt att bara skriva dit inga ämnen från OBS-listan. Men om man t.ex. ställer krav på frånvaro av bromerade flamskyddsmedel i kretskort i datorer leder det ingen vart eftersom alla tillverkare använder sådana. I vissa andra branscher, t.ex. plastindustrin, är vissa ämnen som finns på OBS-listan enligt konsulten oundgängliga. Det som ligger bakom denna problematik är, enligt den konsult som beskrivit scenariot, att ingen ifrågasätter ställandet av miljökrav. Det finns många offentliga upphandlare och personer inom företag som vill göra mycket för miljön. Risken är dock att det blir för mycket idealitet och för lite verklighet. I all välmening ställer man höga krav men kan sedan inte ta hänsyn till dem när valet av leverantör skall ske. En bakomliggande orsak är också att när OBS-listan togs fram ställdes i regel inte så mycket miljökrav i handeln. Miljörelationen mellan kund och leverantör var inte till närmelsevis så utvecklad som den på många håll är . Konsulten anser att Kemikalieinspektionen måste se över den information som finns. Behovet av information om farliga kemikalier är stort vilket gör att det via denna väg finns stora möjligheter att förändra. Företag och andra använder det som finns, bl.a. OBS-listan. Resurserna som satsas på information bör anpassas efter det stora behov som finns. Man måste arbeta kontinuerligt med informationen och göra den kompatibel med den faktiska användningen. Informationen måste enligt konsulten anpassas till det faktum att den kommer att användas av personer som är nybörjare på miljöområdet. Det gäller att minska arbetsbördan för framför allt de mindre företagen när det gäller Detta är dock svårt med tanke på att det ständigt kommer nya kemikalier och att så stora volymer kemikalier ingår i sammansatta varor. En möjlighet kan enligt konsulten vara en databas med fler ämnen än de som finns på OBS-listan. Databasen kan fyllas på kontinuerligt när uppgifter om fler ämnen fås fram. Det vore bra om man kunde söka på ämnen, få uppgifter om deras hälso- och miljöfarlighet osv. Det skulle också vara bra om företag och upphandlare lätt kunde få reda på var ämnet kan förekomma – i tillverkningsprocessen eller som innehåll och i så fall i vilka produkttyper. (Dessa synpunkter har för övrigt stort stöd även bland tillsynsmyndigheter [enligt de intervjuer utredningen gjort]). Ett konsultföretag uppger att det råder sina kundföretag att vara mer nyanserade än att ställa krav på frånvaro av alla ämnen från OBS- listan. är det svårt att veta vad alternativet till ett sådant krav är. Det är inte självklart vilka ämnen som bör undvikas och vilka som kan accepteras. Branschvisa listor skulle här kunna vara till en hjälp. Konsulten anser att OBS-listan gjort att företagen fått upp ögonen för kemikaliefrågorna, men frågan är om de arbetar med rätt slags pro- dukter, dvs. de som verkligen är farliga och bör förändras eller tas bort. Det finns ett antal exempel på branscher där man tagit fram egna kemikalielistor. Bl.a. har flera större företag inom exempelvis verkstadsindustrin och byggsektorn tagit fram egna listor över kemi- kalier som de vill undvika eller begränsa användningen av. Andra stora företag har tagit, eller arbetar med att ta fram, databaser över relevanta ämnen och deras eventuella hälso- och miljöfarlighet. Ett exempel är s.k. vita, grå och svarta listor över ämnen. Den vita listan tar upp kemiska ämnen grupperade efter i vilka produkttyper de kan förekomma samt deras användning/funktion, och ger exempel på möjliga ersättningsalternativ. På den grå listan finns ämnen vars användning skall begränsas inom . På den svarta listan finns ämnen som inte får användas inom . Listorna utgör en del av en databas över kemikalier, som använder bl.a. i samband med dialoger om kemikalieinnehåll med sina leverantörer. Ett annat exempel är gjuteribranschen. är i färd med att bygga upp ett Internet-baserat system genom vilket information om kemikalier samt hjälp med riskbedömningar kan erhållas. Målet är att hos föreningen bygga upp en kemikaliedatabas med uppgifter om ämnens hälso- och miljöeffekter etc. Medlemsföretagen skall sedan genom kontakt med föreningen kunna få hjälp i sitt kemikaliearbete. Förhoppningen är att de enskilda företagen också skall upprätta egna databaser över vilka ämnen som hanteras internt, inom vilka avdelningar, av vilka personer osv. För att bygga upp dessa system arbetar för att leverantörsföretagens varuinformationsblad skall kunna föras över även elektroniskt.