sou · GOB32 · 2001-01-01 00:00:00 — I 8 § tredje stycket hyreslagen anges nämligen att skriftliga uppsägningar skall delges den som söks för uppsägning i den ordning som anges i 8 kap. 8 § andra och tredje styckena jordabalken, om inte annat följer av fjärde eller femte styckena i 8 § hyreslagen. Dessa hänvisningar in- nebär i sak följande. En uppsägning får skickas i rekommenderat brev, 8 § fjärde stycket hyreslagen. Det förutsätter dock för det första att den som söks för upp- sägning har hemvist här i landet. Vidare får det inte vara fråga om en förverkandesituation enligt 42 § hyreslagen eller en hyresvärd som en- ligt 58 § säger upp en lokalhyresgäst. Uppsägningen anses ha skett när den har avlämnats för postbefordran under den söktes vanliga adress. Särskilda bestämmelser finns om vad som skall anses som hyresgästens vanliga adress. I de fall uppsägning inte får ske på angivet sätt blir bestämmel- serna i 8 kap. 8 § andra och tredje styckena jordabalken tillämpliga. Utgångspunkten där är densamma som i BRL. Skriftlig uppsägning skall delges enligt delgivningslagen, med undantag för den lagens 12 - 15 §§. Träffas den som söks inte i sitt hemvist gäller samma bestäm- melser som i BRL. Saknar den som söks känt hemvist här i landet, är man tillbaka i hy- reslagen, närmare bestämt i lagens 8 § femte stycket. Där finns be- stämmelser motsvarande dem i BRL om kungörelsedelgivning. Efter denna genomgång kan konstateras att den stora skillnaden mellan BRL och hyreslagen är möjligheten i hyreslagen att i vissa fall endast skicka ett rekommenderat brev. Bestämmelserna i fick sitt nuvarande sakliga innehåll genom BRL. Utformningen gjordes med hyreslagen som förebild. De tidigare omtalade avvikelserna i hyreslagen infördes . 238 )|UIDUDQGHW YLG XSSVlJQLQJ 17.1.3Verkan av vissa ansökningar Vissa ansökningar gäller, enligt 7 kap. 28 § BRL, som uppsägning när delgivning har skett i behörig ordning. Stämningsansökan med yrkande om rätt att frånträda bostadsrätten eller om bostadsrättshavarens skil- jande från lägenheten är den ena formen av ansökningar som avses. Den andra är ansökan om avhysning av bostadsrättshavaren. Motsvarande bestämmelser i hyreslagen finns i 8 § sjätte stycket. Där anges att en ansökan hos domstol med yrkande att hyresförhållan- det skall upphöra eller att hyresgäst skall avhysas gäller som uppsäg- ning när delgivning har skett i behörig ordning. Detsamma gäller en ansökan om avhysning enligt lagen (1990:746) om betalningsföreläg- gande och avhysning. Bestämmelserna har inte genomgått några ändringar som är av intresse i förevarande sammanhang. 17.1.4Övergång efter bostadsrättshavarens uppsäg- ning I 7 kap. 29 § BRL behandlas verkningarna av en uppsägning från bo- stadsrättshavarens sida. Då övergår bostadsrätten genast till föreningen. Föreningen skall betala skälig ersättning för bostadsrätten. Särskilda bestämmelser finns för det fall bostadsrättshavaren har tillträtt lägenheten och i uppsägningen begär att få bo kvar i lägenheten. Hyresavtal skall då anses ingånget för tiden från uppsägningen. I detta fall gäller bestämmelserna i 4 kap. 9 § BRL beträffande hyresvillkoren. Någon direkt motsvarighet till dessa bestämmelser finns inte för hy- resförhållanden. Den enda förändring värd att nämna som gjorts av bestämmelserna är . Då fick bestämmelserna beträffande situationen då hy- resavtal anses ingånget sitt nuvarande sakliga innehåll. gällde för det fall bostadsrättshavaren hade tillträtt lägenheten, att denne fick kvarsitta till den fardag för avträdande av förhyrd lägenhet, som inföll "näst från det lösen erlagts". 17.1.5Följderna av uppsägning från föreningens sida I 7 kap. 30 § BRL finns bestämmelser för förfarandet sedan en bostads- rätt har sagts upp av föreningen på grund av att bostadsrätten är förver- kad. Utgångspunkten är att bostadsrätten då skall tvångsförsäljas enligt )|UIDUDQGHW YLG XSSVlJQLQJ 239 8 kap. BRL efter det att bostadsrättshavaren har blivit skild från lägenheten. Men föreningen, bostadsrättshavaren och de kända borgenärer vars rätt berörs av försäljningen har möjlighet att komma överens om att bostadsrätten skall säljas på annat sätt än genom tvångsförsäljning. Försäljningen kan alltså då göras under hand. Dess- utom gäller att försäljningen får skjutas upp till dess att brister som bostadsrättshavaren svarar för har blivit åtgärdade. Bestämmelserna saknar av naturliga skäl motsvarighet i hyreslagen. De återgivna bestämmelserna har i stort haft samma sakliga innehåll sedan 1930 års BRL. Nämnas bör dock för det första att överenskom- melse om försäljning under hand års BRL kunde träffas mellan bostadsrättshavaren och föreningen. Borgenärerna behövde allt- så inte tillfrågas. Ändringen gjordes för att ge borgenärerna bättre skydd (prop. 1990/91:92 s. 209). 9nUW I|UVODJ Möjligheten för föreningen eller bostadsrättshavaren att säga upp muntligen mot skriftligt erkännande tas bort. Det inne- bär att en uppsägning alltid skall vara skriftlig. I avsnitt 17.1.1 har lämnats en utförlig redogörelse för hur uppsägning enligt gällande rätt skall göras när det gäller bostadsrätt respektive hy- resrätt. Skriftlig uppsägning är alltid en möjlighet. Vissa möjligheter finns att säga upp muntligt både när det gäller bostadsrätter och hyres- rätter. Vissa skillnader finns därvid. Enligt de i utredningen företrädda bostadsrättsorganisationerna till- lämpas i princip aldrig muntlig uppsägning beträffande bostadsrätter. Vi anser därför att frågan bör tas upp om man inte skall utmönstra den- na möjlighet. Det bör uppmärksammas att i sitt slutbetän- kande Bruksvärde, hyresprocess m.m. (SOU 1981:77) föreslog att den för hyresgästen exklusiva möjligheten till muntlig uppsägning mot skriftligt erkännande skulle tas bort. Förslaget genomfördes inte. I pro- positionen kommenterades det på följande sätt (prop. 1983/84:137 s. 119). 240 )|UIDUDQGHW YLG XSSVlJQLQJ Från flera remissinstanser har det framhållits att den muntliga uppsägningen fyller en funktion för hyresgästerna. En hyresgäst kan enligt nuvarande ord- ning ringa upp sin hyresvärd och säga upp avtalet, varefter denne i brev be- kräftar uppsägningen. Detta förfarande är väl inarbetat på hyresmarknaden och bör bestå när avsikten är att hyresförhållandet skall upphöra. Våra erfarenheter är alltså att motsatsen gäller för bostadsrätter. Det faktum att möjligheten nästan aldrig utnyttjas talar för att ta bort den. Att skriftligt erkännande är en förutsättning för att den muntliga upp- sägningen skall vara giltig innebär en viss risk. Bostadsrättshavare kan tro att det räcker med en muntlig uppsägning. Denna risk är enligt vår mening större här än beträffande hyresrätter, eftersom möjligheten nästan aldrig utnyttjas av bostadsrättshavare. På hyresrättsområdet har däremot systemet angetts vara väl inarbetat. Beträffande bostadsrätter är det vidare så att avsägelse enligt 4 kap. 11 § BRL alltid skall göras skriftligen. Reglerna blir mer lättöverskådliga om detsamma gäller vid uppsägningar. Vi föreslår alltså att skriftlig uppsägning i fortsättningen skall vara det enda alternativet. 17.2.2Bör orsaken till uppsägningen anges? 9nU EHG|PQLQJ En motsvarighet till hyreslagens regel att hy- resvärden bör ange orsaken vid uppsägning bör inte införas. Som angetts i avsnitt 17.1.1 bör en hyresvärd som säger upp en bo- stadshyresgäst ange orsaken till uppsägningen. Detta motiverades på följande sätt (prop. 1993/94:199 s. 82): Det måste vara av stor betydelse för hyresgästen att redan vid uppsägningen få klart för sig vad som är orsaken till denna. En sådan upplysning under- lättar för hyresgästen att överväga om det tjänar något till att ta strid om att få bo kvar. Upplysningen kan också bidra till att hyresvärd och hyresgäst redan innan frågan förs till rättslig prövning kommer till tals med varandra och kan hitta en lösning. Hyresgästen kan också på ett tidigare stadium för- bereda en förestående rättslig prövning. Det är i och för sig så att en bostadsrättshavare har lika stort behov som en hyresgäst av att veta orsaken till uppsägningen. Erfarenheterna från de föreningar som de i utredningen ingående organisationerna kan överblicka är att så regelmässigt också sker. )|UIDUDQGHW YLG XSSVlJQLQJ 241 Bestämmelsen i hyreslagen saknar sanktion. Hyresvärden |U ange orsaken. I förarbetena diskuterades alternativet att anse uppsägningar ogiltiga om orsaken inte anges (prop. s. 82). Men risken för rättsför- luster ansågs för stor. Man såg vidare en risk för att förfarandet vid domstol skulle kunna kompliceras. Vad man därvid främst torde ha tänkt på är att värden i en process inte skulle kunna göra gällande en orsak som inte har angetts i uppsägningen. Vi delar denna bedömning. Det skulle föra för långt att göra regleringen obligatorisk. En ordningsföreskrift utan sanktion saknar enligt vår mening värde. Det torde i praktiken vara vanligt att orsaken anges. En osanktionerad bestämmelse skulle sannolikt inte ha någon nämnvärd positiv inverkan i de fall föreningar inte anger orsaken. Därmed menar vi att man inte bör belasta regelverket i BRL med en bestämmelse om detta. 9nU EHG|PQLQJ Bestämmelserna om delgivning av uppsägningar bör inte ändras. infördes, som redovisats i avsnitt 17.1.2, vissa lättnader i kra- vet på att uppsägningar i hyresförhållanden skall delges motparten. Re- kommenderat brev är tillräckligt, om inte uppsägningen görs av hy- resvärden och har rättsverkningar gentemot hyresgästen. En förutsätt- ning är dock alltid att den som söks har hemvist här i landet. Det inne- bär alltså att hyresgästen alltid kan göra uppsägningar med rekommen- derat brev, om bara hyresvärden har hemvist i landet. I förarbetena motiverades detta i korthet med att sådana försändelser kommer fram i tillräckligt stor utsträckning och att det i god fastighetsförvaltning ingår att alltid vara anträffbar (prop. 1983/84:137 s. 120). Det sistnämnda innebär att hyresvärden får stå risken för att försändelser t.ex. blir liggande på ett obemannat kontor. Hyresvärden får använda rekommenderat brev endast om uppsäg- ningen inte har rättsverkningar för hyresgästen. Görs uppsägningen för att hyresrätten är förverkad enligt 42 § hyreslagen, får med andra ord rekommenderat brev inte användas. Det får inte heller ske om hy- resvärden vägrar att förlänga ett hyresavtal avseende en lokal enligt 58 § hyreslagen. Den rätt till ersättning som en lokalhyresgäst har på grund av sitt indirekta besittningsskydd är nämligen beroende av att denne hänskjuter ersättningsfrågan till hyresnämnden, se avsnitt 16.2.1. Däremot går det bra att säga upp en bostadshyresgäst när hyresvärden 242 )|UIDUDQGHW YLG XSSVlJQLQJ inte vill förlänga hyresavtalet. Enligt 46 § hyreslagen är i det fallet hy- resvärden tvungen att hänskjuta tvisten till hyres- gästens besittningsskydd skall brytas, om inte hyresgästen frivilligt flyttar. Enkelt uttryckt finns möjligheten med rekommenderat brev för hy- resvärdens del endast vid förlängningstvister avseende bostadslägen- heter. Någon motsvarighet till detta finns inte för bostadsrätter. Mot- svarighet finns endast till förverkandetvisterna. Och precis som när det gäller hyresrätter har en uppsägning av en bostadsrätt rättsverkningar. Den möjliga vägen beträffande bostadsrätter skulle alltså vara att från- gå kravet på delgivning även när uppsägningen har rättsverkningar för bostadsrättshavaren. Men det bör enligt vår mening inte komma i fråga. Det skulle föra alldeles för långt och bl.a. innebära att man eftergav grundläggande krav på rättssäkerhet. Det ligger i sakens natur att bo- stadsrättshavare inte har något problem att nå föreningen. Mot bak- grund av det sagda menar vi att någon motsvarighet till de lättnader i delgivningskravet som införts för hyresrätter inte bör införas för bo- stadsrätternas del. En annan tanke som förts fram under utredningsarbetet är att ersätta de särskilda delgivningsreglerna i 7 kap. 27 § BRL med delgivningsla- gens bestämmelser. Men vi ser inte skäl för det heller. Skälet för det skulle närmast vara att enligt önskemål från föreningshåll åstadkomma någon form av förbättring för deras del. Men systematiken är om man ser det i stort densamma. Den situation som avses är att den som skall delges inte låter sig delges på "ett enkelt sätt". I fall då man vet var per- sonen har sitt hemvist brukar man använda spikning när delgivningsla- gen är tillämplig. BRL erbjuder i stället rekommenderat brev och att man, om ingen träffas, stoppar försändelsen i brevlådan. Om situatio- nen i stället är den att personen saknar känt hemvist får kungörelsedel- givning användas enligt båda lagarna. Det finns visserligen vissa skill- nader i rekvisiten men vi kan inte se att skillnaderna är sådana att de har någon praktisk betydelse i förevarande sammanhang. Dessutom framstår regleringen i BRL som mer anpassad efter situationen att man skall ha tag i en person som har en lägenhet i föreningens hus. Denna reglering har sin motsvarighet – i allt väsentligt – beträffande hyres- rätter. Vi anser därför att den bör behållas. )|UIDUDQGHW YLG XSSVlJQLQJ 243 9nU EHG|PQLQJ Någon motsvarighet till hyreslagens reglering av- seende övergivna lägenheter bör inte införas. I det föregående avsnittet redogjorde vi för de problem med delgivning som framkommit inom ramen för utredningsarbetet. Ett särskilt pro- blem i sammanhanget är fall där man inte alls vet var bostadsrättshava- ren finns. Då har det angetts föreligga särskilt stora delgivnings- problem. Det finns skäl att erinra om möjligheten till kungörelsedel- givning. Vi har å andra sidan förståelse för att förfarandet blir utdraget när kungörelsedelgivning är aktuell och att obetalda årsavgifter blir ett större och större problem i takt med att tiden går. Eftersom tankar har framförts under utredningsarbetet om att införa en motsvarighet till hyreslagens reglering beträffande övergivna lägenheter ser vi skäl att säga något om detta. Hyresvärden får, enligt 27 § första stycket hyreslagen, genast återta en lägenhet, om hyresgästen överger den. Därefter står det alltså hy- resvärden fritt att hyra ut lägenheten till någon annan. Paragrafens and- ra stycke tar sikte på situationen att egendom finns kvar i en lägenhet som hyresgästen har lämnat eller avhysts från eller i ett utrymme som hör till lägenheten. Bestämmelserna gäller egendom som kan antas till- höra hyresgästen eller någon i dennes hushåll. Sådan egendom tillfaller hyresvärden, om hyresgästen inte från anmaning eller från det att denne lämnade eller avhystes från lägen- heten har avhämtat egendomen. En hyreslägenhet som en hyresgäst har övergett kan man på goda grunder säga helt saknar värde för den gamle hyresgästen. Denne är inte längre intresserad av lägenheten och lägenheten saknar förmögen- hetsvärde för hyresgästen. Annorlunda är det med bostadsrätten. De grundläggande skillnaderna består i att bostadsrättshavaren har betalat en insats och i att bostadsrätten kan vara pantsatt. I och för sig skulle man kunna jämföra detta med avsägelse när det gäller värdet. Bostadsrättshavaren skulle alltså inte ha någon rätt till ersättning. Men slipper bostadsrättshavaren ifrån skyldigheten att betala års- avgift. Det skulle därför innebära en ytterligare möjlighet att komma ifrån skyldigheten att betala årsavgift och det skulle vara möjligt även innan det har gått efter upplåtelsen. Avsägelse får göras först . Situationen blir inte heller lika enkel för en förening som för en hyresvärd om bostadsrätten är pantsatt. Hyresvärdens enda pro- blem är att hitta en ny hyresgäst. Föreningen kan bli innehavare av en 244 )|UIDUDQGHW YLG XSSVlJQLQJ bostadsrätt som är pantsatt och där det alltså inte bara är fråga om att vidareöverlåta en gravationsfri bostadsrätt. När man närmare överväger frågan ser man att en reglering om övergivna lägenheter för bostadsrätter skulle innebära att man i prakti- ken gav bostadsrättshavaren möjlighet att avsäga sig bostadsrätten re- dan innan har gått från upplåtelsen. En sådan vidgning av denna möjlighet anser vi inte önskvärd. Det skulle bl.a. gå tvärs emot strävan- dena att stärka bostadsrätten som pantobjekt. Och som redan sagts, det är inte alls så lätt för föreningen att hantera en övergiven bostadsrätt på detta sätt, som det är för en hyresvärd med en övergiven lägenhet. Vår bedömning är att det verkliga problemet ligger i att det före- kommer långa handläggningstider vid myndigheten när avhysning är aktuell och att detta särskilt gäller när bostadsrättshavaren är svår att få tag på. Om man vill åstadkomma någon förbättring handlar det alltså om att förkorta handläggningstiderna. Det är emellertid inte något som ligger inom ramen för vårt uppdrag. I sammanhanget bör nämnas att hyreslagstiftningsutredning enligt tilläggsdirektiv (dir. 1999:16) skall ta ställning till om domstolarna bör få möjlighet att vid vissa fall av för- verkande besluta om avflyttning på ett snabbare sätt än vad som är fal- let . Utredningens uppdrag gäller hyresrätter. Övervägandena kan emellertid vara av intresse också beträffande bostadsrätterna. 17.2.5Delgivning av underrättelse till bostads rätts- havaren 9nUW I|UVODJ En underrättelse till bostadsrättshavaren om dennes möjligheter att få tillbaka sin lägenhet genom att betala inom åter- vinnningsfristen skall delges på samma sätt som uppsägningen. Det innebär att delgivning skall ske enligt bestämmelserna i 7 kap. 27 § BRL. I avsnitt 16.2.3 föreslog vi att bostadsrättsföreningen, vid uppsägning på grund av utebliven betalning av årsavgiften, skall vara skyldig att underrätta bostadsrättshavaren om att denne har möjlighet att få tillba- ka sin lägenhet genom att betala inom återvinningsfristen. Bestämmel- sen är hämtad från hyreslagen. Där infördes den . Beträffande delgivning gällde då att underrättelsen skulle delges på samma sätt som uppsägningen, dvs. enligt hyreslagens delgivningsregler. )|UIDUDQGHW YLG XSSVlJQLQJ 245 gäller att uppsägningen fortfarande skall delges på detta sätt men att underrättelsen skall delges enligt delgivningslagens be- stämmelser. Vad är då förklaringen till detta? infördes en möjlighet att göra vissa uppsägningar genom att endast skicka ett rekommenderat brev, se avsnitt 17.1.2. Det är emellertid inte tillåtet om uppsägningen har rättsverkningar mot hyres- gästen. Detta innebär i sin tur att endast rekommenderat brev inte är en möjlighet vid förverkanden (prop. 1983/84:137 s. 120). Men varför ändrades då kraven för delgivning av underrättelser när ordningen med rekommenderat brev för vissa uppsägningar infördes? I förarbetena uttalades (prop. 1983/84:137 s. 129): Den nya bestämmelserna innebär att uppsägning får ske genom rekommen- derat brev i de fall uppsägning inte medför någon direkt rättsverkan för hy- resgästen. I övriga fall skall uppsägningen delges hyresgästen. Detta har föranlett en redaktionell ändring i första stycket så att det klart skall framgå att en underrättelse om återvinning, på samma sätt som enligt gällande rätt, alltid skall delges hyresgästen. Detta torde innebära att det enda man avsåg att åstadkomma var att inte tillåta uppsägning med endast rekommenderat brev. Men i lagtexten gjordes den ändringen att lokutionen i 44 § hyreslagen "i den ordning som gäller för uppsägning, delgivits" ersattes med "delgetts". har på grund av denna formulering slagit fast att delgivning enligt delgivningslagen krävs. Detta motiverade med att 44 § hyreslagen enligt sin ordalydelse – oberoende av vad som ut- talats i förarbetena – inte kan tilläggas annan innebörd än att underrät- telsen till hyresgästen skall delges enligt delgivningslagens bestämmel- ser (NJA 1988 s. 420). I ett senare lagstiftningsärende föreslog en remissinstans en ändring till vad som gällde . Detta bemöttes i förarbetena på följan- de sätt (prop. 1992/93:115 s. 43). har slagit fast att underrättelsen skall delges hyresgästen i den ordning som anges i delgivningslagen (se NJA 1988 s. 420). Det har ansetts att kravet på att underrättelsen skall delges enligt delgivningslagen bör behållas, eftersom det är av stor betydelse att hyresgästen verkligen får del av underrättelsen. Denna ålägger nämligen hyresgästen aktivitet som är av närmast avgörande betydelse för hyresavtalets bestånd. Vid förverkande av en bostadsrätt skall uppsägningen enligt gällande rätt delges enligt 7 kap. 27 § BRL. I avsnitt 17.2.3 har vi tagit ställning för att detta bör gälla också. Enligt våra resonemang där 246 )|UIDUDQGHW YLG XSSVlJQLQJ kan vi inte se någon direkt skillnad mellan BRL:s och delgivningsla- gens bestämmelser på det sättet att delgivningslagens bestämmelser avviker på något nämnvärt sätt, t.ex. att delgivningslagens bestämmel- ser skulle ge större rättssäkerhet. Bestämmelserna om delgivning av uppsägning vid förverkande motsvarar för övrigt hyreslagens bestäm- melser. Vi föreslår därför att delgivning av underrättelsen skall göras på samma sätt som delgivning av uppsägning, dvs. med tillämpning av 7 kap. 27 § BRL. Det är på flera sätt en fördel med enhetliga bestämmel- ser. Reglerna blir enklare att överblicka. Man undviker en risk för öka- de kostnader för föreningen och inga hinder finns mot att ta in under- rättelsen i uppsägningen. 9LVVD |YULJD EHVWlPPHOVHU 247 18 Vissa övriga bestämmelser Enligt direktiven skall vi göra en systematisk genomgång av bestäm- melserna i BRL och jämföra dessa med hyreslagens bestämmelser. I detta kapitel tar vi därför upp dels vissa återstående bestämmelser som finns i den ena lagen men saknar motsvarighet i den andra, dels be- stämmelser där vi inte ser skäl att göra några ändringar eftersom regle- ringen är likartad i de båda lagarna och enligt vad vi erfarit inte innebär några påtagliga problem. I 7 kap. 14 § BRL tas de avgifter upp som bostadsrättshavaren är eller kan vara skyldig att betala till bostadsrättsföreningen. Varje medlem skall betala en insats när bostadsrätt upplåts till honom. Föreningen har vidare rätt att ta ut en årsavgift för den löpande verksamheten. Slutligen har föreningen rätt att ta ut upplåtelseavgift, överlåtelseavgift och pant- sättningsavgift. De sistnämnda avgifterna kan dock tas ut endast om det anges i stadgarna. I sammanhanget bör erinras om att utredningen i sitt delbetänkande Bostadsrättsregister (SOU 1998:80) föreslog att rätten att ta ut pantsättningsavgift skall tas bort (betänkandet s. 380 f.). I den aktuella paragrafen finns också bestämmelser om ändring av beslutad insats och om upplåtelseavgift vid ombildning av hyresrätt till bostads- rätt. Någon motsvarighet till de här aktuella bestämmelserna finns inte i hyreslagen. 18.1.2Sättet för betalning av avgifter Avgifter till föreningen skall betalas under föreningens adress eller an- nan adress som föreningen uppger, 7 kap. 15 § första stycket BRL. Betalning får alltid ske genom postanvisning, postgiro eller bankgiro. I paragrafens andra stycke finns bestämmelser om när betalning skall anses ha kommit föreningen till handa i ett par olika situationer. 248 9LVVD |YULJD EHVWlPPHOVHU avgiften betalas på post- eller bankkontor anses detta ha skett omedel- bart vid betalningen. Lämnar bostadsrättshavaren ett betalningsuppdrag på avgiften till bank-, post- eller girokontor, anses beloppet har kommit föreningen till handa när betalningsuppdraget togs emot av det för- medlande kontoret. De återgivna bestämmelserna i har sin motsvarighet i hyresla- gens 20 §. Där finns en ytterligare bestämmelse i ämnet. Skall hyran betalas utom riket, är hyresvärden skyldig att svara för de särskilda kostnader som detta medför. Bestämmelserna i 7 kap. 15 § BRL infördes med BRL. Regleringen innebar en anpassning till vad som redan gällde för hyres- förhållanden. 18.1.3Avgifter som inte betalas i rätt tid före till- trädet I 7 kap. 16 § BRL behandlas följderna när avgifter som förfaller till betalning före tillträdet inte betalas i rätt tid. Om rättelse inte sker inom en månad från anmaning, får föreningen häva upplåtelseavtalet. Detta gäller dock inte om lägenheten har tillträtts med styrelsens medgivan- de.