sou · GOB3119d2 · 2001-01-01 00:00:00 — Därför bör det finnas en möjlighet för anordnare att begära omprövning av IKS-styrelsens beslut, vilket då bör för- anleda särskild utredning och i de fall det anses befogat, ett nytt beslut. Anordnaren bör också ha möjlighet att ytterst få frågan prövad av allmän förvaltningsdomstol. De stickprovskontroller jag föreslår att IKS-styrelsen skall kun- na genomföra avser i första hand kriteriet om anordnarens för- måga att genomföra kompetensutvecklingen och om den omfatt- ning på aktiviteten som anordnaren uppgivit är rimlig. Om det visar sig att anordnaren uppsåtligen lämnat felaktiga uppgifter bör IKS-styrelsen ha möjlighet att utesluta anordnaren från registret. Kriterierna för godkänd kompetensutveckling bör fastställas i lag och närmare föreskrifter om tillämpningen bör lämnas av rege- ringen i en förordning. Jag har i det följande lämnat förslag till en IKS-lag där dessa kriterier finns angivna. Jag föreslår att kompetensutvecklingsanordnare som ansöker om att få ingå i registret skall erlägga en registreringsavgift. Avgiften bör utgå per kurs, praktik eller motsvarande som anordnaren öns- kar få registrerad och erläggas varje kalenderår. Avgiften bör kunna hållas på en låg nivå. Jag har utgått från att den inte ska behöva överskrida per kurs eller motsvarande (se vidare av- snitt 8.9). Det innebär att registret kan hållas aktuellt och att kompetensutveckling som inte längre erbjuds av anordna- ren inte kommer att finnas kvar i registret. Anordnare som önskar få sin verksamhet godkänd för kompetensutveckling finansierad med IKS får därmed också vara med och finansiera IKS-styrelsens kostnader för hanteringen av IKS vilket jag bedömer som rimligt mot bakgrund av att anordnaren kan förväntas ha ett direkt eko- nomiskt utbyte av att tillhöra . Givetvis kan anordnarna ha invändningar mot avgiften. Den viktigaste principiella invändningen kan sägas vara att den inte träffar alla anordnare lika. Avgiften utgår enbart för de kompetens- utvecklingsinsatser där det krävs ett ansökningsförfarande och ett godkännande. Det innebär att utbildningar som ingår i CSN:s register över studiemedelsberättigade, inte heller behöver erlägga en registreringsavgift. Jag inser att detta kan uppfattas som att dessa utbildningar får en viss fördel framför andra. Jag har dock bedömt, främst av praktiska och administrativa skäl, det som svårt att undvika. Jag är också medveten om att det finns utbildningar och kurser som erbjuds gratis exempelvis via Internet och där utbildningsanordnaren kan anse registreringsavgiften omotiverad. Det kan dessutom finnas större enskilda utbildningsanordnare som kan tycka den sammanlagda kostnaden för registreringen blir för hög. Mot den här bakgrunden anser jag att den organisations- kommitté jag föreslår bör tillsättas får i uppdrag att närmare under- söka intresset hos olika anordnare innan man fastställer avgiftens storlek . (se vidare avsnitt 8.8) IKS-styrelsens centrala uppgift blir att ansvara för att fastställa de kurser, praktikperioder och andra aktiviteter som berättigar till uttag från IKS-kontot. Med det följer bl.a. ett samordningsansvar för att de kompetensutvecklingsaktiviteter i befintliga utbildnings- register som berättigar till uttag kan redovisas samlat och på ett enhetligt sätt. Administrativt kan det ske genom att IKS-styrelsen bygger upp ett kompetensutvecklingsregister och/eller genom att hantera län- kar mellan olika befintliga register hos utbildningsanordnare och myndigheter så att de rationellt kan användas för IKS-systemets behov. Vilken teknisk lösning som här är mest ändamålsenlig bör enligt vad jag föreslår i avsnitt 8.7 berörda myndigheter få i upp- drag att föreslå i en särskild förstudie. Till myndighetsuppgifterna hör också att administrera den årliga registreringsavgiften. Även avgiften, bör då IKS-systemet är ut- byggt, till största delen kunna hanteras via elektronisk betalning. IKS-styrelsen ansvarar också för att stickprovskontroller genomförs bland registrerade anordnare. Stickprovsundersökningarna bör enligt min uppfattning ha relativt liten omfattning och i första hand genomföras i preventivt syfte. De kan också fylla en funktion som underlag för utvärdering och uppföljning av IKS-systemet. I myndighetsuppgiften ingår också ett ansvar för att utvärde- ringsformulär utarbetas och att resultaten redovisas via IKS-por- talen. bör göras enhetlig och enkel. Syftet bör vara att ge den enskilde spararen en indikation på hur kursen, praktiken eller aktiviteten har uppfattats av tidigare deltagare. Det blir även en myndighetsuppgift att fastställa och till skatte- myndigheterna meddela kompetenspremiens storlek som underlag för skattemyndighetens beslut om skattereduktion. För att det skall kunna hanteras rationellt bör det vara möjligt att ställa krav på respektive anordnare att redovisa vilka som deltagit i aktiviteterna via standardiserade elektroniska blanketter. Slutligen måste det enligt min uppfattning läggas ett samlat ansvar för information och uppföljning på IKS-styrelsen. gäller som jag tidigare angivit särskilt under uppbyggnadsskedet men även i mindre skala fortsättningsvis. IKS-styrelsen kommer med mitt förslag att utgöra navet i IKS-systemet och kommer därmed också att få en strategisk roll. Det handlar om information om regler, kriterier och hanteringsordning i själva IKS-systemet men även att utveckla nätverk med andra myndigheter och aktörer för att ta tillvara deras informations- och rådgivningsservice. Jag föreslår också att IKS-styrelsen får huvudansvar för uppföljning och rapportering samt för samordning och upphandling av den nationella utvärderingen av IKS. Med informations- och upp- följningsuppgiften följer också att IKS-styrelsen noga måste följa utvecklingen av IKS. Det kan gälla hur IKS utvecklas i omfattning såväl som hur väl olika målgrupper deltar i IKS. Jag återkommer i kapitel 11 med en närmare beskrivning av hur denna del bör orga- iseras. Till detta kan läggas att den samlade redovisning av olika former av kompetensutvecklingsaktiviteter som följer av mina förslag bör kunna användas för vägledning och information även utöver IKS- systemet. Den bör givetvis kunna utnyttjas även för utbildning och kompetensutveckling som helhet. saknas en motsvarande samlad informationsbank över utbildning och kompetensutveck- ling. Genom IKS-systemet får anordnare ett ekonomiskt incita- ment att få sina aktiviteter registrerade och att uppdatera de kurser eller motsvarande som de erbjuder. Den informationsinsamling som sker via IKS-systemet skulle kunna utgöra grunden för både vägledare i kommuner, vid högskolor och vid arbetsförmedlingar. bör också bli användbart för per- sonalansvariga och för fackliga organisationer som önskar ge sina medlemmar stöd och service vid karriärplanering och inte minst för individens egen planering. Jag har i dessa frågor samarbetat med utredningen om Vägledning i skolväsendet (U 1999:11). Jag har också erfarit att de i sitt huvudbetänkande kommer att ta upp frågan om hur IKS-kompetensutvecklingsregister kan tas tillvara för vägledning. Om, och på vilket sätt dessa funktioner ska tas tillvara utöver det som är nödvändigt för IKS-systemet har jag dock bedömt ligga utanför mitt uppdrag. Utöver vad jag här beskrivit tillkommer hantering av utbetalning av den grundplåt jag föreslår skall utgå som stimulans till lågav- lönade . Eftersom den, enligt mitt förslag, inte kommer att ingå som en reguljär del i IKS-systemet har jag valt att behandla den separat i avsnitt 8.8. Mitt förslag: För att hantera myndighetsfunktionerna i IKS- systemet bildas en styrelse, förslagsvis benämnd IKS-styrelsen. Styrelsen bör bestå av ledamöter som har kunskaper och erfa- renheter från såväl arbetsmarknad, arbetsliv som utbildning. Dessutom kan det vara lämpligt att i styrelsen ha företrädare med erfarenhet från forskning och utvärdering. Till IKS-styrelsen bör också knytas rådgivande organ bestående av parterna på arbetsmarknaden och företrädare för kompetenssparinstituten. Dessutom bör IKS-styrelsen knyta till sig företrädare för de olika kompetensutvecklingsanordnare som kommer att vara representerade i myndighetens register. IKS kommer i sig att utgöra en naturlig brygga mellan arbets- marknad, tillväxt och utbildning. Sådana naturliga kopplingar med ett gemensamt, ömsesidigt ansvar för att underlätta övergången mellan arbetsliv och utbildning saknas i stor utsträckning . IKS visar tydligt på behovet av samverkan över traditionella myndighetsgränser. IKS-systemet har en unik möjlighet att ta tillvara kompetenser och erfarenheter från både arbetsliv och utbildning och bidra till att de samverkar för att stödja individens kompetensutveckling. Jag ser det som värdefullt om denna grundsyn också präglar valet av organisation för myndighetsfunktionerna. IKS-styrelsen bör vara en självständig myndighet med en sam- verkansfunktion som möjliggör att IKS-systemet kan dra nytta av andra myndigheters och intressenters kompetenser och erfaren- heter. Det gäller både verksamhetens inriktning och de administra- tiva rutinerna för driften av IKS-systemet. IKS-styrelsen bör ha en egen instruktion och egen finansiering och därmed ha ett eget självständigt myndighetsansvar. Myndig- heten bör dock i första hand utnyttja befintliga myndigheter som på IKS-styrelsens uppdrag hanterar de funktioner som följer av instruktionen. Leverantörerna av dessa tjänster bör vara de myndigheter som bedriver verksamhet av den karaktär som IKS-styrelsen skall vara ansvarig för och där det finns störst förutsättningar att uppnå maximala rationaliseringsvinster. till exempel innebära myndigheter som hanterar stora register och har upparbetade kontakter och rutiner med andra myndigheter. De flesta funktioner bör på detta sätt kunna hanteras av andra myndigheter på uppdrag av IKS-styrelsen. Det kan exempelvis handla om: att ta in uppgifter från kompetensutvecklingsanordnare om deltagare utveckla och följa upp utvärderingen bland deltagarna hantering av ett kontaktcenter (call-center) för information/ rådgivning sammanställa och löpande rapportera statistik och uppfölj- ningsresultat Dessa uppgifter bör så långt det är rationellt samordnas med den utförande myndighetens egen verksamhet inom respektive område. Därmed kommer såväl investeringskostnader som de löpande driftskostnaderna för IKS-styrelsen att bli betydligt lägre än om motsvarande verksamhet skulle skötas av myndigheten själv. En förutsättning för denna modell är dock som jag ser det att IKS-styrelsen av den enskilde spararen uppfattas som en egen myndighet och en självständig kontaktpunkt. IKS-styrelsen bör exempelvis ha en egen telefon- och Internetservice och i övrigt ha ett självständigt ansikte utåt. IKS-styrelsens bör vara en liten beställar- och samordningsmyndighet med egen personal och administration som jag bedömer inte behöver överskrida 20 personer inklusive chefsbefattningar. Även denna personal och dess administration bör kunna samlokaliseras med en befintlig myndighet. Den närmare utformningen av det jag här beskrivit bör överlåtas till den organisationskommitté som jag föreslår skall bildas i samband med att propositionen överlämnas till . Mitt förslag: Regeringen bör i direkt anslutning till att pro- positionen om IKS överlämnas till tillsätta en organi- sationskommitté med uppgift att utarbeta de närmare detaljerna om IKS-styrelsens instruktion, uppgifter och bemanning. Som utgångspunkter för organisationskommitténs arbete bör ligga den inriktning av IKS-styrelsen som jag här angett. För att påskynda och underlätta genomförandet av organisa- tionskommitténs arbete kan det vara lämpligt att regeringen redan i samband med remissomgången ger berörda myndigheter i uppdrag att genomföra en förstudie om lämpligaste formen för att tekniskt samordna och bygga nätverk mellan befintliga register, databaser och Webbtjänster för IKS-systemets behov. Uppdraget bör redovisas i anslutning till att organisationskommittén startar sitt arbete för att därmed kunna ligga till grund för fortsatta överväganden. Jag har i denna fråga samrått med berörda myndigheter. Eftersom den största administrativa uppgiften, som jag bedömer, är hanteringen av kompetensutvecklingsregistret föreslår jag att uppdraget ges till CSN som i samråd med övriga berörda myndigheter bör redovisa uppdraget till regeringen . Berörda myndigheter är bl.a. , , , Verket för högskoleservice, , och . Uppdraget bör dessutom ske i samverkan med det konsortium för de lokala lärosätena inom högskolor och universitet som ansvarar för register för antagning till lokala kurser. Erfarenheter från Internationella programkontoret vad gäller hantering av utbildningar och praktik i andra länder bör tas tillvara i förstudien. I IKS-systemet måste en lång rad olika aktörer samspela för att hanteringen ska bli så rationell och enkel som möjlig. Viktigast är givetvis att den enskilde kompetensspararen upplever systemet enkelt och smidigt. Systemet måste vara attraktivt för banker och försäkringsbolag att erbjuda, vilket ytterliggare understryker beho- vet av att hanteringen inte får innebära betydande merkostnader för deras administration. För etablerade anordnare som erbjuder kompetensutveckling är säkerligen IKS en intressant och viktig ny marknad. Men IKS ska upplevas som attraktivt även för en enskild småföretagare som vill erbjuda en praktikplats. måste det vara korrekt och försvarbart utifrån att de krav som samhället ställer på ett skattesubventionerat sparande och tillämpbart för de myndigheter som har att hantera skatter och sparande. Hante- ringen av IKS måste uppfylla alla dessa krav. Jag har därför utgått från att befintliga och beprövade system bör användas så långt det är möjligt både för hantering av sparandet, och vid individens kontakter med myndigheter och med olika kompetensutvecklings- anordnare. Jag har också föreslagit att kompetenspremien ska utgå som skattereduktion och enligt kriterier som är allmänt kända i utbildningssammanhang. Det är därför min bedömning att hante- ringsordningen för IKS kan utformas så att den blir enkel och lätt att tillämpa för alla inblandade. Det bör vara organisationskommittén som utformar hanterings- ordningen för IKS systemet. Det bör göras i samråd med banker, försäkringsbolag, kompetensutvecklingsanordnare och berörda myndigheter. För att ge en bild av hur hanteringsordningen skulle kunna ut- formas har jag valt att som Appendix till huvudbetänkandet i punktform sammanfatta de moment jag bedömer kan komma att behövas. Givetvis finns i flera detaljer en rad olika alternativ som är möjliga. Därför ska den hantering jag presenterar i Appendixet ses som en vägledning för det fortsatta arbetet av systemet. Jag har också sett det som värdefullt att inför remissinstanserna visa på en möjlig väg att uppnå målen för hanteringen av IKS och hur de kan utformas i praktiken. Mitt förslag: När villkoren för att få del av grundplåten är upp- fyllda meddelar IKS-styrelsen till vilka indi- vider och till vilket konto grundplåten ska utbetalas varefter verkställer utbetalningen. Jag har redogjort för den grundplåt som jag föreslår skall kunna utgå som stimulans för sparande som påbörjas –2004. Grundplåten har en temporär karaktär. Jag har därför valt att vad gäller organisation för utbetalning av grundplåten före- slå en separat ordning. Den tillfälliga stimulansen i form av en grundplåt föreslås utgå till alla som uppfyller vissa kriterier (se kapitel 4). De föreslagna kriterierna kräver ingen prövning utan bör enligt min be- dömning kunna hanteras så att när de är uppfyllda utfaller grund- plåten på som en insättning på kompetensspararens konto. Kriterierna är också av den karaktären att uppgifterna redan finns registrerade och tillgängliga elektroniskt hos skattemyndig- heten och hos kontoföraren. Med detta följer att organisation och utbetalning av grundplåten enkelt bör kunna ske via elektronisk hantering. Medlen som bör användas för grundplåten kommer, i enlighet med det jag tidigare föreslagit, att finnas avsatta på ett konto hos . har redan fattat beslut om att de medel som avsatts för , 1,35 mdkr, skall överföras till Riks- gäldskontoret och jag föreslår i kapitel 4 att det också skall gälla medel på 1,15 mdkr. Eftersom medlen finns på och förvaltas där bör, enligt min bedömning, det mest rationella vara att det också är som betalar ut medlen till de individer som är berättigade till grundplåten efter beslut från IKS-styrelsen. Den närmare utformningen av vilken ordning som är mest rationell bör överlåtas till organisationskommittén att bedöma. 8.9Kostnader och finansiering av myndighetsfunktionen Mitt förslag: De totala driftskostnaderna för IKS- myndighetens ansvarsområde beräknas till ca . Till det kommer ca i ökade kostnader för befintliga myndigheter. Investerings- och uppbyggnadskostnaderna beräknas totalt uppgå till varav 55 miljoner fördelar sig och utvärderingskostnaderna på 15 miljoner fördelas . IKS-styrelsens löpande driftskostnader bör finansieras via registreringsavgiften. bör IKS-styrelsen vara helt avgiftsfinansierad. De engångsvisa uppbyggnadskostnaderna finansieras från avkastningen på av IKS-medlen. Jag har tidigare redovisat de myndighetsuppgifter som IKS-styrel- sen skall ansvara för. Jag har också gjort bedömningen att huvud- delen av uppgifterna bör utföras av andra myndigheter på uppdrag av IKS-styrelsen. Jag har förordat denna modell främst av effek- tivitets- och kostnadsskäl. Såväl investeringskostnaden som de löpande driftskostnaderna blir avsevärt lägre om IKS-styrelsen kan utnyttja andra myndigheters redan fungerande infrastrukturer än om motsvarande verksamheter skulle byggas upp och hanteras av myndigheten själv. Jag har i mina uppskattningar av kostnaderna utgått från att samordningsvinster skall utnyttjas så långt det är möjligt och rationellt. Jag har räknat med att betydande sådana vinster kan tas tillvara både genom samlokalisering och utnyttjande av befintliga system hos andra myndigheter. IKS-styrelsen bör ges det samlade ekonomiska myndighetsansvaret för verksamheten men skall kunna överlåta uppgifter till andra lämpliga myndigheter. IKS- styrelsen bör också löpande utvärdera uppdragen och byta utförare om man bedömer det som kostnadseffektivt. Vissa av uppgifterna är också av den karaktären att det kan vara mest rationellt att välja att göra en allmän upphandling. Det innebär också att det över åren bör vara möjligt att pressa kostnaderna för den löpande driften av verksamheten. De kostnader jag här redovisar avser de första årens verksamhet och bör därför kunna minska successivt åren framöver. Jag har tidigare också gjort bedömningen att informations- och rådgivningsfunktionen kommer att bli ett naturligt inslag för alla inblandade aktörer vilket bör leda till att kostnaderna långsiktigt kan reduceras ytterligare. Naturligtvis är kostnaderna relaterade till den ambitionsnivå som man har för IKS-systemet som helhet. Jag har i den här kostnadsberäkningen valt en hög ambitionsnivå eftersom jag räknar med att IKS kommer att omfatta ett stort antal sparare och ett brett utbud av kompetensutvecklingsinsatser. Jag har i det följande uppskattat kostnaderna för respektive funktion utifrån de preliminära bedömningar som gjorts av de olika myndigheter jag varit i kontakt med. Regeringen bör uppdra till myndigheterna att inom ramen för den förstudie jag tidigare föreslagit också lämna mer preciserade kostnadsberäkningar. bör därefter kunna tjäna som en utgångspunkt för organisationskommitténs fortsatta arbete med budget och bemanning för IKS-styrelsen. förslag vad gäller kostnader bör överlämnas till regeringen så att de kan behandlas budgetproposition. Jag har valt att ange en uppskattning av kostnaderna uppdelat på följande fem huvudfunktioner: Kostnader för den löpande hanteringen av kompetensutveck- lingsregistret beräknar jag till ca . Det inklu- derar kostnaden för fortlöpande uppdatering av registret och för IKS-portalens driftskostnader samt kostnaden för utvärde- ringsenkäten. Uppbyggnadskostnaderna för registret bedömer jag till ca fördelat . Kostnaden för hantering av kompetenspremien bedömer jag till ca . I denna summa inkluderar jag kostna- den för hanteringen av grundplåten –2006 eftersom den i likhet med kompetenspremien förutsätter viss personregisterhantering. Jag utgår från att man här kan repli- kera på befintliga personregister. De engångsvisa uppbyggnads- kostnaderna bör därför kunna stanna vid ca . Kostnaden för kontaktcenter och övrig löpande information och rådgivning beräknar jag till ca vilket förut- sätter att all verksamhet samordnas med ett eller flera befintliga kontaktcenter hos annan myndighet. De investeringskostnader som ändå uppstår och som bör täckas av IKS-styrelsens avtal med värdmyndigheten bör kunna begränsas till ca . Kostnaden för uppföljning och rapportering avser de löpande kostnaderna för statistikinsamling och redovisning. Jag bedö- mer att de inte skall behöva överskrida förutsatt att alla uppgifter finns att tillgå via elektronisk hante- ring och genom samordning av befintliga dataregister. Kostnaden för IKS-styrelsens egen personal och administration beräknar jag utifrån totalt 20 anställda. Det handlar i huvudsak om kvalificerad personal med beställarkompetens inom en rad olika områden och personal som hanterar omprövning av beslut och stickprovskontroller. Även IKS-styrelsen bör kunna dra nytta av annan myndighetspersonal- och ekonomifunktioner m.m. Jag bedömer därför den årliga kostnaden till ca . Utöver detta föreslår jag i kapitel 11 att det avsätts en ekonomisk ram för informationsinsatser då IKS intro- duceras på sammanlagt . I denna summa har jag inkluderat kostnaden för de särskilda informationsinsatser som andra myndigheter exempelvis , kommer att behö- va genomföra vid införandet av IKS. Till detta kommer det sär- skilda anslag jag föreslår ska gå till de fackliga organisationerna och till småföretagens organisationer för deras informationsinsatser om IKS. Jag föreslår att sammanlagt engångsvis avsätts för detta ändamål. Det innebär att totalt som en engångsvis kostnad, enligt mitt förslag, bör avsättas för särskilda informationsinsatser under introduktionen av IKS. Jag har bedömt att dessa medel bör kunna disponeras till 2007. Jag kommer också att i kapitel 11 behandla behovet av utvär- dering av IKS. Enligt min uppfattning är det befogat att avsätta särskilda resurser för forskningsinriktad utvärdering av IKS. Många remissinstanser har också ställt väl motiverade krav på uppföljning och utvärdering av effekterna av införandet av IKS. Jag föreslår att en finansiell ram på avsätts för utvärderingskostnader. Som framgått av mina tidigare förslag anser jag att IKS-styrelsen bör disponera dessa medel för att efter upphandling lägga ut tydligt definierade utvärderingsuppdrag på forskare eller andra utvärderingsinstitut. Dessa medel bör avse en tioårsperiod. Totalt uppgår de löpande driftskostnaderna för IKS-myndighe- tens ansvarsområde enligt förslagen ovan till och uppbyggnadskostnaderna till totalt . IKS kommer även att innebära vissa nya löpande uppgifter för befintliga myndigheter. Det gäller exempelvis och . Jag bedömer att de kommer att uppgå till sammanlagt ca . Därmed kommer enligt min bedömning de totala kostnaderna för IKS att fördela sig enligt följande tabell: Information, fackliga organisationer m.fl. IKS-systemets kostnader måste således ses i två tidsperspektiv. Dels systemets löpande och varaktiga kostnader, dels engångsvisa kostnader under ett uppbyggnadsskede. Enligt min bedömning är det på samma sätt rimligt att se finansieringen i två tidsperspektiv. Systemets löpande driftskostnader måste också ha en finansiering som långsiktigt är stabil och som står i relation till systemets omfattning. Tillfälliga kostnader som är direkt relaterade till intro- duktionen av ett nytt system kan dock finansieras med engångsvisa anslag. De former för finansiering jag här lämnar har utgått från detta synsätt.