sou · GOB311d3 · 2001-01-01 00:00:00 — konsekvenser som kan drabba dessa såsom kollektiv om försäkrings- bolag inte kan fullgöra sina åtaganden. Det grundläggande syftet med EG-regleringen var att skapa en gemensam marknad för försäkringstjänster. Målsättningen uppnåddes i huvudsak genom införlivandet av tredje generationens försäkrings- direktiv i respektive medlemsland.11 Den gemensamma marknaden inom EES bygger på principerna om en enda auktorisation, om hemlands- tillsyn, om minimiharmonisering av viktigare regler för försäkrings- verksamheten och om ett ömsesidigt erkännande av ländernas övriga regler. Minimiharmonisering gäller för bl.a. kapitalbas, skuldtäckning samt diversifiering och matchning av placeringstillgångar. Lagstiftningsläget för försäkringsbranschen kan nu sammanfattas enligt följande. De grundläggande reglerna för de svenska försäkringsbolagens verksamhet finns fortfarande försäkringsrörelselag (1982:713). De principiellt viktiga anpassningarna som gjorts till marknadsekonomins krav och anpassningen till EGs direktiv har alltså genomförts genom ändringar i den gällande lagen och inte genom att denna ersatts av en helt ny lag. Försäkringsrörelselagen innehåller dels näringsrättsliga regler, dels associationsrättsliga regler som ofta motsvarar bestämmelserna i aktiebolagslagen.13 De näringsrättsliga reglerna skiljer mellan skade- försäkringsrörelse och livförsäkringsrörelse, verksamheter som i princip skall bedrivas i skilda bolag. Fondförsäkring (eller unit linked), dvs. livförsäkring där ersättningen är knuten till avkastningen på utvalda fonder, får numera meddelas i samma bolag som konventionella livförsäkringar, vilket inte var möjligt . De senaste ändringarna har inneburit en modernisering av rörelsereglerna i första hand för livförsäkringsbolag och en renodling av tillsynen. Tillsynen skall väsentligen begränsas till kontroll av stabilitet och genomlysning och skall inte längre avse skälighets-, effektivitets- 10Prop.1998/99:87 s. 125 f och s. 137 ff. Jfr SOU 1995:87 s. 101 f. 11I skedde det genom lagändringar (prop. 1994/95:184, SFS 1995:779-789). den gemensamma försäkringsmarknaden och det svenska anpass- ningsarbetet se s. 31 ff. 13Aktiebolagslagen (1975:1385). Även i fråga om redovisning finns speciella regler för försäkringsrörelse i lagen (1995:1560) om årsredovisning i för- säkringsföretag, som alltså gäller i stället för den på vanliga bolag tillämpliga årsredovisningslagen (1995:1554) om inget annat sägs. 14Lagen (1989:1079) om livförsäkringar med anknytning till värdepappers- fonder har upphävts genom SFS 1999:600. Härigenom har pris- och produktkontrollen upphört. Försäkringstagarna får ett ökat skydd genom bättre information och en tydligare gränsdragning mellan aktieägarnas och försäkringstagarnas kapital och en avtalsreglerad rätt till överskott. Försäkringstagarens och bolagets samtliga rättigheter och skyldigheter ska framgå av försäkrings- avtalet och systemet med s.k. försäkringstekniska grunder har därmed slopats. Därmed ska förutsägbarheten förbättras för försäkringstagarna. Ökade möjligheter att jämföra olika produkter ska stärka konkurrensen och förbättra marknadens funktionssätt. Utdelning tillåts numera också i bolag som bedriver konventionell livförsäkringsrörelse. Detta ska öka förutsättningarna för ett aktivt ägande i försäkringsaktiebolagen. Att investerare ges möjlighet till direktavkastning på sitt kapital ska underlätta tillförseln av riskkapital till branschen och gynna nyetableringar. Detta utgör i sin tur en konkurrenspress. Möjligheten till utdelning förutsätter dock klarare uppdelning mellan rörelsekapital och försäkringstagarnas kapital. Återbäringsfonden, som bestått av ofördelade överskottsmedel, får inte finnas kvar. Vinstmedel skall gottskrivas försäkringstagarna som återbäring om inte medlen enligt bolagsordningen får användas för utdelning eller förlusttäckning. Kraven på försäkringstekniska avsättningar har därför skärpts så att avsättning också skall göras för återbäring för vilken försäkringstagaren står en finansiell eller försäkringsteknisk risk (villkorad återbäring). Rörelserisken ska bäras av det egna kapitalet och inte av försäkringstagarna. Den befintliga återbäringsfonden i livbolagen ska gottskrivas försäkringstagarna eller – om bolaget väljer att inte bli vinstdrivande – föras till en ny konsolideringsfond. Användningen av medel i konsolideringsfonden ska vara bestämd i bolagsordningen. Fördelningen mellan försäkringstagarna och konsolideringsfonden ska vara bestämd i bolagsordningen. Innebörden av detta är att återbäringsfonden kan användas i kapitalbasen för att uppfylla solvenskravet. I stället ska det som gottskrivs försäkringstagarna ligga till grund för beräkningen av solvenskravet, som därmed kommer att öka. har också mö jligheterna för svenska försäkringsbolag att inneha aktier i andra bolag liberaliserats och anpassats till EG-rätten. Försäkringsbolagen var intill förhindrade att inneha större andel i ett allmänt aktiebolag än av rösterna. Innehav i andra finansiella bolag var också begränsat enligt de s.k. branschglidningsreglerna. 15 Lagändringarna är utförligt motiverade i prop. 1998/99:87 s. 186 ff. Volym B:172 Bilaga 10 SOU 2000:11 inget samband med placeringsreglerna för försäkringstekniska avsättningar utan var bara ett hinder för bolagen att engagera sig i annan verksamhet. Detta hinder har upphört. Försäkringsbolag drivs antingen som aktiebolag eller som ömsesidiga bolag. De ömsesidiga bolagen ägs av sina försäkringstagare. Ömsesidiga försäkringsbolag är mycket vanliga både i och utomlands och kan väl något tillspetsat sägas ha varit prototypen för privat försäkringsverksamhet. Utvecklingen går dock mot en bolagisering av ömsesidiga bolag närmast för att underlätta kapital- anskaffning. Reglerna för ömsesidiga bolag har närmats till reglerna för aktiebolag. Bland annat har den särskilda möjligheten för ömsesidiga bolag att göra uttaxeringar hos försäkringstagarna slopats för konsumentförsäkringar. Kravet på nedsättning av ömsesidiga bolagets ansvar vid förluster i livförsäkringsrörelsen har också utmönstrats. Försäkringar är antingen individuella eller kollektiva. Kollektiva försäkringar finns i två former. En typ är gruppförsäkringar med standardiserade villkor för medlemmarna i en på förhand avgränsad grupp. En annan form är kollektivavtalsgrundade försäkringar som förhandlats fram mellan parter på arbetsmarknaden. I samband med 90- talets reformarbete aktualiserades frågan om det borde införas några särskilda rörelse- eller tillsynsregler för kollektiva försäkringar. Det slutliga ställningstagandet blev att detta inte behövdes utan att de kollektiva försäkringarnas särförhållanden i stället skall beaktas inom ramen för de allmänna rörelsereglerna. reformarbete väcktes frågan huruvida en garanti- ordning för försäkringsersättningar borde införas om de inskränkningar i den näringsrättsliga regleringen som föreslogs av Försäkrings- utredningen genomfördes. Ett särskilt garantisystem som skulle träda in när ett försäkringsbolag hamnar på obestånd föreslogs av Försäkrings- garantiutredningen (SOU 1998:22). Frågan behandlades därefter i regeringens förslag till ändrade försäkringsrörelseregler. Det framhålls där att regeringens förslag på många punkter avviker från Försäkrings- utredningens förslag och att skyddet för försäkringstagaren lyfts fram bl.a. genom principerna om soliditet, stabilitet och genomlysning. Enligt regeringen behövde de reformerade rörelsereglerna inte i sig innebära att riskerna i livförsäkringsbolagen generellt sett ökar för försäkringstagarnas del jämfört med och det ansågs därför inte 1998/99:142, SFS 1999:1123 och 1124. 1998/99:87 s. 287 ff. 1998/99:87 s. 313 ff. finnas tillräckliga skäl att nu införa en garantiordning på försäkrings- (1998:293) om utländska försäkringsgivars verksamhet i . Lagen gäller alla utländska försäkringsgivare men har i vissa fall olika regler beroende på om det gäller en försäkringsgivare innanför eller utanför EES-området. En stor del av rörelsereglerna för de utländska försäkringsgivarna överensstämmer med vad som gäller för svenska försäkringsbolag. Även försäkringsmäklarnas verksamhet regleras genom en särskild lag, försäkringsmäklarlagen (1989:508). Ett grundläggande krav som uppställs är att en försäkringsmäklare inte får vara beroende av försäkringsgivarintressen. Försäkringsmäklare skall enligt lagen vara registrerad hos och stå under dess tillsyn. Den som är registrerad i ett annat EES-land får dock driva gränsöverskridande verksamhet i utan att vara registrerad hos inspektionen. De civilrättsliga reglerna om avtalsförhållandet mellan försäkrings- bolagen och deras kunder finns i lagen (1927:77) om försäkringsavtal och i konsumentförsäkringslagen ( 1980:38). Förslag om ny lagstiftning på detta område övervägs men låter vänta på sig. Osäkerheten om vad lagstiftningen om försäkringsavtal ska komma att innebära, är besvärande för försäkringsbolagen i deras verksamhets- och produktplanering.20 1998/99:87 s. 353 ff. 20Försäkringsrättskommittén, som tillsattes 1975, avgav betänkandena Personförsäkringslag (SOU 1986:56) och Skadeförsäkringslag (SOU 1989:88) och med dessa som grund utarbetades inom Justitie- departementet departementspromemorian (Ds 1993:39) Ny försäkringsavtals- lag. Kommitténs första betänkande (SOU 1977:84) lades till grund för konsumentförsäkringslagen men avsikten är att denna lag ska inarbetas i en ny försäkringsavtalslag. Volym B:174 Bilaga 10 Syftet med detta avsnitt är att ge en kort beskrivning av dagens grenar och produkter och deras betydelse mätt i premieinkomst/år för egen räkning (alltså efter avgiven återförsäkring). Vilka är de marknads- ledande bolagen inom de olika grenarna? Hur är konkurrensen på marknaden? Bolagens resultat efter bl.a. premieintäkter, kapitalavkast- ning och utbetalningar på grund av skador eller andra försäkringsfall. Det är några av de frågor som ska besvaras. Först behandlas livförsäkring sedan skadeförsäkring och slutligen några andra former av riskhantering. Livförsäkring förekommer i olika former. Med traditionell livförsäkring brukar man avse livförsäkring där försäkringsbolaget förvaltar spar- premierna och garanterar viss avkastning. Med fondförsäkring – som funnits på marknaden ett tiotal år – avses livförsäkring där ersättningen är knuten till avkastningen på utvalda fonder (unit linked). En annan uppdelning kan – liksom för skadeförsäkring – göras mellan individuell och kollektiv försäkring. Inom kollektiv försäkring spelar den kollektiv- avtalsgrundade försäkringen, som är avtalad mellan parter på arbets- marknaden en mycket stor roll. Kollektivavtalsgrundad försäkring drivs ofta av särskilda bolag. Dessa kallas också arbetsmarknadsbolag eller avtalsbolag.21 Livförsäkring kan ytterligare delas upp i pensionsförsäkring och kapitalförsäkring. Både pensionsförsäkring och kapitalförsäkring kan vara av typen fondförsäkring eller traditionell livförsäkring. Skillnaden mellan pensions- och kapitalförsäkring beror på att de behandlas olika i skattehänseende. Är det fråga om pensionsförsäkring är premierna i viss mån avdragsgilla medan utfallande belopp beskattas medan för- hållandena är i princip de motsatta beträffande kapitalförsäkring. 21 Den senare benämningen är i och för sig missvisande eftersom privat- försäkring på ett eller annat sätt alltid grundar sig på avtal. SOU 2000:11 Försäkringsmarknaden Volym B:175 Vid sidan av de produkter som erbjuds som pensionsförsäkring av livförsäkringsbolagen finns pensionsordningar som administreras av pensionskassor och pensionsstiftelser. Här rör det sig om mer eller mindre slutna system avsedda för anställda i vissa företag eller personer i vissa yrkesgrupper eller liknande. Kassor och stiftelser av detta slag verkar inte på den konkurrensutsatta marknaden men – på samma sätt som avtalsbolagens pensionsordningar – har de naturligtvis betydelse för efterfrågan på individuella pensionslösningar. Livförsäkring har utvecklats på ett anmärkningsvärt sätt . Det gäller antingen man ser till förvaltat kapital eller premieintäkter. Medan de svenska livförsäkringsbolagens tillgångar motsvarade av BNP uppgår de nu till av BNP. Vid utgången av var livförsäkrings- bolagens totala placeringar 1 425 miljarder kr.23 Mätt i premieintäkter har marknaden för livförsäkring som framgår av figur 2 vuxit nästan utan avbrott . Orsakerna till detta har varit flera och varierat över tiden. Uppgången under 80- talet hade säkert att göra med såväl konjunkturen som den för pensions- försäkring särskilt gynnsamma effekten av den progressiva inkomst- skatten och avdragsrätten för pensionsförsäkringspremier. En del av förklaringen till uppgången är säkert den ökade sparbenägen- heten och allmänhetens misstro mot det allmänna pensionssystemet och därav föranledda incitament till individuellt pensionssparande i bl.a. försäkringar. Det senare var som framgår av figuren lågt i början av 80- talet då premierna till kollektivavtalsgrundad försäkring fortfarande var högre än premierna till traditionell livförsäkring. I och med 90-talet öppnades marknaden för fondförsäkring (unit linked) som därefter vuxit kraftigt. 22Pensionskassorna står under tillsyn av enligt lagen (1972:262) om understödsföreningar medan pensionsstiftelserna enligt lagen (1967:531) om tryggande av pensionsstiftelser står under tillsyn av läns- styrelsen; Pensionskassorna har ett förvaltat kapital som sammanlagt uppgår till något . Även stiftelserna förvaltar kapital på åtskilliga miljarder kronor. m.fl., Försäkringsbolagen som aktörer på de finansiella mark- naderna, SFF , s. 35, och G. , Framtida sparande i livförsäkring, SSF , s. 60. Tillgångarnas tillväxt gäller hela branschen men det är liv- försäkring som är dominerande . Volym B:176 Bilaga 10 Premieinkomst i svenska livförsäkringsbolag 1983-1999 Dominerande på livförsäkringsmarknaden är () och när det gäller traditionell livförsäkring och fondförsäkring och SPP () när det gäller avtalsförsäkring. Se figur 8 och även figur 9, i kapitel 5, vilka dock avser både liv- och skadeförsäkring. Den sammanlagda premieinkomsten för traditionell livförsäkring, fondförsäkring och kollektivavtalsgrundad försäkring uppgick till . (var den , vilket alltså betyder en uppgång .) Fördelningen mellan traditionell-, f ond- och avtalsförsäkring var 44, 38 resp. . Det framgår att det är fondförsäkring som växer kraftigast. 24 Den konkurrensutsatta marknaden, dvs. livförsäkringsmarknaden exklusive den kollektivavtalsgrundade försäkringen, har mer än fördubblats på mindre än . På denna konkurrensutsatta marknad hade fond- försäkringen kommit upp i av premierna (39 m iljarder kr med för traditionell livförsäkring). Ser man till nyteckningspremierna blir fondförsäkringens dominans ännu tydligare. Fondförsäkring svarar numera i runda tal för två tredje- delar av all nytecknad livförsäkring. 24 A. Kleverman, Svensk försäkring 1998 (ÅB 99 s.19 f.) Inspektionens regeringsrapport 99 s. 45. SOU 2000:11 Försäkringsmarknaden Volym B:177 förmögenhetsplacering tar alltså mark på bekostnad av regelbundet pensionförsäkringssparande. Utvecklingen i är inte unik. Även i har livförsäkring vuxit kraftigt och varit motorn i försäkringsbranschen. 26 steg livförsäkringspremierna med i (CEA/EU/EEA) medan svenska bolag just den perioden bara hade en ökning på . var ökningen i emellertid mot i . Anledningarna till tillväxten i är väl delvis densamma som i . Sviktande allmänna pensionssystem är på många håll till och med ett större problem än i . Till detta kommer den betydande relativa tillväxten i (länder som är med i CEA). De svenska livförsäkringsbolagen är väl konsoliderade. Den kollektiva konsolideringen, dvs. skillnaden mellan tillgångarnas marknadsvärden och garanterade åtaganden jämte allokerad återbäring, har legat på en rimligt hög nivå (). Under finanskrisen vara konsolideringen i vissa bolag negativ. Det var fråga om en nedgång i värdet på tillgångarna men oftast inte om realiserade förluster. Då livförsäkringsbolagens åtaganden är långsiktiga var situationen inte alls lika krisartad som för bankerna. En god konsolidering motiverar en hög återbäring till försäkrings- tagarna. (tilldelning av överskottsmedel utöver garanterad avkastning i traditionell livförsäkring). Efter en kraftig nedjustering av livförsäkrings- bolagens återbäring kom en viss uppjustering . gör bedömningen att förutsättningarna för en åter- bäring nu är relativt goda. De premiemässigt mest betydelsefulla verksamhetsgrenarna inom skadeförsäkring är trafik- och annan motorförsäkring () företags- och fastighetsförsäkring () hem- och villaförsäkring () 25Enligt senaste statistik () hade nyteck- ningen av livförsäkringar med engångspremier ökad , . Nyteckningen av livförsäkringar med årlig premie hade ökat . 26CEA Complete 1997 Data p. 27Inspektionens regeringsrapporten s. 48. Volym B:178 Bilaga 10 Andra verksamhetsgrenar inom skadeförsäkring är fartygs-, transport- husdjurs- och kreditförsäkring, de senare med premieinkomster under en miljard. Avtalsförsäkringar, klassade som skadeförsäkring, hade en premie- inkomst på nästan . Störst var sjuk- och olycksfall (AGS) med nästan . Den samlade bilden av svensk skadeförsäkring karakteriseras av stagnation men också av något förbättrade men fortfarande negativa tekniska resultat (resultat i försäkringsrörelsen innan det tillförts den till rörelsen hänförliga kapitalavkastningen, kalkylräntan), se figur 3. En analys av de skilda försäkringsgrenarna ger dock en mer splittrad bild. Resultatutvecklingen i svenska skadeförsäkringsbolag resultat efter avg. resultat före bokslutsdispositioner o skatt Bruttopemieintäkten – som i löpande priser steg kraftigt till en nivå – har stagnerat och till och med gått tillbaka – till dryga . Med bruttopremie avses premieintäkt före avgiven återförsäkring. Den sammanlagda premieintäkten efter avgiven återförsäkring (premie- intäkt för egen räkning) uppgick till 38 m iljarder kr (varav för kollektivavtalsgrundad skadeförsäkring). 28 A. Kleverman, Svensk försäkring 1998 (ÅB 99 s. 19) samt Försäkrings- förbundets Kvartalsstatistik nr 1/2000-4e kvartalet 1999. En förbättrad kapitalavkastning har dock bidragit till att ge ett positivt rörelseresultat. Efter magra resultat och en djup- dykning har skadebolagens samlade resultat stigit till . En bidragande orsak till bättre resultat har också varit att driftskostnaderna gått ner. Från att 1984/85 ha varit av premieintäkten, var de . Både skadekostnads- och driftskostnadsprocenten är dock höga och utgör en fara om skadeförsäkringsbolagen inte kan öka sina volymer. Faran ökar naturligtvis om kapitalavkastningen skulle minska, vilket det finns anledning att räkna med. Skadeförsäkringsbolagen är emellertid mycket välkonsoliderade och vilket gör att faran inte är omedelbar. Förhållandena pressar emellertid bolagen att se sig om efter samarbets- partners, inom och utom , för att kunna slå ut kostnaderna på större volymer. 3.2.1Trafik- och annan motorförsäkring Sammantaget med annan motorförsäkring utgör trafikförsäkringen en dryg tredjedel av den svenska marknaden för direkt skadeförsäkring (exkl. avtalsförsäkring) med samlade premieintäkter på . Trafikförsäkringen är en obligatorisk försäkring som ersätter person- skador och vissa sakskador till följd av trafik. Trafikförsäkringen svarade för och annan motorförsäkring för . I båda grenarna var det fråga om ökningar från föregående år med . Marknaden domineras av () följt av Trygg- , If och , alla . Nischbolaget hade en marknadsandel strax . Motorförsäkringen har under en följd av år gått med stora underskott. Marknaden är i stort sett mättad men till följd av den ökade personbilsförsäljningen har premievolymen vuxit. Konkurrensen är hård och de premiehöjningar som trots allt gjorts har varit otillräckliga. De uppväger inte på långt när senare års allt högre försäkringsersättningar. Ett problem är den ökade andelen personskador i trafikförsäkringen där skadorna dessutom blivit dyrare på grund av att socialförsäkringen numera ersätter en mindre del av de skadades inkomstförlust. uppgick försäkringsersättningarna i trafikförsäkringen till och driftskostnader till 1,1, sammanlagt alltså ca 29Inspektionens regeringsrapport 99 s. 44. , Motorfordonsförsäkring 1998 (ÅB 99 s. 49 ff.) samt tabell 16och 17 (ÅB 99 s. 168 ff.) Inspektionens regeringsrapport 99 s. 43. Volym B:180 Bilaga 10 mot premieintänkter på bara 4,6. Tack vare en betydande avkastning (1,) på trafikförsäkringens stora skadereserver stannade rörelseresultatet vid ett underskott på . Den övriga motorförsäkringen visade en liknande men inte fullt så markerad bild av förhållandet mellan intäkts- och utgiftsposter (försäkringsersättningar 5,1 och driftskostnader 1,1 mot premieintäkter och kapitalavkastning på 5,4 resp. ) och ett negativt resultat på . Hem- och villaförsäkring är en av de tre största grenarna inom skade- försäkring och svarar för av marknaden (exkl. avtals- försäkring) med en premieintäkt 1999 på i det närmaste 7 m iljarder kr. Premievolymen har ökat med från föregående år. Läns- försäkringar dominerar marknaden med tätt följd av . If och har båda strax . Antalet (separata) hem- och villaförsäkringar uppgår till 4,4 m iljoner. Det är en obetydlig ökning jämfört med året innan. Konkurrensen är – liksom på motorsidan – mycket hård. Det leder till pressade prisnivåer och olika specialerbjudanden. Premierna sätts mer och mer för att vinna eller behålla marknadsandelar och ofta utan egentlig koppling till den risk som försäkras. Detta bidrar till att öka strömmen av försäkrings- tagare mellan bolagen.31 gjordes stora premiejusteringar vilket en fick genomslag på resultatet. Därefter ökade dock skadekostnaderna (och kulminerade ). Det är en tydlig trend att de brottsrelaterade skadorna ökar. Resultatet är nu tillbaka på nivån . är dock konkurrensen sådan att det knappast finns utrymme för några större premiehöjningar. Avkastningen på förvaltat kapital (premie- och ersättningsreserven) inom hem- och villaförsäkring uppgick till 470 m iljoner kr. Det går naturligtvis inte att jämföra med motsvarande siffra inom trafik- försäkringen men gjorde ändå att den samlade affären gav ett klart positivt resultat, motsvarande av premieinkomsten. , Hem och villahemförsäkring (ÅB 99 s. 45 ff.) samt tabell 14 och 15 (ÅB 99 s. 166 f.). Företags- och fastighetsförsäkring är en av de stora verksamhets- grenarna inom skadeförsäkring. hamnade premiei nkomsten dock strax . Detta är tredje året i följd med en minskning . Det finns flera orsaker till minskningen. En är den allt hårdare priskonkurrensen även inom denna gren. En annan är den fortsatt låga inflationen och företagens relativt låga investeringsnivå. Till detta kommer en ökad grad av eget risktagande genom högre självrisker och olika former av självförsäkring. Ytterligare faktorer som pressar priserna är den goda tillgången på internationell återförsäkring och att uppemot hälften av affärsvolymen kanaliseras via försäkringsmäklare. Marknadsledande inom företags- och fastighetsförsäkring är Läns- försäkringar, som efter samgåendet med nu har en tredjedel av marknaden. Därefter följer If med en dryg fjärdedel. Företags- och fastighetsförsäkring är den enda skadeförsäkringsgren där utländska bolag har en betydande del av den svenska marknaden, . De svenska försäkringsbolagens skadekostnader inom företags- och fastighetsförsäkring uppgick till 4 m iljarder kr. (Premieintäkten var brutto och för egen räkning). Skadekostnadsprocenten var därmed , en ökning med . Det är brandskadorna som kostar mest. De svarar för mer än en tredjedel av kostnaderna men utgör bara en tiondel av antalet skador. Det är främst de stora industri- bränderna och liknande som orsakar variationer i de årliga skadeutfallen. För företags- och fastighetsförsäkring blev rörelsens nettoresultat det sämsta . Kapitalavkastningen, som re dovisades till , har under flertalet år förklarat att rörelseresultatet varit positivt.