sou · GOB385d2 · 2001-01-01 00:00:00 — Mot den bakgrunden kan exempelvis en överenskommelse (avtal/- kontrakt) träffas mellan stat och självstyrelseorgan om finansieringen av de investeringar som beslutats i länsplanen, liknande den ordning som tillämpats för de regionala tillväxtavtalen. De överenskommelser som ingåtts med avseende på tillväxtavtalens genomförande och finan- siering är inte formellt bindande, men ett sådant avtal är en överens- kommelse som binder parterna moraliskt. Följsamheten mellan plane- ringsramar och de statliga medel som i realiteten ställs till förfogande bör kunna stärkas med en sådan avtalsmodell också vad gäller trans- portinfrastrukturen, enligt kommittén. Som en tredje utgångspunkt bör enligt kommittén också vissa grundläggande demokratifrågor uppmärksammas i ett fortsatt reform- arbete. Det finns flera starka motiv för en ökad lokal och regional självstyrelse. Ett mycket viktigt argument är att legitimiteten för det politiska systemet i stort förstärks av att självstyrelsen ger medborgarna möjlighet till ett ökat lokalt och regionalt inflytande och ett tydligare ansvarsutkrävande avseende den förda politiken. Enligt utvärderingen i kapitel 6 (avsnitt 6.5.3) har det politiska en- gagemanget och delaktigheten i transportinfrastrukturplaneringen ökat Överväganden och förslag.. 367 sedan ansvaret överfördes från till självstyrelseorganen. Medborgarnas möjligheter till inflytande och ansvarsutkrävande för- svåras emellertid av det komplexa beslutssystemet, regionernas begrän- sade kontroll över resurserna och den i övrigt starka statliga styrningen av verksamheten. 8.2.6Fördelning av statsbidrag till regionala kulturinstitutioner Kommitténs förslag: Självstyrelseorganen ges befogenhet att själva avgöra till vilka regionala kulturinstitutioner som statsbidraget för- delas. En överenskommelse (avtal/kontrakt) om den övergripande inriktningen på bidragsanvändningen skall träffas mellan staten och självstyrelseorganen. Ansvaret för fördelning av utvecklingsmedel till regionala kultur- institutioner överförs till självstyrelseorganen. Uppgiften att fördela statsbidrag till regionala kulturinstitutioner bör även ingå i försöksverksamheten i . Skälen för kommitténs förslag: Enligt Statens kulturråds om- världsanalys (se avsnitt 2.3) är kulturens roll i samhällsutvecklingen och dess betydelse för den enskilda människan en fråga som diskuteras allt mer intensivt i olika sammanhang. Utvecklingen går mot en delvis ny kulturpolitik där individen och samhället sätts i centrum. Det är inte enligt de nationella kulturmålen eller den nationella kultur- politiken i övrigt som är den enda om ens den starkaste drivkraften i utvecklingen, utan i stället är det den nya och annorlunda innebörd som kulturbegreppet håller på att få, som står i centrum av den kulturpoli- tiska diskussionen. Med ett annorlunda och utvidgat kulturbegrepp, som inte bara om- fattar de olika konstformerna, utan också kan sägas sträcka sig ut i samhällets yttre miljö stadsbilden, bostadskvarter, gator och torg är det enligt viktigt att diskutera hur kulturverksamheten på statlig, regional och lokal nivå skall organiseras. Självklart är de konst- närliga uttrycksformerna fortfarande kulturpolitikens kärna, men kul- turpolitikens spridningsområde blir allt vidare, enligt . I kommitténs utvärdering (avsnitt 6.5.4) av försöksverksamheten med ändrat ansvar för fördelning av kulturpolitiska medel konstateras att förändringarna både vad gäller institutionsstruktur och den faktis- 368 Överväganden och förslag . ka medelsfördelningen har varit mycket små. I exempelvis län har emellertid kulturen genom den nya organisationen fått en högre status och en bättre förankring i kommunerna. anser att försöksverksamheten, trots de svårigheter och problem som redovisas, ger förutsättningar för en spännande och mer kulturpolitiskt präglad diskussion om användningen av de statliga resurserna på kul- turområdet. För kulturverksamheten gäller, liksom för all annan verksamhet som självstyrelseorganen har övertagit ansvaret för, att nationella regler och mål skall efterlevas. Nuvarande system där regeringen i det årliga reg- leringsbrevet anger vilka institutioner som skall få bidrag, uppfattas emellertid av självstyrelseorganen som konserverande och oflexibelt (se avsnitt 5.3.3); i praktiken är det omöjligt att få genomslag för de regionalt grundade regionalpolitiska prioriteringar som den regionala självstyrelsen syftar till. Ett utvidgat regionalt inflytande över kulturpolitiken i samhället och en större flexibilitet i statsbidragssystemet ser därför kommittén som viktiga inslag i den pågående utvecklingen mot bl.a. en utvidgning av kulturpolitikens spridningsområde. Härmed skapas möjligheter till en förbättrad samverkan mellan stat, region och det fria kulturlivet och till förändring, utveckling och nytänkande i kulturpolitiken. Som ett första led i en utveckling mot ett nytt och förändrat samspel mellan stat och region bör enligt kommittén den nuvarande ordningen med en av regeringen fastställd årlig förteckning över stödberättigade regionala kulturinstitutioner ändras. Ett nytt system bör införas som innebär att regeringen anvisar en bidragsram inom vilken självstyrelse- organen har rätt att själva besluta om till vilka regionala kulturinstitu- tioner som statsbidraget skall fördelas. Kommittén anser att det nuva- rande kravet på en ekonomisk motprestation, som förutsätter en delfi- nansiering till verksamheten från regionens sida som uppgår till , utgör en garant och ett skydd för alltför snabba förändringar i bidragsnivån. Härmed kan kulturinstitutionernas behov av bl.a. ekono- misk stabilitet för långsiktig planering av verksamheten tillgodoses. För att de nationella målen för kulturpolitiken skall kunna uppnås bör staten dock ställa tydliga krav på den regionala kulturverksamheten i samband med bidragstilldelningen. Kommittén föreslår därför att en ökad handlingsfrihet för självstyrelseorganen, vad gäller fördelningen av statsbidrag till regionala kulturinstitutioner, bör kompletteras med en ordning som innebär att staten genom t.ex. träffar en överenskommelse (avtal/kontrakt) med självstyrelseorganen om den övergripande inriktningen för användningen av statsbidraget inom res- pektive region. Även om bidragstilldelningen är ettårig bör en sådan överenskommelse kunna sträcka sig . Noteras bör i sam- Överväganden och förslag.. 369 manhanget att enligt utvärdering (se avsnitt 6.5.4) kan någon form av överenskommelse mellan och en region, där staten och regionen gemensamt kommer överens om inriktningen av kulturverksamheten i stort och dispositionen av statsbidragen på kul- turområdet, vara en lämplig form för framtida samarbete. Kommittén har i avsnitt 8.1.1 föreslagit att försöksverksamheten bör förlängas och att antalet försökslän bör utökas; också nya försökslän bör ges ansvar för fördelningen av det regionala kulturstödet. Enligt kommittén bör ett nytt statsbidragssystem, som bygger på en ökad handlingsfrihet för självstyrelseorganen och en överenskommelse (avtal/kontrakt) mellan dessa och staten, kunna tillämpas i ett eller flera av de län som kan komma i fråga för den förlängda försöksverksamhe- ten. Självstyrelseorganen anser att möjligheterna att föra en enhetlig kulturpolitik i en region även försvåras av att ett stort antal områden undantas från självstyrelsen (se avsnitt 5.3.3). Särskilt anmärknings- värt, enligt självstyrelseorganen, är att just de kulturbidrag som reser- veras för utvecklingsåtgärder inte tillåts ingå i det regionala utveck- lingsansvaret. Kommittén delar denna bedömning och föreslår därför att ansvaret också för fördelningen av sådana utvecklingsbidrag över- förs till självstyrelseorganen. Försöksverksamheten i omfattar inte uppgiften att besluta om fördelning av statsbidrag till regionala kulturinstitutioner. 1996/97:108, i vilken föreslogs att skulle om- fattas av försöksverksamheten med ändrad regional ansvarsfördelning, uttalades att när det gäller uppgiften att besluta om visst kulturstöd den tidigare beslutade försöksverksamheten (prop. 1996/97:36) har en sådan omfattning att den utgör ett tillräckligt underlag för utvärdering. Kommittén ser det emellertid som naturligt att försöksverksamheten även i vid en förlängning bör omfatta denna uppgift. Kulturen är en viktig regional utvecklingsfaktor och ansvaret för för- delningen av statsbidrag till regionala kulturinstitutioner bör därför även i detta län åvila de förtroendevalda i regionen. Kommitténs förslag: ansvar för regional projekt- verksamhet i fråga om jämställdhet överförs till självstyrelseorga- nen. 370 Överväganden och förslag . Skälen för kommitténs förslag: arbete med jämställd- hetsfrågorna har många beröringspunkter med det regionala utveck- lingsarbetet. Arbetet har till stor del bestått av att initiera och genomfö- ra olika slag av utvecklingsprojekt. De regionala utvecklingsmedlen används för att bl.a. finansiera jämställdhetsprojekt. Som framgår av utvärderingen har jämställdhetsar- bete i sin nuvarande form mera karaktären av utvecklingsarbete än av tillsyns- och uppföljningsarbete. har ansvar för att utfor- ma en jämställdhetsstrategi för länet och i samverkan med olika aktörer vidta åtgärder för att nå målen i denna strategi. Enligt kommittén finns det starka beröringspunkter mellan detta arbete och självstyrelseorga- nets arbete med den regionala utvecklingsstrategin. Inte minst i arbetet med regionala tillväxtavtal har regeringen understrukit vikten av att jämställdhetsfrågorna integreras i arbetet; i försökslänen har självsty- relseorganen samordningsansvar för arbetet med tillväxtavtalen. Enligt kommittén bör jämställdhetsaspekten mera allmänt integreras i det regionala utvecklingsarbetet och den regionala näringspolitiken. I avsnitt 8.2.4. föreslår kommittén att självstyrelseorganen ges hela be- slutsansvaret för fördelning av statliga medel för regionala utveck- lingsprojekt. Som en följd härav bör, enligt kommittén, också ansvaret för regional projektverksamhet i fråga om bl.a. jämställdhet överföras till självstyrelseorganen. uppgift renodlas härigenom till i första hand uppföljning av de nationella målen för jämställdheten i länet. Noteras bör i sammanhanget att generaldirektören har fått i uppdrag (N1999/6077/JÄM och N1999/8612/JÄM) att utreda om tillsynsansvar enligt jämställdhetsla- gen (1991:433) kan utvidgas att gälla även länsstyrelserna. I uppdraget ingår att undersöka och bedöma de rättsliga, ekonomiska och de prak- tiska aspekterna på ett sådant förslag. Kommitténs förslag: Regeringen bör ta initiativ till en samlad översyn av ansvarsfördelningen mellan stat, region och kommun i fråga om vissa arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Skälen för kommitténs förslag: Enligt regeringens arbetsmarknads- politiska proposition (prop. 1999/2000:98, s. 1) har arbetsmarknadspo- Överväganden och förslag.. 371 litiken tre huvuduppgifter, nämligen att (1) förmedla arbete till arbets- lösa och arbetskraft till företag, (2) öka de arbetslösas kunskaper samt (3) stödja dem som har svårt att få arbete på den reguljära arbetsmark- naden. I propositionen understryks att arbetsmarknadspolitiken är en nationell politik. Den är en del av den ekonomiska politiken. Insatserna skall underlätta geografisk och yrkesmässig rörlighet. En väl fungeran- de arbetsmarknad har länge ansetts kräva en nationell politik. är arbetsmarknadspolitiken en viktig del av den regionala näringspolitiken. Länsarbetsnämnderna har tagit aktiv del i arbetet med regionala tillväxtavtal. Enligt utvärderingen har det överlag varit en god samverkan mellan länsarbetsnämnder och självstyrelseorgan under försöksverksamheten. Även om arbetsmarknadspolitiken är styrd av nationellt fastställda mål och regler, finns det vissa möjligheter till regional och lokal an- passning. Den regionala anpassningen ställer krav på nära samverkan mellan självstyrelseorganet och länsarbetsnämnden. Arbetslöshetsbe- kämpning och arbetskraftsanskaffning kräver snabba insatser och stor flexibilitet i agerandet. har dock möjlighet att välja mellan olika handlingslinjer som har olika långsiktiga verkningar, t.ex. inom arbetsmarknadsutbildningen. Inom ramen för de nationella målen är därför självstyrelseorganets regionala utvecklingsstrategi en viktig utgångspunkt för länsarbetsnämndens arbete. På lokal nivå krävs en nära samverkan med kommunerna. Mot denna bakgrund föreslår kommittén att regeringen tar initiativ till en samlad översyn av ansvarsfördelningen mellan stat, region och kommun i fråga om vissa arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Översynen bör ta sin utgångspunkt i att arbetsmarknadspolitiken inte bara är ett nationellt intresse utan att den också har starka kopplingar till såväl den regionala som den lokala nivån. Med tillämpning av subsidiaritetsprin- cipen bör målet vara att öka det regionala och lokala inflytandet över i första hand kompetensutvecklingen och insatserna för långtidsarbets- lösa. Kommitténs förslag: Det politiska inflytandet på regional nivå över miljöstrategiarbetet utökas genom att beslut om regi- onalisering av de nationella miljömålen sker efter samråd med det regionala självstyrelseorganet. 372 Överväganden och förslag . Skälen för kommitténs förslag: Enligt kommittén är omsorgen om miljön en väsentlig regional utvecklingsfråga. Det är därför önskvärt att självstyrelseorganen engagerar sig också i miljöfrågor, vilket också skett i varierande grad i de olika försökslänen. Det gäller inte minst miljöstrategiskt arbete och miljöprojekt. Länsstyrelserna har i alla län fått regeringens uppdrag att regionali- sera de nationella miljökvalitetsmålen. Detta arbete hänger nära sam- man med uppföljningsroll på miljöområdet. En sådan uppföljning kräver att de nationella målen regionaliseras. Länsstyrel- sens arbete med mål, lagtillämpning, uppföljning, miljöövervakning och kunskapsinsamling blir allt närmare sammankopplat. En omfattan- de kunskapsuppbyggnad är en viktig del i uppföljningsarbetet. vill kommittén understryka att miljöfrågorna kräver ett starkt regionalt engagemang. För att bli effektiv behöver den statliga miljöpolitiken förankras regionalt och lokalt. Enligt miljömålskommit- tén (SOU 2000:52, s. 820) bör strävan vara att relevanta politiska organ på alla nivåer behandlar miljömålen; politiskt förankrade regionala miljömål som tydligt anknyter till de av antagna nationella miljömålen ger legitimitet åt arbetet med att formulera miljömålen. Självstyrelseorganet ansvarar för den regionala utvecklingsstrategin i länet. Denna strategi har starka beröringspunkter med mål och strate- gier inom miljöområdet. Det regionala miljöstrategiarbetet måste därför bedrivas i nära samverkan mellan självstyrelseorganet och länsstyrel- sen. Såväl de nationella miljömålen som den regionala utvecklings- strategin bör vara riktgivande för detta arbete. bör enligt kommitténs mening fatta beslut om regio- nalisering av de nationella miljömålen efter samråd med det regionala självstyrelseorganet. Det bör ankomma på och det regio- nala självstyrelseorganet att utveckla de närmare formerna för detta samarbete. Överväganden och förslag.. 373 8.2.10Uppföljning och utvärdering av det regionala utvecklingsarbetet Kommitténs förslag: Självstyrelseorganen bör ha ansvaret för den löpande uppföljningen av det regionala utvecklingsarbetet. Med detta som utgångspunkt tillsätter regeringen en arbetsgrupp med uppgift att utarbeta förslag till en grundmodell för en årsredovisning av samt rutiner för uppföljning och utvärdering av det regionala ut- vecklingsarbetet. I arbetsgruppens arbete bör ingå överväganden an- gående en extern, oberoende utvärdering av utvecklingsarbetet i lä- nen som genomförs en gång varje mandatperiod. Enligt direktiven skall frågan om mer samordnade insatser för att ef- fektivisera tillsynen och uppföljningen på länsnivå analyseras och be- dömas inom kommittén. Kommittén skall redovisa på vilket sätt man kan få till stånd och utveckla mer samordnade insatser på det aktuella området. Statskontoret har, på uppdrag av kommittén, genomfört en studie för detta ändamål, Uppföljning och utvärdering av det regionala utvecklingsarbetet (Statskontoret 2000:18). Innehållet i rapporten re- dovisas i huvuddrag i avsnitt 6.5.1 i detta betänkande. Statskontorets förslag: Självstyrelseorganen får ansvaret för den löpande uppföljningen av det regionala utvecklingsarbetet i försökslä- nen och för att det upprättas en årsredovisning för det regionala ut- vecklingsarbetet. En gång per mandatperiod görs på regeringens initiativ och för rege- ringens räkning en oberoende utvärdering av varje läns utvecklingsar- bete. Kommitténs bedömning: Kommittén finner att Statskontorets rap- port i allt väsentligt bör kunna ligga till grund för ett ställningstagande i frågan om ansvar m.m. för uppföljning och utvärdering av det regionala utvecklingsarbetet. Mot denna bakgrund bör de förslag som Statskonto- ret lämnat i rapporten genomföras. Skälen för kommitténs förslag: Av Statskontorets rapport framgår att det finns en hel del brister i den nuvarande uppföljningen av det regionala utvecklingsarbetet, exempelvis att uppföljningen mot natio- nella och regionala mål inte görs på ett systematiskt sätt och att det saknas särskilda resurser för uppföljning hos självstyrelseorganen. Statskontoret föreslår att självstyrelseorganen får ansvaret för den lö- pande uppföljningen av det regionala utvecklingsarbetet i försökslänen och för att en årsredovisning upprättas för detta arbete. I årsredovis- ningen, som ersätter vissa av de nuvarande rutinerna för uppfölj- 374 Överväganden och förslag . ning/utvärdering av regionalpolitiskt stöd m.m., bör enligt Statskonto- ret ingå offentlig statistik om tillståndet i länet och en bedömning av utvecklingen, en redovisning av fattade beslut och genomförda presta- tioner, resultatbedömning i förhållande till nationella mål och regio- nens mål samt särskilda redovisningar avseende t.ex. demokrati och jämställdhet. Ett klart uttalat syfte med årsredovisningen är, enligt Statskontoret, att den skall ge medborgarna en samlad redovisning av vad som gjorts i länet i förhållande till uppställda mål på olika verk- samhetsområden. Statskontoret föreslår att regeringen tillsätter en ar- betsgrupp med uppgift att utarbeta förslag till bl.a. en grundmodell för en årsredovisning. Regeringen bör enligt Statskontoret även initiera en extern, obero- ende utvärdering av utvecklingsarbetet i länen under varje mandatperi- od; ett sådant uppdrag kan gå till en kommitté, det nya och utvärderingar inom det näringspolitiska området, ett forskningsorgan eller ett konsultbolag. Som framgått är det kommitténs bedömning att de förslag som Statskontoret lagt fram, kan ligga till grund för ett utrednings- och ut- vecklingsarbete som regeringen bör ta initiativ till. Kommittén ser flera förtjänster med Statskontorets förslag. Kommittén anser liksom Stats- kontoret att det är en bättre ordning att självstyrelseorganen får ansva- ret för den löpande uppföljningen. Den föreslagna årsredovisningen bör enligt kommitténs mening kunna bli ett viktigt instrument för informa- tionen till medborgarna om utvecklingsarbetet och därmed bidra till att den regionala demokratiska processen stärks. Som en konsekvens av förslagen skall , enligt kommit- tén, inte ha något ansvar för uppföljningen av det regionala utveck- lingsarbetet i försökslänen. När det gäller ansvaret för uppföljning av användningen av sådana statliga medel för regionalpolitiska åtgärder, som självstyrelseorganen beslutar om, bör detta även fortsättningsvis ligga på en central statlig myndighet. Kommittén överlämnar Statskontorets rapport till regeringen till- sammans med detta betänkande. Överväganden och förslag.. 375 8.2.11Behovet av en allmän översyn av uppgiftsfördelningen mellan staten och kommun/landsting Kommitténs förslag: Regeringen initierar en samlad översyn av uppgiftsfördelningen mellan såväl central och regional statlig nivå som mellan stat och kommuner/landsting. Skälen till kommitténs förslag: Kommittén föreslog i sitt delbetän- kande (SOU 1998:166) att uppgiftsfördelningen mellan statens centrala och regionala nivå samt mellan stat och kommuner/landsting skulle bli föremål för en samlad översyn. Kommitténs uppfattning var att en översyn av uppgiftsfördelningen mellan statens centrala och regionala nivå av praktiska skäl borde sam- ordnas med en utredning av uppgiftsfördelningen mellan den regionala statliga förvaltningen och kommunerna/landstingen. Vidare ansåg kommittén att det fanns skäl att överväga ett överförande av uppgifter direkt från den centrala statliga nivån till kommunerna/landstingen. I skälen till kommitténs förslag i delbetänkandet framhölls vikten av att beakta den enskilda medborgarens likabehandling vid en sådan över- syn. Vidare framhölls som en given utgångspunkt vid övervägande av uppgiftsfördelningen mellan de olika nivåerna, att det alltid bör prövas om en viss offentlig verksamhet gagnas av att beslutsfattandet sker nära medborgarna. Kommittén konstaterar att något beslut med anledning av den i del- betänkandet föreslagna översynen inte har tagits från regeringens sida. Kommitténs mening är att behovet kvarstår av en allmän översyn av uppgiftsfördelningen mellan de olika nivåerna, utöver de uppgifter som är föremål för försöksverksamheten, vilket också har förstärkts i den fortsatta utvärderingsprocessen. Kommittén menar att det finns mycket som talar för att decentralisering av uppgifter till den kommunala nivån leder till att medborgarinflytandet förstärks. Vidare finner kommittén, med stöd av utvärderingen, att det i den nuvarande samhällsorganisa- tionen finns oklarheter i uppgiftsfördelningen på regional nivå som motverkar effektivitet och regional utveckling. I utredningens direktiv anges att kommittén skall redovisa ekonomiska konsekvenser av förslagen samt att förslag till finansiering skall läm- nas. Vidare skall kommittén beakta vad som sägs i regeringens direktiv till samtliga kommittéer beträffande redovisning av regionalpolitiska konsekvenser (dir. 1992:50), omprövning av offentliga åtaganden (dir. 1994:23), redovisning av jämställdhetspolitiska konsekvenser (dir. 1994:124) samt om brottsbekämpning (dir. 1996:49). Genom kommittéförordningen (1998:1474), som trädde i kraft , har ovannämnda direktiv upphävts. 14 och 15 §§ i kom- mittéförordningen ersätter de tidigare direktiven vad gäller redovisning av konsekvenser av kommitténs förslag. Enligt 14 § i denna förordning gäller att om förslagen i ett betänkande påverkar kostnaderna eller in- täkterna för staten, kommuner, landsting, företag eller andra enskilda, skall en beräkning av dessa konsekvenser redovisas i betänkandet. Om förslagen medför samhällsekonomiska konsekvenser i övrigt, skall des- sa redovisas. När det gäller kostnadsökningar och intäktsminskningar för staten, kommuner eller landsting skall kommittén föreslå en finan- siering. I 15 § stadgas att om förslagen i betänkandet har betydelse för den kommunala självstyrelsen, skall konsekvenserna i det avseendet anges i betänkandet. Detsamma gäller när ett förslag har betydelse för brotts- ligheten och det brottsförebyggande arbetet, för sysselsättning och of- fentlig service i olika delar av landet, för små företags arbetsförutsätt- ningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företag, för jämställdheten mellan kvinnor och män eller för möjlighe- terna att nå de integrationspolitiska målen. Förslaget om fortsatt försöksverksamhet med ändrad regional ansvars- fördelning kan enligt kommittén i sin förlängning medföra positiva samhällsekonomiska konsekvenser. Kommitténs mening är att ett ökat regionalt politiskt inflytande över det regionala utvecklingsarbetet gyn- nar den ekonomiska tillväxten i regionen. Den samordning av de regio- nala utvecklingsinsatserna som sker bör också enligt kommitténs me- ning kunna leda till ett mer effektivt nyttjande av de ekonomiska resur- serna i regionen.