sou · GOB360d2 · 2001-01-01 00:00:00 — Vad som ovan, beträffande 1 §, sagts om krav beträffande upplagshavargodkännande och viss ålder m.m. gäller alltså alla de nämnda slagen av alkoholvaror; se paragrafens första och andra stycken. Enligt paragrafen i dess gällande lydelse får i vissa fall tillverkning av vin, starköl och öl ske fritt. Det är här fråga om tillverkning i hem- met för eget behov. Denna bestämmelse berörs inte av de ändrade reglerna för yrkesmässig tillverkning och har tagits in i tredje stycket. Även fortsättningsvis kan finnas behov av att i förordning eller myndighetsföreskrifter, Alkoholinspektionens, kunna meddela närmare bestämmelser om tillverkning av sprit och alkoholdrycker. Med hänsyn till beskattningsmyndighetens roll på området för tillverkning av sprit och alkoholdrycker, har möjligheten till sub- delegation inte begränsats till utan kan avse den myndighet som regeringen bestämmer. Den som lagligen tillverkar sprit kommer, genom sitt upplags- havargodkännande, även att vara berättigad att bedriva handel med den tillverkade spriten; se 2 a kap. 5 §. Den som har rätt att bedriva handel med teknisk sprit får enligt 2 a kap. 6 § i sin verksamhet bl.a. föra ut varorna till annat land, dvs. bedriva utförsel till annat eller export till tredje land. Det har därför i den paragraf som är i fråga beträffande försäljning av den tekniska spriten angetts endast att försäljning får ske enligt reglerna i 2 a kap. Vad gäller sprittillverkarens rätt att förfoga över den av honom tillverkade spriten för användning i egen rörelse finns inte anledning att i fortsättningen uppställa krav på särskilt medgivande. Lagen om alkoholskatt innehåller regler för tillverkares, dvs. förfogande över sina varor inom den egna sfären. För den som förfogar över obeskattad sprit på ett inte avsett sätt eller tar ut spriten ur skatteupplaget, inträder som huvudregel skatteplikt för varorna. Paragrafen, om bl.a. försäljning av sprit i samband med överlåtelse av rörelse vari tillverkningsverksamhet bedrivs, är ny. Någon mot- svarighet finns inte i LFT. All annan försäljning av sprit än den som omfattas av paragrafen regleras i 2 a kap. Regleringen är utformad med förebild från 4 kap. 6 §, om situa- tionen då överlåtelse sker av rörelse i vilken det t.ex. bedrivs parti- handel med spritdrycker, vin och starköl. Det har ansetts att en motsvarande reglering bör finnas även vad gäller överlåtelse av rörelse vari det bedrivs tillverkning av sprit. Således gäller enligt den nya paragrafens första stycke att om en rörelse vari ingår verksamhet för vilken det krävs godkännande som upplagshavare i enlighet med vad som anges i 1 § första stycket för sprit (alltså rörelse i vilket det bedrivs tillverkning av sprit), får överlåtaren sälja sitt lager av sprit till sin efterträdare, om denne är berättigad att bedriva verksamheten. Konkursbo eller dödsbo får utan hinder av bestämmelserna i alkohollagen, enligt andra stycket, sälja sprit till den som är berättigad att bedriva handel med teknisk sprit. Motsvarande gäller då en verksamhet måste avvecklas till följd av att godkännande som avses i 1 § första stycket återkallats eller då det finns andra tvingande skäl. Som exempel på när tvingande skäl kan anses föreligga kan anges att någon måste upphöra med sin verksamhet p.g.a. att han blir allvarligt sjuk. En motsvarande bestämmelse finns i 2 a kap. 7 § beträffande rörelse som avser handel med teknisk sprit. Handel med teknisk sprit och med alkoholhaltiga preparat I det nya kapitlet, 2 a kap., finns de centrala delarna av den nya lagstiftningen om tekniska alkoholprodukter; reglerna om handel med teknisk sprit och med alkoholhaltiga preparat. Som redovisats i avsnitt 9.3 ligger bakom den nya lagstiftningen om tekniska alkoholprodukter främst sådana folkhälsoaspekter som omfattas av artikel 30 i EG-fördraget, och som alltså kan motivera avsteg från den inom EU gällande principen om varors fria rörlighet. För att kontroll skall kunna ske av att inte den tekniska spriten används för missbruksändamål reglerar den nya lagstiftningen (liksom LFT) exklusivt rätten att till landet föra in, inom landet sälja och köpa och från landet föra ut teknisk sprit; se första stycket. Liksom LFT omfattar den nya lagen även teknisk sprit som är fullständigt denaturerad i enlighet med kommissionens förordning (EEG) nr 3199/93 av om ömsesidigt erkännande av förfaranden för att fullständigt denaturera alkohol för att erhålla punktskattebefrielse. Förordningen har ändrats genom kommis- sionens förordning (EG) nr 2546/95 av , där bl.a. de svenska denatureringsämnena är angivna (alkoholen skall per hektoliter ren etylalkohol ha denaturerats med metyletylketon och metylisobutylketon). Enligt reglerna på gemenskapsnivå skall sprit som är fullständigt denaturerad i enlighet med något EG- lands bestämmelser vara skattebefriad inom EU. Till skillnad från vad som gäller enligt LFT har emellertid i den nya lagstiftningen, se andra stycket, den fullständigt denaturerade tekniska spriten – även om den alltså omfattas av lagstiftningen – undantagits från tillämpningsområdet för de regler om teknisk sprit som reglerar rätten att föra in till landet, sälja och köpa inom landet och föra ut från landet. Lagen uppställer således för detta slag av sprit inga särskilda begränsningar beträffande handeln. En annan sak är att det finns möjlighet för regeringen eller att vid behov utfärda föreskrifter vilka kan omfatta även sådan teknisk sprit. Föreskriftsrätten har alltså inte inskränkts till att avse endast odenaturerad eller ofullständigt denaturerad teknisk sprit. Vad gäller de särskilda övervägandena beträffande den fullständigt denaturerade spriten, se avsnitt 11.2. Vad som sägs i andra stycket innebär att den fullständigt denaturerade spriten i fortsättningen kommer att kunna köpas fritt av alla, exempelvis skolor och näringsidkare/företag men även privatpersoner. Någon inskränkning av lagen om transport, förvaring och förstöring av införselreglerade varor, m.m. finns inte. Detta innebär bl.a. att alkoholdrycker samt teknisk sprit och alkoholhaltiga preparat utan hinder av särskilt införselvillkor får transiteras genom det svenska tullområdet eller mellan orter inom detta enligt de föreskrifter och villkor som gäller för tullförfarandet extern transitering (se avsnitt 11.2). I denna paragraf finns bestämmelser om denaturering, vilka är av central betydelse på den tekniska spritens område. LFT:s i viss mån motsvarande bestämmelse finns i 3 § nämnda lag. eftersträvas av att försäljning/inköp och användning av teknisk sprit så långt möjligt skall avse denaturerad sprit och då med så kraftig och ändamålsenlig denaturering som möjligt. Tillstånd till inköp av odenaturerad sprit ges endast för det fall annan sprit inte kan komma i fråga med hänsyn till den avsedda använd- ningen. Även fortsättningsvis bör eftersträvas att odenaturerad sprit används endast när detta är nödvändigt och att starkast möjliga denaturering annars används. För själva införseln eller importen bör dock, mot bakgrund av EG-reglerna, inte uppställas motsvarande krav; se första stycket. Genom paragrafens andra stycke ges möjlighet för företrädesvis att mot bakgrund av tillgänglig kunskap på området genom föreskrifter styra denatureringen av den tekniska spriten. Genom föreskrifter kan antas komma att bli reglerat t.ex. att sprit för användning vid tillverkning av kosmetika skall vara denaturerad på visst eller vissa sätt. På samma sätt kan t.ex. för sprit avsedd för tillverkning av desinfektionsmedel föreskrivas användning av vissa för detta ändamål lämpliga denatureringsämnen. Alternativa möjligheter bör anges, liksom vilka förutsättningar som eventuellt kan finnas att medge att odenaturerad sprit får användas. Vid föreskriftsarbetet måste också uppmärksammas de EG-rättsliga aspekter som kan komma in i bilden. Föreskrifterna bör så långt möjligt täcka in alla de inköps- situationer som beskattningsmyndigheten vid sin prövning av förhands- medgivande enligt 8 § kan komma att behöva ta ställning till. De bör alltså vara utformade på ett sådant sätt att de ger största möjliga vägledning för denna myndighet i dess arbete med att pröva ansök- ningar om medgivande. I paragrafen slås fast att säljaren vid försäljning av teknisk sprit är skyldig att förvissa sig om att köparen har rätt att återförsälja eller köpa in varan. Regeln motsvarar vad som gäller vid partihandel med sprit- drycker, vin och starköl (4 kap. 7 §). I paragrafen föreskrivs att försäljning av teknisk sprit skall skötas på ett sådant sätt att otillåten användning av spriten förhindras. Risken för att spriten utnyttjas för missbruksändamål skall särskilt beaktas. Något motsvarande aktsamhetskrav finns inte i LFT som emellertid innehåller bestämmelser om förbud mot försäljning av teknisk sprit om det finns särskild anledning att anta att varan är avsedd att användas i berusningssyfte (jfr 14 § nedan). I sak överensstämmer bestämmelsen med vad som enligt praxis åvilar en försäljare . I denna paragraf anges vem som får bedriva verksamhet med handel med teknisk sprit. I förhållande till LFT har reglerna ändrats i flera avseenden. Framför allt har nuvarande krav på försäljningstillstånd slopats. I stället har valts en lagteknisk lösning varigenom det före- skrivs när rätt att bedriva handel, inbegripet införsel/import, föreligger. Denna lösning kan jämföras med rätten att bedriva partihandel med och import av spritdrycker, vin och starköl under villkor som anges i 4 kap. 1 och 2 §§ samt detaljhandel med öl under villkor som anges i 5 kap. 6 §. Som framgått har denna lösning valts även beträffande tillverkning av sprit och alkoholdrycker, se 2 kap. 1 och 2 §§. Rätt att bedriva handel föreligger, enligt första stycket, nu endast för den som är godkänd som upplagshavare enligt lagen om alkoholskatt. Dessa subjekt är, som nämnts i under 2 kap. 1 §, fysiska eller juridiska personer som såväl yrkesmässigt som regelmässigt tillverkar eller han- terar skattepliktiga varor och som har att ställa säkerhet för skattens betalning. Förvaring av en vara under skattesuspension kan ske endast i en upplagshavares skatteupplag. För sådana upplag finns föreskrifter, meddelade av , om säkerhet m.m. samt möjligheter till kontroll. Samtliga av för handel med teknisk sprit godkända företag är också godkända som upplagshavare enligt skattelagstiftningen och befinner sig alltså redan inom beskattnings- myndighetens mer eller mindre direkta kontroll. Även för den lagstadgade rätten att bedriva handel krävs att beskattningsmyndighetens beslut om godkännande avser den vara som är i fråga; här teknisk sprit. Den vars upplagshavargodkännande avser t.ex. spritdrycker har alltså inte rätt att bedriva handel med teknisk sprit. Rätten att bedriva handel har, liksom vad gäller rätten att bedriva tillverkning, ytterligare snävats in. Rätt att bedriva handel föreligger endast för den upplagshavare som är godkänd för teknisk sprit enligt 9 § första stycket 1 eller 2 lagen om alkoholskatt. Härmed kommer rätten att omfatta, förutom den som enligt punkten 1 har rätt att yrkes- mässigt tillverka eller bearbeta teknisk sprit, den som för yrkesmässig försäljning till näringsidkare tar emot skattepliktiga varor från ett annat eller från en annan upplagshavare i eller vid import från tredje land. Angivandet av bl.a. punkten 1 innebär att den upplagshavare som tillverkar sprit avsedd för tekniska ändamål direkt med stöd av reglerna om handel med sådan sprit kommer att kunna få sälja sina varor. I andra stycket anges, också på motsvarande sätt som beträffande rätten att bedriva tillverkning, att den som inte har fyllt eller som har förvaltare enligt 11 kap. 7 § inte får bedriva handel med teknisk sprit. I överensstämmelse med vad som gäller beträffande partihandel m.m. tar föreskriften avseende handel sikte på den som har rätt att bedriva verksamheten, alltså inte den i rörelsen anställda personalen. På motsvarande sätt som vad gäller olovlig tillverkning av sprit eller alkoholdrycker, medför försäljning av teknisk sprit utan laglig rätt härtill straffansvar (se 10 kap. 2 §). Försäljning i strid med vad som föreskrivits angående denaturering , bestraffas enligt 10 kap. 7 a §. Någon på det nya regelverket grundad administrativ sanktion för den som är berättigad att bedriva handel med teknisk sprit men bryter mot reglerna finns inte. Försäljning i strid med det skatterättsliga regelverket medför dock att skatten förfaller till betalning. Det kan också framhållas att beskattningsmyndigheten kan meddela beslut om återkallelse av upplagshavargodkännande som medför förlust av bl.a. rätten att bedriva handel med teknisk sprit. Om det fram- kommer att en handlare uppsåtligen sålt sprit till någon som inte har rätt att inköpa sådan får det anses självklart att upplags- havargodkännandet kommer att ifrågasättas. I paragrafen regleras vad som ingår i rätten att bedriva handel med teknisk sprit. Genom uttrycket i sin verksamhet markeras att fråga är om försäljning etc. i den yrkesmässiga verksamhet som handlaren bedriver. Att handel skall kunna ske mellan personer som är berättigade att bedriva sådan handel är självklart. I enlighet härmed anges i första stycket att den som har rätt att bedriva handel med teknisk sprit i sin verksamhet får inte bara föra in, sälja och föra ut sådan sprit utan även köpa spriten inom landet. Enligt andra stycket får teknisk sprit säljas, förutom till de upplagshavare som har rätt att bedriva handel med sådan sprit, till den som av beskattningsmyndigheten på förhand medgetts rätt att köpa (obeskattad eller i vissa fall beskattad) teknisk sprit (se 8 §). Vidare får försäljning ske till den som genom lagstiftningen, kompletterad genom närmare föreskrifter från , har tillerkänts rätt att utan medgivande i begränsad kvantitet köpa visst slag av sprit. Det sist- nämnda fallet tar sikte på inköp som görs av vissa näringsidkare för användning i deras yrkesverksamhet samt vissa slag av skolor (se 10 §). Försäljning av teknisk sprit får inte ske i andra fall än de nu angivna, om det inte är fråga om s.k. fullständigt denaturerad teknisk sprit (se 1 § andra stycket). I 8 kap. 1 a § föreskrivs att beskattningsmyndigheten utövar tillsyn över att försäljning sker i enlighet med bestämmelserna i bl.a. före- varande 6 §. Försäljning i andra fall än de angivna kan förutom straffrättsligt ansvar även medföra beslut om återkallelse av upplags- havargodkännande enligt lagen om alkoholskatt. Paragrafen innebär att motsvarande regel som i 2 kap. 6 § skall gälla i fråga om handel med teknisk sprit. För handeln med teknisk sprit gäller sålunda att om en rörelse vari ingår handel med sådan sprit överlåts, får överlåtaren sälja sitt lager av teknisk sprit till sin efterträdare under förutsättning att denne är berättigad att bedriva verksamheten. Konkursbo eller dödsbo får utan hinder av bestämmelserna i alkohol- lagen sälja teknisk sprit till den som är berättigad att bedriva handel med sådan sprit. Motsvarande gäller då en verksamhet måste avvecklas till följd av att upplagshavargodkännandet återkallats eller då det finns andra tvingande skäl. (Se vidare kommentaren till 2 kap. 6 §.) I 8 och 10 §§ anges de situationer då annan än den som har rätt att bedriva handel med teknisk sprit, dvs. annan än upplagshavare, får köpa teknisk sprit. Det är fråga om odenaturerad eller ofullständigt denaturerad sprit (se 1 § andra stycket). I 8 § första stycket har föreskrivits att den som inte har rätt att bedriva handel med teknisk sprit efter medgivande av får köpa teknisk sprit för sådan användning som anges i 20 § första stycket e–j och l lagen om alkoholskatt. Reglerna om inköp av obeskattad alkohol bygger på s.k. försäkranssystem avseende inköp av dels alkohol för användning i tillverkningsprocesser m.m., dels alkohol avsedd för vetenskapligt eller medicinskt ändamål. De olika slag av användning av bl.a. etylalkohol (i dess betydelse enligt 6 § lagen om alkoholskatt) som det föreskrivits skattebefrielse för framgår av de punkter i 20 § första stycket som räknas upp i paragrafen. Vad gäller 20 § första stycket k tar denna bestämmelse sikte på användning som anges i e–j, men för vilka ändamål försäljning skett i enlighet med 31 e § nämnda lag. Enligt den av utredningen föreslagna lydelsen av sistnämnda bestämmelse får den som av beskattningsmyndigheten medgivits att inköpa viss minsta mängd alkohol (alkohol under ett kalenderår) från en upplagshavare köpa sådan alkohol som han har medgivits inköpa utan alkoholskatt mot att han lämnar en försäkran till upplagshavaren om att alkoholen skall användas "för sådant ändamål som anges i 20 § första stycket e–j". De aktuella punkterna redovisas närmare i avsnitt 11.4.1. Bland de näringsidkare som enligt nämnda skatterättsliga regler kan åtnjuta skattefrihet vid inköp av teknisk sprit utan att vara upplagshavare, finns bl.a. tillverkare av alkoholhaltiga preparat som färger, kosmetika och livsmedel, i den mån i 20 § uppställda krav beträffande t.ex. denaturering och högsta alkoholhalt uppfyllts. Inköp av teknisk sprit för användning i tillverkningsprocesser o.d. sker i de allra flesta fall mot försäkran, dvs. avser obeskattad sprit. Bestämmelserna i 8 § tar dock sikte även på inköp för skattebefriad användning som sker genom återbetalning av alkoholskatten, alltså inköp som sker av beskattad alkohol. För båda slagen av inköp har ansetts böra finnas kontroll genom förhandsmedgivande, särskilt med tanke på att det beträffande de nu aktuella inköpen inte uppställs någon begränsning vad avser inköpt kvantitet. I första stycket har vidare gjorts ett tillägg rörande medgivande till inköp av teknisk sprit för yrkesmässig användning eller återförsäljning som drivmedel. Detta sammanhänger med att olika skatteregler kommer att gälla beroende på om spriten köps in oblandad för att senare kompletteras med olika tillsatser eller om den köps in färdigblandad. I det senare fallet kan man inte tala om inköp för "användning vid tillverkning av en vara som inte är avsedd för konsumtion, ..." (20 § första stycket i lagen om alkoholskatt). Inte heller är varan att anse som alkoholhaltigt preparat (jfr kommentaren till 1 kap. 7 a §). Då möjligheter till kontroll har ansetts böra finnas även vad gäller dessa inköp – som kan avse stora kvantiteter högkoncentrerad och skattebefriad sprit – har en specialreglering ansetts nödvändig. Denna tar alltså endast sikte på inköp av färdigblandade drivmedel. Om ytterligare behandling av den tekniska spriten avses ske före användning eller försäljning, t.ex. genom tillsats av tändförbättrande ämnen e.d., ges medgivande enligt regeln i första meningen jämförd med bestämmelserna i lagen om alkoholskatt. Det ovan sagda innebär att om bensinbolag köper in etanolhaltiga drivmedel som är att anse som teknisk sprit för vidare försäljning till lokala bensinstationer måste bolagen bli upplagshavare enligt lagen om alkoholskatt och förvara spriten i godkänt skatteupplag. Beträffande prövningen vid beskattningsmyndighetens förhands- medgivande, se kommentaren under 9 §. Vad gäller vilka som utöver de aktuella upplagshavarna skall kunna föra in – obeskattad eller beskattad – teknisk sprit från annat land, har ansetts att också den som medgetts rätt till inköp enligt vad som sagts i sin verksamhet bör kunna få föra in spriten från annat land lika väl som köpa den inom landet. Detta framgår av andra stycket. Det kan uppmärksammas att försäkranssystemet gäller endast inom landet. Huruvida spriten kan föras in obeskattad beror i princip på om den som för in spriten är varumottagare i skattelagstiftningens mening (se avsnitt 6.4.2). Den prövning som beskattningsmyndigheten i de olika fallen har att göra inför sitt medgivande bör kunna vara av förhållandevis enkelt slag med hänsyn till den skatterättsliga kontroll som också sker. Vad som i den skriftliga ansökan uppges om den avsedda användningen för spriten, bör vanligtvis kunna godtas utan vidare utredning. Om an- ledning finns till misstanke om oegentligheter, exempelvis på grundval av vad som är känt om sökanden, måste utredning ske. Vid medgivande måste beskattningsmyndigheten ange användningsområdet/-na för med- givna inköp. Dessutom måste myndigheten ange om inköp får ske av odenaturerad eller på visst sätt denaturerad teknisk sprit. Härvid har myndigheten att tillämpa de föreskrifter om denaturering som utfärdas av enligt 2 § andra stycket. Som angetts i kommen- taren till nämnda författningsrum skall föreskrifterna vara utformade på ett sådant sätt att de ger största möjliga vägledning för beskattnings- myndigheten i dess arbete med att pröva ansökningar om medgivande. Endast i enstaka situationer bör således bedömningsproblem kunna uppstå för beskattningsmyndigheten. På ligger att genom sin expertkunskap på olika sätt stödja och underlätta för beskattningsmyndigheten i dess handläggning av ärenden om teknisk sprit. Prövningen enligt 8 § kan innebära t.ex. att den som ansöker om medgivande för inköp av obeskattad sprit för användning vid tillverkning av kosmetika inte medges inköp om ansökan avser sprit med annan denaturering än den som föreskrivits för tillverkning av kosmetikan i fråga. Att i stället låta inköp ske av beskattad sprit av önskat slag när inköp av obeskattad sprit inte får ske är inte tillåtet. Enligt andra stycket skall ett medgivande meddelas , längst . Denna tid motsvarar den tid som ett inköps- tillstånd, meddelat av , längst kan gälla för. Den som använder den tekniska spriten på annat sätt än vad som medgetts av beskattningsmyndigheten kan få sitt medgivande åter- kallat, se 7 kap. 18 §. Dessutom gäller enligt skattereglerna att skattskyldighet inträder om skattepliktiga varor har levererats utan skatt för skattebefriad användning och varorna används till annat än avsett ändamål. Att beslut av beskattningsmyndigheten om medgivande eller återkallelse av medgivande kan överklagas framgår av 9 kap. 2 §. Se vidare avsnitt 11.4.1. För vissa kategorier av köpare har, genom paragrafen, öppnats en generell möjlighet att göra inköp av teknisk sprit, se första stycket. Det är här fråga om kvantitetsmässigt förhållandevis begränsade inköp av ej skattebefriad, alltså beskattad och därmed dyr, teknisk sprit. Bland köparna finns framför allt mindre näringsidkare som har ett reellt behov av teknisk sprit i stället för annat lösningsmedel – dock i en mindre mängd – t.ex. för rengöring av instrument eller annan utrustning, eller för ytbehandling av möbler. Bland köparna finns vidare vissa skolor. På ligger, enligt andra stycket, att i föreskrifter ange vilka slag av verksamhet som omfattas och vilken kvantitet sprit som får inköpas för respektive slag av användning. Detsamma gäller i fråga om vilka typer av skolor som omfattas av bestämmelserna. I föreskrifterna bör även anges i vilka fall inköp får ske av odenaturerad sprit eller endast av på visst sätt denaturerad sprit. Det åvilar härefter enligt 3 § den som säljer spriten, dvs. handlaren, att förvissa sig om att den som vill köpa sprit har rätt att göra detta. Försäljaren måste i vart fall kontrollera den presumtive köparens identitet och registreringsbevis, med bl.a. SNI-koden. Handlaren måste dock uppmärksamma omständigheter som talar för att verkligheten är en annan än vad registreringsbeviset anger. Vid tveksamhet måste ytterligare uppgifter begäras. Den handlare som finner att köparen inte har rätt att köpa varan, måste vägra att sälja. Någon möjlighet att överklaga ett sådant beslut av en enskild handlare finns inte. Med hänsyn till att kontrollen av att köparen är berättigad att köpa teknisk sprit i förevarande fall måste göras vid själva försäljningen har denna rätt till inköp inte kombinerats med en importrätt. Rätten enligt denna paragraf gäller således endast inköp inom landet. Undervisningsanstalter på högskole- och universitetsnivå kan göra inköp av obeskattad sprit med stöd av 8 §, och omfattas alltså inte av denna paragraf.