sou · GOB352d3 · 2001-01-01 00:00:00 — Regeringen bör utse en myndighet som får ansvar att genomföra en ökad folkbildning och attitydförändring till solbad. Utbildningsväsendet och sjukvården utgör också en aktör i detta sammanhang. De styrmedel som kommit till användning i kampen mot tobak och rökning kanske kan vara användbara också här. Hela frågan om vilka regelverk och övriga styrmedel som behövs är föremål för en särskild utredning, Radon i bostäder och vissa lokaler m.m. – reformbehov som ska vara klar . I etappmål 4 föreslås att riskerna med elektromagnetiska fält klarlägges. Detta kräver forskning på bred front såväl nationellt som internationellt. För att upprätthålla svensk forskning på sådan nivå att vi kan delta i de internationella projekten, där de stora resurserna finns, krävs en samordnad nationell insats. bör samordna tvärvetenskaplig kompetens. Det samordnande organet bör till sig knyta en styrgrupp med bred förankring. deltar i och tar del av den kunskapsuppbyggnad som sker inom ramen för EU:s, för atomfrågor (), Internationella atomenergiorganets () regi. Internationellt samarbete inom forsk- ning och utveckling är viktigt för att ge en utväxling av de svenska insatserna. Inte minst gäller detta vid forskning för att klarlägga effekterna av elektromagnetiska fält. Samarbetet med länderna i öst är viktigt för att höja säkerheten vid kärnkraftverken. Både bilateralt och multilateralt samarbete förekom- mer. har ratificerat ett antal konventioner som måste följas. Några exempel är (OSPARCOM), Helsing- forskonventionen (HELCOM) – och Avfallskonventionerna. De två första behandlar den miljön. Andra avtal gäller utbyte av infor- mation vid radiologiska olyckor, i bl.a. regi. 10.8Regionala och lokala mål och åtgärder I detta avsnitt behandlas särskilda utgångspunkter för arbetet med miljökvalitetsmålet Säker strålmiljö på regional och lokal nivå. Gemen- samma förutsättningar för det regionala och lokala miljöarbetet behandlas i avsnitt 10.1. Som underlag för att utveckla regionala och lokala åtgärder för att genomföra de nationella etappmålen och senare miljökvalitetsmålet kan regionala och lokala mål behöva utvecklas. Regionala och lokala mål och åtgärdsstrategier bör utvecklas i dialog och samverkan mellan länsstyrelser, kommuner och andra regionala och lokala aktörer. En utgångspunkt i arbetet är länets och kommunernas miljöförhållanden och särskilda förutsättningar samt möjligheter till regionala och lokala åtgärder. Halterna i miljön av radioaktiva ämnen och förekomst av icke-joni- serande strålning varierar mellan olika delar av landet liksom behovet av och förutsättningarna att genomföra åtgärder att minska belastningen. Den högsta halt av radioaktiva ämnen eller strålningsdos som kan accepteras från hälsosynpunkt är dock densamma i alla kommuner. Nationellt fastlagda mål och regionala och lokala mål blir styrande för kommunernas verksamhet. I arbetet för att nå miljökvalitetsmålet Säker strålmiljö har länssty- relser och kommuner viktiga uppgifter bl.a. när det gäller information, rådgivning, tillsyn och uppföljning. Kunskap om strålning från mark och byggnader och verksamheter som innebär strålningsrisker finns hos (), länsstyrelserna och kommunerna och bör beaktas bl.a. i den fysiska planeringen. Det gäller bl.a. radon, kärnkraftsproduktion och ledningar, antenner och som genererar elektromagnetiska fält. För att få en överblick över riskerna med radonhaltig mark i en kommun bör radonriskkartor finnas och användas vid såväl bedömning av radonriskerna i befintlig bebyggelse som vid lokalisering av ny bebyggelse. Varje kommun bör ha en aktuell översiktsplan där en radonriskkarta ingår. Befintliga radonriskkartor bör successivt komp- letteras med ny geologisk och geofysisk information. Kommunen kan i översiktsplanen ange säkerhetszoner för kärnkraftanläggningar och anläggningar med elektromagnetiska fält. Länsstyrelserna bör stödja kommunernas arbete och samordna re- gionala aspekter. Arbetet bör bedrivas i samarbete mellan länsstyrelser och kommuner och kunskaps- och planeringsunderlag bör arbetas in i länsstyrelsernas regionala miljöunderlag. Det kan bl.a. utgöra underlag för länsstyrelsernas beslut i olika ärenden och ge övergripande utgångspunkter för kommunernas och andra aktörers miljöarbete. Indikatorer är en god hjälp för att på ett överskådligt och tydligt sätt kunna följa upp om miljökvalitetsmål och tillhörande delmål nås. En samlad analys av uppföljningen för de femton miljökvalitetsmålen finns i kap. 20. I tabell 10.3 finns ett förslag till indikatorer för att följa upp miljö- kvalitesmålet Säker Strålmiljö med tillhörande delmål. Tabellen är uppbyggd på samma sätt för alla femton miljökvalitetsmålen. En beskrivning av tabellens uppbyggnad finns i bilaga IV. För precisering a) om elektromagnetiska fält saknas indikatorer som på ett acceptabelt sätt kan följa upp delmålet. Indikator 85 om anslag för forskning om elektromagnetiska fält kan leda till att en lämplig indikator kan tas fram. Tills vidare bör uppföljningen av delmål a ske på annat sätt än genom indikatorer. För övriga delmål och miljökvalitetsmålet Säker strålmiljö som helhet kan en acceptabel uppföljning ske på basis av föreslagna indikatorer. Tretton av fjorton indikatorer under Säker strålmiljö finns med i Statens strålskyddsinstituts eller uppföljningssystem för miljökvalitetsmålen. Motiv för valet av dessa indikatorer finns i dessa rapporter. Den indikator som saknas är nummer 78. Motiv för indikatorn är att det är den enda som ger en samlad bild av stråldosen för människor i och behövs för att kunna följa upp etappmålet 1 som innehåller mål för totalt dostillskott . Indikator 73 om hudcancer är föreslagen av Statens strålskydds- institut och torde vara den bästa tillgängliga för att åtminstone ge en fingervisning om effekterna av ökad UV-strålning. Förslag till indikatorer för att följa upp Miljökvalitetsmålet Säker Strålmiljö och tillhörande delmål. Indikator och typ av Ansvar (huvudansvarig står indikator (DPSIR) först) och kommentar beslut, P = pre- cisering, E = Drivkraft (D) Antal kärnkraftverk i drift i och i övriga . i (D,P). Energianvändning per person, per BNP och sektor uppdelat på Särskild belysning av andel energislag (D). energi från kärnkraft. torn finns även i kap. 4, 5, 6, 12, 13, 18. Påverkan (P) tillbud eller olyckor vid kärnkraft- verk i eller utomlands (P). Mäts som antal händelser med INES-index >4. Årlig stråldos per person i olika regioner (P). mSv/år. kärnkraft (P). Status (S) Antal bostäder, skolor, förskolor och fritidshem med radonhalter över 200 och /m3 (S,R). inventeringsbehov för att få en bättre skattning. Indikatorn finns även i kap. Årlig dos av hudskaderelaterad UV-strålning på marknivå (S). Indikatorn finns även i Strålnivå i omgivningen i olika regioner (S). mSv/år. Indikator och typ av Ansvar (huvudansvarig står indikator (DPSIR) först) och kommentar beslut, P = pre- cisering, E = radonhalter över 1 /l (S,R). behov för att få en bättre Koncentration av cesium i konsumtionsmjölk (S). Inverkan (I) Antal fall av hudcancer och andel som misstänks vara orsakade av ökad UV-strålning utomhus (I). bedöma koppling till ökad finns även i kap. 9. Respons (R) enligt den internationella kärnsäker- hetskonventionen (R). Ekonomiska anslag till forskning om elektromagnetiska fält (R). Andel av befolkning som ändrat solningsbeteende (R). *** bra underlag finns och indikatorn brukas, ** viss utveckling behövs, * betydande utveckling behövs. D = drivkraft, P = påverkan, S = status (tillstånd), I = Inverkan (konsekvens), R = respons (åtgärd). Vi föreslår att , , Statens kärnkrafts- inspektion, och () ges i uppdrag att långsiktigt säkerställa användningen av de indikatorer man har huvudansvar för. I uppdraget ingår att vidareut- veckla indikatorer vid behov. I forskningsarbetet med elektromagnetiska fält bör även utvecklande av indikatorer för att mäta graden av måluppfyllelse finnas med. bör ges ansvar för att så sker. och bör ges i uppdrag att bedöma om det är möjligt att utveckla indikatorer för att följa upp inverkan på människor av ökad UV-strålning respektive inverkan på växter och vilda djur.