sou · GOB362d2 · 2001-01-01 00:00:00 — De kortsiktiga går ut på att skall handläggningstiden för TSM:s yttrande över arvodesräkningar och slutredovisningar understi- ga samt andelen konkurser äldre än inte överstiga . Det långsiktiga målet är att andelen konkurser äldre än inte skall överstiga . I RSV:s riktlinjer för KFM 1998 vidhåller verket i stort sett samma prioriteringar, mål och riktlinjer som uppställdes . I rekommendationer m.m. om tillsynsverksamheten vid kronofogdemyndigheternas enheter för tillsyn i konkurser (se RSV:s meddelanden – 09 – 20, RSV Ex 1999:2) ges anvisningar om att TSM bör utnyttja sin rätt att bli hörd i varje enskilt ärende när tingsrätten utser konkursförvaltare, att TSM skall iaktta aktiva och tidiga tillsynsåt- gärder och hur TSM bör förfara i samband med att förvaltaren hör myn- digheten med tillämpning av 7 kap. 10 § KL. I rekommendationerna anges i huvudsak följande. När det gäller att bli hörd inför utseende av konkursförvaltare menar RSV att det är angeläget att TSM genom saklig argumentation påverkar förvaltarvalet. Myndigheten bör tillkännage sin inställning och, vid behov, lämna ett motiverat förslag. Detta bör dels vara relaterat till det enskilda uppdraget, dels som huvudregel avse en specialist på konkursförvaltning. TSM bör också verka för att uppdragen fördelas mellan förvaltarna så att deras kompetens kan upprätthållas. Vid icke godtagbara dröjsmål hos en förvaltare bör myndigheten verka för att denne inte får flera uppdrag så länge dröjsmålet består. Myndigheten bör också inhämta information om konkursgäldenären att användas som underlag vid yttrandet och för en bedömning av framtida tillsynsinsatser i ärendet. Med utgångspunkt i 7 kap. 9 § och 27 § KL bör TSM informera sig om det enskilda ärendet och vara aktiv under hela konkursen. Tillsynsinsat- serna bör fortlöpande anpassas efter kriterierna väsentlighet och risk. TSM bör verka för att konkursförvaltarna eller senast från det han fått uppdraget till myndigheten lämnar information om ären- det. Denna information skall, tillsammans med annan, ligga till grund för vilka tillsynsinsatser som skall ägnas i det enskilda ärendet. Erforderliga åtgärder skall nedtecknas i ett prioriteringsdokument. TSM bör också ver- ka för att förvaltar- och halvårsberättelser har relevant information. Prio- riteringen av en aktiv tillsyn över och granskningen av vissa konkurser, medför att granskningen av bl.a. sluthandlingar i andra konkurser bör äg- nas mindre tid. När det gäller tillämpningen av 7 kap. 10 § KL framhåller RSV att svå- righeter råder dels om konkursförvaltarens resp. TSM:s roller, dels om vad som är viktigare frågor. RSV anger som typiska exempel på viktigare frå- gor överväganden rörande fortsatt drift, anlitande av sakkunnigt biträde, överlåtelse av egendom till närstående utan offentligt anbudsförfarande, inledande av rättegång eller övertagande av talan, överväganden om djupa- re brottsefterforskning och omfattningen av skyldigheten för förvaltaren att förteckna gäldenärens räkenskapsmaterial. Ytterligare klargöranden om vad som TSM anser vara viktigare frågor kan t.ex. ske vid sammankomster mellan TSM och förvaltarna. Avsikten med regeln är enligt RSV att för- valtaren skall diskutera olika förfaringssätt och för TSM att myndigheten skall informera sig om hur förvaltningen bedrivs. Det senare skall ligga till grund för omfattningen av tillsynsinsatserna. TSM bör informera sig om förvaltarens överväganden och handlingsalternativ. Förvaltarna bör även få klart för sig att myndigheten inte kan ge bindande råd. Kontakterna mellan TSM och förvaltarna kan ske såväl skriftligen som muntligen, be- roende av hur komplicerad frågan är. Om TSM anser att en förvaltare brustit i sitt åliggande enligt 7 kap. 10 § KL bör han underrättas om detta och vid allvarligare brister vidkännas nedsättning i arvodet. Förutom att utfärda riktlinjer ordnar RSV återkommande samman- komster för erfarenhetsutbyten med företrädare för verket och TSM, vid vilka särskilt inbjudna gäster från bl.a. konkursförvaltarkåren, statliga verk, universitet och tingsrätter medverkar. RSV ordnar även möten med enbart företrädare för (de s.k. TSM-utskotten). Konkursförvaltar- kollegiernas Förening, som är en ideell förening med ändamål att bl.a. verka för samordning av medlemmarnas verksamhet (se avsnitt 2.4.4.2 nedan), har också återkommande träffar med RSV och enhetscheferna vid . Av den internrevision RSV gjort om konkurstillsynen vid KFM framgår dock att det förekommit få utbildningar och att erfarenhetsutbyten avstannat, det senare på grund av resursbrist hos RSV. Fortlöpande sammankomster mellan företrädare för , enhetscheferna vid och konkursförvaltarna förekommer fortfarande. Där diskuteras företrädesvis materiella frågor (se RSV:s internrevision 1999 – 01 – 15 Konkurstillsynen vid kronofogdemyndigheterna). RSV har även gjort uppföljningsbesök hos de olika KFM där bl.a. tillsynsfunktionen granskats. RSV har även gett ut handboken , utgåva 4, 1998. I denna finns bl.a. ett avsnitt om till- syn över förvaltningen. Förutom en ren beskrivning av innehållet i kon- kurstillsynen finns t.ex. förslag i vilka avseenden TSM lämpligen bör vara särskilt aktiv. I sammanhanget framhåller RSV att lagstiftaren särskilt be- tonat vikten av kontroll av förvaltarens förehavanden beträffande brotts- efterforskning och återvinning av egendom till boet. Därutöver betonar man möjligheten att återföra medel till boet med stöd av associationsrätts- liga regler om återbärings- och skadeståndsskyldighet. När det gäller små konkurser anses tillsynen i flertalet fall kunna inskränkas till en gransk- ning av förvaltarens redovisning, medan TSM i stora konkurser redan i inledningsskedet lämpligen bör kontrollera moment som verksamhetens art och omfattning, anställda i rörelsen, boets ställning etc. (a.a. s. 170 f.). 2.3.4Den närmare regleringen av tillsynsmyndigheternas uppgifter, m.m. TSM:s allmänna åligganden finns beskrivna i 7 kap. 27 § KL. I första me- ningen sägs att TSM skall övervaka att konkursförvaltningen bedrivs på ett ändamålsenligt sätt i överensstämmelse med KL och annan författning. TSM skall särskilt se till att avvecklingen av konkursen inte fördröjs i onödan (andra meningen). Dessa bestämmelser har berörts i det föregåen- de. TSM fullgör sina huvuduppgifter genom 1) en fortlöpande kontroll av konkursförvaltningen dels i form av granskning av olika konkurshandling- ar, dels genom muntlig eller skriftlig kontakt med främst förvaltaren, 2) genom att TSM skall yttra sig i olika frågor till domstolen och 3) genom sin servicefunktion. TSM har att ta emot en rad olika konkursdokument för mer eller mind- re formell granskning. Detta regleras i 7 kap. 13 § fjärde och sjätte stycket KL beträffande bouppteckning och bevakningsförteckning, i 7 kap. 15 § KL i fråga om förvaltarberättelse, i 7 kap. 20 § KL såvitt avser halvårsbe- rättelse, i 11 kap. 5 § KL rörande utdelningsförslag och förvaltningsredo- görelse, i 13 kap. 3 § och 5 § KL beträffande slutredovisning och jfr 14 kap. 8 §, 10 §, 12 §, 14 § och 15 § KL beträffande arvodesframställning m.m. från förvaltare m.fl. Nämnas kan också att TSM enligt 7 kap. 13 § femte stycket KL får uppgift om bouppteckning redan inlämnats till tings- rätten, enligt 9 kap. 8 § och 21 § KL att bevaknings- resp. efterbevaknings- förfarande äger rum och enligt 11 kap. 9 § KL att förvaltaren betalat ut medel till borgenärerna. Bestämmelser som anger övriga former för den löpande kontrollen finns främst i 7 kap. 9 § KL som handlar om konkursförvaltarens upplys- ningsskyldighet mot bl.a. TSM och i 7 kap. 10 § KL vilken rör förvalta- rens skyldighet att höra bl.a. TSM i viktigare frågor. Beträffande den sena- re bestämmelsen kan nämnas följande. Skyldigheten att även höra TSM infördes när KL trädde i kraft . hade en motsvarande skyl- dighet ålegat förvaltaren endast i förhållande till särskilt berörda borgenä- rer (se 51 a § ÄKL). Som redovisats ovan i avsnitt 2.2.3 uttalade chefen för i samband med reform att tillsynsorga- net borde ges förutsättningar till insyn redan under konkursens gång för att tillsynen skall få ett mera meningsfullt innehåll. Genom att höra TSM an- gående frågor om t.ex. den fortsatta driften av gäldenärens rörelse och om försäljning av värdefull egendom skulle tillsynsfunktionen bli effektivare och TSM skulle få ett bättre underlag för tillsynen. Förvaltaren skulle även få stöd i sitt arbete genom att ta intryck av skälen för tillsynsorganets ståndpunkt, vilket emellertid inte skulle uppfattas som ett formellt god- kännande av en viss åtgärd. Avsikten var heller inte att ingripa i förvalta- rens självständiga ställning. Bestämmelsen kunde komma att få tillämp- ning särskilt gällande hänsynen till andra intressen än rena borgenärsin- tressen (prop. 1986/87:90 s. 112 f. och 264). Andra sätt som TSM kan utöva löpande kontroll på är att enligt 2 kap. 24 § och 6 kap. 5 § KL besöka edgångssammanträdena, enligt 6 kap. 2 § KL begära upplysningar av gäldenären, enligt 6 kap. 7 § och 11 § KL delta vid domstolsförhandling angående tvångsmedel mot gäldenären och enligt 9 kap. 13 § KL närvara vid förlikningssammanträden. I 7 kap. 18 § andra stycket och 21 § KL föreskrivs att TSM skall få uppgift om kontoförande bank resp. om bankkonto m.m., båda efter av- slutad konkurs. Enligt 7 kap. 22 § KL skall TSM i vissa fall ta hand om gäldenärens räkenskapsmaterial m.m. efter avslutad konkurs. En annan typ av uppgifter för TSM är att myndigheten antingen efter begäran yttrar sig till domstolen eller tar initiativ till olika åtgärder där. I 7 kap. 3 § KL finns bestämmelser om att TSM skall höras i samband med att domstolen utser konkursförvaltare, om fråga uppkommit att i efterhand öka antalet förvaltare eller att dela förvaltningen mellan flera förvaltare. I 7 kap. 5 § KL anges att en förvaltare inte får entledigas utan att TSM hörts. Enligt 7 kap. 6 § andra stycket KL kan domstolen, efter att ha hört TSM, underlåta att utse ny förvaltare sedan en av flera avgått. I 7 kap. 7 § första stycket KL anges att TSM skall höras innan domstolen utser rådgi- vare eller förlikningsman. TSM har därutöver rätt att initiera att flera för- valtare skall utses, att dela förvaltningen mellan flera förvaltare och entle- diga förvaltare (7 kap. 3 § och 5 § KL). TSM skall också beredas tillfälle av domstolen att yttra sig i fråga om tvångsmedel mot gäldenären; TSM har också en rätt att initiera dylika frågor, allt enligt 6 kap. 7 § och 10 § KL. I 14 kap. 8 § KL stadgas att TSM skall yttra sig till domstolen innan denna fastställer arvodet till förvaltaren i konkurs som avslutas med utdel- ning eller efterutdelning enligt 11 kap. 20 § KL. Enligt 14 kap. 10 § KL skall myndigheten vidare höras innan arvode fastställs, om en konkurs avslutas på annat sätt än genom utdelning, t.ex. vid avskrivning enligt 10 kap. 1 § KL. TSM har vidare möjlighet att klandra förvaltarens slutredo- visning enligt 13 kap. 7 § KL liksom att i andra fall överklaga domstolens beslut. I 16 kap. 8 § första stycket 1 – 6 KL anges att TSM får överklaga beslut som rör utseende eller entledigande av förvaltare, antalet förvaltare eller delning av förvaltningen mellan fler förvaltare (1), arvode m.m. till förvaltare (2), tvångsmedel (3), uppdrag som eller arvode till rådgivare eller förlikningsman (4), avslag på förvaltares begäran om att inleda be- vakningsförfarande (5) och avskrivning av konkurs enligt 10 kap. 1 § KL (6). TSM:s serviceinriktade uppgifter följer mera indirekt av 7 kap. 27 § KL genom att myndigheten skall övervaka effektiviteten i förvaltningen. Denna del av TSM:s verksamhet betonas särskilt vid reform (se under 2.3.1). TSM:s självständiga beslutsbefogenheter framgår av 3 kap. 6 § KL, 7 kap. 4 § andra stycket KL och 8 kap. 7 § andra stycket KL. Den först nämnda bestämmelsen reglerar det fallet att det uppkommer oenighet mellan konkursförvaltaren och gäldenären i fråga om den senares benefi- cium. TSM skall i sådana fall fatta beslut i frågan. 7 kap. 4 § andra stycket KL reglerar det fallet att två eller flera förvaltare i samma konkurs inte kan enas rörande åtgärd eller beslut i förvaltningen. Den mening TSM biträder avgör utgången. TSM kan enligt 8 kap. 7 § andra stycket KL i vissa fall ge samtycke till försäljning av lös egendom i vilken borgenär har säkerhet. Regeln avser den situationen att borgenären inte ger samtycke till försälj- ning av egendomen på annat sätt än vid auktion och hans rätt är beroende av försäljningen. Om det är sannolikt att ett högre pris uppnås genom an- nan försäljningsmetod och TSM medger det, kan egendomen säljas på detta sätt. Dessutom kan TSM enligt 10 kap. 4 § KL ge förvaltaren till- stånd att betala ut medel till borgenär efter avskrivning av konkursen på grund av bristande tillgångar och, enligt 11 kap. 21 § KL, dela ut nytill- komna medel efter det att utdelningsförslag upprättats utan att iaktta ett efterutdelningsförfarande. TSM:s roll i lönegarantihanteringen framgår av 19, 21 och 29 – 30 §§ LGL. Enligt 19 § åligger det konkursförvaltaren att sända ett beslut om att lönegarantimedel skall utgå (16 §) eller ett omprövningsbeslut i nämnda hänseende (18 §) till TSM. Enligt 21 § skall TSM pröva en ansökan om lönegaranti beträffande en fordran mot en arbetsgivare som försatts i kon- kurs i annat nordiskt land. I 29 – 30 §§ ges regler om att TSM för statens talan i tvist mellan staten och arbetstagaren om rätt till lönegarantimedel. TSM betjänas av ett diarie- och ärendehanteringssystem, . Op- tima förs som tio lokala databaser och betjänas av en vid RSV IT centralt belägen server. Datainspektionen har i ett beslut (dnr 6100 – 6120 – 94) gett TSM tillstånd att inrätta och föra ett personregister för diarieföring, ärendehantering och framställning av statistik. I diariet registreras beslutet om konkurs och sedan alla handlingar som kommer in från främst kon- kursförvaltarna och handlingar vilka upprättas hos TSM. I systemet finns inlagt ett bevakningssystem för att kontrollera att konkursförvaltarna iakt- tar frister. En anmälan om brottsmisstanke eller näringsförbud från förvalt- aren registreras anonymt. Det går inte i efterhand att från registret få upp- lysning om att sådan anmälan skett i ett visst ärende. Registrering sker också av förvaltarens avslagsbeslut i lönegarantiärenden samt förvaltarnas yrkade och beslutade arvoden. Tjänstemännen vid TSM kan även göra fria handläggningsnoteringar. Statistik kan erhållas ur registret, t.ex. om anta- let inkomna och avslutade konkurser, hur många konkurser en viss förval- tare handlägger för tillfället eller om någon förvaltare är försenad i något avseende. 2.3.5Närmare om konkurstillsynen i praktisk tillämpning En central uppgift för TSM är att tillse att avvecklingstiderna för konkurs- erna hålls nere (7 kap. 27 § KL). RRV har i rapporten vid konkurs (RRV 1994:13) behandlat konkurstiderna, dvs. tiden mellan tingsrättens beslut om konkurs till rättens beslut om att konkursen är avslutad (se , s. 45 f.). Av den undersökning RRV gjort i fem län (, , , och ) avseende konkurser påbörjade efter och avslutade un- der 1990 (för 1991) och , framgår enligt RRV att konkurstiderna blivit allt längre. Stora skillnader föreligger emellertid mellan de olika länen. Orsaken till att konkurstiderna blivit längre är enligt allt fler konkurser i kombination med begränsade förvaltarresurser. Ett tecken på förlängning av tiderna är enligt RRV att den andel konkurser som påbörjas och avslutas under samma eller nästföljande år minskat med i genomsnitt från till för perioden – 1993. Trots att det redan vid edgångssammanträdet funnits förutsättningar att skriva av kon- kursen sedan förvaltarberättelsen kommit in, har så inte alltid skett. I ett urval av konkurser avslutade – har mer än en tredjedel inte avslutats förrän . Enligt rapporten kan fördröj- ningen inte förklaras med t.ex. förekomsten av brottsmisstanke. Ett ytterli- gare tecken på utdragna konkurstider är att de dokument, bl.a. förvaltarbe- 12Registerförfattningsutredningen har i betänkandet Skatt – – Exekution – Normer för behandling av personuppgifter, SOU 1999:105, lagt fram förslag om en lag för behandling av uppgifter i exekutionsväsendets verksamhet. I 2 kap. 22- 28§§ nämnda lagförslag finns bestämmelser rörande Konkurstillsynsdatabasen. Bestämmelserna avser att reglera en samling uppgifter i tillsynsverksamheten och som med hjälp av automatiserad behandling används gemensamt i verksamheten för vissa angivna mål. 13Se avsnitt 2.4.4.1 om vad RRV har iakttagit i fråga om förvaltarresursen, avsnitt 2.5.4.2 om frekvensen av TSM:s erinringar mot begärda arvoden, avsnitt 2.5.4.3 och 2.5.5.3 om arvode och kostnadsersättning i konkurs och avsnitt 4.2.3 om re- formönskemålen i rapporten. rättelsen som förvaltaren skall ge in till TSM kommer in allt . Av figur 2.1 (figur 5 i ) nedan framgår att var av- vecklingstiderna cirka för alla kategorier av konkurser men att tiderna ökat . Enligt rapporten har konkurstiderna ökat med mel- lan fyra och , dvs. med cirka 30 – , men två län visar avsevärt kortare tider. I tabell 2.1 (tabell 7 i ) redovisas ökningen av tiderna fördelade mellan olika konkurser beroende på formen för avslut och sättet för arvodering. Konkurstid, () M å n a d e r (m e d ia n ) Källa: TSM. Konkurstid* för taxekonkurser, avskrivningar över taxa resp utdelnings- konkurser, () 4,8**) 18,0**) 22,5**) Utredningen genomförde /98 en enkät hos landets samtliga TSM. Enkäten och en utförligare sammanställning av svaren bi- fogas (se bilaga 1). I det följande lämnas vissa översiktliga uppgifter om utfallet av enkäten. Undersökningen sammanföll delvis i tiden med regionaliseringsre- formen för exekutionsväsendet (se 2.3.2.1). Enkätsvaren grundar sig där- för främst på förhållandena som gällde före reformen. Under en över- gångsperiod fram till utgången av bedrevs även till- synsverksamhet i . Som redovisats ovan under avsnitt 2.3.2 fanns tillsynsverksamhet även i Linköp- ing () och fram /2000 i (och /99 ). Därtill kommer att förändringar ägt rum inom de olika myndigheterna rörande inriktningen på tillsynsarbetet. Förändringarna avser bl.a. frekvensen av TSM:s yttran- de till tingsrätten vid utseende av konkursförvaltare, vilket har samband med i ämnet 1999 (se avsnitt 2.3.3). Syftet med undersökningen var att kartlägga hur landets TSM fullgör sina uppgifter och vilka skäl som ligger till grund för olika lösningar. En- käten bestod av fem olika avdelningar. Dessa anknöt i stort till den upp- delning av utredningsuppdraget som framgår av de ursprungliga direktiven (Dir. 1997:74), nämligen konkurstillsynens inriktning samt utseende och arvodering av förvaltare. Därutöver besvarade myndigheterna frågor om sin organisation. I redovisningen nedan avses med myndighet även den tillsynsverksam- het TSM i bedrev i , TSM i bedrev i Halm- stad och TSM i bedrev i . Frågorna under avsnittet I i enkäten hade som ändamål att få kännedom om hur de olika myndigheterna är organiserade dels i fråga om personal, dels i fråga om vilka arbetsuppgifter olika personalkategorier utför. Under detta avsnitt redovisas också i vilken utsträckning delegation sker till den kamerala personalen. Under detta avsnitt har inte någon särredovisning skett för län. Nästan alla tillsynsmyndigheter är organiserade så att jurister, ekonomer och kameral personal ombesörjer tillsynen. TSM i har ingen eko- nom men planerar att ersätta en av juristerna med en sådan. I finns även en kronokommissarie. Vid knappt hälften av myndigheterna finns flera jurister än ekonomer. I , , , , och finns lika många ekonomer som jurister för till- synsfunktionen. I planerar man att anställa ytterligare jurister. TSM har en jurist och två ekonomer, varav en är placerad i och en i . Delegation till den kamerala personalen sker vid samtliga myndigheter utom en, om än i olika utsträckning. Två myndigheter, i och , menar att tillsynsuppgifterna främst är ämnade för jurister och ekonomer. TSM i anser dock att kameral personal kan sköta upp- gifter av ekonomisk art. Argumenten i övrigt för att delegation inte sker fullt ut är främst att det på grund av arbetsuppgiftens svårighetsgrad eller bristande erfarenhet eller kompetens hos personalen inte går att delegera. Arbetsuppgifterna har i enkäten indelats i sådana som görs ofta, sällan eller . Av svaren kan man dra den generella slutsatsen att de arbets- uppgifter som tar mest tid av naturliga skäl bl.a. är sådana som TSM har en författningsreglerad skyldighet att utföra. Tyngdpunkten i TSM:s arbete ligger, förutom på att yttra sig till domstol vid utseende och arvodering av förvaltarna, på efterhandsgranskning av olika dokument. Myndigheterna yttrar sig till övervägande del sällan till domstol om annat än att utse en konkursförvaltare (jfr 7 kap. 3 § första stycket KL). Frågor som rör utseende av flera förvaltare, om ökning av antalet förvalta- re, delning av förvaltningen mellan olika förvaltare, om entledigande av förvaltare, om efterträdare till avgången förvaltare samt om utseende av rådgivare och förlikningsman sysslar TSM sällan med. De tre storstads- myndigheterna yttrar sig ibland om entledigande och om efterträdare till avgången förvaltare. Bl.a. TSM i yttrar sig också ibland beträffan- de delning av förvaltningen. Samma myndighet jämte TSM i och tar även ibland initiativ i fråga om att öka antalet förvaltare, dela förvaltningen och entlediga förvaltare. Nästan alla myndigheter uppger att uppgifter som har samband med granskning av bouppteckningar, förvaltar- och halvårsberättelser samt av slutredovisningshandlingar utförs ofta. Samma förhållande gäller om upp- giften att yttra sig till domstolen i samband med utseende av konkursför- valtare samt arvodering av förvaltarna i utdelnings- och avskrivningskon- kurs. Nästan alla yttrar sig också ofta om kostnadsersättning till förvaltare när konkurs avskrivs enligt 10 kap. 1 § KL. Uppgifter i samband med att TSM tagit del av förvaltarens utdelningsförslag och underrättelse från denne om att medel utbetalats till borgenärerna, sysslar samtliga myndig- heter också ofta med. Myndigheterna begär över lag ofta upplysningar enligt 7 kap. 9 § KL och har samråd enligt 7 kap. 10 § KL. Tvångsmedelsfrågor, dvs. yttrande till tingsrätten, initiativ till bruk av tvångsmedel och närvaro vid förhandling i tingsrätten när sådan fråga prö- vas, sysslar de flesta myndigheterna sällan med. TSM i närvarar dock ofta vid förhandling i tingsrätten. Andra uppgifter som myndigheter- na sällan sysslar med är beslut enligt 3 kap. 6 § KL om gäldenärens bene- ficium och enligt 8 kap. 7 § KL om medgivande för förvaltaren att sälja pantsatt lös egendom. Så gott som inga myndigheter brukar närvara vid förlikningssamman- träden. Myndigheterna klandrar också sällan slutredovisningar och avger sällan yttrande till domstol om arvode till rådgivare och förlikningsman. De uppgifter nästan samtliga TSM gör ibland är att fatta beslut om att ge konkursförvaltaren tillstånd att betala ut medel till borgenär enligt 10 kap. 4 § KL och yttra sig till domstol om förskott till förvaltare medan flertalet TSM fattar beslut enligt 11 kap. 21 § KL . TSM i och tillämpar 10 kap. 4 § och 11 kap. 21 § KL ofta. Sist nämnda myndighet yttrar sig också ofta om förskott till förvaltare. Ungefär hälften av TSM brukar besöka edgångssammanträdena . Bl.a. myndigheten i gör det ofta. I och görs det sällan. Vilka olika uppgifter utför resp. personalkategori ? De uppgifter som myndigheterna sysslar med ofta utförs genomgående av juristerna och ekonomerna. Myndigheterna i och (med ) är mera benägna att använda endast jurister. Granskningen av förvaltarberättelserna sköts dock hos flertalet TSM endast av juristerna. Benägenheten att använda även kameral personal är genomgående större beträffande granskning av halvårsberättelser och slutredovisningshand- lingar samt vid yttrande till domstolen om förvaltararvode i avskrivnings- konkurs.