sou · GOB357d2 · 2001-01-01 00:00:00 — En prioriterad uppgift är att ansvara för den externt anknutna IT-utveck- lingen, vilket bl.a. innebär att stimulera användningen av IT/Internet i informationsarbetet såväl externt som internt. Institutet har fattat ett principbeslut om stegvis övergång till elektronisk publicering som huvudalternativ. har även en intern samarbetsgrupp för infor- mationsfrågor bildats, under ledning av generaldirektören, med repre- sentanter från varje program eller motsvarande. Informationsfunktionen svarar även för övergripande information om och dess verksamhet, receptionservice, mass- mediaservice och internbiblioteket inkl. tidskrifter. Informationsfunk- tionen har även ett övergripande projektledaransvar för institutets övriga 15 webbplatser. har satsat särskilt på att etablera länkar till andra organisationer som är verksamma på folkhäl- soområdet nationellt och internationellt. Beskrivning av vissa övriga folkhälsoaktörer på nationell nivå De folkhälsoaktörer som särskilt omnämnts i , nämligen Alkoholinspektionen, , Läke- medelsverket, och beskrivs i be- tänkandets kapitel 4. I kapitel 4 beskrivs även Ombudsmannen för sex- uellt likaberättigande (HomO) samt Socialvetenskapliga forskningsrå- det. Därutöver beskrivs i kapitel 4 i betänkandet (), och . Dessa aktörer har ett samarbete inom folkhälsoområdet med nuvarande . Aktörer som beskrivs i denna bilaga är ett urval av vissa folk- hälsoaktörer på nationell nivå som också har ett samarbete med . Beskrivningen har dock inte anspråk på att vara heltäckande. För en mer fullständig beskrivning av folkhälsoaktörer hänvisar till betänkande som beräknas utkomma . består av Arbetarskyddsstyrelsen och Yrkesin- spektionen. Arbetarskyddsstyrelsen är central förvaltningsmyndighet för arbetsmiljö- och arbetstidsfrågor samt chefsmyndighet för Yrkesin- spektionen. Styrelsen skall särskilt leda, samordna och utveckla verk- samheten inom , följa utvecklingen på arbetsmil- jöområdet, ha den centrala tillsynen över efterlevnaden av arbetsmiljö- och arbetstidslagstiftningen samt inom arbetsmiljöområdet och lag- stiftningen om kemikaliekontroll ha den centrala tillsynen över vissa delar av efterlevnaden av tobakslagstiftningen, gentekniklagstiftningen, meddela föreskrifter och allmänna råd inom områdena samt utarbeta och sprida information. Styrelsen skall även ansvara för den officiella statistiken över arbetsskador och arbetsmiljö. har som mål att minska riskerna för ohälsa och olycksfall i arbetet och att förbättra arbetsmiljön från såväl fysisk, psy- kisk som social och arbetsorganisatorisk synpunkt samt att intensifiera det långsiktiga utvecklandet av tillvägagångssätt och kompetens för tillsyn och kravställande som syftar till att förebygga sjukdomar orsa- kade av organisatoriska eller sociala faktorer. Vad gäller Arbetarskyddsstyrelsens folkhälsoarbete är verksam- heterna inriktade på att genom tillsyn och information förebygga olycksfall i arbetslivet och ohälsa som kan uppstå på grund av bristfäl- liga arbetsmiljöförhållanden. är regional tillsynsmyndighet på arbetsmiljö- och arbetstidsområdet. Inspektionen skall följa utvecklingen på arbetsmil- jöområdet och skall vidare se till att föreskrifter efterlevs med stöd av arbetsmiljö- och arbetstidslagstiftningen och, inom arbetsmiljöområdet, lagstiftningen om kemikaliekontroll och tobak. Inspektionen skall vi- dare främja tillämpningen av allmänna råd enligt arbetsmiljölagstift- ningen samt främja skyddsverksamheten på arbetsställena och bevaka att arbetsgivarna planerar och bedriver sin verksamhet så att arbets- miljökraven tillgodoses. Dessutom skall inspektionen främja samver- kan mellan arbetsgivare och arbetstagare på arbetsmiljöområdet och främja företagshälsovårdens utveckling. Vidare skall Yrkesinspektio- nen bedriva inspektionsverksamhet samt medverka i tillsyn och kon- troll enligt . Verksamheten inom är samhällsinriktad och avsedd att påverka förhållanden i arbetsmiljön. En del av verksamheten innebär att påverka arbetsgivare, arbetstagare och andra aktörer i ar- betslivet i kunskapsmässigt och attitydmässigt avseende så att dessa kan verka för förbättringar i arbetsmiljön. Styrelsens verksamhet är na- tionellt inriktad, bl.a. genom att Arbetarskyddsstyrelsen utformar regler för tillsyn, samt regionalt/lokalt inriktad genom att elva distrikt bedriver tillsyn vid olika arbetsställen. Styrelsen deltar även i EU-arbete, SLIC (), ILO- arbete, europeiskt standardiseringsarbete m.m. bildades genom en sammanslagning av , och delar av Ar- betsmiljöfonden. Institutet är ett nationellt centrum för forskning inom områdena arbetsmiljö, arbetsorganisation och arbetsmarknad. Arbets- livsinstitutets uppgift enligt sin instruktion (1995:864) är att bedriva och främja forskning och utbildning samt utvecklingsprojekt som rör arbetsliv, arbetsmiljö och relationerna på arbetsmarknaden. Institutet skall samverka med andra myndigheter, vetenskapliga institutioner, universitet och högskolor nationellt och internationellt. Vid institutet finns FoU-enheter för arbetsmarknad, arbetsorganisa- tion, arbetsohälsa, arbetsmedicin, belastningsskador och allergi, teknik samt kemisk yrkeshygien. När det gäller institutets folkhälsoarbete finns bl.a. från vissa enhe- ter ett etablerat samarbete med . har t.ex. haft ett samarbete med institutet vad gäller EU- . genomfördes en konferens om Framtidens hälsofrämjande arbetsplatser som samordna- des av och . genomfördes även konferensen och utmaningar i det nya arbetslivet tillsammans med och Rådet för arbets- livsforskning. arbete med att arbeta fram, dokumentera och sprida kunskap kan karaktäriseras som till stor del samhällsinriktad, där myndigheter, organisationer, forskarsamhället och beslutsfattare är viktiga målgrupper. Institutet skall vidare enligt instruktionen ge Ar- betarskyddsstyrelsen råd och underlag för dess föreskrifts- och till- synsarbete samt informera dess personal om planerad forskning. Där- emot har institutets utbildningsverksamhet, t.ex. företagshälsovården och biblioteksverksamheten en mer individinriktad karaktär. Institutets verksamhet riktar sig mot den internationella, den natio- nella samt regionala och lokala nivån. Institutet samverkar och arbetar utifrån uppdrags- och samarbetsavtal med främst högskolor och univer- sitet. omfattar och en läns- arbetsnämnd i varje län. är central förvalt- ningsmyndighet för allmänna arbetsmarknadsfrågor och chefsmyn- dighet för länsarbetsnämnderna. I länsarbetsnämnderna ingår bl.a. den offentliga arbetsförmedlingen och . Arbets- marknadsverket är enligt sin instruktion ålagt att genom platsförmed- ling, vägledning, yrkesinriktad rehabilitering och aktiva arbetsmark- nadspolitiska åtgärder hävda arbetslinjen, verka för en effektiv arbets- marknad och värna svaga gruppers ställning på arbetsmarknaden. Ver- ket skall utforma sin verksamhet utifrån lokala förutsättningar och be- hov och bidra till att målen om full sysselsättning samt utveckling och framsteg i samhället uppnås. Verkets uppgifter anges närmare i förordningen (1987:405) om den arbetsmarknadspolitiska verksamheten där det bl.a. uttrycks att verket skall svara för frågor om kontaktstöd till arbetslösa, att se till att arbets- sökande snabbt får ett arbete och att lediga platser tillsätts snabbt, att verka för att genderperspektiv tillämpas, att särskilt uppmärksamma äldre arbetstagares villkor på arbetsmarknaden och arbetstagare med nedsatt arbetsförmåga. verksamhetsidé anger på vilket sätt verket skall lösa sitt arbetsmarknadspolitiska uppdrag vil- ket skall ske genom att tillsätta platserna, rusta den enskilde, stimulera efterfrågan samt förhindra utslagning. instrument för att nå de övergripande målen är främst genom service vid arbetsförmedlingar och i form av platsförmedling, vägledning, yrkesinriktad re- habilitering och arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Lokalt är det arbets- förmedlingen som svarar för den direkta kundservicen till arbetssö- kande och arbetsgivare. svarar för yrkesin- riktad rehabilitering för arbetslösa, främst arbetshandikappade men även övriga som har svårigheter att etablera sig på arbetsmarknaden. är central förvaltningsmyndighet för frågor som rör byggd miljö och hushållning med mark- och vattenområden, fysisk planering, byggande och boende. Verket svarar även för den centrala administra- tionen av statligt bostadsstöd i form av bidrag för finansiering av bo- städer. har till uppgift att inom sitt verksamhetsområde med- dela föreskrifter, ha uppsikt och tillsyn samt handlägga förvaltnings- ärenden, följa tillämpningen av lagar och förordningar, utvärdera effekterna av tillämpningen och lämna förslag till regeringen om de åt- gärder som behövs för att syftet med reglerna skall nås. skall vidare verka för samordning av de statliga myndig- heternas arbete med underlag för tillämpningen av (3, 4 och 6 kap., 1998:808) samt (1987:10). skall även medverka i internationellt samarbete som syftar till att harmonisera regler för fysisk planering, hushållning med mark- och vattenområden samt egenskapskrav på byggnader och byggprodukter. Verkets mål är bl.a. att alla skall ges förutsättningar att leva i goda bostäder till rimliga kostnader och i en stimulerande miljö inom ekolo- giskt hållbara ramar samt under jämlika och värdiga levnadsförhållan- den, att en ekologisk hållbarhet skall vara grund vid planering och byg- gande samt att stöd till kommunerna för investeringsprogram skall bi- dra till omställningen till ett hållbart samhälle. Verksamhet som bedrivs inom är inriktad på enskilda byggnaders egenskaper. När det gäller insatser för folkhälsan är Bover- kets ansvar för samhällskraven vid nybyggnad och ändring av byggnad av störst betydelse. Genom föreskriftsarbete skall myndigheten verka för att byggnader uppförs och utrustas respektive byggs om så att de kan brukas utan att påverka människors hälsa negativt. Verkets aktivi- teter inom byggnader vänder sig främst till byggsektorn i allmänhet. Vad gäller planeringsfrågor riktas verksamheten främst till kommuner- nas och länsstyrelsernas fysiska planeringsfunktioner. byggregler är en tolkning av (1987:10) samt lagen (1994:847) om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk m.m. liksom förordningen (1994:1215) om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk m.m. Förhållanden som gäller inom- husmiljö i befintliga byggnader faller under annan lagstiftning. Enligt kemikalielagstiftningen och efter samråd med Kemikalieinspektionen har rätt att utfärda föreskrifter angående byggmaterial till skydd för inomhusmiljön. Verket har också ett uppsiktsansvar för den fysiska planeringen enligt PBL. Den fysiska planeringen har till syfte att förebygga och åtgärda problem som rör areella eller strukturella frågor kopplade till bebyggelse och att skydda kvaliteter. arbetar även genom information till byggbranschen, kom- muner och enskilda med frågor avseende hur en god inomhusmiljö kan säkerställas. Samverkan sker här med andra statliga myndigheter inom området. När det gäller arbetsplatsplanering har tillsammans med , och utarbetat en skrift gemensam syn presenteras med inriktning på miljö, hälsa och säkerhet. Under begreppet hållbar stadsutveckling har ver- ket arbetat med ett projekt om stadsmiljö och trafik och där utarbetat långsiktiga överlevnads- och hälsomål. Ett projekt angående bullerstör- ningar har genomförts, liksom ett projekt som inventerat vilka kunskaper som finns om hur planering, utformning och förvaltning av bebyggelseområden och av enskilda byggnader påverkar brottsligheten. Vidare har byggt upp den obligatoriska ventilationskon- trollen samt har där ett tillsynsansvar. har dessutom ansvar för statliga medel för bostadsförsörjningen och för särskilda medel för att förbättra inomhusmiljön. Verksamheten är koncentrerad till admi- nistration och tillsyn av bidrag till bostadsbyggande, dvs. bostadsan- passningsbidrag samt två former av radonsaneringsbidrag, liksom till uppföljning och utvärdering av dels dessa bidrag, dels utvecklingen på bostadsmarknaden. () har till uppgift att främja brottsföre- byggande arbete och ge regeringen och myndigheterna inom rättsvä- sendet underlag för kriminalpolitiska åtgärder. Enligt myndighetens in- struktion (1997:1056) skall rådet särskilt initiera och stödja brottsföre- byggande insatser inom olika samhällssektorer. Rådet skall vidare be- driva forsknings- och utvecklingsarbete för att ge regeringen och myn- digheterna inom rättsväsendet underlag för åtgärder och prioriteringar på det kriminalpolitiska området samt utvärdera vidtagna åtgärder. Inom den officiella statistikens område skall rådet ansvara för sådan i enlighet med förordningen (1992:1668) om den officiella statistiken samt följa, analysera och göra prognoser för brottsutvecklingen. Rådet skall även ge ut rapporter från forsknings-, utvecklings- och informa- tionsprojekt och på andra sätt sammanställa och sprida relevant infor- mation om brottsförebyggande åtgärder och kriminalvetenskaplig forskning. I sin verksamhet skall rådet även samarbeta med övriga myndigheter inom rättsväsendet, andra statliga myndigheter, universitet och högskolor samt med kommuner och enskilda organisationer. Inom området tillämpad forskning och utvecklingsverksamhet är rå- dets verksamhetsmål att vara ett centrum för forsknings- och utveck- lingsverksamhet inom hela rättsväsendet, att upprätthålla en hög kvali- tet samt att sprida och nyttiggöra resultaten från verksamheten hos målgrupper och användare. Rådet skall vidare bistå regeringen med underlag och ha beredskap för uppdrag från regeringen för prioriterade uppgifter inom rättsväsendet. har även som mål att verka för att lokala brottsförebyggande råd eller motsvarande skall finnas i två tredjedelar av landets kommuner. Rådet skall här sti- mulera och stödja utvärderingar och metodutveckling om brottsföre- byggande arbete samt bidra till att behovet av kvalificerad utbildning tillgodoses. Vad gäller internationellt samarbete skall rådet aktivt delta i sådant arbete och på regeringens uppdrag företräda i internationella organisationer, främst EU och Östersjösamarbetet. Målet är att genom det internationella samarbetet bidra till att kvalitet och effektivitet i de brottsförebyggande åtgärderna ökar och att internationellt jämförbar statistik tas fram. () är en statlig myndighet med uppgift att bedriva och främja forskning i psykosocial miljömedicin. I institutets instruktion (1996:615) framgår att institutet särskilt skall be- driva forskning som är inriktad på praktisk tillämpning inom social-, hälsovårds- och arbetsmarknadsområdena samt på problem med an- knytning till dessa områden. Myndigheten skall även ägna uppmärk- samhet åt teori- och metodutveckling för vetenskaplig forskning inom institutets områden samt fullgöra forskningsuppdrag för i första hand statliga och kommunala myndigheter och organ samt arbetsmarknadens parter. Institutet samverkar med en rad myndigheter, institutioner och or- ganisationer i syfte att åstadkomma ett effektivt utnyttjande av de samlade resurserna för psykosocial miljömedicinsk forskning. Exempel på sådana myndigheter är , , In- stitutet för Miljömedicin samt en rad andra universitet utanför Karo- linska institutet. Dessutom skall institutet biträda i dess utvecklingsarbete inom den psykosociala miljömedicinen. Myndighe- ten skall även verka för att erfarenheter och rön från den psykosociala miljömedicinska forskningen blir kända och nyttiggjorda. Institutets mål är att minska de psykosociala risksituationerna och öka de psykosociala friskfaktorerna i samhället. Detta skall ske genom att utveckla, bearbeta och sprida kunskap om riskfaktorer och bidra till god metodutveckling hos offentliga organ samt arbetsmarknadens par- ter. Institutet skall även fokusera på de risker och möjligheter som om- struktureringen av arbetsmarknaden ger upphov till. De forskningsområden som institutet arbetar med, och som har be- röringspunkter med folkhälsoområdet, handlar om arbetsrelaterad stress, barn- och ungdomsforskning, invandrare och hälsa, psykosoma- tisk hälsa samt suicidforskning och psykisk ohälsa. Inom dessa områ- den är verksamhetsmål formulerade för myndigheten i termer av att öka kunskapen inom respektive forskningsområde. har en lång tradition av interna- tionellt samarbete. Institutets stressforskningsavdelning utgör t.ex. även ett WHO-center för psykosocial forskning. Ytterligare ett WHO-center för suicidforskning finns knutet till institutet. är central förvaltningsmyndighet för integrationsfrå- gor och verket har ett övergripande ansvar för att integrationspolitiska mål och synsätt får genomslag på olika integrationsprocesser i samhäl- let. skall särskilt främja lika rättigheter och möjlig- heter för alla oavsett etnisk och kulturell bakgrund, förebygga och mot- verka främlingsfientlighet, rasism och etnisk diskriminering, främja et- nisk och kulturell mångfald inom olika delar av samhällslivet samt följa och utvärdera samhällsutvecklingen ur ett integrationspolitiskt perspektiv. Myndigheten skall också verka för att nyanlända invandrares behov av stöd uppmärksammas och behovet av särskild samhällsinformation samt att kommunerna har beredskap och kapacitet att ta emot skydds- behövande som beviljats uppehållstillstånd och vid behov medverka till deras bosättning. Verket skall dessutom följa upp kommunernas intro- duktion för skyddsbehövande och andra nyanlända invandrare för vilka kommunerna får statlig ersättning och återföra resultaten till kommu- nerna, andra myndigheter och regeringen. skall vidare ge stöd till organisationer som bildats av invandrare eller på annan etnisk grund och till verksamhet som be- drivs av andra organisationer inom integrationsområdet. Utvecklingen av tolk- och översättarverksamhet skall främjas och kunskaperna i sam- hället inom myndighetens ansvarsområde skall öka. Kemikalieinspektionen är central förvaltningsmyndighet för ärenden om hälso- och miljörisker med kemiska produkter och biotekniska or- ganismer. Inspektionen skall särskilt uppmärksamt följa utvecklingen i fråga om förekomst av kemiska produkter och vad användningen av dessa kan medföra samt utöva tillsyn enligt . Kemikaliein- spektionen skall vidare pröva frågor om godkännande av bekämp- ningsmedel, svara för annan förhandsgranskning av kemiska produkter och biotekniska organismer samt utveckla register. Kemikalieinspektionens verksamhet har sin utgångspunkt i ett stort antal lagar, förordningar, föreskrifter och allmänna råd inom kemika- lieområdet. De mest centrala lagarna inom området är inför- livade i (1998:808). Myndigheten skall utreda, sammanställa och dokumentera verksam- heten avseende kemiska produkter och biotekniska organismer och de hälso- och miljörisker sådana produkter och organismer kan medföra. Vidare skall myndigheten lämna information inom området för kontroll av kemikalier och biotekniska organismer samt stödja regionala och lo- kala tillsynsmyndigheter inom området. Medverkan i det internatio- nella samarbetet ingår samt ansvar för officiell statistik. Sammanfattningsvis skall inspektionen genom regler, kontroll och information se till att de som sätter ut kemikalier i form av kemiska produkter eller i varor tar sitt ansvar för att dessa inte skadar männi- skors hälsa eller miljön. Merparten av de kemiska produkter och andra varor som används i är importerade. Inspektionen för därför talan i EU vad gäller kemikaliekontroll samt är engagerade i FN:s och kemikaliearbete. Eftersom Kemikalieinspektionens mål och kemikaliekontrollens syfte handlar om att minska riskerna för skador på människor och mil- jön av kemiska ämnen har inspektionens verksamhet direkt inverkan på människors hälsa. Tillverkare och importörer är vidare de som har hu- vudansvaret för de kemiska ämnen, produkter eller varor som de leve- rerar. Användare och andra som hanterar kemikalier ansvarar för att den faktiska hanteringen inte orsakar skador. Tillsynsmyndigheternas viktigaste uppgifter är att se till att företagen gör vad som behövs för att minska och undanröja miljö- och hälsorisker. Verksamheten är i huvudsak samhällsinriktad men Kemikalie- inspektionen är även pådrivande genom att förmedla kunskap och ge- nom att ställa krav på kompetens hos tillverkare och importörer av ke- miska produkter och varor så att företagen kan bedöma hälso- och miljörisker. Kemikalieinspektionens verksamhet är främst inriktad på nationell nivå respektive EU-nivå. Nationellt arbete innebär bl.a. att implementera och andra internationella åtaganden, att ut- öva tillsyn av efterlevnaden hos berörda företag, att verka genom fri- villiga överenskommelser med svensk industri samt att bl.a. ge kun- skapsstöd till lokala och regionala aktörer. är central förvaltningsmyndighet för konsumentfrå- gor med huvudansvar att genomföra den statliga konsumentpolitiken. Verkets generaldirektör är även . Övergripande konsumentpolitiska och energipolitiska mål för verksamheten är att ge hushållen goda möjligheter att utnyttja sina ekonomiska och andra re- surser effektivt, att ge konsumenterna en stark ställning på marknaden, att skydda konsumenternas hälsa och säkerhet, att medverka till att så- dana produktions- och konsumtionsmönster utvecklas som minskar på- frestningarna på miljön och bidrar till en långsiktigt hållbar utveckling samt att främja en säker, effektiv och miljöanpassad tillförsel och an- vändning av energi. Verket skall särskilt inrikta sin verksamhet på åtgärder som rör hus- hållens baskonsumtion, stöd till konsumentgrupper som är ekonomiskt eller socialt utsatta eller av andra skäl har behov av särskilt stöd, främst barn och äldre, och att främja konsumentintressena i det internationella samarbetet. har dessutom ett samlat ansvar, sektors- ansvar, för konsumentrelaterade miljöfrågor. Verket skall i detta sam- manhang vara samlande, stödjande och pådrivande i förhållande till andra berörda parter i sådana frågor. Myndighetens verksamhet omfattar främst granskande och främ- jande uppgifter. Granskning görs i form av tillsyn över marknaden och provningar av produkter där miljö- och säkerhetsaspekter beaktas lik- som funktion, hanterbarhet och energieffektivitet. Främjande verksam- het handlar om att förmedla kunskap så att producenter kan till- verka/tillhandahålla säkrare produkter och så att konsumenter kan skydda sig mot skador till följd av kända risker och kan beakta miljö- aspekter i sin konsumtion. Verket utövar tillsyn över produkters säkerhet utifrån produktsäker- hetslagen (1988:1604), lagen om leksakers säkerhet (1992:1327), lagen om farliga livsmedelsimitationer (1992:1328), lagen om personlig skyddsutrustning för privat bruk (1992:1326). Till lagen om leksakers säkerhet har verket även föreskriftsrätt. Dessutom utövar verket tillsyn över marknadsföring av alkohol och tobak enligt marknadsföringslagen (1995:450), alkoholreklamlagen (1978:763) och tobakslagen (1993:581). arbete vad gäller hälsa och säkerhet handlar i stor utsträckning om marknadskontroll och standardiseringsarbete men även av information, tillsyn över marknadsföring av alkohol och tobak samt över reklam som rör hälsoaspekter. Verket övervakar t.ex. kom- mersiell tobaks- och alkoholreklam till konsumenten i enlighet med alkoholreklamlagen och tobakslagen. Regelbunden information ges ut via tidskriften om farliga produkter, marknadskontroller och andra frågor som rör konsumentsäkerhet. Information ges även via massmedia samt i böcker, broschyrer och utställningar. När det gäller miljö och energihushållning har verket bl.a. utformat ett förslag om hur ett sektorsansvar för miljömålet bör utformas samt förslag om hur en databaserad information om konsumtion och miljö kan skapas. Verksamheten riktas främst till producenter och enskilda individer i egenskap av konsumenter inom främst områdena bostad, fritid, idrott och trafik samt även i viss mån arbetsmiljö. samarbetar med ett flertal myndigheter och orga- nisationer.