sou · GOB351d2 · 2001-01-01 00:00:00 — För att vinna allmänhetens förtroende bör man dock välja en egen ord- ning som allmänheten kan vända sig till med frågor kring t.ex. kom- petenssparande, förvaltningen av medlen eller utbildningsfrågor. IKS skall förses med uppdrag att ansvara för förvaltningen av indi- viduella sparmedel, enligt de riktlinjer som fastställs av uppdrags- givaren. Dessa riktlinjer skall av omformas så att IKS operativa ledning får tydliga mål och riktlinjer för sin verksamhet. Bland dessa riktlinjer märks främst den finanspolicy som styrelsen skall besluta om, och som bör innehålla åtminstone följande punk- ter: a)Ansvar. Lämpligen är VD för ansvarig för att förvaltningen sköts enligt styrelsens riktlinjer, men denne har rätt att delegera vissa delar av detta ansvar till dels den placeringsansvarige, dels till externa förvaltare. b)Risk. Under denna punkt fastställs hur risk mäts, kontrolleras och utvärderas. Här fastställs också risken i de olika placerings- alternativen. c)Mål med förvaltningen. Vilken avkastning respektive placerings- alternativ bör uppnå, givet den risk som står till förfogande. d)Förvaltningsmodell. Riktlinjer för hur förvaltningen operativt skall bedrivas. e)Användande av externa tjänster. Riktlinjer för hur externa för- valtningstjänster skall handlas upp. f)Risksystem. Här definieras efter vilka principer IKS skall utvär- dera och rapportera finansiella och operativa risker. Tabell 3 ovan ger en bild av påtagliga stordriftsfördelar inom IKS. Tabellen nedan illustrerar kostnadsfördelningen inom IKS. Tabell 4: IKS förvaltningskostnader under vissa år uppdelade på funktion2. Kostnaden uttrycks i procent av det förvaltade kapitalet. Med "IKS kärna" avses organisationens ledning, styrelse, administration, IT och placeringsgrupp. 2 Denna kostnadsuppskattning är endast indikativ. Det bör noteras att de stora kostnadsposterna ligger inom administ- rativa funktioner såsom rapportering till spararna, Internet samt kundtjänst och back office. Syftet med att bygga upp IKS är inte att skapa en komplett kapital- förvaltningsorganisation. I stället är det att skapa en länk mellan sparare och förvaltare så att de förras val förenklas och deras trygg- het förbättras, jämfört med vad de hade kunnat åstadkomma själva. Kostnadseffektivitet är också en stark drivkraft bakom uppsättandet av den nya organisationen. Även om IKS i praktiken endast kommer att fungera som en länk mellan sparare och förvaltare, kommer spararna att betrakta IKS som motpart. Ansvaret för de sparade medlen ligger därför hos IKS och kan inte delegeras vidare. I övrigt bör IKS lägga så många funktioner som möjligt externt, såsom förvaltning, val av förvaltare och utvärdering av dessa, risksystem, allokeringstjänster och konto- system. IKS bör förses med en styrelse bestående framförallt av bransch- erfarna personer men även med representanter från uppdragsgiva- ren. Den operativa ledningen för består av VD och dennes ställ- företrädare. VD är operativt ansvarig och ytterst ansvarig för för- valtningen av spararnas medel. Ställföreträdarens primära ansvars- område är riskkontroll. Båda dessa personer bör vara branscherfarna och helst ha ett förflutet inom fondbolag eller liknande där system med ett stort antal sparare finns i drift. Placeringsgruppen är den mest väsentliga delen inom IKS. Denna grupp ansvarar för utformning av placeringsalternativen samt för val av förvaltare. Vidare ansvarar denna grupp för utvärdering av för- valtare och övriga placeringsrelaterade tjänster som handlats upp externt, t.ex. allokering. Även här rekommenderas att personer med god branschvana anställs, och chefen för gruppen bör ha lång erfa- renhet från liknande uppgifter. består av personer med ansvar för att kanalisera order och frågor från sparare in i kontosystemet, övervaka kontosystemet och sammanställa rapporter till IKS ledning. Det bör noteras att ett standardiserat kontosystem av en typ som redan finns i bruk (läs t.ex. ) handlas upp tillsammans med övriga tjänster från utvald grupp av custodians. Notera även att beroende på vilken extern part som tillhandahåller kontosystemet så kan även ingå i dennes uppdrag. Chefen för är också den person som är ansvarig för IKS relationer med och upphandling av en leverantör av custodytjänster. Kundtjänst består av en grupp vars huvudsakliga ansvar är kommu- nikation med spararna. Frågor och problem relaterade till indivi- duella sparare sammanställs och skickas till back office. Kundtjänst bör även ansvara för marknadskommunikation. Huvuddelen av per- sonalen inom kundtjänst kommer att arbeta direkt med spararna via telefon och Internet. Notera att liksom i fallet så kan Kundtjänst, beroende på vilken extern part som tillhandahåller kontosystemet, ingå i dennes uppdrag. IT består av personer med ansvar är drift, övervakning och förnyelse av IKS tekniska system. De interna tekniska systemen består fram- förallt av system för att sammanställa och övervaka de externa för- valtarnas verksamhet, system för att kunna kommunicera med det kontosystem som drivs externt, IKS hemsida samt de tekniska sys- tem som kundtjänst behöver. IT-avdelningen kommer att behöva handla upp support och specialiserade tjänster externt. SOU 2000:51 Bilaga 3 159 IKS administrativa avdelning består av några få personer som ansvarar för den ekonomiska redovisningen. IKS bör lägga ut ett urval funktioner externt för att dra största möj- liga nytta av existerande kompetens. De viktigaste externa kompe- tenserna är förvaltning av kapital, val, utvärdering och övervakning av förvaltare, custodytjänster, kontohantering, design av risksystem samt rådgivning i form av tillgångsallokering. Samtliga dessa funk- tioner är högt specialiserade och behäftade med sådana stordrifts- fördelar att det är lämpligt att köpa dem externt snarare än att bygga upp dem internt. Målet för IKS är att samarbeta med en optimal grupp av förvaltare. Denna grupp förändras kontinuerligt och är så stor att effekten av enskilda förvaltare inte slår igenom för mycket på förvaltnings- resultatet. Vilka dessa förvaltare är bestäms genom en offentlig upphand- ling där IKS tar assistans av någon eller några av de företag som specialiserat sig på just processen att utvärdera förvaltare. De olika placeringsalternativ som definierats kommer av IKS att konkretiseras i form av önskade egenskaper såsom placeringshori- sont, tillåtna tillgångsslag, normalallokering och tillåtna avvikelser från riktmärkesindex. Denna sammanställning av hur sparmedlen skall förvaltas är grunden för de uppdrag som respektive förvaltare får. IKS kommer med denna teknik att ansvara för exakt hur förvalt- ningen av de sparade medlen skall gå till, men inte på egen hand förvalta kapitalet. Den faktiska förvaltningen sköts i stället av de utvalda förvaltarna. På dessa förvaltare ställer också IKS kravet att de kontinuerligt skall rapportera sitt förvaltningsresultat och vilka placeringar de gjort. De exakta principerna för denna rapportering, liksom delar av det faktiska arbetet med att kontinuerligt följa för- valtningen, utarbetas i samband med en extern konsult. Uppföljning och övervakning av den risk som förvaltarna tar i sin förvaltning är en av de mest väsentliga delarna i den övervak- ning som kommenterats ovan. IKS kommer att ha ett eget internt system i vilket de olika förvaltarnas placeringar läggs in, efter de rapporter som fås för att kontrollera de rapporterade riskerna. Eventuella avvikelser rapporteras enligt de principer som satts upp för organisationen, och berörd förvaltare kontaktas för diskussion och åtgärd. och övervakning av förvaltare Principen för upphandlingen är att IKS tillsammans med en konsult sammanställer en kravspecifikation på förvaltarnas egenskaper. Därefter ges konsulten i uppdrag att presentera ett mindre antal av de mest lämpade förvaltarna för det uppdrag som definierats, i och med konkretiseringen av placeringsalternativen. Bland dessa krav märks bland annat historisk riskjusterad avkastning, men stor tyngd läggs även vid kvalitativa aspekter såsom investeringsprocess, stor- lek och ledande personer. IKS väljer sedan en eller flera förvaltare att förhandla med, där ett av grundkraven är att förvaltarna skall vara beredda att förvalta kapitalet på det sätt som IKS anger. IKS kommer också att behöva assistans med att sätta upp ett system för kontinuerlig övervakning och utvärdering av externa förvaltare. I samband med detta sätter IKS upp riktlinjer för hur de valda förvaltarna skall hanteras. Med detta menas de krav de utvalda förvaltarna kontinuerligt måste leva upp till för att få fortsatt förtroende. Den kontinuerliga utvärde- ringen av förvaltarna är ett viktigt element för att säkerställa kvali- teten i förvaltningen. En effekt av detta är att förvaltare kan komma att bytas ut om det skulle visa sig att de antingen inte lever upp till de krav som ställts, eller om en utvärdering visar att andra förvaltare skulle kunna åstadkomma ett bättre resultat. Flödeshanteringen i systemet, s.k. custodytjänster, sköts sannolikt av mer än en extern part. Dessa har en central roll i systemet då allt individuellt kapital slussas via dem innan det överförs till respektive förvaltare. Funktionen är viktig av flera skäl, främst för att få en effektiv hantering av alla individuella flöden men även för att på ett enkelt sätt kunna spåra och hantera felaktigheter i kontotransaktio- ner. IKS kommer att välja leverantörer av custodytjänster för , vilket innebär att även om förvaltare byts ut, eller flera läggs till, påverkar inte detta de individuella spararna eller deras banker. Detta gör också att leverantörerna av custodytjänster är lämpade att sköta kontosystemet i vilket som spararnas medel bokförs. Detta system är en vital del av förvaltningsorganisationen och det kan även övervägas om det skall hanteras internt. Det är dock behäftat med stora investeringar och ett betydande arbete, varför det finns uppenbara fördelar med att köpa in sig i ett fungerande system. De custodytjänster IKS skall handla upp skall hantera följande: a)Ta emot sparmedel från respektive individs egen bank. b)Överföra de sparade medlen till respektive förvaltare i enlighet med vilka placeringsalternativ som kunden valt. c)Upprätta konton för varje individ som sparar i systemet och stämma av dessa med de flöden som skapats. d)Rapportera sammanställda data till IKS. e)Vid uttag som skall betalas till enskilda individer och vid ompla- ceringar, ta emot instruktioner från IKS angående vilka trans- aktioner som skall utföras och vidarebefordra dessa i aggregerad form till respektive förvaltare. f)Ta emot uttagna eller omdisponerade medel från förvaltare och överföra dem till respektive individ enligt de instruktioner man mottagit. Skälet till att det här diskuteras utifrån förutsättningen att IKS skall ha en grupp av leverantörer är att tjänsterna är lämpade att dela upp. En normal custodian hanterar normalt relationen mellan institutio- nella kunder och deras förvaltare och flertalet av de banker som till- handahåller denna tjänst har inte kontoadministration för miljontals individer i sitt utbud. Målet för IKS bör därför vara att söka sam- arbeta även med en part som redan har ett heltäckande system för att acceptera individuella betalningar från miljoner sparare och som har ett system för att bokföra dessa. När denna part har accepterat be- talningarna sätts de in på ett konto hos en normal custodian som då har att hantera en kund och en mindre grupp av förvaltare. Det finns flera tänkbara leverantörer av båda typerna av tjänst. Till exempel kan , Riksgälds- kontoret, och en välkänd internationell bank hantera konton, bokfö- ring och flöden. Den standardiserade custodytjänsten kan vem som helst av ett stort antal banker hantera. IKS egen roll i denna kedja blir att ansvara för kundtjänsten, d.v.s. ta emot instruktioner från enskilda sparare per telefon eller över Internet samt ta emot förfrågningar, rättelser och liknande. När dessa är emottagna och inlagda i ett ordersystem skickas de till back office som hanterar alla praktiska frågor rörande IKS-konton. Huvuddelen av alla transaktionsinstruktioner skall länkas automa- tiskt till det kontosystem den utsedda custodygruppen tillhanda- håller, framförallt via Internet, men en del frågor rörande framförallt felaktigheter och annat kommer att behöva hantering. Detta sköts då av IKS back office som skall kunna arbeta direkt mot kon- tosystemet. Notera att, som tidigare nämnt, det kan bli fråga om att handla upp hela kundtjänsten av en extern part. Flera av de stora revisionsbolagen arbetar med att implemen- tera riskhanteringssystem i finansiella organisationer. En väsentlig del är att certifiera organisationer enligt olika standarder, t.ex. IKS kommer att ha intern kompetens på området. Extern design och granskning av detta centrala område torde fungera som en kvalitetsstämpel. Av det skälet bör IKS redan från början anpassa organisationen och dess arbetssätt, enligt riktlinjer och råd utfärdade av en välrenommerad extern part som kontinuerligt granskar organi- sationen. IKS bär det fulla ansvaret för de sparade medlen. Därmed måste ett strikt system för uppföljning och rapportering av gjorda placeringar och dessas risker finnas på plats. I detta system ingår att följa upp samtliga externt upphandlade funktioner och förändra sammansätt- ningen av de externa uppdragstagarna om så är lämpligt. IKS kommer att lägga ut väldefinierade förvaltningsuppdrag på en utvald grupp av externa förvaltare. Varje förvaltare får ett specifikt uppdrag i vilket det också ingår ett rapporteringssystem. som skall rapporteras märks inte endast hur det förvaltade kapitalet placeras och de risker som tagits i förhållande till det uppdrag man fått utan även faktorer relaterade till förvaltningsorganisationen som sådan. I uppdraget till de externa förvaltarna ingår att kontinuerligt rapportera bland annat: a)Hur kapitalet är placerat, med angivande av avvikelser från den erhållna normalallokeringen. b)Vilken risk som tagits, såväl i absoluta tal som relativt normal- allokeringen. c)Resultat av de gjorda placeringarna, med angivande av avvikel- ser från normalallokeringen och en analys av vad dessa beror på. d)Förändringar i förvaltningsorganisationen, t.ex. personalomsätt- ning, övergripande förvaltningsresultat, riskavvikelser när det gäller de uppdrag man fått. Syftet med rapportering är dels att skapa förutsättningar för IKS att övervaka placeringen av sparmedlen i detalj och analysera hur dessa utvecklas gentemot valt riktmärke, dels att skapa förutsättningar för att utvärdera olika förvaltare. Detta är väsentligt då IKS måste kunna flytta medel från en förvaltare till en annan om det visar sig att kapitalet inte hanteras på det överenskomna sättet eller om det finns anledning att anta att faktorer som legat till grund för valet av förvaltare förändrats. En stor del av arbetet med att analysera förvaltningsresultat och förvaltare kommer att handlas upp av externa organisationer. De utvalda leverantörerna av custodytjänster som kommer att finns i systemet har en nyckelroll i organisationen, i och med att dessa hanterar samtliga flöden mellan sparare och förvaltare och även det kontosystem i vilket de enskilda spararnas tillgångar bokförs. Utvärderingen av denna tjänst är mycket komplex och kommer till stor del att göras på kvalitativa grunder. Generellt kommer IKS att vara mer beroende av sina leverantörer av custodytjänster än av någon enskild förvaltare eftersom processen att byta till en annan är mycket komplex. Den mest centrala och svårersättliga är dock den part som tar emot de individuella betalningarna och sköter konto- systemet. Ett byte av denna leverantör skulle innefatta bland annat transferering av hela kontosystemets innehåll. Detta innebär dock inte att dessa leverantörers uppdrag inte kon- tinuerligt skall utvärderas. Bland de faktorer som skall övervakas märks främst att uppdraget utförs med den noggrannhet som speci- ficerats i uppdragsavtalet. Detta mäts som antalet transaktioner som utförts korrekt (med avseende och att det transfererade kapitalet förts till rätt motpart) i förhållande till det totala antalet transaktioner. Ytterligare faktorer som skall utvärderas är de värde- beräkningar som utförs, kvaliteten när det gäller rapportering och de tjänster som levereras gentemot IKS. De senare är mycket viktiga då IKS back office måste kunna arbeta direkt mot det kontosystem som förs för att kunna hantera flöden, rätta till felaktigheter och skaffa underlag för rapportering. Ett flertal externa konsulter kommer att användas, bl.a. för val och utvärdering av förvaltare, för upprättande av allokering av tillgångar och för de risksystem som implementerats internt inom IKS. Utvär- deringen av dessa tjänster är även den mycket komplex och kommer i stor utsträckning att baseras på kvalitativa faktorer. Granskningen kommer att utföras regelbundet och sannolikt använder man sig av en oberoende extern part för detta arbete. Utvärdering av den som ansvarar för valet av förvaltare blir delvis en kostnadsfråga och del- vis en utvärdering av de rekommendationer som utfärdats. Utvärde- ring av risksystem blir i hög utsträckning en fråga om att jämföra med den branschstandard som finns. Den kanske mest komplexa tjänsten att utvärdera är den som avser val av tillgångsallokering. Denna är svår att utvärdera delvis därför att resultatet av de alloke- ringar som används inte går att utvärdera på kort sikt, det skall egentligen utvärderas över hela placeringshorisonten, delvis därför att det inte finns någon objektiv sanning att hålla sig till. De långsiktiga allokeringar som väljs baseras dels på de risk- modeller som används, dels på teorier om optimering av avkastning relativt risk, men även på en modell över hur tillgångspriserna kommer att utvecklas över tiden. Detta innebär att en utvärdering av denna tjänst kommer att baseras både på rent kvalitativa faktorer såsom hur samarbetet fungerar och vad som levereras, och på branschjämförelser. Oberoende av externa parter måste IKS få möj- lighet att regelmässigt gå igenom det arbete som görs och göra en egen bedömning av kvaliteten i den tjänst som levererats. Rapporteringssystemet kommer att bli omfattande. Såväl uppdrags- givarna som de enskilda spararna skall ha tillgång till kontinuerlig rapportering av förvaltningsresultatet. Här rekommenderas att IKS ansluter sig till branschstandard avseende rapportering till spararna med tillägget att resultatet av placeringarna skall rapporteras såväl före som efter förvaltningskostnader. Spararna måste kunna skapa sig en exakt bild av förvaltningsresultatet och hur detta har åstad- kommits. Detta gäller även uppdragsgivarna. Avseende teknik och frekvens kan det konstateras att utskick av brev är en mycket kostsam form för rapportering varför detta sätt bör användas endast vid års- och halvårsrapporter. I stället bör man fokusera på att göra informationen tillgänglig via Internet. Här skall varje individ kunna följa sitt sparande och få rapporter i stort sett i realtid. NoB - Banks Kapitalforvaltning inrättade i () en separat organisation för kapitalförvaltning. Verksamheten ansva- rar för förvaltning av petroleumfond, på uppdrag av , och petroleumförsäkringsfond på uppdrag av Olje- och . NoB förvaltar dessutom den del av Banks valutareserv som inte används för att hantera bankens kortfristiga likviditetsbehov. Ansvarig för rap- porterar direkt till centralbankchefen. Målsättningen är att uppnå maximal avkastning i förhållande till det riskmandat man fått från sina uppdragsgivare. är uppdelad i tre enheter med ansvar för den operativa förvaltningen. Enheterna är: aktiehandel, räntebärande handel och taktisk tillgångsallokering. Den sistnämnda arbetar med att allokera fondernas tillgångar mellan stora tillgångs- klasser och större marknader. Internt bedriver avdelningen i varierande utsträckning förvalt- ning som man övervakar samtliga passiva och aktiva externa förvaltare. består även av två enheter med ansvar för back office och ekonomi samt för mätning och utvärdering av avkastning och risk. En separat avdelning i banken är ansvarig för internkontroll av de fem operativa enheterna och har dessutom ansvar för att tillse att förvaltningen bedrivs innanför de riktlinjer som deras huvudman lägger fast. har två supportfunktioner, en enhet med ansvar för IT och en enhet med ansvar för administration. IPS – Individuellt Pensionssparande Pensionssparande är ett långsiktigt sparande med avsikt att ekono- miskt trygga ålderdomen. Pensionssparande med rätt till skatte- avdrag kan ske i traditionell pensionsförsäkring, i fondförsäkring (unit-link) eller , 1994 i individuellt pensionssparande (IPS). Det är endast pensionssparinstitut, d.v.s. företag som av Finans- inspektionen fått tillstånd att driva pensionssparrörelse, som får erbjuda privatpersoner pensionssparande i form av IPS. Pensions- sparrörelse kan bedrivas av banker, värdepappersbolag, företag som har tillstånd att bedriva värdepappersrörelse och utländska värde- pappersföretag med filial i . Sparandet skall grundas på ett skriftligt avtal. I avtalet skall anges spartiden, tidpunkten då utbetalningarna skall börja och det antal år utbetalningarna skall ske. Vanligtvis består avtalet av dels allmänna villkor dels en individuell del. Villkor som inte tagits in i avtalet kan inte göras gällande mot kontoinnehavaren. För varje pensionssparavtal skall pensionssparinsitutet föra ett pensionsspar- konto. skall till spararen redovisa pen- sionssparkontots ingående och utgående värde samt ange samtliga transaktioner . Sparandet kan kunden placera på följande sätt: a)Inlåning på bankkonto i svensk eller utländsk bank. b)I svenska eller utländska värdepappersfonder. c)I enskilda svenska eller utländska aktier som är noterade vid en börs eller auktoriserad marknadsplats, eller som i utlandet är föremål för handel på reglerad marknad som är öppen för all- mänheten. Sparandet i aktier och fondandelar måste alltid ske genom kontant- insättningar dvs. det går inte att lyfta in ett befintligt fondsparande eller en aktieportfölj i pensionssparandet. Spararen kan när som helst eller utbetalnings- tiden omplacera hela eller delar av behållningen på pensionsspar- kontot. Med omplacering menas att spararen kan flytta kapital mel- lan olika underliggande konton inom ett och samma pensionsspar- konto t. ex flytta kapital från en fond till ett sparkonto. dessutom byta pensionssparinstitut under spar- eller utbetalnings- perioden. En nyhet i det nya allmänna pensionssystemet är premiepensionen i vilket individen själv har möjlighet att välja hur delar av pensions- avgiften ska förvaltas. En ny statlig myndighet, Premiepensions- myndigheten (PPM) skall sköta administrationen av premiepen- sionen. PPM har också till uppgift att informera pensionssparare om premiepensionssystemets olika delar. Totalt av lön och andra skattepliktiga ersättningar avsätts till premiepension. De pengar som avsatts i premiepensions- systemet kommer respektive individ att få placera i värdepappers- fonder som man själv väljer. De fonder som står till buds är de som ansökt om att få delta i systemet efter de kriterier PPM har upp- rättat. Första gången man kan göra ett fondval är . Indivi- den kan då välja upp till fem fonder och värdeutvecklingen i fon- derna bestämmer sedan hur stor premiepensionen blir. Om man inte är nöjd med sitt val kommer man på ett enkelt sätt kunna byta fon- der regelbundet. Jämförelse mellan IKS och de tre studerade organisa- tionerna med avseende på olika funktioner. Kapital (mdr kronor) 3Kostnaden är ett genomsnitt beräknad på de IPS fonder som erbjuds av . 4Kostnaden är ett genomsnitt beräknat på de 509 fonder PPM har listat . Det är svårt eller kanske omöjligt att jämföra ovan förvaltnings- alternativ och organisationsformer.