sou · GOB3119d2 · 2001-01-01 00:00:00 — Jag har valt att behandla utländska sparinstitut på ett sätt som sva- rar mot nuvarande reglering för pensionssparandet. Det innebär att kompetenssparande enligt mitt förslag endast kan erbjudas av eller av utländska institut som är etablerade i med filial. På pensionsområdet har EG-rätten medgett att endast för- säkringar som meddelas av försäkringsgivare som bedriver verk- samhet i försäkringstagarens hemland får del av skattelättnader som tillkommer pensionssparare i detta land (s.k. Bachmanndom , mål nr C-204/90). Jag har bedömt det som rimligt att utgå från gällande regler för pensions- sparandet och den avgränsning av sparinstitut som görs där när det Trygghet och valfrihet i sparandet gäller kompetenssparandet, eftersom de föreslagna reglerna så nära ansluter till gällande ordning på pensionsområdet. För att underlätta hanteringen och minimera administrationen föreslår jag i kapitel 8 att myndighetsuppgifterna i största möjliga utsträckning skall datoriseras och hanteras elektroniskt. Detta innebär att också sparinstitutens arbete bör underlättas och att hantering av uppgifter i samband med kontoregistreringar skall tillhöra undantagen. För att sparinstituten skall kunna tillhandahålla ett sparande med stor flexibilitet avseende uttagstillfällen, spartider och byten av pla- neringshorisonter som är nödvändig i IKS, är min avsikt att föreslå en så enkel hantering som är möjlig utan att tumma på rättsäker- heten. De förvaltande instituten bör kunna klara av att hantera information för godkänd kompetensutveckling och tillåtelse att lyfta kompetenssparandet elektroniskt. De skall också elektroniskt kunna rapportera till skattemyndigheten om uttagna belopp och preliminärskatteavdrag. När individer av olika skäl väljer att ta sparade medel från kom- petenssparkonton och kompetensförsäkring till annat än kom- petensutveckling kommer enligt mitt förslag staten att ta ut en avgift för detta. Avgiften, i form av en punktskatt, avses täcka den skattesubvention som kompetenssparandet fått del av. Avgiften bör dras från det uttagna beloppet av kontoförande sparinstitut. överför dessa avgifter tillsammans med preliminär- skatten till skattemyndigheten. Avgiftens storlek bör beräknas schablonmässigt och föreslås vara av uttaget belopp, dock . Avgiften skall regleras i lag. 7.3.2Stor frihet i valet av sparformer Mitt förslag: I IKS bör följande sparformer tillåtas kompetenssparförsäkring av traditionell livförsäkringstyp värdepappersfonder med vissa begränsningar kompetenssparfondförsäkring med vissa begränsningar obligationer Trygghet och valfrihet i sparandet Mitt förslag till sparformer följer de tillåtna sparformerna för pen- sionssparande. Jag har inte funnit någon anledning att begränsa möjliga sparformer. Jag har dock övervägt behovet av att i IKS tillhandahålla försäkringslösningar. Enligt min bedömning är beho- vet av försäkringsinslag i kompetenssparandet litet. Till skillnad från pensionssparande är IKS-sparandet betydligt kortsiktigare och sparmedlen binds inte heller lika hårt. Det finns inget tvång att spara regelbundet, individer kan avbryta sparandet vid sjukdom eller arbetslöshet. Dessutom saknas behov av efterlevandeskydd. Det som ändå har avgjort att jag valt att ta med denna sparform, är möjligheten att välja ett sparande med garanterad ränta samt att i förenklingssyfte följa pensionssparandet. Kompetenssparförsäkringen kan vara av traditionell livförsäk- ringstyp vilket innebär att försäkringen garanteras en ränta som är . Den högre avkastning som uppkommer tillförs spararna i form av återbäring. Kompetenssparandet kan också ske i fondförsäkring med vissa begränsningar som beskrivs närmare i det följande. De regler som gäller för pensionsförsäkringar föreslås också gälla för kompetenssparförsäkringen med ett undantag. Utmätning föreslås kunna ske av kompetenssparmedel, främst av det skälet att sparmedlen inte är lika hårt bundna som i pensionssparande. Detta undantag finns beskrivet i kapitel 10 IKS och andra offentliga system. Övriga civilrättsliga regler föreslår jag skall följa samma reglering som gäller för pensionssparandet. Sparande i fond kan ske antingen i försäkringsbolag, i bank eller i annat godkänt sparinstitut. Mitt förslag innebär dock att spar- institutens möjligheter att utforma fonderna bör begränsas. Risk- nivån i de sparprodukter som erbjuds spararna bör vara låg. Motivet till detta är främst att säkerställa att den statliga subventionens syfte uppnås, det vill säga att medlen kan användas för kompetensutveckling när de bäst behövs. Inlåning på bankkonto kan vara aktuell för de som är säkra på att sparandet är mycket kortsiktigt. Det kan vara fall där man redan från den första insättningen vet kompetens- utvecklingen skall äga rum och därför avsätter stora belopp . Trygghet och valfrihet i sparandet Mitt förslag: och försäkringsbolag som förvaltar medel inom ramen för IKS skall förvalta dessa medel på ett tryggt sätt Den totala risknivån i placeringarna skall vara låg. Fond- medlen skall, vid vald risknivå, placeras så att hög avkastning uppnås på medellång sikt. bör vara den myndighet som utifrån en allmän begränsningsregel i IKS-lagen bemyndigas att utforma föreskrifter om förvaltningen och att kontrollera att kapital- förvaltarna följer föreskrifterna. Jag föreslår att de bestämmelser som finns om riskspridning o.d. för fonder i lagen om värdepappersfonder bör kompletteras med föreskrifter i den nya IKS-lagen som inskränker de tillåtna place- ringarna till sådana med låg risk. Avsikten bör vara att begränsa den finansiella risken med utgångspunkt i att sparandet är kort- till medelsiktigt och skall kunna användas för kompetensutveckling oavsett konjunkturläget. Det bör framgå av IKS-lagen att begräns- ningarna skall gälla för att minimera risken vid ett sparande på medellång sikt, som placeringarna bör ske utifrån att de skall göra största möjliga nytta för spararen. Att införa begränsningar i individernas möjlighet att placera sina sparmedel måste vägas mot syftet att med en skattesubvention sti- mulera individuell kompetensutveckling. Den individuella friheten måste utformas mot bakgrund av dels skattesubventionen, dels att en betydande andel av kompetensmedlen sannolikt kommer att nyttjas för kompetensutveckling i lågkonjunktur samt att den genomsnittliga spartiden kan antas vara relativt kort i jämförelse med till exempel individuellt pensionssparande. Min slutsats av dessa förhållanden är att en begränsning av placeringarna är moti- verad för att säkerställa syftet. bör av regeringen få ett bemyndigande att utfärda närmare föreskrifter om hur IKS-lagens allmänna begräns- ningsregel skall tillämpas. bör också kontrol- lera att föreskrifterna följs av kapitalförvaltarna. Finansinspek- tionens bedömning bör utgå från en tidshorisont för sparandet om cirka fem till . Det är den genomsnittliga tid som jag nu bedömer att sparmedlen kommer att sparas på kontot. Tidsan- givelsen kan behöva justeras när de verkliga spartiderna är kända. Trygghet och valfrihet i sparandet Begreppet låg risk bör avse en allokering av spararnas kapital så att med den valda placeringshorisonten den finansiella risken bedöms liten. Det kan innebära ett relativt stort inslag av ränte- produkter i de fonder som erbjuds spararna. Jag väljer dock att inte föreslå en precisering av andelen aktier respektive andelen obliga- tioner. Mitt förslag: En individ kan inneha ett valfritt antal kom- petenssparkonton eller försäkringar. Den sammanlagda avdrags- rätten begränsas dock till ett inkomstbasbelopp oavsett antal konton. Det bör vara möjligt att flytta sitt kompetens- sparkonto inom ett sparinstitut och inom ett försäkringsbolag men också mellan sparinstitut och mellan försäkringsbolag. Det är önskvärt att spararna också kan flytta sitt sparande mellan försäkringsbolag och övriga sparinstitut. Jag föreslår dock ingen reglering för att möjliggöra det, utan emotser kom- mande lagförslag avseende detta. Spararen bör själv kunna bestämma hur sparandet skall placeras utifrån gällande regler och begränsningar. Det bör vara fritt för individen att själv bestämma hur många kompetenssparkonton eller -försäkringar som skall öppnas. Den föreslagna avdragsrätten begränsas dock till ett inkomstbasbelopp oavsett antal kon- ton. Dessutom föreslår jag av främst administrativa skäl att endast ett kompetenssparkonto eller en kompetensförsäkring berättigar till den föreslagna grundplåten. Det innebär att spararen kan ha flera konton, men ett av dessa skall anmälas som det konto till vilket grundplåten skall föras efter uppfyllda sparvillkor avseende insättningar och spartid. Spararen skall i stor utsträckning kunna placera om hela eller delar av behållningen på kompetenssparkontot eller kompetens- sparförsäkringen. Med omplacering avses en flyttning av kapital mellan olika underliggande konton eller tillgångsslag inom ett och samma kompetenssparkonto men också att det skall vara möjligt att flytta mellan olika sparinstitut utan att det får negativa skatte- konsekvenser. är det inte tillåtet att flytta sparande mellan å ena sidan försäkringsbolag och å andra sidan banker och liknande sparinsti- Trygghet och valfrihet i sparandet En översyn av dagens regler i syfte att öppna en sådan flytt- möjlighet har dock aviserats av regeringen i prop. 1998/99:87. Ett sådant förslag kan troligen inte börja gälla förrän tidigast . Jag förutsätter att reglerna avseende kompetenssparandet då anpassas till de nya bestämmelserna. Av det skälet föreslår jag där- för ingen särreglering men understryker det angelägna i att en möjlighet finns att kunna flytta sitt sparande inte enbart inom för- säkringsbolag, utan också till andra sparinstitut. Mina förslag till utformning av IKS förutsätter att det finns ett system för godkännande av uttag från kontot och när kompetens- premien skall utgå vid genomförd kompetensutveckling. betonade jag särskilt i delbetänkandet att det skall vara individens eget val vilken kompetensutveckling som de sparade medlen skall användas till och att definitionen av kompetensut- veckling skall vara generös. Till kompetensutveckling skall exem- pelvis räknas olika former av utbildning såväl reguljär som övrig utbildning samt praktik. Det bör även vara möjligt att både studera och praktisera utomlands. De sparade medlen skall också kunna användas till att prova nytt jobb. Jag underströk också att det är individens sparande och indivi- dens medel och att den statliga subventionen utgör en betydligt mindre del än individens egen insats. Den bästa kontrollen över att medlen används på bästa sätt utför individen själv. Det samhället bör bidra med utöver att ställa vissa grundkrav för medlens användning, är att stödja individen med information och vägledning. Praktiskt taget samtliga remissinstanser delar denna uppfattning. Flertalet remissinstanser understryker att den kontroll som ändå är nödvändig måste utformas så att den för individen blir enkel och överblickbar och att myndighetsuppgiften innebär så liten admi- nistration som möjligt. Mitt förslag: Följande myndighetsuppgifter bör finnas i IKS-syste- met: fastställa de kompetensutvecklingsinsatser som berättigar till uttag från IKS-konto samt ansvara för att de registreras och finns tillgängliga, pröva ansökan från kompetensutvecklingsanordnare som öns- kar få sin verksamhet registrerad som godkänd kompetensut- veckling, kontrollera att kriterierna är uppfyllda samt hantera registreringsavgiften, ansvara för att utvärderingsformulär utarbetas samt följa upp att resultaten av utvärderingen redovisas och görs tillgängliga, genomföra stickprovskontroller hos anordnare, hantera ansökan om omprövning av myndighetens beslut, fastställa kompetenspremiens storlek för varje individ som underlag för skattemyndigheternas beslut om skattereduktion, ansvara för information om IKS-systemet gentemot individ, kontoförare, kompetensutvecklingsanordnare och berörda myndigheter samt ha det övergripande ansvaret för att uppföljning och utvärde- ring av IKS genomförs. De myndighetsuppgifter som är nödvändiga för IKS-systemet och det regelverk som bör gälla för uttag och för att få del av kom- petenspremien bör utformas så att det ger individen största möjliga frihet och inflytande över hur det egna kompetenssparandet skall disponeras. måste vissa grundvillkor vara uppfyllda för att samhället skall kunna försäkra sig om att det subventionerade sparandet verkligen används till kompetensutveckling. Dessa vill- kor bör utformas så att de inte kräver omfattande kontroll och inte inskränker individens frihet i val av kompetensutveckling. För att uppnå båda dessa syften bör myndighetsuppgifterna i största möjliga mån skötas via elektronisk hantering och elektro- niska tjänster. Reglerna och kriterierna för uttag och för att få del av kompetenspremien bör vara så utformade att de kan hanteras elektroniskt och vara så generella och överblickbara att de enkelt förstås och accepteras av alla som berörs av IKS-systemet. Målet bör vara att all kommunikation som är nödvändig för uttag och för utbetalning av kompetenspremien skall kunna ske utan pappershantering. Detta bör så långt det är möjligt gälla all kommunikation med individen, kontoförande sparinstitut och mellan olika myndigheter och kompetensutvecklingsanordnare i IKS-systemet. Jag har tagit min utgångspunkt i de kriterier och den ambition som Statskontoret redovisat i rapporten 24-timmarsmyndighet1 för vad som bör karaktärisera en modern och väl fungerande nät- verksmyndighet. Statskontoret har beskrivit utvecklingen som en trappa där de högsta utvecklingstrappstegen bl.a. innebär: interaktiv webbservice med möjlighet till vägledd sökning, beräkningar, blanketthämtning, individanpassade funktioner som tillåter besökaren att lämna och hämta personlig information beslut kan tas och förmedlas elektroniskt med hjälp av säker elektronisk identifiering samt väl utvecklade nätverksfunktioner för samverkan med andra myndigheter och aktörer. Statskontoret gör i sin rapport bedömningen att det finns fullgoda lösningar och fungerande system för men att det som saknas är säkra interaktiva lösningar för elektroniska signaturer. En ny lagstiftning om elektroniska signaturer kommer dock att träda i kraft och bedömningen är att kommer det också i hemmiljö att finnas tillgång till lösningar som möjliggör bred användning av elektroniska signaturer.2 Jag anser att de tillkommande myndighetsuppgifter som IKS- systemet medför redan från starten skall kunna svara upp mot dessa högt ställda ambitioner för elektronisk hantering av beslut, tjänster, och information. Jag föreslår att det bildas en IKS-styrelse som har samordnings- ansvaret för att hantera de myndighetsuppgifter som bör finnas i IKS-systemet. IKS-styrelsens uppgifter och arbete redovisas när- mare i avsnitt 8.5 och 8.6. Min ambition är att den nya myndig- heten skall kunna vara en föregångare som servicemyndighet med 124-timmarsmyndigheten – kriterier för statlig elektronisk förvaltning i medborgarnas tjänst (2000:21). 2Se vidare av certifikat och signaturer inom stats- förvaltningen (2000:15) hjälp av elektronisk hantering av beslut, tjänster och information. Det innebär att IKS-styrelsens myndighetsuppgifter i första hand kan hanteras elektroniskt via Webbplats och i kommunikation med dataregister. Jag har i fortsättningen valt att kalla detta en IKS- portal. Mina förslag innebär också att en central del av myndighets- funktionen blir att i samverkan med andra berörda myndigheter samordna uppgifter i befintliga databaser och definiera de uppgifter som behövs för IKS-systemet. Därtill kommer behovet av omfattande informationsinsatser till individer och andra aktörer om såväl sparande som den kompetensutveckling som spararen har möjlighet att ta del av. Särskilt då IKS-systemet introduceras och innan det blivit ett naturligt inslag för alla inblandade bör denna informations- och rådgivningsfunktion vara ett viktigt statligt ansvar. Även dessa servicefunktioner bör till stor del kunna hanteras med hjälp av elektroniska tjänster via Internet och telefoni. Det kommer under framöver finnas individer som själva inte har tillgång till Internet eller inte anser sig kunna hantera tekniken. Min bedömning är att de flesta av dessa individer bör kunna ha tillgång till IKS-portalen och den information och de tjänster som skall finnas där via sitt sparinstitut, utbildningsan- ordnaren, via bibliotek eller andra offentliga platser där allmänhe- ten kan utnyttja datorer uppkopplade mot Internet. Många arbets- givare och fackliga organisationer kommer säkerligen också att erbjuda tillgång till Internet vilket gör IKS-portalen tillgänglig för ännu fler individer. Det förhindrar inte att det därutöver måste finnas möjlighet att komplettera den elektroniska hanteringen även med skriftlig och muntlig kommunikation. Denna hantering bör dock med de förslag jag lämnar i det följande kunna ske i relativt liten omfattningen när systemet är etablerat. För individen handlar det i första hand om att kunna få muntlig information och rådgivning. Till det kommer att det även fortsättningsvis kommer att behövas viss ärendehantering. Det gäller främst vid omprövning av IKS-styrelsens beslut och vid de stickprovskon- troller som jag föreslår IKS-styrelsen skall göra bland kompetens- utvecklingsanordnare. Som jag tidigare föreslagit bör det vara tillräckligt för uttag från ett IKS-konto att den enskilde spararen för sin bank eller sitt för- säkringsbolag kan visa att han/hon är anmäld/inskriven vid en god- känd kompetensutvecklingsinsats. Det innebär att IKS-styrelsen upprättar ett särskilt kompetensutvecklingsregister över utbild- ningar, kurser och praktikplatser som är godkända och därmed berättigar till uttag från IKS-konto. För att göra denna hantering så enkel och rationell som möjligt föreslår jag att samtliga utbildningar och kurser som berättigar till statligt studiestöd utan särskild prövning bör vara godkända. Dessa utbildningar finns redan registrerade hos Centrala studiestöds- nämnden, CSN, och har redan prövats av utbildningsmyndigheter. I flera avseenden är de krav som ställs på en utbildning som är studiemedelsberättigad långt mer omfattande än vad som är moti- verat i IKS. Därför behövs inte någon ytterligare prövning hos IKS-styrelsen av dessa utbildningar. Det innebär också en avsevärd förenkling av systemet genom att denna registrering kan ske helt elektroniskt. Det innebär att huvuddelen av vuxenut- bildning, samtliga KY-utbildningar (Kvalificerad Yrkesutbildning), högskolans linjer och flertalet av de lokala kurserna, flertalet folkhögskolekurser samt alla övriga kurser som bedrivs av andra anordnare och som berättigar till studiestöd automatiskt kommer att vara godkända. Det gäller även utbildningar och kurser som bedrivs utomlands och som enligt CSN:s beslut berättigar till studiestöd och därmed finns i CSN:s register. Därmed kommer det för den enskilde kompetensspararen redan från starten att finnas ett mycket brett utbud av godkända kurser och utbildningar som berättigar till uttag. Det kommer att omfatta såväl offentliga utbildningsanordnare som privata, svenska och utländska. Som framgått av mina förslag måste uttag från IKS givetvis omfatta långt fler kompetensutvecklingsinsatser. Det handlar om enskilda kurser som står utanför CSN:s register, helt nya utbild- ningar som växer fram bland annat som resultat av den enskilde kompetensspararens efterfrågan. Det skall inte heller begränsas till utbildning i traditionell bemärkelse utan måste också omfatta praktikperioder och andra former av kompetensutveckling som den enskilde väljer. För dessa aktiviteter finns av naturliga skäl inget befintligt register som IKS-styrelsen kan utgå från. Jag har därför funnit att det mest ändamålsenliga är att för alla dessa övriga kompetensutvecklingsinsatser föreslå ett ansöknings- förfarande och ett godkännande. Huvudsyftet med att ställa vissa krav på godkänd kompetens- utveckling bör vara att tillförsäkra kompetensspararen möjlighet att få information och överblick över utbudet. skall kraven på anordnaren för att få sitt utbud godkänt vara så utformade att de kan ge kompetensspararen vissa grundläggande informationer om anordnaren. Därmed blir det naturligt att kriterierna också i första hand avser den ansvariga anordnaren och inte själva kursen eller aktiviteten. Syftet kan dock inte vara att upprätta en registrering av kvali- tetsgodkänd kompetensutveckling. Inte heller kan kriterierna fånga kompetensutvecklingens värde i förhållande till arbetsmarknadens eller den enskildes behov. För att kunna göra sådana bedömningar krävs en betydande granskning och ett omfattande utredningsarbete som inte är vare sig möjligt eller lämpligt att göra inom IKS-systemet. En sådan granskning skulle också stå i direkt motsatsställning till själva grundtanken i IKS- systemet, att det är individens eget val av kompetensutveckling som skall vara styrande. Jag föreslår mot denna bakgrund att följande kriterier bör fast- ställas för kompetensutvecklingsanordnare som önskar registrera sin kompetensutveckling i och vars kurser/praktik därmed godkänns för uttag från IKS-konto: 1.Anordnaren skall vara fysisk person som har F-skattsedel eller juridisk person. 2.Anordnaren får inte vara försatt i konkurs, likvidation, ha närings- förbud eller finnas registrerad hos kronofogdemyndigheten för skulder över ett prisbasbelopp. 3.Anordnaren skall ange mål för kompetensutvecklingen och ange om den berättigar till betyg, högskolepoäng eller innebär särskild certifiering eller motsvarande samt ange kompetensutvecklingens omfattning. 4.Anordnaren skall vara skyldig att genomföra en av IKS-styrelsen fastställd utvärderingsenkät bland deltagarna och redovisa resulta- tet av denna. 5.Anordnaren skall på begäran kunna visa att den har förmågan att fullfölja kompetensutvecklingen. Förmåga kan exempelvis inne- bära att anordnaren ska kunna uppvisa en beskrivning av refe- rensuppdrag, tidigare verksamhet eller vid nystart referenser för enskild person. 6.Anordnaren skall förbinda sig att tillåta stickprovskontroller. 7.Anordnaren skall redovisa kontaktperson och ansvarig för kur- sen/praktiken. Genom att begränsa kriterierna till ovanstående punkter blir det möjligt att via elektronisk hantering kontrollera anordnaren i befintliga register hos skattemyndigheterna respektive kronofogdemyndigheterna. Jag har i denna fråga samrått med berörda myndigheter. Att anordnaren måste vara en fysisk person med F-skattsedel eller juridisk person innebär att man öppnar upp för alla aktiebolag, handelsbolag, föreningar, stiftelser, ekonomiska föreningar eller enskilda näringsidkare. Däremot kan inte en privatperson utanför denna krets vara anordnare. Det kan uppfattas som en begränsning men är enligt min bedömning rimligt men också nödvändigt om det ska gå att enkelt hantera ansökningar och godkännande. Genom att ställa krav på att anordnaren inte får vara försatt i konkurs, likvidation eller ha näringsförbud upprättas vissa grund- läggande trygghetskrav för spararen. En anordnare som inte kan leva upp till dessa krav bör enligt min mening få sina kompetensutvecklingsaktiviteter avregistrerade i IKS-portalen. För registreringen hos kronofogdemyndigheten har jag satt minsta nivån till ett prisbasbelopp för att undvika att mindre skulder skall behöva leda till att man utesluts från registret. Övriga krav är utformade så att anordnaren själv enkelt skall kunna fylla i uppgifterna. Därmed är det enligt min bedömning möjligt att utforma godkännande så att en registrering skall kunna hanteras elektroniskt och ett besked om att kompetensutveck- lingen är uppförd i IKS-portalen bör kunna lämnas i det närmaste automatiskt. Det kan i vissa fall finnas särskilda skäl där en anordnare bör kunna få sina aktiviteter godkända även om den inte uppfyller kriterierna ovan.