sou · GOB352d4 · 2001-01-01 00:00:00 — för hotade arter med stora behov av verket & Artdatabanken. riktade åtgärder (R). endast för en del arter. Indikatorn finns även i kap. 13, 14, 15, 16, 17. Pb, E2, E5 för naturvård, fiske och bevarande av kulturmiljö (R). SCB, & Svenska vattenförsörjningsplaner (R). Indikatorn finns även i kap. *** bra underlag finns och indikatorn brukas, ** viss utveckling behövs, * betydande utveckling behövs. D = drivkraft, P = påverkan, S = status (tillstånd), I = Inverkan (konsekvens), R = respons (åtgärd). Vi föreslår att , , , Riks- antikvarieämbetet, () och ges i uppdrag att långsiktigt säkerställa användningen av de indikatorer man har huvudansvar för. I uppdraget ingår att vidare- utveckla indikatorer vid behov. Lämplig instans bör utreda möjligheterna att ta fram en indikator om introduktion av främmande arter och genmodifierade organismer. Detta arbete bör samordnas för miljökvalitetsmålen om odlingslandskap, skog, hav, våtmarker, fjäll, sjöar och vattendrag. i samarbete med och Natur- vårdsverket bör ges i uppdrag att utreda möjligheterna att utveckla indi- katorer för att följa upp precisering b) om att bevara kultur- och natur- miljöer. fattade beslut (bet. 1998/99:MJU6, rskr. 1998/99:183) i anledning av regeringens proposition (prop. 1997/98:145) om Svenska Miljömål. I beslutet har miljökvalitetsmålet Myllrande våtmarker formulerats på följande sätt; Våtmarkernas ekologiska och vattenhushållande funktion i landskapet skall bibehållas och värdefulla våtmarker bevaras för framtiden. Miljökvalitetsmålet innebär bl.a.: –Det finns våtmarker av varierande slag med bevarad biologisk mångfald i hela landet. –Våtmarker skyddas så långt möjligt mot dränering, torvtäkter, vägbyggen och annan exploatering. –Främmande arter och genetiskt modifierade organismer som kan hota den biologiska mångfalden introduceras inte. –Torvbrytning sker på lämpliga platser och med hänsyn till miljön och den biologiska mångfalden. –Våtmarkernas kulturmiljövärden samt värde för friluftsliv värnas. 13.2Kommitténs förslag till delmål och sammanfattande bedömning Förslag till kompletterande preciseringar av miljökvalitets- målet: a)Hotade arter har möjlighet att sprida sig till nya lokaler inom sina naturliga utbredningsområden så att långsiktigt livskraftiga popu- lationer säkras. b)I hela landet finns våtmarker av varierande slag med bevarad biologisk mångfald och bevarade kulturhistoriska värden. Förslag till etappmål: 1.En nationell strategi för skydd och skötsel av våtmarker och sumpskogar tas fram senast . 2.Senast år 2010 har av våtmarksområdena i myr- skyddsplanen ett långsiktigt skydd. 3.Senast 2005 byggs inte skogsbilvägar över våtmarker med höga natur- eller kulturvärden eller så att de negativt påverkar dessa våtmarker på annat sätt. 4.I odlingslandskapet anläggs minst 10 000 ha våtmarker och små- vatten . 5.Senast till 2005 har åtgärdsprogram inletts för de hotade arter som har särskilt stora behov av riktade åtgärder. Vi bedömer att det finns goda förutsättningar att nå etappmålen, och också att nå miljökvalitetsmålet inom en generation. Det finns dock svårigheter i att bedöma hur stora arealer som behöver restaureras och nyanläggs för att bevara den biologiska mångfalden och de kulturhistoriska värdena i hela landet. Ökad kunskap behövs inför beslut om nya etappmål och åtgärder. Det är viktigt att jordbruket och skogsbruket tar sitt ansvar för genomförandet av åtgärderna, och att det inom övriga sektorer tas tillräcklig hänsyn vid nyttjande och eventuell exploatering av våtmarker. De största statsfinansiella kostnaderna bedöms uppstå för skydd av våtmarker och anläggning av våtmarker och småvatten i odlingslandskapet. 13.3Skälen för kommitténs förslag Underlaget för förslagen till preciseringar och etappmål har i första hand hämtats från våtmarker (NV rapport 4999, 1999), redovisning av tilläggsuppdrag till regeringen , och miljön (RAÄ 1999) och propositionen Svenska miljömål (prop. 1997/98:145). a)Detta mål har, något allmännare formulerat, antagits av i samband med miljöpolitiska beslut. Regeringen preciserade i miljömålspropositionen målet och gjorde bedömningen att det bör fortsätta att gälla som ett delmål. Eftersom målet främst är ett kvalitetsmål bedömer vi att det bör utgöra en precisering, men vi har också kompletterat med särskilt etappmål om hotade arter (etapp- mål 5). b)Omarbetning av förslag till delmål för Myll- rande våtmarker, samt utvidgning vad gäller naturmiljön. Strecksats nr 1 i beslut är därmed integrerad i den nya preciseringen. 1.Etappmålet bygger på förslag från och Riksanti- kvarieämbetet. 2.Enligt förslag från (redovisning av tilläggsupp- drag). Detta etappmål ersätter av regeringen föreslaget delmål: av objekten i myrskyddsplan skall skyddas som reservat eller bevaras genom avtal och andra åtgärder. 3.Etappmålet bygger på förslag från (redovisning av tilläggsuppdrag) 4.Omarbetat efter förslag från (SJV rapport 1999:18 och 2000:1), och . 5.Etappmålet bygger på förslag från , och utgör ett komplement till övriga etappmål för att uppnå miljökvalitetsmålets ambitioner vad gäller biologisk mångfald och särskilt den föreslagna precisering a). Vi bedömer att skydd av myrmarker och ökad generell hänsyn i sektorerna måste kompletteras med individuellt utformade åtgärdsprogram för att också de mest hotade arterna ska kunna fortleva på lång sikt. 13.3.3Regeringens bedömning i miljömålspropositionen Regeringen gjorde i miljömålspropositionen bedömningen att miljö- kvalitetsmålet borde kompletteras med delmål för skydd av myrmarker och hotade arter. Detta täcks av föreslagna preciseringar och etappmål. De delmål som föreslogs av och Riksantikvarie - ämbetet har beaktats och täcks i huvudsak in i föreslagna preciseringar och etappmål. föreslog ursprungligen delmålet om anläggning av våtmarker i odlingslandskapet inom ramen för miljökva- litetsmålet Ett rikt odlingslandskap (anläggning av 4 800 ha till 2010). har också föreslagit anläggning av våtmarker som en åtgärd under miljökvalitetsmålet Ingen övergödning (anläggning av 8 000 ha till 2010). Frågan om användning och utsättning av genetiskt modifierade organismer, som ingår i beslutade miljökvalitetsmål (enligt avsnitt 13.1), har vi inte närmare behandlat i detta kapitel. Med tanke på de stora risker som är förknippade med utsättning av genetiskt modifierade organismer i naturen vill vi dock avråda från sådan utsättning tillsvidare. Se vidare kapitel 16 beträffande Kommittén om biotekniken i samhället (U 1998:01). Genomgång av problem som behöver rättas till, orsakerna till problemen och aktiviteter som behöver förändras. 1, 2, 3, falden utarmas, många avvattning, dikning, och ev. skyddsdikning, Dikning, sjöregleringar, Ökad hänsyn i jordbrukets Brist på skötsel, Bättre skydd och skötsel, I ett europeiskt och även internationellt perspektiv har ett stort ansvar när det gäller våtmarker. Få länder kan uppvisa en liknande till- gång på relativt opåverkade våtmarker, även om det regionalt kan råda kraftig brist på dem. Det är ändå en livsmiljö som är mycket hotad av exploatering och annan påverkan, främst genom markavvattning. Våt- markerna har i stor utsträckning omförts till andra marktyper – efter utdikning och markavvattning har de uppodlats eller skogsplanterats. Den bristande skötseln av tidigare våtslåttermarker utgör ett problem. Torvtäkt och utdikningar hotar att förstöra bl.a. välbevarade offerfynd från . Med nollalternativ menas hur utvecklingen ser ut om inga ytterligare miljöåtgärder vidtas utöver de som blir resultatet av fattade beslut om regler och styrmedel. I nollalternativet ingår också en bedömning av den allmänna utvecklingen i samhället och i omvärlden. Om inga ytterligare åtgärder vidtas kommer de negativa effekterna av tidigare genomförda dräneringar och vattenregleringar att kvarstå. Markavvattning inom skogsbruket, särskilt vid byggande av skogsbil- vägar, utgör fortfarande ett hot mot de kvarvarande opåverkade våt- markerna. Exploatering av våtmarker, t.ex. torvbrytning, kan beroende på bristfälligt beslutsunderlag förläggas till olämpliga platser, dvs. till biologiskt eller kulturhistoriskt känsliga områden. Torvbrytning kan innebära en påtaglig risk för förstörelse av fornlämningar och arkeolo- giska föremål. Olika restaureringar av våtmarker kan i vissa fall också innebära risk för sådana skador. Många av de hotade arter som är knutna till våtmarker kommer i stor utsträckning att kvarstå som hotade om inte särskilt åtgärder vidtas. Fortsatt markavvattning kan också ge negativ påverkan på klimatet genom avgång av klimatpåverkande gaser. Våtslåttermarker kommer även i fortsättningen att i stort saknas i södra och och stora arealer kommer att växa igen i norra . Det innebär också att bl.a. lador och hässjor som är knutna till slåtterbruket försvinner. 13.5.2Hur hanteras problemen ? innehåller ett antal bestämmelser som är relevanta för delmål under detta miljökvalitetsmål. Förutom balkens allmänna regler, bl.a. de allmänna hänsynsreglerna, aktualiseras framför allt reglerna om skydd enligt 3 kap. 2 § för stora mark- och vattenområden som inte alls eller endast obetydligt är påverkade av exploateringsföretag och andra ingrepp i miljön, enligt 3 kap. 3 § för områden som är särskilt känsliga från ekologisk synpunkt samt enligt 3kap. 4 § för områden som har betydelse för skogsnäringen. Vidare finns i 3 kap. bestämmelser om skydd för områden av riksintresse bl.a. för naturvård, kulturmiljövård och friluftsliv. Bestämmelser om områdesskydd i 7 kap. har stor bety- delse för möjligheterna att uppnå vissa delmål. Särskilt kan pekas på bestämmelserna om biotopskyddsområden (11 §) samt strandskydds- bestämmelserna i 13 §. I övrigt innehåller att antal olika regler som aktualiseras av de föreslagna delmålen: 8 kap. om skydd mot utsättning av djur eller växtarter, 11 kap. om vattenverksamhet, bl.a. om markavvattning, 12 kap. om täkter samt i 13 kap. om genteknik. Regeringen har i förordningen (1988:1388) om vattenverksamhet m.m. utfärdat ett generellt förbud mot markavvattning i de delar av landet där våtmarkerna har utsatts för störst påverkan. Detta generella förbud omfattar större delen av samt delar av . I de delar av landet som inte omfattas av det generella förbudet krävs tillstånd för markavvattning, vilket definitionsmässigt avser åtgärder som syftar till att varaktigt sänka markvattennivån. Dikesrensning och skyddsdikning som utförs med syfte att möjliggöra föryngring efter skogsavverkning omfattas inte av tillståndsplikten. (11 kap. 15 § ). Vid skyddsdikning ska i vissa fall anmälan för samråd ske till enligt bestämmelserna i 12 kap. 6 § och förordningen (1998:904) om täkter och anmälan för samråd. Enligt samma förordning kan eller i vissa fall föreskriva om sam- rådsskyldighet för anläggande av skogsbilvägar. Lagen om vissa torvfyndigheter (1985:620) innehåller bestämmelser om koncession för att undersöka eller bearbeta fyndigheter av torv. Husbehovstäkter är dock normalt inte tillståndspliktiga. Vid prövning av tillstånd till bearbetningskoncession, tillämpas bl.a. bestämmelser om miljökonsekvensbeskrivningar. Ett tillstånd enligt denna lag befriar från skyldigheten att söka tillstånd för markavvattning. Verksamheter som ska prövas enligt (bl.a. vägar och järnvägar) kan villkoras genom att kompensationsåtgärder krävs. En kompensationsåtgärd kan vara att återskapa våtmarker som försvunnit på grund av anläggningen ifråga. Flera internationella konventioner och EG-direktiv ställer upp kva- litetskrav för svenska våtmarker. Allmänt gäller konventionen om bio- logisk mångfald och EU:s habitat- och fågeldirektiv. Våtmarkskonven- tionen (Ramsar) kräver förutom tillståndsrapportering även rapportering av brister i konventionens tillämpning (i utpekade områden), eventuella intrång och hur konventionen införlivats i nationell lagstiftning. Under Bonnkonventionen kräver det av (1998) undertecknade African-Eurasian Waterbird Agreement någon form av övervakning av samtliga arter av vattenfåglar som regelbundet uppehåller sig i . I detta avsnitt redovisas först vilka åtgärder som kan krävas för att nå etappmålen. Vissa förtydliganden av innebörden av och syftet med etappmålen ges också. Därefter beskrivs vilka alternativa ambitions- nivåer vi analyserat och skillnader i konsekvenser mellan nivåerna. Slutligen redovisas skälen för vald ambitionsnivå samt konsekvenser på av att nå miljökvalitetsmålet. 13.6.1Åtgärder för att nå etappmålen En nationell strategi för skydd och skötsel av våtmarker och sumpskogar tas fram senast till 2005. Målet ansluter till mål om skydd av våtmarker och hänsyn vid exploatering. För att målet ska nås krävs att berörda samhällssek- torer i samverkan utarbetar åtgärdsstrategier. De samhällssektorer/verksamheter som är närmast berörda är för- utom jord- och skogsbruket, transportsektorn och torvexploatörer. Verksamheter inom jord- och skogsbruket bör anpassas så att hydro- logisk och fysisk påverkan på våtmarkerna minimeras. 434 Myllrande våtmarker SOU 2000:52 måste ske med stor hänsyn till såväl de hydrologiska konsekvenserna som påverkan på den biologiska mångfalden och de kulturhistoriska värden som är knutna till myrområdet. Ingrepp i tidigare opåverkade våtmarker eller högt klassade objekt i den nationella våtmarksinven- teringen bör inte ske. Som underlag för en åtgärdsstrategi måste kunskapsunderlaget för- bättras. Den nationella våtmarksinventeringen bör finnas tillgänglig i databasform så att den kan användas i samband med fysisk planering. Inventeringen måste kompletteras med nya uppgifter, främst rörande kulturhistoriska värden. Kommunerna bör i översiktsplanerna arbeta in uppgifter om skyddsvärda våtmarker, Etappmålet avser framtagande av ett underlag som behövs vid till- ståndsgivning och andra strategiska beslut om mark- och vattenutnytt- jande. Underlaget är i många fall en förutsättning för att fatta beslut på regional och lokal nivå som uppfyller miljökvalitetsmålets krav. Det innebär att ju snabbare underlaget finns desto bättre är det och desto mindre blir risken att beslut tas på felaktiga grunder. redovisade 1999 resultatet av en landsomfattande inventering av sumpskogar. Mellan , motsvarande ca 50 000–100 000 ha, av sumpskogarna bedömdes ha så höga natur- värden att de bör undantas från skogsbruk Betydligt större arealer krä- ver anpassad skogsskötsel. och bör gemensamt ta fram en strategi för hur sumpskogarna ska skyd- das och identifiera vilka som bör avsättas som reservat eller biotops- kyddsområde eller skyddas genom frivilliga åtaganden. De viktigaste åtgärderna är att tillgängliggöra databasen över våt- marksinventeringen, att komplettera våtmarksinventeringen vad gäller kulturhistoriska värden samt att ta fram en (del)strategi för skydd av sumpskogar. Det långsiktiga skyddet av sumpskogar, som bör inledas , bör huvudsakligen kunna ske inom ramen för etappmål 1 under Levande skogar (ytterligare 800 000 ha skyddsvärd skogsmark undantas från skogsproduktion ), men också genom kompletteringar av myrskyddsplanen (se etappmål 2 nedan). Listan över Ramsar-områden kan behöva ses över och kompletteras. I en strategi för skydd och skötsel av våtmarker bör EU:s habitat- och fågeldirektiv och Natura 2000 (av värdefulla naturområden) integreras. Ansvariga för genomförandet är , Riksantikvarie - ämbetet, , och samt länsstyrelser, skogsvårdsstyrelser och kommuner. har av våtmarks- områdena i myrskyddsplanen ett långsiktigt skydd. Beskrivningarna av objekten och eventuellt också urvalet i myrskydds- planen behöver ses över vad gäller kulturhistoriska värden. Planen bör även ange vilka hävdade våtslåttermarker och karaktärsgivande land- skapselement (lador, hässjor m.fl.) knutna till nyttjandet av våtmarkerna som bör bevaras och vårdas. Hävdade våtslåttermarker är en utrotningshotad kulturmiljö. slås enbart ca av Norr- lands våtslåttermarker. Det speciella nyttjandet av slåttermarken har varit en förutsättning för den hävdberoende biologiska mångfald som utvecklats där. I områden som är präglade av hävd eller på annat sätt rymmer kulturhistoriska värden måste skötsel utgöra en del av skyddet. Myrskyddsplanen behöver också kompletteras med ett större urval av sumpskogar, samt resultatet av kompletterande inventering av våtmar- ker i . Åtgärderna består dels av komplettering av våtmarksinventeringen (se etappmål 1) och revidering av myrskyddsplanen till 2005, dels av skydd genom reservatsbildning eller i annan lämplig form. I viss ut- sträckning kan också skötsel- eller restaureringsåtgärder behövas för våtmarker där slåtter tidigare bedrivits. För att upprätta eller återta sköt- seln av våtslåtterängar krävs ett utvidgat och riktat stöd. Revideringen kan leda till att fler områden inkluderas i planen och därmed bör ges ett långsiktigt skydd. Å andra sidan kan det finnas områden i dagens plan som vid en revidering kan anses prioriterade. Den nivå på av våtmarksområdena i myrskyddsplanen som anges i målet innebär med nuvarande plan att ytterligare ca 220 områden ges skydd. Ansvariga för genomförandet är , , samt länsstyrelser och skogsvårdsstyrelser. Det behövs också medverkan från markägare. byggs inte skogsbilvägar över våtmarker med höga natur- eller kulturvärden eller så att de negativt påverkar dessa våtmarker på annat sätt. finns ett generellt markavvattningsförbud (enligt ) i de områden av landet där det finns få opåverkade myrar kvar. Länssty- relserna i och har haft regeringens upp- drag att utreda frågan om utvidgning av det generella markavvattnings- förbudet till att också gälla delar (främst kustområdena) av de bägge länen. Länsstyrelserna föreslog en sådan utvidgning, men påpekade i sina redovisningar att en omfattande verksamhet som inte regleras med markavvattningsförbud är byggandet av skogsbilvägar. samhet kräver i allmänhet inte vare sig tillstånd eller anmälan, såvida inte vattendrag korsas eller åtgärden bedöms väsentligt kunna ändra naturmiljön. Åtgärderna handlar i första hand om att dra vägarna i terrängen så att inte våtmarker med höga natur- eller kulturvärden berörs. Det kan också gälla intilliggande marker vars avrinning kan påverka den skyddsvärda våtmarken. I intilliggande områden handlar det om att tillämpa skonsamma vägbyggnadsmetoder och att eventuellt använda alternativa, tillfälliga konstruktioner, t.ex. mattor. Kostnader kan uppstå om alternativa vägdragningar blir längre, se vidare i bilaga V. Ansvariga för genomförandet är i första hand Skogsvårdsorganisa- tionen. Medverkan av skogsägare, entreprenörer m.fl. krävs. I odlingslandskapet anläggs minst 10 000 ha våtmarker och småvatten . Enligt och är tidigare utdik- ningar av våtmarker i odlingslandskapet ett stort problem. Restaurering och nyanläggning behövs för att säkra och lokalt skapa förutsättningar för biologisk mångfald och återskapa kulturhistoriska värden samt för att minska näringsläckaget. Restaurering och nyanläggning av våtmarker i odlingslandskapet måste ske med hänsyn både till historisk mark- användning och biologisk mångfald. De marker som kan bli aktuella bör vara sådana som saknar eller har låga kända kultur- eller naturvärden. I många fall går det inte att återskapa en våtmark där den tidigare funnits, även om det är önskvärt, på grund av att vattennivån i hela landskapet inklusive grundvattennivån förändrats. En strategi bör tas fram som behandlar vilka prioriteringar eller avvägningar som bör göras när man restaurerar eller anlägger våtmarker. I första hand bör våtmarker anläggas i bygder där de i stort sett har försvunnit. Vid anläggning av våtmarker gäller att fornlämningar inte får skadas. För att minska näringsläckaget måste våtmarker som anläggs placeras strategiskt och i hög utsträckning i kustområden. Ca 900 000 ha våtmarker har försvunnit i . Från den aspekten är föreslagen ambitionsnivå knap- past tillräcklig. Med avseende på biologisk mångfald torde på lång sikt också högre ambition krävas för att säkra möjligheten för den stora mängd organismer som är knutna till våtmarker att överleva och be- redas möjligheter att spridas mellan de alltmer fragmenterade våt- markerna. Anläggning av våtmarker i odlingslandskapet har stor bet- ydelse för nå målet Ingen övergödning. Åtgärderna handlar dels om att ta fram en prioriteringsstrategi, dels om att utföra konkreta restaureringsåtgärder. Ansvariga för genomförandet är i första hand , , , länsstyrelser, kommuner. Det behövs också medverkan av markägare. Senast till 2005 har åtgärdsprogram inletts för de hotade arter som har särskilt stora behov av riktade åtgärder. Målet syftar till att värna om den biologiska mångfalden och särskilt de arter som är så sällsynta och tillbakaträngda att de inte kan åter- hämta sig på egen hand även om miljön förbättras. Med hotade arter avses främst de arter som i rödlistan anges som akut eller starkt hotade. arbetar med åtgärdsprogram för ca sex arter knutna till våtmarker (främst grod- och paddarter). Med ledning av underlag från Artdatabanken bedömer vi att mellan 3 och 19 hotade arter knutna till våtmarker behöver särskilda insatser (i konsekvensanalysen har vi utgått från medianvärdet, 11 arter). Särskild hänsyn bör tas till arter i EU:s fågel- och habitatdirektiv som förekommer i denna miljö. Målet innebär inte enbart att program ska finnas utan också att de ska initieras och genomföras. I vilken utsträckningen åtgärdsprogram behöver tas till beror på hur framgångsrika de åtgärder är som beskrivs under övriga delmål. Mer- parten av den biologiska mångfalden måste säkras genom hänsyns- tagande från olika samhällsverksamheter, samt genom områdes-/bio- topskydd. Endast i fråga om arter vilka ej kan förmodas överleva utan speciella åtgärder, och som kan befaras försvinna bör åtgärdsprogram utarbetas. Ansvariga för genomförandet är , , , länsstyrelser och kommuner. Frivilligorganisationer och markägare bör involveras i arbetet. 13.6.2Beskrivning av ambitionsnivåer med konsekvenser I utredningen har tre olika ambitionsnivåer, låg, medel och hög, prövats. I tabell 13.2 beskrivs nivåerna samt skillnader i miljömässiga, ekonomiska och sociala konsekvenser mellan nivåerna. Beskrivning av tre ambitionsnivåer för Myllrande våtmar- ker med jämförande konsekvensbedömning. ambitionsnivå anges med fetstil för varje etappmål. Skydd av våtmarker i ca 150 områden) ca 200 områden) ca 220 områden) exploateras/skadas innan skydd mindre risk för detta alt. skydd åt de blir skyddade. arter som ej får program kan slås ut. anläggs (men ändock ca /år. skogs- och jordbruket. skogs- och jordbruket. och resursbrist (främst skogs- och jordbruk. Fördelning av åtgärdskostnader för miljökvalitetsmålet Myllrande våtmarker uppdelat på offentliga utgifter och kostnader för sektorernas anpassning. Vi har prövat ovanstående ambitionsnivåer och funnit den högsta nivån vara den rimligaste. Här redovisas vår bedömning av konsekvenserna av föreslagen nivå. Med etappmål 1 och 2 tas betydande steg mot ett långsiktigt skydd av våtmarker med höga natur- och kulturvärden. De flesta områden () med höga naturvärden i myrskyddsplanen har fått ett lång- siktigt skydd 2010. Vad gäller skydd av kulturhistoriskt värdefulla våtmarker är detta beroende av den takt varmed kunskapsunderlaget kompletteras. För att bevara den biologiska mångfalden krävs också att etappmål 5 om åtgärdsprogram för hotade arter genomförs. Vi bedömer att genomförandet till 2005 är realistiskt och att med detta goda chanser skapas för de mest hotade arterna. Anläggning av våtmarker är mycket viktigt. Fler våtmarker i odlingslandskapet skapar ett mer variationsrikt landskap och ger förutsättningar för ökad biologisk mångfald. I en his- torisk jämförelse finns endast en bråkdel av landets våtmarker kvar . Det gäller särskilt i odlingslandskapet. Med anläggning av 10 000 ha till 2010 förbättras läget betydligt. På lång sikt krävs emellertid mer nyanläggning för att klara den biologiska mångfalden och för att åter- skapa kulturhistoriska strukturer.