sou · GOB328d3 · 2001-01-01 00:00:00 — Det gäller såväl den kommunala utbildningen för vuxna och studieförbunden – där ändock kursupp- byggnad/ämnestema gett viss frihet – som i ännu högre grad folkhög- skolorna, där linjeuppbyggnaden kvarstår och motiveras av pedagogiska och sociala skäl. Under år har detta sätt att organisera ut- bildning omprövats. Människors möjligheter att läsa på tider som bäst passar dem – koncentrerat i en kurs eller tvärtom utsträckt , hemma med hjälp av dator och IT-stöd eller i annan distansform, på icke-skoltid med handledning etc. – har ökat kraftfullt. I kapitel 14, där kommittén närmare behandlat vuxenpedagogik och flexibelt lärande, har detta ytterligare utvecklats. har också sett en hel provkarta på individuella utbildningar och möjligheter till flexibelt lärande. Utbildningar anpassas till de studerandes möjligheter, vilket är synnerligen lovvärt. I den individuella studieplanen läggs grunden till individuella studiegångar. Kommitténs förslag till en storskalig satsning på utvecklingen av webbaserade kurser sk givetvis också ses i detta sammanhang. Även på detta område kommer förslag när det gäller forskning, utveckling, informations- och kunskapsspridning samt erfarenhetsåterföring tillsammans med förslagen om utbildning och kompetensutveckling för vuxenutbildare att ge viktiga impulser till vidareutveckling. Stöd – särskilt stöd har föreslagit att rätten till studiehandledning och stödundervisning för studerande i utbildning för vuxna regleras i den aktuella förordningen. Med studiehandledning menar dels infor- mation om undervisningens innehåll och uppläggning före studiernas början, dels handledning av vuxna som studerar en eller flera kurser på egen hand. Stödundervisning syftar enligt kommitténs uppfattning till att motverka studiemisslyckanden och studieavbrott. Vuxna kan ha svå- righeter att exempelvis regelbundet delta i undervisningen. Stödunder- visning kan sättas in som en hjälp för deltagare som varit frånvarande från undervisning. Stödundervisning kan också användas för att ge viss förberedande undervisning till studieovana vuxna, liksom för att ge dem extra stöd under studiernas gång. Det saknas en aktör som kan erbjuda specialpeda- gogiskt stöd till vuxenutbildningen. Kommittén föreslår i kapitel 13, att vuxenutbildningens huvudmän bör få tillgång till den statliga special- pedagogiska stödorganisationen. Utvärdering och kvalitetssäkring på lokal nivå Utvärderingsverksamheten i kommunerna är omfattande. Mycket ar- bete läggs också ner på att kvalitetssäkra kursutbud och kursanordnare. anser att dessa verksamheten bör stöttas av den för utvärdering och kvalitetssäkring som kommittén föreslagit i kapitel 15. Kommittén slår avslutningsvis fast än en gång att en för livslångt lärande väl fungerande kommun minst måste kännetecknas av en kedja som kan beskrivas på följande sätt: -Uppsökande verksamhet – rekrytering. -– individuella studieplaner – fördjupade individuella studieplaner. -Samarbetet med olika utbildningsanordnare, med näringsliv och statliga/kommunala förvaltningar om frågor rörande kursutbud. -Flexibelt lärande – individuella studiegångar. -Stöd – särskilt stöd. -Utvärdering och kvalitetssäkring på lokal nivå. 17Kunskapslyftskommitténs förslag, kostnadskonsekvenser samt reformens genomförande förslag tar sin utgångspunkt i utökade rättig- heter och möjligheter för individerna att studera upp till och med gym- nasial nivå. vill satsa på kvalitet i Kunskapsbygget och på infrastrukturen för hela det livslånga lärandet. Rättigheterna inkluderar inte bara tillgång till utbildning utan även rätt till ett brett utbildningsutbud, flexibelt lärande, vägledning, validering och individuella studieplaner. Till de förslag som bidrar till kvaliteten i infrastrukturen för det livslånga lärandet och bemötandet av individer i behov av stöd hör föl- jande. Årliga statsfinansiella kostnader för kva- litetshöjande förslag i den ordning de presenterats i respektive kapitel: Särvuxreform (kapitel 9) Studiehandledning och stöd (kapitel 9) Särskilda insatser för studerande med funktionshinder (kapitel 13) Utveckling av webbaserade kurser (kapitel 14) (totalt 500 miljoner ) Forskning om livslångt lärande (kapitel 14) (totalt 162 miljoner ) Information-kunskapsspridning (kapitel 14) Beredning för livslångt lärande (kapitel 15) Projekt validering (kapitel 15) (totalt 15 miljoner ) Temporära främjandeinsatser (kapitel 15) Årliga statsfinansiella kostnader för förslag när det gäller utbildningsplatser och studiestöd: När regeringen fattade beslut om innebar det nya förutsättningar för . I enlighet med kom- mitténs tilläggsdirektiv (dir. 1996:71) skulle kommittén -följa den femåriga vuxenutbildningssatsningen – som en grund för sina slutsatser och förslag om framtida vuxenutbildning, om en re- formering av vuxenutbildningen som avlöser den särskilda vuxen- utbildningssatsningen. -ha ett samordningsansvar för utvärderingen av vuxenutbildnings- satsningen. Uppdraget skulle i sin helhet vara slutfört för att kunna ligga till grund för överväganden om de förändringar som behövs för att den femåriga satsningen skall kunna leda till en reformerad vux- enutbildning. Som bakgrund till kommitténs tilläggsdirektiv redovisade regeringen sin avsikt att i den ekonomiska vårpropositionen 1996 föreslå en större varaktig vuxenutbildningssatsning. Regeringen preciserade närmare sin syn på utformningen av den särskilda vuxenutbildningssatsningen i proposition 1995/96:222. Satsningen skulle bidra till att utveckla nya former för att möta vuxnas utbildningsbehov och därmed efter femårsperioden kunna avlösas av ett nytt vuxenutbildningssystem. biföll regeringens förslag om en vuxenutbildningssatsning (bet. 1995/96, rskr. 9 ändrat till (Regeringsbeslut U 1999/3858/V) Regeringen har i sin skrivelse, Samverkan, ansvar och utveckling. Utvecklingsplan för förskola, skola och vuxenutbildning (1998/99:121) förtydligat förutsättningarna för satsningen på . Utgångspunkten i de propositioner som låg till grund för regeringens satsning på vuxenutbildning – den ekonomiska vårpropositionen 1996 (prop. 1995/96:150) och i den s.k. Sysselsättningspropositionen (prop. 1995/96:222) – var att de tillfälliga insatser som genomförts –1996 skulle ersättas av en varaktig utbyggnad av den reguljära vux- enutbildningen. Besluten innebar en kraftig omfördelning av statens re- surser i syfte att långsiktigt förstärka utbildningsnivån och höja kompe- i stället för att erbjuda kontant stöd och tillfälliga insatser för ar- betslösa. /01 finns medel avsatta för platserna i motsvarande och för det särskilda utbildnings- bidraget, UBS, motsvarande , sammanlagt att jämföra med kommitténs förslag på . förslag ligger således i linje med den aktuella medelstilldelningen. förslag kan inte betraktas isolerade. Kom- mitténs förslag till en reformerad vuxenutbildning är i huvudsak kon- centrerade till kärnområden – fortsätt- ningen på och det därtill hörande studiestödet UBS. Vid sidan av pågår andra försöksverksamheter, har utredningar tillsatts och beslut fattats som kommer att påverka vuxnas möjligheter att delta i det livslånga lärandet. Till de exempel som gavs i kapitel 5 hör: -försöksverksamheten med KY, kvalificerad yrkesutbildning på eftergymnasial nivå -den av beslutade studiestödsreformen -utredningen om vägledning -utredningen om validering inklusive de tre försöksprojekt som ingår i den utredningen -förberedelserna för en lärarutbildningsreform -nya Mål 3 programmet som ska utveckla lärandet i arbetslivet och ge möjligheter till kompetensutveckling både för anställda och ar- betslösa -individuell kompetensutveckling i arbetslivet där pengar redan avsatts i regeringens budget men en utredning fått i uppdrag att närmare precisera på vilket sätt dessa pengar ska användas -infrastrukturprogrammet för bredbandskommunikation. Till detta kommer att alla gymnasieprogram har blivit treåriga och tillbaka håller högskolan på att byggas ut. Dessutom pågår arbetet med de regionala tillväxtavtalen och de regionala kompetensråden. som alla dessa aktiviteter är uttryck för ett brett intresse för det livslånga lärandet visar de också på ett behov av att knyta ihop de olika delarna till en helhet. har beaktat alla dessa initiativ och aktiviteter och har för det första sökt skaffa sig ett helhetsperspektiv på såväl den internationella som den inhemska ut- vecklingen. För det andra har kommittén lagt vissa förslag som i princip täcker in hela området livslångt lärande. Det gäller framför allt målstyrningen och den statliga myndighetsorganisationen. För det tredje har kommittén utformat sina förslag till fortsättning på Kun- skapslyftsprojektet och studiestödet UBS på ett sådant sätt att de ska passa in i en större helhet. För det fjärde framför Kunskapslyftskom- mittén synpunkter på vad som enligt kommittén behöver göras på vissa av dessa angränsande områden för att få till stånd en sammanhängande strategi för livslångt lärande. Dessa utblickar mot andra områden handlar bl.a. om ungdomsutbildningen, arbetsmarknadsutbildningen, högskolan, lärandet i arbetslivet, kulturen, demokratin och den allmänna samhällsutvecklingen. anser att reformeringen av vuxenutbildningen och övergången till livslångt lärande inte kan ske i ett enda steg. Med utgångspunkt kommer förändringstakten att variera mellan olika områden. Dessutom måste man var beredd på att justera tidspla - nerna och att göra omprövningar allt eftersom utvecklingen fortskrider. Även Kunskapslyftskommitténs förslag måste ses i olika tidsper- spektiv. När det gäller införandet av rätt till studier på gymnasial nivå och överföringen av huvudansvaret för denna utbildning till kommunerna har föreslaget en övergångsperiod på högst . Övergångsperioden behövs för att växla över från till det nya Kunskapsbygget med det regelverk och de volymer som det kan bli frågan i det . Den av kommittén föreslagna långsiktiga volymen när det gäller tillgång till utbildningsplatser och studiestöd i Kunskapsbygget kan sedan komma att vara tillämplig . Avstämningar och kontrollstationer bör dock redan från början läggas i reformen både och tiden därefter. Många faktorer kan påverka behovet av vuxenutbildning upp t.o.m. gymnasienivå : ungdomsskolans utveckling, invandringen, konjunktursvängningar, genombrott för flexibelt lärande/distansutbildning etc. Satsningarna på utbildningsområdets infrastruktur är av en annan karaktär. De kommer förmodligen inte att behöva omprövas. Däremot kommer de att behöva vidareutvecklas i takt med att nya forskningsresultat tillkommer, utvärderingar sprids och erfarenhetsut- bytet ökar. Validering, vägledning, flexibelt lärande/distansutbildning och kvalitetssäkring kan förutsättas bli viktiga utvecklingsområden för det livslånga lärandet i en globaliserad värld. Hur skapa förändring – dialog och samverkan ser det som mycket viktigt att vuxenutbildning och livslångt lärande liksom de förändrade behov av lärande och kompetensutveckling som växer fram i samhället diskuteras i vida kret- sar. En dylik bred förankring av dessa frågor är nödvändig dels för att individerna själva ska kunna orientera sig i en föränderlig omvärld dels för att de ska kunna delta i det politiska beslutsfattandet. Inom de när- maste åren kommer viktiga avgöranden att behöva tas i olika utbild- ningsfrågor. Politiken kan inte utvecklas på ett kraftfullt sätt utan en allmän uppslutning kring tankarna om det livslånga lärandet. Denna breda diskussion måste också omfatta alla de utredare, pro- jektledare och andra intressenter – inte minst arbetsmarknadens parter – som på olika sätt bidrar till att utveckla det livslånga lärandet i . Det är viktigt att de också ser det livslånga lärandet som en helhet framför sig då de utarbetar sina projekt och sina förslag till nya politiska beslut. Detta är särskilt viktigt i ett inledande skede då det inte finns några formella strukturer som har till uppgift att bevaka helheten. har försökt föra ut sina analyser och över- väganden till en bred krets aktörer inom utbildningsområdet. Förhopp- ningen är att de sedan i sin tur ska gå vidare i sina organisationer, ut till medlemmarna och andra kontaktpersoner. Ett intressant initiativ som lanserat är vuxenutbildningskampanjerna Kunskapsveckan som ska gå av stapeln respektive . Avsikten är att det lokala utbudet av kurser och möjligheter till livslångt lärande ska visas upp och väcka intresse. mittén skulle gärna se att detta initiativ fick fler efterföljare och att effekterna kunde sprida sig i allt vidare kretsar. Det är också förhoppning att de förslag som kommittén lagt till nationell och lokal dialog mellan statliga och lokala företrädare och andra intressenter ska stimulera till diskussion och överenskommelser om förutsättningarna för livslångt lärande. Reservationer och särskilda yttranden Reservation av ledamoten () Inom ramen för har fackliga organisationer er- hållit ersättning från staten för att bedriva uppsökande verksamhet för att i första hand motivera lågutbildade att delta i . Enligt kommitténs förslag skall kommunerna ha ansvaret för att det finns en fungerande lokal infrastruktur för livslångt lärande. Till en sådan infrastruktur räknas bl.a. vägledning, validering och individuella studieplaner. Jag ser som helt naturligt att kommunerna även fullt ut ansvarar för uppsökande verksamhet, som också är en viktig del i infrastrukturen. På så sätt kan man på den lokala nivån finna den arbetsmodell och de samarbetspartners som fungerar bäst i den egna kommunen. De ekonomiska resurser som under gått till fackliga organisationer bör, efter att projektet genomförts, överföras till kommunerna genom det generella bidrags- och utjämningssystemet Reservation av ledamoten () och ledamoten () Vi anser att all vuxenutbildning som betänkandet föreslår efter Kun- skapslyftet skall upphandlas. Utgångspunkten skall vara mångfald och kvalitet. Det är också viktigt att det sker en kontinuerlig utvärdering som visar att dessa krav tillgodoses. Vi anser också att denna satsning på gymnasial vuxenutbildning inom ramen för livslångt lärande inte får inkräkta på och gymnasieskolans resurser, eftersom det inte kan vara acceptabelt med besparingar inom den obligatoriska skolan för att genomföra den nya satsningen på vuxenutbildning. Reservation av ledamoten () Statskontoret har på uppdrag av kommittén diskuterat olika finansieringsmodeller för den kommunala vuxenutbildningen för tiden efter . Kommitténs majoritet har beslutat att föreslå det alternativ som innebär att staten tillför medel till det generella statsbidraget och utjämningssystemet. Jag hade istället föredragit det alternativ, som omfattar införandet av en nationell skolpeng och ett personligt utbildningskonto för att ge individen större valfrihet. Statskontoret konstaterar också att detta system förväntas leda till ett effektivare resursutnyttjande. Det framgår vidare att frågan om personlig skolpeng eller utbild- ningskonto nu är aktuell i olika sammanhang och ska prövas i samband med lärande i arbetslivet. När ett nytt vuxenutbildningsprojekt avlöser tycker jag att det hade varit lämpligt att pröva ett system med skolpeng/utbildningskonto som både lägger ett större ansvar på individen och ger henne/honom större valfrihet. Jag anser inte att majoritetens förslag att införa ytter- ligare en bidragsnivå för studier på grundläggande nivå där hela studie - stödet utgörs av bidrag är att rekommendera. Det behövs i alla bidrags- system en viss egen insats som stimulans och för att nå ett någorlunda rättvist system. syn på finansieringen inom området Livslångt lärande, vilken senast redovisades på en konferens med , är att finansieringen bör komma från tre håll, den offentliga sektorn, företagen och sist men inte minst från individen själv. Jag delar uppfattning. Om man erhåller en högre utbildningspremie än vad som gäller i ges den studerande också möjlighet att senare kompensera egna kostnader för utbildningen. Reservation av ledamoten (Fp) arbete har resulterat i ett betänkande som ger förslag till hur vuxenutbildningen kan utvecklas. Jag delar kommitténs positiva huvudbudskap att alla människor ska ha reell möjlighet att ge- nomgå en grundläggande utbildning upp till och med gymnasienivå, även om de inte skaffat sig denna utbildning i ungdomen. Denna rätt till vad kallar en gymnasiebank har vi liberaler länge arbetat för. Likaså instämmer jag i kommitténs idéer om att kompetensutveckling i arbetslivet måste stärkas. Däremot finns det en del andra beskrivningar och förslag till lö sningar som jag betraktar som olyckliga. Kommittén föreslår statliga övergripande mål för all vuxenutbildning utom för arbetsmarknadsutbildningen. Sådana gemen- samma mål riskerar att antingen bli urvattnade och ointressanta eller att leda till en hämmande centralstyrning av olika utbildningar för vuxna. Den mångfald och frihet som folkbildningen utvecklat kan komma att hotas genom att dessa mål blir alltför styrande. Jag anser det också märkligt att kommittén föreslår målbeskrivningar för högskolan, med tanke på att kommittén inte ägnat särskilt mycket tid att diskutera högskoleutbildningar. Därför reserverar jag mig till förmån för mitt yrkande att kommittén endast ska föreslå mål för den kommunala vuxenutbildningen. Det finns andra inslag av detaljstyrningar som jag anser kommer i konflikt med kvaliteten. Kommittén föreslår att den kommu- nala vuxenutbildningen ska vara skyldig att ta emot elever (beroende på typ av kurs). En sådan detaljreglerad skyl- dighet innebär att kvaliteten på utbildningen kan bli lidande. En utbild- ningsanordnare måste ha möjlighet att planera långsiktigt. I många kur- ser finns inte en sådan tillgång på lärare och studerande att det blir me- ningsfullt att starta en utbildning med några månaders varsel. Jag reser- verar mig till förmån för mitt yrkande att inte skriva in en tidsgräns i betänkandet. Kommittén föreslår en ny bidragsnivå för alla studier på grundläggande nivå, där hela studiestödet ska utgöras av bidrag. Detta innebär en ekonomisk påfrestning för studiestödssystemet och gör det svårare att höja bidragsdelen och totalbeloppet för alla stude- rande. Därför reserverar jag mig till förmån för mitt yrkande att endast grundläggande studier för att uppnå läskunnighet och räkneförmåga ska kunna ske utan att individen behöver låna för sin försörjning under stu- dierna. stöder fullt ut den s.k. finansieringsprincipen, vilket innebär att ett nytt åtagande för den kommunala sektorn också ska åtföljas av statliga medel. Därför gör en samlad bedöm- ning av kommunernas uppgifter när vi lägger förslag om statsbidragens storlek i samband med vårt arbete med alternativ statsbudget. Blir, vilket vi är med och föreslår, gymnasieutbildning för vuxna ett kommunalt obligatorium måste detta även vägas in i utjämningssystemet. förordar i annat sammanhang att detta radikalt ska omarbetas, och jag vill därför inte biträda förslaget att vuxenutbildningsbehovet ska tillfogas det nuvarande systemet. Reservation av ledamoten (), ledamoten () och ledamoten () Vuxenutbildningen i har balanserat mellan att vara arbetsmarknadsprojekt och utbildningsinsats. Skillnaden kan för- enklat uttryckas i att när det gäller arbetsmarknadspolitiska åtgärder är det samhället som styr vilka utbildningar som ska prioriteras och vilken målgrupp som ska stimuleras till utbildning utifrån samhällets behov och när det är utbildningsinsats är det individens motivation till lärande som styr. var enligt kommittén ett utbildningsprojekt med individuella studieplaner som styrinstrument. Men på grund av valda prioriteringar och studiefinansiella villkor uppfattades det av många som ett arbetsmarknadsprojekt. Det är angeläget att klart skilja mellan utbildningsprojekt där individens motivation till lärande och utbildning styr och arbetsmarknadspolitiska åtgärder där staten stimulerar till sysselsättning på olika sätt. Vuxenutbildningen ska vara av hög kvalitet och med den studerandes motivation till lärande som utgångspunkt. Alla medborgare ska utifrån sina specifika behov, intres- sen och begåvningar erbjudas utbildning upp till treårig gymnasial nivå eller motsvarande. I kapitel 4.3.2 presenteras resultat från ett europeiskt projekt i 15 länder om jämförbara data om avkastningen på utbildningsinvesteringar s.k. lönepremier. Resultaten visar att avkastningen i är bland de lägsta både för män och kvinnor. Även andra undersökningar ger samma resultat. T.ex. visar en genomgång av 1999 att utbildningens lönepremie i ligger på , vilket in- ternationellt är en låg siffra. Premien är högre i privat än i offentlig sektor. Eftersom premien är beräknad före skatt drar de höga svenska skatterna ned premien till en ännu lägre nivå. Det konstateras också i betänkandet att den relativt låga avkastningen på högskoleutbildning i antagligen har påverkat tillströmningen till högskolan. Vi hade önskat att kommittén inte hade nöjt sig med att konstatera att har en låg avkastning på investeringar i utbildning utan att man dessutom sagt att man borde arbeta för att premien höjs, dvs. att det livslånga lärandet även stimuleras ekonomiskt, vilket vore till nytta för tillväxt och en stimulans att studera och arbeta i . Att studera under ett livslångt lärande har självfallet kvalitéer som inte är mätbara på samma sätt som inkomsten före och efter studiernas genomförande. Dit hör ökad möjlighet att få behålla sitt arbete eller att söka ett nytt arbete liksom rent allmänt ett ökat självförtroende, som kan utgöra in- körsporten till deltagande i demokratiska beslutsprocesser. Men detta är ofta inte nog, utan vi är övertygade om att det också krävs en högre lönepremie i fortsättningen för att i varje fall längre utbildningar skall vara attraktiva. Vi anser att ett skattebefriat sparande i individuella utbildningskonton vore en bra möjlighet för människor i arbetslivet. Utbildningskonton skulle ge människorna själva möjlighet att bestämma över sin kompetensutveckling. har utredningar och försöksverk- samhet när det gäller förbättrade villkor för kompetensutveckling och livslångt lärande avlöst varandra. presenterade den s.k. kompetensutredningen sitt betänkande med förslag i denna fråga. Sedan har frågorna aktualiserats i arbetskommissionen, arbetslivskommittén, och i en rapport till (SOU 1996:164) finns tillräckligt med underlag för att kommittén skulle kunna föreslå konkreta åtgärder för att införa utbildningskonton. Vi reserverar oss till förmån för ett sådant förslag, som också borde omfatta lagändringar bl.a. avdragsrätt för sparande i utbildningskonton. I kapitel 10.4 föreslås att kopplingen mellan A-kassa och studiestöd ska vara kvar även sedan UBS avskaffats. Vi anser däremot att det generella studiestödssystemet ska gälla för alla som väljer att studera på grundläggande och gymnasial nivå. Detta är rättvist och stämmer med grundprinciperna i a-kassans syfte. Med den möjlighet till högre studiestöd, som finns för äldre studerande i det nya studiestödssystemet, kommer dessutom äldre korttidsutbildade att prioriteras, oavsett status på arbetsmarknaden. Vi reserverar oss till förmån för vårt yrkande att alla deltagare i studier på grundläggande och gymnasial nivå ska hänvisas till samma studiestödssystem. I betänkandets kapitel 3.1 redovisas framtida scenarier kring globa- lisering och kunskapssamhälle. I dem förekommer synpunkter kring att staten ska förhindra bred ohämmad kommersialism. Enligt vårt sätt att se bör scenarierna kompletteras med att staten ska förhindra mono- polism eller hellre tydliggöra vikten av balans mellan statens ansvar och mångfaldens betydelse. Reservation av ledamoten () och ledamoten () Kommittén har haft ett uppdrag att utvärdera det tidsbegränsade pro- jektet . I redovisningen av olika utvärderingar ingår ett stort antal kvantitativa redovisningar samt redovisningar av elev- och lärarenkäter. Det finns dock få undersökningar av hur undervisningens kvalitet har påverkats av den kraftiga och snabba volymökningen.