sou · GOB37d10 · 2001-01-01 00:00:00 — I detta kapitel beskrivs framtida vårdkostnader i relation till samhäll s- ekonomin givet demografi, ohälsa och arbetskraftsdeltagande. Vi gör beräkningar med hjälp av några alternativa scenarier. I kapitel 6 har redovisats beräkningar avseende volymutvecklingen inom hälso- och sjukvården resp. äldreomsorgen –2030 under olika antaganden. Dessa beräkningar visade att det finns anledning att förvänta sig ett ökande resursbehov för dessa verksamheter av demografiska skäl, men att resultatet i hög grad påverkas av om man tar hänsyn till förväntade förbättringar, när det gällde dödligheten och förekomsten av svår ohälsa. För att närmare förstå inne börden av dessa resultat måste man sätta in dem i ett samhällsekonomiskt sammanhang. I detta syfte har vi konstruerat två olika ekono miska bakgrundsscenarier mot vilka vi sedan ställer två olika alternativ för utvecklingen inom den offentliga vård- och omsorgssektorn. Scenarierna beskriver den samhällsekonomiska utvecklingen i ter mer -arbetstimmar i offentlig sektor och näringsliv, -arbetstider och deltidsarbete, -sysselsättning, arbetslöshet och arbetsutbud, -produktivitets- och löneutveckling, -export, import och investeringar, -privat resp. offentlig produktion och konsumtion, -pensioner, bidrag och ersättningar, -skatter, subventioner och sparande. Vi har valt att som utgångspunkt för våra bakgrundscenarier välja basscenario 1 förlängt , men med viss modifiering av utvecklingen inom den offentliga sektorn. 1 Underlag för basscenario för perioden har tagits fram av och presenterats i Bilaga 1 till – [2000]. 100 Framtida vårdkostnader i relation till ... Bilaga 8 till LU 1999/2000 Våra scenarier skiljer sig från varandra med avseende på utveck- lingen av arbetskraften på det sätt som beskrivits i kapitel 8. I det alternativ, som vi benämner Förbättrat, antas denna utvecklas på samma vis som i basscenario. I Oförändrat- alternativet antas en betydligt sämre utveckling av arbetskraft och sysselsättning. De viktigaste resursantagandena i Förbättrat- alternativet resp. Oförändrat-alternativet framgår av tabell 9.1 nedan. Tabell 9.1 Ekonomiska resursantaganden i Förbättrat-alternativet resp. Oförändrat-alternativet för perioden –2030, Befolkning i å ldern, 16–64 år Arbetslöshet, brutto 2 över perioden som helhet. svensk ekonomi under de närmaste decennierna. Andelen sysselsatta i befolkningen antas stiga till den nivå som gällde under mitten av 1980- talet, produktiviteten i näringslivet väntas öka i något högre takt än osv. För den offentliga sektorn antas en ut- veckling, som motsvarar demografin inom de delsektorer, som är direkt påverkade av denna, dvs. i första hand barnomsorgen och skolan. Detta innebär en viss minskning av barnomsorgen fram , varefter det sker en svag tillväxt så att volymen är ungefär lika stor som i utgångsläget. Den kommunala utbildningssektorn antas av samma skäl minska med fram . Därefter väntas antalet barn och ungdomar åter öka, vilket innebär en volymökning i skolsektorn på –2030. För de övriga icke- demografistyrda delarna av den offentliga sektorn antas en mycket långsam utveckling med sammanlagt volymökning –2030. Transfereringarna till hushållen, dvs. pensioner, sociala ersättningar och bidrag, antas utvecklas i linje med basscenario. inkl. de personer som deltar i arbetsmarknadspolitiska åtgärder Bilaga 8 till LU 1999/2000 Framtida vårdkostnader i relation till ... De valda antagandena för den offentliga sektorn, exkl. hälso- och sjukvård och äldreomsorg, innebär att det knappast finns något ut rymme för kvalitetshöjningar eller ens återställande av läget före 1990- talskrisen. har här valt att göra ett betydligt mer expansivt antagande, som innebär en volymutveckling i den offentliga sektorn –2015. Skälet till att vi inte valt att följa dessa antaganden är att man då tvingas till en be- tydande reduktion av den offentliga sektorn –2030 på grund av framförallt minskningen av antalet personer i arbets för ålder (jfr tabell 9.2 nedan). Detta antal minskar enligt befolkningsprognosen med nästan en kvart miljon personer –2030 beroende på stora pensionsavgångar och låg na- tivitet. ökar antalet personer med mer än en halv miljon. Den krympande befolkningen i traditionell yrkesverksam ålder ak- tualiserar i hög grad betydelsen av en hög andel förvärvsarbetande även högt upp i åldrarna. Våra alternativ avser här att illustrera effekten av om man lyckas att förhindra förtida utträde från arbetsmarknaden bland den äldre arbetskraften eller inte. Som påpekats i kapitel 8 skulle "Förbättrat"-alternativet innebära en återgång för åldersgruppen 55–som helhet till det arbetskraftsdeltagande som gällde 1981. Samma effekt skulle kunna uppnås med ett högre arbetskraftsdeltagande i åldersgruppen 50–än i " Oförändrat"- alternativet, dvs. En bakgrund för detta antagande ges i kapitel 8. Inte bara arbetskraftsdeltagandet antas vara lägre i Oförändrat-alternativet, utan, som framgår av tabell 9.1, antar vi här också att arbetslösheten är högre – såväl netto som brutto – dvs. inkl. arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Det lägre antalet sysselsatta resul terar i sin tur i lägre ekonomisk tillväxt och privat konsumtion samt högre skatter givet en oförändrad utveckling av den offentliga tionen och transfereringarna. Mot dessa två bakgrundsalternativ för den samhällsekonomiska ut- vecklingen har vi ställt två alternativ för utvecklingen av den offentliga vård- och omsorgssektorn. Det första alternativet är en renodlad, enkel demografisk framskrivning baserad på oförändrade konsumtions mönster. Verksamhetsvolymen antas där utvecklas på det sätt som redovisats i kapitel 6 ovan. Sammantaget innebär detta en volymutveckling 3 för vård- och omsorgssektorn på – 2030, dvs. Expansionen blir något starkare under den andra halvan av perioden än under den första. 3 Volym motsvarar kostnader i fasta löner och priser 102 Framtida vårdkostnader i relation till ... Bilaga 8 till LU 1999/2000 Som framgått av resultat och diskussion i tidigare kapitel måste emellertid de antaganden om oförändrad resursinsats per person givet ålder och kön, som en rent demografisk framskrivning är baserad på, betecknas som orealistiska. När det gäller vården och omsorgen finns det starka skäl att tro att förändringar i dödlighet och ohälsa kommer att påverka resursbehoven. Som vårt lägre utvecklingsalternativ har vi därför valt att lägga in den reviderade volymframskrivning för vården och omsorgen, som vi också presenterade i kapitel 6. För äldreom sorgen har vi här valt alternativet, som är baserat på SCB/ULF-data (jfr diagram 6.2). Vårdsektorns totala volymutveckling blir då omkring hälften så stor, , vilket motsvarar . Den totala volymutvecklingen för de kommunala verksamheterna i våra b åda scenarier resp. basscenario framgår av tabell 9.2 nedan. Tabell 9.2 Total volymutveckling för de kommunala verksamheterna, en jämförelse mellan våra två alternativ och (KI:s) beräkningar Index 2000 = 100 KI:s basscenario,efter 2015 –0,1 –0,1 –0,3 –0,2 Källor: Bilaga 1 till – [2000], Bilaga 9 till – [2000] samt egna beräknin gar. De två alternativ, som härmed erhålls när det gäller utvecklingen av vård- och omsorgssektorn, skiljer sig ganska avsevärt när det gäller be- hovet av arbetskraft. En viktig fråga, när det gäller att bedöma vilka konsekvenser det får om man ökar eller minskar den offentliga sektorn jämfört med ett grundalternativ, är varifrån denna arbetskraft skall tas resp. vad som händer med den om den inte längre behövs. I princip kan man tänka sig tre alternativ (och naturligtvis alla möjliga kombina tioner härav): Bilaga 8 till LU 1999/2000 Framtida vårdkostnader i relation till ... -den totala arbetskraften ökar eller minskar i samma mån, varvid alltså såväl sysselsättningen i näringslivet som arbetslösheten förblir oförändrad jämfört med utvecklingen i grundalternativet, -arbetslösheten ökar eller minskar i samma mån med oförändrad total arbetskraft och sysselsättning i näringslivet som följd, -sysselsättningen i näringslivet ökar eller minskar i samma mån med oförändrad arbetskraft och arbetslöshet som följd. Dessa alternativ ger uppenbart mycket olika utfall när det gäller den samhällsekonomiska effekten av den antagna förändringen av den offentliga sektorns storlek. Vi har här valt det från offentlig finansie- ringssynpunkt mest ogynnsamma, men också det mest realistiska alternativet, nämligen att det är sysselsättningen i näringslivet och inget annat som påverkas. Detta är motiverat med hänsyn till att vi diskuterar ett långt tidsperspektiv, där konjunkturella effekter saknar relevans och man därför måste utgå från att arbetsutbud och arbetslöshet är strukturellt bestämda. Med hjälp av en ekonomisk beräkningsmodell – VEA-modellen 4 – har vi för de olika fallen beräknat dels den resulterande ekonomiska tillväxten, dels de statsfinansiella konsekvenserna av den antagna ut- vecklingen av den offentliga sektorn i resp. scenario. Resultaten av de senare beräkningarna kan uttryckas i skattekvot 5 vid ett givet offentligt budgetsaldo eller offentligt budgetsaldo vid en given skattekvot. Vi har valt det första måttet för att undvika att resultatet skyms av ränte- utgifterna på en växande statsskuld. Vi har dessutom antagit att den kommunala sektorn hålls i finansiell balans genom förändring av stats- bidragen. Det offentliga budgetsaldot styrs då genom ökning eller minskning av den statliga skatten. 4 Modellen finns beskriven i , Batljan och Zavisic, Välfärden och Samhällsekonomin, skriftserie: Kunskap/idé/enskilda röster Nr. 10, , 1997 5 Skattekvoten är lika med summan av direkta och indirekta skatter i för- hållande till BNP. 6 Det är i detta sammanhang oväsentligt hur en erforderlig ändring av skatteuttaget kommer till stånd. Antagandet om att det är statsskatten och inte kommunalskatten som ändras saknar betydelse för vår analys. 104 Framtida vårdkostnader i relation till ... Bilaga 8 till LU 1999/2000 En sammanfattande beskrivning av de olika scenarier7 Som konstaterades ovan har utgångspunkten för våra scenarier varit basscenario förlängt . Den långsiktiga utvecklingen i basscenario (Bilaga 1 till Lång- tidsutredningen – [2000]) bygger på simuleringar med en så kallad allmän jämviktsmodell, EMEC. Modellen är utbuds- styrd, dvs. en möjlig produktion av olika varor och tjänster bestäms av tillgången på arbetskraft och kapital och av produktivitetstillväxten i olika sektorer. På lång sikt antas priserna anpassa sig så att tillgängliga resurser kan användas fullt ut. Den arbetslöshet som trots allt kvarstår är då av strukturell karaktär. Utbudet av arbetskraft bestäms av antalet personer i arbetsför ålder och i vilken utsträckning dessa personer kommer att vilja och kunna arbeta. Som framgått ovan är det just arbetskraftsvariabeln, som modi- fieras i våra scenarier. Detta gäller såväl dess storlek som dess inbördes sammansättning med hänsyn till utvecklingen inom den offentliga (vården och omsorgen) resp. den privata sektorn. I huvudscenariot antar att medelarbetstiden trendmässigt kommer att sjunka . Nedgången i arbetstid förklaras inte av någon avtalad eller lagstiftad arbetstidsför- kortning, utan är följden av individuella beslut att arbeta mindre i takt med att den reala timlönen ökar. Medelarbetstiden minskar från 1998 . Vi antar att den långsamma nedgången om fortsätter –2030. Veckoarbetstiden skulle då hamna på . Den genomsnittliga ökningen i investeringsefterfrågan fram beräknas bli betydligt snabbare än BNP-tillväxten. Investe ringarna ökar snabbast i början av perioden när BNP växer snabbt av konjunkturella skäl, och avtar sedan i takt med att arbetskrafts- och BNP-tillväxten minskar. Utvecklingen förstärks av en förväntad kraftig ökning i bostadsinvesteringarna , en ökning som mattas av . Sammantaget ger detta upphov till en i ett historiskt perspektiv relativt stark investeringsutveckling fram . –2030 antas att investeringarna utvecklas i takt med BNP- tillväxten. Fram baserar sig alltså våra beräkningar på utvecklingen i basscenario. För de flesta variabler antas sedan att utvecklingen fortsätter i samma takt även , dvs. Variabler som beskriver arbetslösheten, dvs. 7 Avsnittet bygger på bilaga 1 till resp. kapitel 3 i huvudbetänkande. Bilaga 8 till LU 1999/2000 Framtida vårdkostnader i relation till ... delen av arbetskraften som är arbetslös eller sysselsatt i arbetsmark- nadspolitiska åtgärder, hålls konstanta nivå. Hur stor BNP-tillväxten blir vid en given sysselsättning (i timmar räknat) beror av produktivitetsutvecklingen i det privata näringslivet. I basscenario antas produktiviteten i näringslivet öka –2015. Under de därpå följande fem åren antas förändringstakten gradvis sjunka till genom- snittet för perioden –1998, . Denna tillväxt antas sedan vara under de resterande tio åren fram . Sammantaget antas produktivitetsutvecklingen i näringslivet vara i genomsnitt över perioden som helhet. I den offentliga sektorn antas produktiviteten vara oförändrad 8. Ett annat viktigt antagande gäller det finansiella sparandet för den offentliga sektorn. I alla våra scenarier har vi ett och samma antagande när det gäller det offentliga sparandet. Detta överensstämer med antagandena i KI:s basscenario, för perioden och innebär krav på visst överskott i de offen tliga finanserna. Detta krav ersätts av ett krav på finansiell balans. I diagrammen 9.1–9.3 sammanfattas huvudresultaten av beräkningarna i de olika alternativen uttryckta som utvecklingen –2030 av offentlig konsumtion av vård och omsorg i förhållande till BNP, d:o offentlig konsumtion totalt samt skattekvoten. 8 Detta är ett standardantagande i Nationalräkenskaperna 106 Framtida vårdkostnader i relation till ... Bilaga 8 till LU 1999/2000 Diagram 9.1 Offentlig konsumtion av vård och omsorg som andel av BNP, löpande priser "Förbättrat"-alt. – enkel demo- grafisk framskrivning. "Förbättrat"-alt. "Oförändrat"-alt. – enkel demo- grafisk framskrivning. "Oförändrat"-alt. Som framgår av diagram 9.1 är det inte fråga om några dramatiska ök- ningar i något av alternativen, i vart fall inte . Som mest blir vård- och omsorgssektorns andel av BNP och som jämfört . Framskrivning enligt reviderad metod ger en obetydlig ökning av BNP-andelen – eller till och med minskning – . Därefter drar det iväg ganska hastigt beroende på den mycket starka ökningen av antalet mycket gamla när 40-talisterna når upp i de högsta åldrarna. Effekten av hälsoförbättringar och minskad dödlighet gäller ju i första hand de yngre äldre. Utvecklingen av den totala offentliga konsumtionen i resp. alterna tiv visas i diagram 9.2. Bilaga 8 till LU 1999/2000 Framtida vårdkostnader i relation till ... Diagram 9.2 Offentlig konsumtion som andel av BNP, löpande priser "Förbättrat"-alt. – "Förbättrat"-alt. – "Oförändrat"-alt. "Oförändrat"-alt. Det visar sig här tydligt att antagandet om sysselsättningens utveckling har större betydelse för den offentliga konsumtionen som andel av BNP än sättet att bedöma den framtida efterfrågan på vård och omsorg. Detta beror på att BNP blir högre i Förbättrat- alternativet än i Oförändrat-alternativet. Det är då att märka att utvecklingen av produktionen i näringslivet är densamma i båda alternativen. Det som skiljer är andelen sysselsatta av befolkningen i a rbetsför ålder. Som framgår av tabell 9.1 är det ca 300 000 fler personer 2030 i Förbättrat-alternativet än i Oförändrat-alternativet. Huvud- delen av skillnaden uppstår emellertid beroende på den snabba ökningen av arbetskraften enligt basscenario. Olikheterna i BNP- utveckling får som framgår av nästa diagram stor betydelse för möjligheterna att finansiera den offentliga verksamheten. En markant effekt i diagram 9.2 är också den minskning av den offentliga konsumtionens andel av BNP, som inträffar det närmaste år- tiondet om sysselsättningen hamnar på en hög nivå. Denna beror på den demografiskt betingade minskningen av barnomsorg och skola i fö rening med ett mycket måttligt efterfrågetryck inom vård och omsorg. ändras denna situation påtagligt. I de båda alternativen med låg 108 Framtida vårdkostnader i relation till ... Bilaga 8 till LU 1999/2000 sysselsättning erhålls därigenom en väsentligt högre BNP-an del för den offentliga konsumtionen än i utgångsläget. Påfrestningen på det offentliga finansieringssystemet kan avläsas genom skattekvoten, dvs. summan av de direkta och indirekta skatterna i förhållande till BNP. Hur denna utvecklas i de olika alternativen framgår av diagram 9.3. Skattekvotens utveckling –2030 "Förbättrat"-alt. – enkel demo- grafisk framskrivning. "Förbättrat"-alt. – reviderad framskrivning "Oförändrat"-alt. – enkel demo- grafisk framskrivning. "Oförändrat"-alt. – reviderad framskrivning Skattekvotens utveckling avspeglar väsentligen förändringen av den offentliga konsumtionen, fastän något förskjuten beroende på att ut- vecklingen av transfereringarna tillkommer. Man finner här att hög sysselsättning medger en skattenivå, som är lägre än , oavsett om efterfrågetrycket i vård- och omsorgssektorn på- verkas av hälsoutvecklingen eller ej. I det motsatta fallet hjälper inte hälsoförbättringen. Skattekvoten tvingas ändå upp på en högre nivå än dagens. Beräkningarna av den offentliga vård- och omsorgskonsumtionen som andel av BNP –2030 visar för det första att man under alla förhållanden måste räkna med ett behov av resursförstärk- ning på dessa områden, i absoluta termer såväl som i relation till de totala resurserna. Detta är inget oväntat resultat med hänsyn till den Bilaga 8 till LU 1999/2000 Framtida vårdkostnader i relation till ... mycket starka ökningen av antalet äldre personer i befolkningen. Mer anmärkningsvärt är den stora inverkan olika antaganden får på det be- räknade ökningsbehovet. I det mest gynnsamma alternativet – hög sysselsättning (Förbättrat-alternativet) och god hälsa – är den erforderliga ökningen av vård- och omsorgssektorns BNP-andel fram inte mer än en fjärdedel av vad som krävs i det mest ogynnsamma a lternativet – låg sysselsättning (Oförändrat-alternativet) och ingen hälsoförbättring. I det mest gynnsamma alternativet krävs överhuvudtaget ingen relativ resursförstärkning ända ! Som man också kan se blir skillnaden stor beroende på om man an tar fortsatt hälsoförbättring eller ej. I alternativet med ökad sysselsätt ning reduceras den erforderliga ökningen av BNP-andelen till drygt en tredjedel, om hänsyn tas till den trendmässiga förbättringen av hälsa och dödlighet, jämfört med om så ej sker. Den absoluta skillnaden mellan de två fallen är lika stor i det alternativ vi benämnt oförändrat arbetskraftsdeltagande (dvs. lika med ) men relativt sett blir den här mindre. Slutligen är det självklart att utvecklingen av de totala resurserna spelar stor roll för hur stor andel av dessa som vården och omsorgen kommer att ta. Det skiljer här mellan de båda sysselsätt- ningsalternativen – resp. . Denna skillnad avspeglar en motsvarande skillnad i BNP . Det kan vara värt att notera att det inte är likgiltigt vari skillnaden i ekonomisk tillväxt består. I detta fall handlar det om att fler människor antas vara i arbete i Förbättrat-alternativet. Hade det i stället rört sig om en högre produktion per arbetad timme hade skillnaden mellan alternativen inte alls blivit lika stor, eftersom man i så fall hade måst anta att den ökade produktiviteten spillt över i lönehöjningar i vård- och omsorgssektorn med åtföljande kostnadsökningar. När det gäller den totala offentliga konsumtionen är resultaten i allt väsentligt samstämmiga med de ovanstående, men några kommentarer kan ändå vara värda att göra. På samma sätt som för vård- och om- sorgskonsumtionen är det en mycket stor skillnad i kraven på ökning av BNP-andelen mellan alternativen. I alternativet med förbättrad sysse l- sättning resulterar en demografisk framskrivning i att den offentliga konsumtionen minskar som andel av BNP ända fram . Deta gäller oavsett om man räknar in effekten av förbättrad hälsa eller ej. Först därefter krävs en ökning, men denna är mycket begränsad om man antar fortsatt hälsoförbättring. I det lägre sysselsättnings alternativet är situationen mycket annorlunda. Den erforderliga ökningen blir mycket stark och i slutändan blir, som framgår av diagram 9.2, 110 Framtida vårdkostnader i relation till ... Bilaga 8 till LU 1999/2000 ökningen jämfört med nuläget 3–5 Det bör framhållas att den stora skillnaden i BNP-utveckling mellan de båda bakgrundsscenarierna sammanhänger med att bristen på arbets- kraft reducerar näringslivets produktion. Ju större offentlig sektor man antar, ju lägre blir därigenom den ekonomiska tillväxten. Detta resultat beror givetvis i hög grad på vilket antagande man gör om hur en änd ring av sysselsättningen i den offentliga sektorn påverkar sysselsätt ningen i näringslivet, dvs. om det råder konkurrens om arbetskraften eller ej (jfr ovan). Den totala effekten på samhällsekonomin av den antagna utveck- lingen i de olika scenarierna kan utläsas av skattekvoten (jfr diagram 9.3). Denna startar här på en mycket hög nivå beroende på den snabba ökningen från senare hälft. Ök ningen sammanhänger i hög grad med skattesystemets egenskap att öka skatteintäkterna i en högkonjunktur. I fortsättningen antar vi som redovisats ovan att alla förändringar av skattekvoten motsvaras av en förändring av de offentliga utgifterna i förhållande till BNP 9. Precis som tidigare är skillnaderna mycket stora mellan alternativen. Alternativet med förbättrad sysselsättning medger ett lägre skatteuttag än oavsett om man antar hälsoför- bättring eller ej. I fallet med sämre sysselsättning är situationen den motsatta. Kravet på höjningar kommer i båda ohälsofallen och accentueras . En relevant fråga är givetvis hur högt skatten kan gå. Dagens höga skattenivå kommer med all säkerhet att sjunka till följd av de aviserade skattesänkningarna. Det är osannolikt att skattenivån över en längre tidsperiod skulle kunna hållas på en hö gre nivå. Snarare handlar det om en minskning med hänsyn till skattebasernas rörlighet och behovet av ökad anpassning till omvärl den. Detta innebär i klartext att det – med här gjorda antaganden – inte går att klara nuvarande välfärdsambitioner vid lågt arbets- kraftsdeltagande utan en frysning av ambitionsnivån i den offentliga verksamheten samt fortsatta hälsoförbättringar. En närmare diskussion av denna slutsats ges i det avslutande kapitlet 10 nedan. Som påpekades i kapitel 7 baserar sig de ovan redovisade beräk- ningsresultaten på antagandet att löneutvecklingen för personalen inom vården och omsorgen följer parallellt med lönerna i övrigt. Dessa antas i sin tur följa produktivitetsutvecklingen i näringslivet, vilket innebär att vinstandelen i näringslivet antas förbli oförändrad jämfört med . Eftersom BNP-utvecklingen – givet sysselsättningen i arbet stimmar 9 Med undantag för mindre justeringar av det finansiella sparandet –2015, jfr ovan. Bilaga 8 till LU 1999/2000 Framtida vårdkostnader i relation till ... räknat – bestäms av näringslivets produktivitets-utveckling och en mycket stor del av vård- och omsorgskostnaderna utgörs av löner följer härav att kostnaderna för vård- och omsorgssektorn tenderar att följa BNP-utvecklingen. Med här gjorda antaganden ökar lönenivån i vård- och omsorgssektorn realt med – 2030. Detta får som exempel till följd att den offentliga vård- och omsorgssektorns BNP-andel endast skulle minska med ½ procentenhet, om sektorn frystes på nuvarande nivå, dvs. utan någon hänsyn till den demografiska utvecklingen överhuvudtaget, trots att BNP antas växa med ! Så länge BNP-tillväxten endast är baserad på produktivitetstillväxt medför i princip varje ökning av verksamhets-volymen en ökad BNP-andel (och därmed krav på ökad skatt). Enklare uttryckt: Vi har inte råd med mer vård för att vi blir rikare om det ökade välståndet också skall omfatta vårdpersonalen!