sou · GOB373 · 2001-01-01 00:00:00 — Med den redan planerade rymdtekniska utbildningen och miljöingenjörsutbildnin- gen kan antalet utbildningsplatser beräknas till totalt ca 300 helårsstudenter. Genom en utökning av kursutbudet med profilkurser på distans för grundutbildningsstu- denter vid övriga svenska högskolor, med master-utbildningar för nationella och interna- målgrupper och med kurser inom fortbildning och vidareutbildning i ett life long learning perspektiv borde det vara möjligt och rimligt att genomföra en 50-procentig ökning till totalt 450 helårsstudenter. Vi ger här inga mera detaljerade förslag på innehållet i denna utvidgade utbildning: Det bör ankomma på dem som vi nedan föreslår blir ansvarig för utbildningen att också ut- veckla denna. Vi vill dock föra fram två idéer som kan vara värda att ta fasta på. Den ena gäller möjligheten att utnyttja den speciella profil som fått på det konstnärliga området. Verksamheten vid Ishotellet i och över huvud taget möjligheten till skapande konst och arkitektur med utnyttjande av snö och is borde kunna utgöra grund för att locka studerande till . Den andra idéen utgår explicit från att en högskolas verksamhet också tjänar som grund för att på flera sätt utveckla det omgivande samhället. Goda exempel på vad som här kan åstadkommas genom i god mening visionärt tänkande, framsynt planering och långsiktig satsning på nyckelområden finns att hämta från t ex högskolan i och från i i . Utan att man nödvändigtvis behöver kopiera dessa verksamheter menar vi att det är viktigt för såväl högskoleutbildningen i som för utvecklingen av som samhälle att finna någon eller några utbildningar som på lång sikt visar sig vara så attraktiva för individer och företag att de medverkar till att dessa etablerar sig i och bildar basen för en gynnsam smhällsutveckling där. De satsningar som redan gjorts på utbildning och forskning med anknytning till rymden är förvisso av denna karaktär. För att pröva ytterligare möjligheter föreslår vi att en visonsgrupptillkallas av de ansvariga för högskoleutbildningen i med uppgift att, utifrån de specifika förutsättning som erbjuder, ge förslag till ytterligare ut- bildnings- och forskningssatsningar som skulle innebära en sådan långsiktigt utveck- lingsbar nisch för högskoleverksamheten i . I kapitel 6 nedan går vi igenom några olika förslag för de organisatoriska formerna för utbildningen och forskningen i . Det gemensamma för de olika förslag som där diskuteras är att grundutbildningen sammanförs i en enhet, benämnd Rymd- och mil- jöhögskolan, RMH, i . Beroende på andra delar i de olika förslagen kommer RMHs förhållande till den övriga verksamheten i och till de två inblandade uni- versiteten i resp i att te sig olika. Vi behandlar detta mera ingående i kapitel 6. FÖRSTÄRKT FORSKNING OCH FORSKARUTBILDNING Nuvarande , inklusive AFP, föreslås få samma status som en nationell forskningsanläggning, benämnd , knuten till det nya Veten- skapsrådet och med förslagsvis , alternativt , som värduniversitet. De nuvarande IRF-avdelningarna vid andra universitet knyts organi- satoriskt till respektive hemmauniversitet. Vi utgår i våra förslag från att den nuvarande MRI-verksamheten säkras i betydande om- fattning. AFP föreslås organisatoriskt tillhöra IRF. CIRC och SMC och eventuella tillk- ommande forskningsprogram föreslås bli sammanförda i ett centrum med arbetsnamnet och samhällsforskning, CKS. Centrumet organiseras som en sär- skild inrättning med nationellt ansvar, CKS, vid och har sin huvudverk- samhet som förlagd till . Medel för en forskarskola i rymd- och miljöforskning med säte i föreslås Högskoleutbildningen i har, jämfört med de flesta andra högskoleetableringar i senare tid i , den unika förutsättningen att kunna bygga på en redan befintlig, stark forskningsbas. Det är därför naturligt att ge extra betoning åt forskningsanknytningen av den grundläggande utbildningen och att ytterligare diskutera de förutsättningar för fort- satt stark verksamhet inom forskning och forskarutbildning som föreligger i . Den hittillsvarande verksamheten vid , , och , , har belysts i tidigare kapitel. Vi tar här upp frågor som rör dessa verksamheters fortsatta anknytning till den övriga högskoleverksamheten i . Situationen för MRI-programmen är speciell i den meningen att de varit tidsbe- gränsade projekt inom FRN:s ram. Det är av stor betydelse att en lokalisering av utvidgad grundutbildning i kan anknyta till och vidgas mot de unika kompetensområden som finns representerade inom ramen för MRI:s verksamhet. För en utbyggd grundut- bildning förutsätts således att MRI:s verksamhet säkras till en betydande omfattning. Det ingår inte i vårt uppdrag att lämna förslag avseende forskningens finansiering. Med hän- visning till den styrka för grundutbildningen som en anknytning till MRI- verksamheterna innebär, för att inte säga nödvändigheten av en sådan anknytning, lämnar vi emellertid här förslag till en organisation som möjliggör att den MRI-forskning som bedrivs i projektform kan ges en mera permanent existens. Det är vår förhoppning att den organisation som vi föreslår också tillåter inkorporering av eventuella nytillkom- mande delprogram av samma karaktär som MRI-programmen. I uppdraget att utreda hur en rymdhögskola i kan etableras ingår som en förut- sättning att skall utgöra basen för den nya högskolan. I kapitel 3 har IRF beskrivits såväl till sin inriktning som till sin organisation och omfattning. IRF har sin verksamhet lokaliserad till , , och . Viss samverkan mellan orterna finns. Den i särklass mest omfattande verksamheten bedrivs i . Av övriga orter har den största omfattningen. I och är IRF:s avdelningar relativt små. Stora delar av den forskning som bedrivs vid IRF har i vetenskaplig utvärdering bedömts som excellent och den hävdar sig väl i ett internationellt perspektiv. Inom grundut- bildningen i har IRF:s insatser varit avgörande. Utan IRF-Kirunas medverkan är det, försiktigt uttryckt, tveksamt om det skulle finnas någon högskoleutbildning över huvud i . Det är angeläget att förutsättningar skapas för att bibehålla möjligheter för att bedriva internationellt framstående forskning som det är angeläget att knyta samman forskning och grundutbildning i en högskoleorganisation. Svensk utbildnings- och forskningsorganisation utmärks av en nära anknytning av all forskningsverksamhet till utbildningen. Detta synsätt manifesteras av att i så stor ut- sträckning som möjligt undvika forskningsinstitut som är fristående från universitet och högskolor. Ett sätt inom den svenska modellenatt åstadkomma en kombination av självständighet och integration är de s k nationella forskningsanläggningarna. De utgörs av , The Svedberg-laboratoriet i , i och Max-laboratoriet i . En nationell an- läggning är knuten till ett värduniversitet som bl a har arbetsgivaransvaret för de anställda vid anläggningen. Anläggningaranas verksamhet regleras genom en av regeringen fast- ställd förordning, specifik för varje anläggning och med Naturvetenskapliga forsknings- rådet, NFR, som ansvarigt forskningsråd1. Huvudfinansiär är i de nämnda fallen NFR med delfinansiering från respektive värduniversitet. Relationen mellan forskningsanlägg- ningen, värduniversitetet och NFR regleras genom femåriga avtal mellan NFR och värd- universitet. Såväl förordningen som avtalet medger stort oberoende för forskningsan- läggningen inom värduniversitetets ram. Det är angeläget att knyta IRF närmare till utbildnings- och forskningsorganisationen som IRF:s möjligheter till framgångsrik forskning måste bevaras. Vi föreslår därför att IRF från omorganiseras till att få status motsvarande en na- tionell forskningsanläggning knuten till det nya och inom detta ämnes- rådet för natur- och teknikvetenskap. Rymdstyrelsens fortsatta ansvar för en delfinan- siering av verksamheten föreslås regleras i såväl förordningstext som i de delar av regler- ingsbrevet som berör Rymdstyrelsen och den nya nationella forskningsanläggningen. I förordningstexten bör också IRF:s medverkan i högskoleutbildningen regleras. Den na- anläggningen skall knytas till ett värduniversitet. Vi föreslår i första hand att blir värduniversitet för IRF men kan också tänka oss att blir värduniversitet. IRF bör i sin nya form bibehålla sin benämning, . Beträffande institutets uppgifter, lokalisering, styrelsens sammansättning och uppgifter samt an- slagsframställning föreslås följande gälla: , som har Stiftelsen som vär- duniversitet, har ingen sådan förordning . Detta är en konsekvens av att är en privat stiftelse, inte en statlig myndighet. I allt väsentligt följer dock förhållandena vid de som gäller vid de andra nationella forskningsanläggnin- garna, inklusive dess relation till NFR. Institutet skall ha ett nationellt ansvar för att bedriva och främja forskning och ut- vecklingsarbete samt mät- och registreringsverksamhet inom främst ämnesområdena rymdfysik och rymdteknik och med användning av såväl rymdbaserad som markbase- rad mätutrustning Institutet är förlagt till Institutet skall medverka i forskarutbildning som anordnas vid tekniska univer- sitet och . Institutet får medverka i forskarutbildning som bedrivs vid andra universitet och högskolor Institutet skall medverka i den grundläggande högskoleutbildningen i Institutet leds av en styrelse och en föreståndare som utses av styrelsen Styrelsen skall besluta i frågor som rör budget och verksamhetsplanering samt verka för medelsanskaffning Styrelsen består av en ordförande, föreståndaren samt sex andra ledamöter Samtliga ledamöter utses av styrelsen för värduniversitetet på förslag av IRF (1 leda- mot), (2 ledamöter), UmU (1 ledamot), LTU (1 ledamot) samt kommun (1 ledamot). De ledamöter som utses av bör repre- sentera andra universitet än UmU och LTU och som har verksamhet inom rymdforskning Efter samråd med värduniversitetet inger anslagsframställning för institutet till regeringen. Den föreslagna organisationen innebär för IRF:s del att en stor självständighet kan bibe- hållas även inom värduniversitetets ram. En förändring blir dock att anslagsframställnin- gen kommer att samordnas av , som också får ett ansvar för den veten- skapliga utvärderingen av verksamheten. Vi är medvetna om att IRF skiljer sig från de hittillsvarande nationella anläggningarna genom att inte i strikt mening vara en anläggningsom kan utnyttjas av forskare från hela landet. Icke desto mindre menar vi att de organisatoriska parallellerna till de nu- varande nationella anläggningarna överväger och att den särskilda ställning som IRF har inom landets rymdfysik motiverar att det får samma status som dessa. Vi gör bedömnin- gen att det är av stor betydelse att medge denna organisatoriska frihet och att betona den nationella karaktären men ändå knyta samman forskning och utbildning. Detta är möjligt att förverkliga i en organisation av föreslagen typ. Om ovanstående organisation genomförs blir det en rimlig konsekvens att knyta IRF- avdelningarna i , och också organisatoriskt till respektive universitet. För Uppsala-avdelningen har de forskningsprofiler som utvecklats under de år som gått sedan IRF bildades allt mer samordnats med befintlig forskning vid . Detta har manifesterats genom att är lokalise- rad till Ångströmlaboratoriet och där bildar en gemensam institution med tidigare avdelningen för teoretisk elektroteknik och med . IRF- deltar också med undervisning i ett flertal kurser på olika civilingenjörsut- En knytning av de olika avdelningarna till respektive universitet skulle ytterligare stärka den forsknings- och utbildningssamverkan som finns på respektive ort. medger den fortsatt verksamhetsmässig forskningssamverkan på normala vetenskapliga villkor med verksamheterna vid IRF i . Verksamheten vid MRI bedrivs inom ramen för tre forskningsprogram och ett utveck- lingsprogram av kommersiell karaktär. Den fortsatta diskussionen avser de tre forskning- sprogrammen AFP, CIRC och SMC. Atmosfärsforskningen är knuten till IRF och delfinansieras med medel från IRF. Denna organisatoriska knytning föreslås fortsätta och AFP föreslås således ingå i den nationella forskningsanläggningen som vi föreslagit ovan. CIRC är ett forskningsprogram vars former regleras genom avtal mellan FRN, universitet, , SLU och KVA. SMC-programmet regleras genom ett motsvarande avtal mellan och . För att CIRC och SMC skall erhålla den nödvändiga organisatoriska stabiliteten, och för att deras anknytning till övrig forsknings- och utbildningsverksamhet i säkerställs, förslår vi att de organiseras som en särskild inrättning enligt 3 kap 8§ högskoleförordnin- gen (1993:100) som förslagsvis knyts till . Uppgifterna för inrättningen, som vi här ger arbetsnamnet och Samhällsforskning, CKS, bör vara att fördela medel till forskning/forskarutbildning inom klimatforskning och samhälls- geografisk miljöforskning med anknytning till . Det bör också kunna tjäna som organisatoriskt hemvist för eventuella nytillkommande verksamheter i inom kli- mat-, samhälls- och miljöforskning. Den särskilda inrättningen skall ledas av en nationellt sammansatt styrelse och en föreståndare, som utses av styrelsen. Styrelsen föreslås bestå av ordförande, föreståndare och ytterligare åtta ledamöter. Alla ledamöter bör utses av styrelsen för efter förslag av (2 ledamöter), tek- niska universitet (1 ledamot), (1 ledamot), KVA (1 ledamot), kommun (1 ledamot), en representant för de anställda samt en forskarstuderande. De ledamöter som utses av bör representera andra universitet än UmU och LTU och som har verksamhet inom centrumets verksamhetsområde. Såsom tidigare nämnts saknas basfinansiering av MRI:s forskningsprogram . Det är angeläget att verksamheten inom programmen kan säkras i ett långsiktigt perspek- tiv både med hänvisning till den framgångrika forskningen men också för att säkerställa en bredare forskningsanknytning av grundutbildningen i . För att ytterligare stärka forskningen i är det angeläget att bygga ut verksamheten inom forskarutbildningen. Förslagsvis skulle detta kunna ske genom att medel ställs till förfogande för en forskarskola som har sin bas i den verksamhet som bedrivs inom (nuvarande) IRF och MRI. Därigenom skulle också möjligheten ges att knyta samman den rätt omfattande forskning inom rymdfysik och subarktisk ekologi och geovetenskap som bedrivs vid flera av landets universitet. En sådan forskarskola skulle självfallet också bidra till att ytterligare betona de unika möjligheter som kan erbjuda forskarna i hela landet. CAMPUS FÖR UTBILDNING OCH FORSKNING All högskoleverksamhet i föreslås samlad i Campus bildat av Rymd- och miljöhögskolan, IRF och CKS. Rymd- och miljöhögskolan har LTU och UmU som moderuniversitet Grundutbildningen sorterar under RMH. Den styrs av styrelse och rektor och via sär- skilda utbildningsuppdrag till LTU och UmU LTU och UmU ges ett uppdrag att redovisa ett förslag till gemensamma adminis- trativa regelsystem för Rymd- och miljöhögskolan Vi föreslog i kapitel 4 att grundutbildningen i sammanförs i en enhet, benämnd Rymd- och miljöhögskolan, RMH, i men gick inte där närmare in på dess förhål- lande till den övriga verksamheten i eller till de två inblandade universiteten i resp i . Här vill vi belysa några olika organisatoriska former för RMH och hur dess forskningsanknytning kan förverkligas beroende på denna form. Tre alternativa or- ganisationsformer diskuteras. Som en förutsättning för diskussionen antas en dimension- ering av RMH omfattande ca 450 helårsstudenter. Forskningsanknytning förutsätts ske huvudsakligen via de verksamheter som bedrivs inom IRF och CKS samt via tek- niska universitet och . Styrkor och svagheter liksom möjligheter och hot med de alternativa formerna diskuteras. En fristående Rymd- och miljöhögskola förutsätts omfatta den grundläggande högskoleutbildning som bedrivs i och även inkludera åtminstone IRF och even- tuellt också CKS, dvs CIRC och SMC. Den styrs av en högskolestyrelse och en rektor. En fristående högskola har en styrka genom dess möjlighet att erhålla en stark lokal förankring med en tydlig identitet. Beslutsvägarna blir enkla och högskolan blir, inom gällande regelsystem, suverän i sitt beslutsfattande. Såsom fristående högskola blir Rymd- och miljöhögskolan dock en mycket liten enhet med en betydande såväl akademisk som administrativ sårbarhet som följd. Möjligheten att erhålla examensrätt för olika typer av grundutbildningsexamina får, med hänvisning till de prövningar som gjort, anses ytterst begränsade. Den forskningsbas som IRF och CKS utgör är smal i ett grundutbildningsperspektiv. Det starka engagemang som och känner för grundläggande högskoleutbildning i kan tänkas bli svagare. De möjligheter som kan förknippas med en fristående högskola är en frihet att anpassa utbildningsutbudet i enlighet med de egna önskemålen. kan man inte bortse från det hot som ligger i svårigheter att rekrytera såväl lärare som elever. I ett nationellt scenario med en kraftig ökning av antalet högskoleplatser tillsammans med en betydligt mindre ökning av antalet gymnasieelever kan konkurrensen om studenterna med särskilt och bli svår och rekryteringen vansklig. Hotet för högskolans hela ekonomi blir därmed uppenbart. I en gemensam skrivelse från IRF, MRI, och till utredningen föreslås att utbildning och forskning i organiseras i form av en konsortiehögskola. Konsortiehögskolan skall enligt detta förslag baseras på ett konsor- tieavtal mellan parterna. Konsortiehögskolan har sin stora styrka i parternas engagemang i och intresse av ut- bildningen, ett engagemang och ett intresse som de tilltänkta konsortiärerna i hög grad visat under uppbyggnaden av den hittillsvarande högskoleverksamheten i . En kon- sortiehögskola med dess anknytning till två universitet kommer med automatik att kunna repliera på dessas examensrättigheter. En bred forskningsanknytning av utbildningen är också säkrad. Hela utbildningsmiljön får en betydande bredd. De största svagheterna med en konsortiehögskola är den oklara identiteten och de kom- plikationer som olika administrativa system hos parterna kan ge upphov till. Bes- lutsvägarna blir också oklara såväl internt inom en konsortiehögskola som externt i förhållande till statsmakterna. Den lokala förankringen riskerar också att bli svag och otydlig och de ekonomiska konsekvenserna för högskolan blir sannolikt en fördyring. Möjligheterna att erbjuda ett varierat och flexibelt kursutbud är stora i en konsortie- högskola och den forskning som finns erbjuder en betydande utvecklingspotential. Samhällsutvecklingen och ett förändrat synsätt hos ingående parter kan emellertid bli ett hot för fortlevnaden av en konsortiehögskola som regleras av tidsbegränsade avtal mellan ingående parter. Utan att vi på något vis vill ifrågasätta parternas nuvarande intresse och engagemang talar erfarenheten för att, om någon av parternas intresse för högskolan avtar, det kan uppstå en konkurrenssituation om studenter och resurser som inte är till gagn för verksamheten. Den modell som vi nu övergår till att mera ingående behandla, och som inbegriper det förslag till organisation som vi vill förorda, kallar vi Campus . Campus ut- görs av Rymd- och miljöhögskolan för den grundläggande utbildningen samt IRF och CKS som enheter för forskning/forskarutbildning. En särskild styrelse för Campus förutsätts med en rektor i . I detta scenario förutsätts medel till Campus anvisas som särskilda uppdrag från regeringen till ett eller flera moderuniversitet. Inom uppdragets ramar bedrivs utbildnin- gen i under ledning av rektor och styrelse. I detta scenario ingår IRF och CKS, i den form som vi tidigare föreslagit att de skall få, som en del av Campus med ett uppdrag att också bidra till forskningsanknytningen av den grundläggande utbildningen. I organisationsförslaget ingår en gemensam infrastruktur i form av samordnad administra- tion, ett gemensamt kurskansli, etc. En styrka med den beskrivna modellen är att intresse och engagemang säkras från mod- eruniversitet, IRF och CKS. Genom IRF och CKS förstärks också nätverket till andra högskolor och den internationella profilen markeras. Tillgången på lärarkompetens blir god och examensrätten kan repliera på moderuniversitetens. Forskningsanknytningen får bredd, miljön blir större och utvecklingsmöjligheterna betydande. Den lokala identiteten blir tydlig. För IRF och CKS ökar möjligheterna att påverka grundutbildningens innehåll. En samordnad service för utbildnings- och forskningsverksamheten i kan åstadkommas. Möjligheterna för Campus att utvecklas efter lokala behov är stora. För IRF och CKS förbättras möjligheterna till rekrytering till forskarutbildningen. Ett hot som kan noteras också i denna organisationsform är svårigheter med rekrytering av lärare och stu- denter. I detta scenario som i de andra måste problem kunna hanteras kring rekrytering av lärare vars medföljande partner också vill ha arbete. För IRF och CKS kan svårigheter uppstå att balansera utbildning och forskning. När det gäller moderuniversitet behandlar vi två alternativ för Campus : a) Ett moderuniversitet Vi diskuterar här det fall att blir moderuniversitet. Vi finner detta vara det naturliga med hänsyn till de geografiska och regionalpolitiska förhål- landena. Även ett fall med istället som moderuniversitet skulle kunna belysas. En styrka med ett moderuniversitet är en klar beslutsordning och renodlade relationer såväl internt som externt, t ex i förhållande till statsmakterna. En svaghet med LTU som enda moderuniversitet är att kan komma att visa ett mindre intresse och engagemang för att delta i verksamheterna i . Många av de inblandade forskarna skulle uppleva en försämring av relationerna till som ett allvarligt slag mot deras verksamhet. Genom att knyta Campus till enbart LTU blir kompetens- och forskningsbasen smalare. Utbildning måste sannolikt köpas från och då vara beroende på utfallet av förhandlingar. b) Två moderuniversitet: och Styrkan med två moderuniversitet är uppenbara och i mycket desamma som de som be- handlats i samband med konsortiehögskolan ovan. Detsamma gäller svagheterna, även om det förhållande att det här rör sig om två istället för fyra parter givetvis mildrar nackde- larna. 6.4 Diskussion och förslag De tre modeller som ovan diskuterats har alla styrkor och svagheter och alla kan förknip- pas med möjligheter och hot. Det står dock klart att en fristående högskola inte utgör en realiserbar modell. Den blir för liten för att stå för en tillräcklig akademisk miljö, liksom också för att kunna motsvara de administrativa krav som ställs på en egen myndighet. Den får också bristande möjligheter till examensrätt, liksom svag forskningsanknytning utanför de specialområden som finns i . Inte heller konsortiemodellen framstår som rimlig. Nackdelarna med oklara beslutsvägar och de administrativa komplikationer som ett samarbete mellan fyra parter innebär up- pvägs enligt vår uppfattning inte av de fördelar denna modell har. Den modell som framstår som möjlig är således Campus Kiruna-modellen. Två alternativa Campus-modeller har beskrivits ovan. En analys av styrkor och svagheter med de båda alternativen kontrasterar med tydlighet utbildningarnas innehåll och ut- vecklingsmöjligheter mot administrativa rutiner. Det engagemang som visats för högskoleutbildning i från IRF, och och de möjligheter som en mycket stor forskningsorganisation kan erbjuda, bör bli det fundament på vilket Campus utvecklas vidare. Modellen med två värduniversitet förordas således under förutsättning att gemensamma administrativa regelsystem kan uppnås. och gemensamma regelsystem måste ut- formas för personalpolitik (lönesättning, anställningsvillkor, etc), ekonomiadministra- tion, overhead-uttag, ersättning för hyror, delegationssystem, mm. måste regel- systemet medge möjligheten för statsmakterna att ge uppdrag till verksamheten i samt möjlighet att i återrapportering i t ex årsredovisningen av verksamhetsdata och ekonomidata för respektive universitet kunna urskilja verksamheten i .