sou · GOB355 · 2001-01-01 00:00:00 — I utredningsdirektiven anförs att radio- och TV-programmens tillgäng- lighet för funktionshindrade skall öka. Programföretagens ansvar inne- fattar dels att göra de ordinarie programmen tillgängliga för funktions- hindrade, dels att producera särskilda program som behandlar olika grupper av funktionshindrades situation. Jag skall i detta sammanhang undersöka om det behöver ställas ytterligare krav på programföretagen för att uppnå en ökad tillgänglighet. Kraven på programföretagen består i att företagen är skyldiga att beakta funktionshindrades behov. Program skall även produceras för speciella målgrupper. Genom att utnyttja ny och befintlig teknik skall programföretagen öka möjligheterna för funk- tionshindrade att ta del av programmen. I fråga om program om och för funktionshindrade får programföretagen sins emellan fördela ansvaret för olika slags insatser. Dessutom gäller enligt anslagsvillkoren att pro- gramföretagens samlade resurser för detta område skall vara minst oförändrade i jämförelse med . I propositionen om en nationell handlingsplan för handikappolitiken (prop. 1999/2000:79) föreslår regeringen nationella mål och inriktning för den svenska handikappolitiken. Regeringens bedömning är att insatserna bör koncentreras till tre huvudområ- den: att handikapperspektivet skall genomsyra alla samhällssektorer, att skapa ett tillgängligt samhälle samt att förbättra bemötandet. Inom kultursektorn bör, enligt regeringen, statens insatser för ökad tillgäng- lighet för funktionshindrade personer förstärkas. Utredningen har anordnat en hearing med företrädare för delar av handikapprörelsen. Vid denna framkom en rad synpunkter på program- företagens verksamhet och önskemål om framtida inriktning, varav delar sammanfattas i det följande. Funktionshindrades behov är mångskiftande och beror på typ av hinder och på varje individs egna förutsättningar. De två största grup- perna av funktionshindrade är hörselskadade och synskadade. Dessa grupper är inte homogena, graden av svårighet att t.ex. ta del av en radio- eller TV-sändning kan variera kraftigt. Det är t.ex. inte enbart döva och hörselskadade som har svårt att ta del av radiosändningar, också människor med nedsatt hörsel i mindre grad, t.ex. äldre män- niskor, kan ha svårt att höra tal när det t.ex. blandas med musik eller bakgrundsljud. Svårigheter att ta del av TV-sändningar kan vara av många olika slag. För döva och hörselskadade utgör televisionen den viktigaste kanalen för information, kultur och underhållning m.m. En viktig förut- sättning för att denna grupp skall kunna ta del av svenska program är att de i stor utsträckning är textade. Nästan samtliga textade program i SVT textas vid förstasändningen. Givetvis textas dessa även vid repris- sändningar. Nyhetssändningar textas endast en gång eftersom de inte sänds i repris, men enstaka nyhetsinslag kan sändas textade i olika sändningar. Utländska program är i stort sett alltid textade. För att döva och hörselskadade skall kunna ta del av TV-utbudet krävs emellertid också att förstasändningar och direktsändningar i stor utsträckning är textade. Paradoxalt nog kan det för denna grupp vara så att man lättare får tillgång till det utländska programutbudet än det svenska p.g.a. att det förra oftast är textat. För landets ca 10 000 barndomsdöva och deras anhöriga är tecken- språket viktigt. Teckenspråk är de barndomsdövas första språk. TV- mediet har unika möjligheter att förmedla tankar, åsikter och känslor på detta visuella språk. De flesta döva behärskar också det vanliga natio- nella talade eller skrivna språket i det land där de bor, men många döva har svårigheter med att skriva och förstå språket. För synskadade är radion ett naturligt medium. Men även för syn- skadade och människor med läshandikapp eller liknande, är televisionen självfallet viktig. Enligt företrädare för denna grupp är en förutsättning för att de skall kunna ta del av TV-programmen i större utsträckning att de textremsor som används vid textade program läses upp på något sätt så att de kan avlyssnas. Ett annat önskemål från synskadade är att också få en beskrivning av det visuella skeendet i TV-program, s.k. syntolkning. Varken uppläsning av textremsan eller syntolkning förekommer , även om ett tekniskt utvecklingsarbete pågår när det gäller uppläsning av textremsan. Gemensamt för de synpunkter som framförts till utredningen från olika handikapporganisationer är att programföretagen bör ägna ökad uppmärksamhet åt funktionshindrades situation och öka sina insatser för att göra programmen tillgängliga. Följaktligen anser man också att kraven på programföretagen bör skärpas och bli mer konkreta. I det följande redogörs översiktligt för programföretagens insatser för funktionshindrade samt respektive företags synpunkter och planer för framtiden. I företagens public service-redovisningar återfinns en fylligare redovisning och där ges också exempel på program och programserier som särskilt behandlar funktionshindrades liv och situation. Överenskommelse mellan SR, SVT och UR I enlighet med sändningstillstånden fördelar de tre programföretagen ansvaret vad gäller program om och för funktionshindrade genom överenskommelser mellan sig. Dessa överenskommelser har som över- gripande mål att: ·utnyttja befintlig och ny teknik för att öka möjligheterna för funk- tionshindrade att ta del av programmen ·inom ramen för företagens totala utbud utnyttja mediernas särart för anpassning till funktionshindrades olika behov ·producera program för särskilda grupper av funktionshindrade ·inom ramen för ordinarie utbud också belysa aspekter på olika frågor för funktionshindrade och deras situation, samt ·genom samordning av programföretagens insatser på bästa sätt utnyttja tillgängliga resurser. Mellan företagen och företrädare för berörda handikapporganisationer förekommer årliga informationsmöten. Programföretagen anser att det även fortsättningsvis bör ankomma på företagen själva att avgöra i vilka former dessa informella samråd skall ske. Någon samlad redovisning av programföretagens insatser eller resurser för verksamheten för funktionshindrade sker emellertid inte. redovisar sina egna insatser i sin public service- redovisning. När det gäller synskadade innebär fördelningen mellan programbolagen att huvudansvaret för denna grupp ligger på de bolag som sänder radio- program, dvs. huvudsakligen SR men också UR. Radiomediets särart gör, enligt SR, att det är särskilt lämpligt att ge service för synskadade. SR anger att man i sin programplanering tar stor hänsyn till funktions- hindrade, men efter samma programmässiga bedömningar och kriterier som andra centrala samhällsfrågor. Dessa lyssnares behov av bredd, mångfald och hög kvalitet i programutbudet sammanfaller med hela publikens. Därför gör SR ingen uppdelning av vilka resurser som speci- fikt använts för service till eller program för funktionshindrade. Flera radioprogram har dock uttalade och preciserade uppdrag att ägna uppmärksamhet åt människor med funktionshinder. SR strävar också efter ett vårdat, tydligt och begripligt språk och bättre teknisk kvalitet för bästa möjliga hörbarhet. Blandning av tal eller musik med bakgrundsljud undviks när den konstnärliga kvaliteten eller kraven på autenticitet inte kräver det. SR anger också att övergången till digital teknik i såväl produktion som distribution kommer att förbättra ljud- kvaliteten avsevärt. Utvecklingen av digital sändningsteknik innebär, enligt SR, att man också kan erbjuda olika typer av tilläggstjänster som kan komma per- soner med olika typer av funktionshinder till nytta. kan de textade tilläggstjänsterna i den digitala mottagarens textfönster förbättra tillgängligheten för exempelvis personer med svåra hörselhandikapp. SR bedömer också att Internet kommer att innebära ytterligare stöd för människor med funktionshinder. har i sina granskningar av SR:s public service- redovisningar konstaterat att SR inte lämnar några uppgifter om vilka ekonomiska resurser som företaget använt för funktionshindrade. Detta trots att anslagsvillkoren föreskriver att SR:s, SVT:s och UR:s samlade resurser för denna verksamhet skall vara minst oförändrade i jämförelse med . Jag kan konstatera att inte heller i public service-redovisningen för förekommer någon sådan redovisning. SVT anger att företagets insatser för funktionshindrade utvecklas efter två huvudlinjer. Den ena är att göra programutbudet i sin helhet mer tillgängligt för människor med olika slag av funktionshinder. Den andra är att sända program som till innehåll och utformning vänder sig till särskilda grupper. Den överenskommelse som tillämpas mellan SVT, SR och UR angående program om och för funktionshindrade innebär att SVT fort- satt prioriterar att förbättra servicen för hörselskadade och döva. När det gäller synskadade så anger SVT att överenskommelsen innebär att huvudansvaret för denna grupp ligger på de bolag som sänder radio- program. Som framgår av tabell 6.4 har kostnaderna för de särskilda redak- tionerna inom SVT för funktionshindrade ökat . Kostnader för redaktionerna för funktionshindrade, mkr prisnivå. Källa: SVT:s public service-redovisning 1999. SVT övertog ansvaret för Dövas TV, som var en del av och då finansierades via stats- budgeten. För verksamheten har SVT fått ett särskilt anslag från rund- radiokontot på (som kan läggas till tabell 6.4 ovan). I anslagsvillkoren för denna verksamhet anförs att produktionen skall vara av minst samma omfattning som motsvarande produktion inom Dövas TV har haft , att inriktningen på nyheter, information, kultur, barn och unga på teckenspråk fortsatt skall gälla och att produktionsanläggningarna i fortsatt skall användas. Sändningarna på teckenspråk sker förmiddag. Därtill kommer att SVT också sänder nyheter på tecken- språk varje vardag (Nyhetstecken). SVT har successivt byggt ut sändningarna på tecken- språk. Under innevarande tillståndsperiod har antalet sändningstimmar ökat 1996 1999. SVT har till utredningen redovisat att man avser att öka sändning- arna på teckenspråk, såväl program som har teckenspråk som primärt språk som program som översätts till teckenspråk. SVT bygger successivt ut programtextningen i rikssändningarna. Med programtextning avses här program och inslag där svenskspråkigt tal textas på svenska. Innevarande tillståndsperiod har antalet sändnings- timmar med sådan textning ökat 1996 1999. har således denna textning ökat eller . Av de visades 2 000 med s.k. dold text-TV-text och resten med öppen text. Värt att notera är emellertid att SVT:s regionala nyhetssändningar inte textas. Totalt antal sända timmar med svenskt ursprung5 och totalt antal sända timmar med programtextning på svenska Källa: SVT:s public service-redovisning 1999. uppgick de rikssända programmen med svenskt ursprung till totalt i SVT, varav 4 319 i förstasändning och 2 631 i repris. Med ledning av uppgifterna i tabell 6.5 kan följande information utläsas. Andelen textade program av det totala rikssända utbudet med svenskt ursprung (procent) Källa: SVT:s public service-redovisning 1999, bearbetning av det totala utbudet med svenskt ursprung var alltså textat från svenskt tal till svensk text . Dessutom var av förstasändningarna och av repriserna i SVT:s totala utbud med svenskt ursprung textade 1999. Vidare framgår att textning som andel av det totala utbudet på svenska har ökat . Detta gäller såväl förstasändningar som repriser. SVT menar att textning av förstasändningar ibland är förknippat med svårigheter. Särskilt komplicerat blir det i nyhetssändningar och andra direktsändningar med mycket kort framförhållning, där man ofta behöver 5 I det antal sändningstimmar som inkluderats vid SVT:s beräkning av pro- gram med svenskt ursprung finns vissa program som, enligt SVT, i praktiken kan vara för svåra att hinna med att texta eller där de praktiska förutsätt- ningarna i övrigt omöjliggör textning. SVT menar därför att man i praktiken inte kan utgå från att en hundraprocentig textning skulle vara möjlig. direkttexta inslag som inte varit förberedda innan sändning. Sådan textning sker i realtid med hjälp av en stenografiliknande metod. SVT använder ett system för direkttextning med tangentbordet Velotype, som infördes på förslag av (). Totalt var av SVT:s nyheter 1999 (riksnyhetssänd- ningarna , 17.00, 18.00 samt 19.30) försedda med direkt- textning i realtid (s.k. dold text). var av nyhets- programmen textade. Enligt SVT skedde en ökning av textningen av nyhetsprogrammen . Enligt uppgift från SVT används direkt- textningen av gruppen hörselskadade och döva i relativt stor utsträck- ning. HRF har anfört till utredningen att man är missnöjd med den nuva- rande kvaliteten på direkttextningen i nyhetssändningar. I andra länder, t.ex. och , används ett annat tangentbord än Velo- type, som enligt HRF skall ge bättre kvalitet för tittaren. SVT uppger att eventuella skillnader mellan olika länder inte förklaras av tangentbordets fabrikat, utan av andra faktorer. SVT menar bl.a. att direkttextning i realtid utgör en väsentligt högre andel i än i de nämnda länderna. SVT anser därför att skäl saknas att byta tangentbord för direkttextning. Ett byte skulle dessutom, enligt SVT, kräva avsevärda resurser, främst i form av utbildning av personal. SVT:s undertexter förekommer dels i TV-bilden, dels som valbart tillägg (text-TV-teknik). Från seende personer med olika grader av nedsatt syn ställs ofta krav på översättningstexternas läsbarhet. För att utveckla tillgängligheten till textremsorna införde SVT 1999 ett nytt typsnitt som förbättrar läsbarheten. SVT har redovisat till utredningen att ambitionen är att fortsatt utveckla programtextningen. SVT har dock enligt uppgift inga planer på att texta de regionala sändningarna. Synskadade och personer med lässvårigheter Från synskadade ställs krav på uppläsning av textremsan. SVT har valt att lämna expertstöd till ett utvecklingsprojekt inom Synska- dades , vid . Tekniken, som ännu inte är färdigutvecklad, innebär att man avläser och återger undertextinformationen med hjälp av talsynstes, s.k. prator. Utrustningen kan placeras hos TV-tittaren eller hos programföretaget. Om den placeras hos TV-tittaren kan samtliga svenskspråkiga undertexter i alla TV-kanaler göras tillgängliga. Tittaren kan använda tjänsten under förutsättning att utrustningen finns att hyra eller köpa på marknaden. nackdel med en lösning där varje hushåll skall ha egen utrustning är den sannolikt höga kostnaden för tekniken, uppskattningsvis . Det är t.ex. osäkert om alla som skulle ha glädje av en sådan utrustning skulle kunna få den klassad som hjälpmedel hos . Om pratorn i stället placeras hos respektive TV-företag fordras en särskild distribution av själva uppläsningen. Tänkbara distributions- vägar kan, enligt SVT, vara digital marksändning, Internet eller telefon. I samtliga fall måste tittaren ha tillgång till utrustning som kan återge pratorns tal. SVT förutsätter att sådan utrustning kan erhållas som s.k. fritt tekniskt hjälpmedel för människor med detta särskilda behov. Ännu finns, enligt SVT, inte någon lösning som uppfyller de krav som bör ställas, t.ex. att lösningen är tekniskt och distributionsmässigt funktionell, tillförlitlig och långsiktig, att nödvändig utrustning finns att tillgå och att finansieringen är långsiktigt riktig. SVT hävdar att utvecklingsprojektet inom Enter kan kräva ekonomiskt stöd från sam- hället utöver de medel som hjälpmedelsinstitutet ställer till förfogande. Företrädare för ett annat projekt som bedrivs av företaget () menar att de har en tekniskt och praktiskt genomförbar lösning för att göra textremsan i TV hörbar. Tekniken innebär att ett antal personer läser upp textremsan direkt från TV-skärmen. Använda- ren ringer upp företaget och får under samtalet höra den upplästa texten. VD hoppas att man genom samarbete med telebolag skall kunna hålla kostnaderna nere så att de inte behöver bli högre än maximalt lokalsamtalstaxa. Systemet kan också användas för syntolkning. Sys- temet skulle, enligt VD, också kunna användas för att göra de kommer- siella TV-kanalernas textremsor tillgängliga. Målgruppen består främst av synskadade men också läshandikap- pade, utvecklingsstörda och äldre. Företrädare för projektet menar att av befolkning inte kan tillgodogöra sig textremsan fullt ut. En av de fördelar som framförs med systemet är att det är enkelt och billigt för hushållen i jämförelse med en ovan beskriven prator. Eftersom det rör sig om mänskligt istället för syntetiskt tal har VD också ett vidare användningsfält, t.ex. kan det användas för syntolkning. Vid användning av mänskligt tal blir dessutom betoningen av orden rätt och man kan överse med stavfel. VD är således intresserad av ett samarbete med SVT. I vilken mån VD anser att SVT skall bekosta VD:s verksamhet är oklart. VD anser att SVT bör träffa sådana avtal vid köp av program att VD ges rätt att läsa upp textremsan. VD önskar helst se att den uppläsning man erbju- der kan distribueras i en radiokanal. SVT hävdar att man av upphovsrättsliga och avtalsmässiga skäl inte kan överlåta rätten till tredje part att i kommersiell verksamhet använda innehållet i textremsan. Av kvalitetsskäl och tillförlitlighetsskäl ser SVT det heller inte som möjligt att låta en utomstående sköta en sådan tjänst. SVT anser inte heller att det är klarlagt om tjänsten kan klara det stora antal samtidiga användare som kan bli aktuellt. SVT anser att den modell som Svenska Enter utvecklar är att föredra och avser också fortsätta lämna expertstöd till projektet. SVT avser dock göra en ingående analys och värdering av det koncept med uppläsning via telefon som presenterats. Vidare kommer SVT att verka för att en tjänst i digitala sändningar skall bli möjlig i den mottagarutrustning som blir nödvändig med den digitala sändningstekniken. SVT tillägger att man inte har några planer på att införa syntolkning, främst på grund av att det är för resurskrävande. I UR:s public service-redovisning anges att målet för verk- samheten för och om funktionshindrade har koncentre- rats till program för döva och hörselskadade. Enligt uppgift från UR textas alla egenproducerade program för vuxna. Textningen sker via text-TV (med s.k. dold text). Programmen är också tillgängliga i efter- hand på AV-centraler, folkbibliotek, UR:s kundtjänst och på Internet. Av samtliga UR:s förstasändningar i TV var textade. UR anpassar delar av programtbudet för olika målgrupper, t.ex. för förståndshandikappade. UR:s ambition är att i större utsträckning ver- sionera och bearbeta programmen för olika grupper av funktionshind- rade, särskilt för barn och unga. UR redovisar sitt arbete med uppgifter om sändningstid och kostna- der för de program som särskilt vänder sig till funktionshindrade eller behandlar funktionshindrades situation. UR:s totala sändningsvolym för funktionshindrade var , vilket innebär en kraftig minskning jämfört med , då den totala sändningsvolymen var . I tabell 6.7 redovisas UR:s kostnader för verksamhet för och om funktionshindrade . Programkostnader för UR:s verksamhet om och för funk- tionshindrade, mkr prisläge Källa: UR:s public service-redovisning 1999. Som framgår av ovanstående redovisning har kostnaderna för verksam- heten för funktionshindrade inom UR varit i stort sett oförändrade. De resurser som används för program om och för funktionshindrade har ökat något totalt, men minskat för radio. och TV har i sin granskning av UR:s public service-redovisning konstaterat att vad gäller verk- samheten för funktionshindrade noterar nämnden att UR betecknar utvecklingen som oacceptabel och otillfredsställande samt att företaget avser att öka denna verksamhet både i radio och TV. Teknik för utsändning av tilläggstjänster I de samtal jag har haft med teknisk personal på och tillverkare av digital-TV-mottagarutrustning har framkommit att frågan om att sända ut exempelvis en uppläsning av textremsan som en tilläggstjänst i digitala marksändningar skulle vara fullt möjlig att genomföra. Det torde inte krävas särskilt tekniskt komplicerade lösningar för att åstadkomma detta. I den standard för digitala sändningar som används (DVB) finns möjlighet att sända ut flera ljudkanaler . Utsändningen av denna tilläggstjänst skulle kräva en viss, om än begränsad, bandbredd som måste kunna rymmas inom tillgängligt frekvensutrymme. Enligt de uppgifter jag fått i övrigt torde dock inte en sådan tilläggs- tjänst kräva någon förändring av själva digital-TV-mottagaren. Sanno- likt skulle tittaren själv kunna välja, i den meny som man kommer åt genom fjärrkontrollen, att koppla på den särskilda ljudsignal som inne- håller den upplästa textremsan. Den tekniska personal jag talat med gör bedömningen att även om tjänsten inte används skulle det vara relativt lätt att uppgradera samtliga digitala TV-mottagare om en sådan tjänst skulle börja sändas. Som framgår under avsnittet om SVT ovan har framfört att man är missnöjd med den nuvarande kvaliteten på textning av direktsändningar i t.ex. nyhetssändningar. Den vanligaste metoden för direkttextning i flera länder är en metod som påminner om stenografi, där en snabb inskrivare skriver ned det som sägs och som sedan syns på textremsan. Norska NRK har valt att finansiera utvecklingen av ett helt nytt system som i stället bygger på taligenkänning och som kallas ON-CAP (On-line Captioning of Live TV-programmes Using Speech Recogni- tion). Systemet innebär att direktsända program simultantolkas av en operatör som återger vad som sägs i det direktsända TV-programmet. Orden uppfattas av ett datorprogram som omvandlar orden till text. För tittaren är lösningen densamma som för övrig direkttext- ning, dvs. möjligheten finns att välja dold text-TV-text. kommer, enligt uppgift, de första provsändningarna i NRK:s båda TV-kanaler ske. Krav på tillgänglighet i några andra länder Internationellt finns en ökad uppmärksamhet av vikten att göra i synnerhet televisionen mer tillgänglig för funktionshindrade. I och har man kommit relativt långt genom skärpt lagstiftning. har en telekommunikationslag som ställer stegvis ökade krav på textning av TV-program och videofilmer. skall alla nya program vara textade. måste dessutom av alla äldre program vara textade. Vissa undantag finns, t.ex. för reklam och sändningar mellan och 06.00 . I vissa fall kan undantas också medges om kostnaderna anses orimligt stora för ett visst TV-företag. I gäller enligt lag särskilda krav om textning, tecken- språk och syntolkning inte bara för BBC, utan i hög grad också för kommersiella TV-företag. I textar således inte bara BBC, utan också kommersiella företag i hög grad sina program. BBC har målsättningen att texta av sitt programutbud i analoga sändningar senast /2004. Kraven på kommersiella företag innebär en successiv upptrappning. För digitala sändningar gäller att senast efter att sändningarna startar skall av programmen vara textade. I infördes lagstiftning om att alla nyhetsprogram och andra program mellan 18.00–22.30 skall textas, om det är praktiskt möjligt, . Uppgiften att göra programutbudet tillgängligt för människor med olika svårigheter att tillgodogöra sig radio- och TV-sändningarna är ett mycket viktigt argument för en public service-verksamhet med ett brett uppdrag att tillhandahålla alla typer av program till hela befolkningen. är, som framgått tidigare, SVT, SR och UR de enda radio- och TV- företagen i som särskilt anpassar sin programverksamhet för funktionshindrade. En slutsats som kan dras är att funktionshindrade är beroende av att public service-företagen faktiskt erbjuder ett brett och varierat programutbud för att dessa grupper skall kunna hävda sitt medborgarskap. Ett mål bör vara att alla program skall göras tillgäng- liga för hela befolkningen. Den grundläggande principen när det gäller arbetet med att öka till- gängligheten för olika grupper av funktionshindrade bör vara att ansva- ret ligger på programföretagen.