sou · GOB352d5 · 2001-01-01 00:00:00 — Det görs genom hydrogeologisk kartering, dokumentation av förändringar i grundvattnets De centrala myndigheternas uppgifter 759 mängd och beskaffenhet och genom att hålla register över enskilda brunnar. SGU håller databaser över den information som insamlas i samband med verksamheten; Hydrogeologisk parameterdatabas; Grundvattennätets databas och databas. Uppgiftsskyldighet till regleras enl. lag. Knutet till finns en kemidatabas. I kap. 20 föreslås att SGU får fortsatt ansvar för målet Grundvatten av god kvalitet. Nära sammanhängande med detta är myndighetsansvaret för grundvatten som resurs och för enskild vattenförsörjning. Ansvaret här behöver bli tydligt genom en avgränsning av SGU:s ansvar mot , och . Utveckling av myndighetens uppgifter Den hydrogeologiska karteringen bör förstärkas för att relevant under- lag ska finnas tillgängligt för bristområden, områden som håller för vattenförsörjningen betydande geologiska formationer i anslutning till tätortsregioner och för komplettering av information i vissa glesbygds- regioner. För uppföljningen av miljömålen är uppbyggnaden av en databas för allmänna vattentäkter/ betydande grundvattenförekomster nödvändig. I brunnsarkivets kemidatabas finns bl.a. uppgifter om radon i brunns- vatten. Den bör utnyttjas som en nationell central databas för radon i brunnsvatten. Grundvattennätets kemiska program bör utvecklas så att det kompletterar det nationella miljöövervakningsprogrammet för att ge en representativ bild av grundvattnets tillstånd i . Åtkomst och inlagring av data via Internet och länkar till berörda myndigheter bör utvecklas. Åtgärdsprogrammet för att förbättra kvaliteten på vatten från enskilda brunnar bör prioriteras. SGU bör vidare följa och arbeta med försurning av grundvatten och stötta kommunerna i arbetet med att bedöma risker med radon från mark. SGU föreslås under kap. 10, Grundvatten av god kvalitet få ett ansvar för naturresursen grundvatten. 760 De centrala myndigheternas uppgifter Myndighetens uppgifter som rör miljökvalitetsmålen är regeringens expertmyndighet på det jordbruks- och livsmedelspolitiska området och har ett samlat sektorsansvar för jord- bruk, trädgård och rennäring. En av verkets huvuduppgifter är att admi- nistrera tillämpningen av EU:s gemensamma jordbrukspolitik, Common Agricultural Policy (CAP). Regeringen har slagit fast att svenskt jordbruk ska vara både ekologiskt och ekonomiskt hållbart. Det är uppgift att genomföra regeringens beslut. Ekologiskt hållbart innebär att jordbruket ska vara resursbevarande, miljöanpassat och etiskt godtagbart. ska arbeta för ett rikt och varierat odlingslandskap med biologisk mångfald och verka för att jordbrukets miljöbelastning på grund av växtnäringsläckage och an- vändning av bekämpningsmedel blir så liten som möjligt. Verket an- svarar även för frågor om införsel av främmande arter. föreslås få fortsatt huvudansvar för miljökvalitetsmålet Ett rikt odlingslandskap. är också sektorsmyndighet för jordbruket och för trädgårdsnäringen. bör därför få i uppdrag att vidareutveckla sektorsmål bland annat inom miljökva- litetsmålen Ingen övergödning, Giftfri miljö, särskilt vad gäller be- kämpningsmedel och Begränsad klimatpåverkan. Utveckling av myndighetens uppgifter I huvudsak bör nuvarande inriktning fortsätta. Miljö- kvalitetsmålen och det av antagna målet om ekologisk produktion bör styra arbete med det ekologiskt hållbara jordbruket. Det är väsentligt att tillsammans med Naturvårds- verket och fortsätter arbetet med att fortlöpande följa och utvärdera miljöeffekterna av den gemensamma jordbruks- politiken (projektet miljöeffekter, regeringsuppdrag till myndig- heterna 1996). Miljö- och landsbygdsprogrammet är ett viktigt styrmedel för att nå miljökvalitetsmålen inom jordbrukssektorn, och det är därför väsentligt att programmet och reglerna är utformade så att de ger maximal miljönytta. Ett nytt förslag till program för perioden har lämnats för godkännande till kommissionen I arbetet har vi De centrala myndigheternas uppgifter 761 uppmärksammat att stödet är otillräckligt för att nå miljökvalitetsmålet Myllrande våtmarker. (SOU 1999:2) har riktat kritik mot de nuvarande miljöstöden för att de inte används optimalt, bl.a. genom att de inte styrs till de geografiska områden där miljöproblemen är störst. Att miljöstöden haft begränsad effekt för att minska jordbrukets miljöbelastning bekräftas av den senaste rapporten från projektet miljöeffekter (Miljöeffekter i av EU:s jord- brukspolitik; , och Riksantikva- rieämbetet 1999). Miljömålen bör vara en del av underlaget när utarbetar en strategi för att påverka Unionens jordbrukspolitik efter 2006. Inom det internationella miljöarbetet bör lägga speciell vikt vid Agenda 21-samarbetet för (Baltic 21) liksom havskonventionerna HELCOM och OSPARCOM. Inom är det av betydelse att följa arbetet med och delta i utvecklingen av miljö- indikatorer. Förutom miljöersättningar inom ramen för miljö- och landsbygds- programmet är information, rådgivning och utbildning tillsammans med försöks- och utvecklingsverksamhet viktiga frågor som bör prioritera. har inget sektorsansvar för jordbrukets kulturmiljöfrågor. Det är av vikt att ansvaret för dessa frå- gor ut. Jordbrukets energianvändning framför allt i form av uppvärmning av fastigheter, växthus, användning av handelsgödsel som kräver energi för framställningen och jordbrukets maskinpark uppgår till betydande belopp. är en främjandemyndighet för att effektivisera energianvändningen i bostäder och bebyggelse. bör ta ett ansvar för att bidra till en ökad energi- effektivisering i olika odlings- och produktionssystem. bör dock ha ansvar för att driva avgasreningsfrågorna. Myndighetens uppgifter som rör miljökvalitetsmålen och skogsvårdsstyrel- serna, ska verka för att skogsbruket utvecklas på ett hållbart sätt. Av särskild betydelse är de uppgifter som följer av att skogspolitikens miljömål och produktionsmål är jämställda. Organisationen ska informera och ge råd om hur ett hållbart skogs- bruk ska nås samt utöva tillsyn enligt skogsvårdslagen. Organisationen har ansvar för att delmålen om miljökvaliteten bryts ner för att av- stämmas med lokala förutsättningar och tillämpas regionalt. 762 De centrala myndigheternas uppgifter Organisationen har ansvar för biotopskyddet och samråd om vissa skogliga åtgärder enligt . Det finns också ett begränsat stöd till naturvårds- och kulturmiljöåtgärder i skogsbruket (NOKÅS) och till återväxtåtgärder i ädellövskog samt en betydande kunskap om plan- läggning och inventering. föreslås i kap. 20 få fortsatt ansvar för miljökvalitets- målet Levande skogar. Därutöver har skogsvårdsorganisationen sek- torsansvar för skogsbruket och skogsnäringen. Detta omfattar också kulturmiljöfrågor. Verket har därför viktiga uppgifter med att utforma sektorsmål när det gäller bland annat Bara naturlig försurning, Giftfri miljö, Myllrande våtmarker, Levande sjöar och vattendrag, Storslagen fjällmiljö och även för Begränsad klimatpåverkan. Utveckling av myndighetens uppgifter I huvudsak kan skogsvårdsorganisationen fortsätta att verka för miljö- kvalitetsmålet Levande skogar utan ändring av instruktion eller regel- verk. Nästa uppföljning av skogspolitiken kommer att redovisas före utgången av 2001. De legala styrmedlen för att genomföra skogs- politiken finns både i skogsvårdslagen och i . (M 1999:03) har till uppdrag att följa upp till- lämpningen av . En viktig fråga är kopplingen mellan dessa regelverk. har beslutat om nationella skogliga sektorsmål och publicerat dem i skriften Mål för ett hållbart skogsbruk. bör se över sektorsmålen med hänsyn till de nya delmålen. Utöver vad som följer av dessa behöver sektorsmålet om natur- och kulturmiljö- hänsyn vid föryngringsavverkning göras tydligare så att det blir lättare att följa upp. Det behövs också uppföljningsbara sektorsmål för hän- synen till rennäringen och friluftslivet. Etappmålet om död ved utgör ett exempel på delmål som kan behöva stödjas genom att föreskrifter och allmänna råd till skogsvårdslagens 29 § om insektshärjningar ses över så att barrvirke av tall behandlas mildare än barrvirke av gran och att tillåten mängd färsk död ved där- med kan utökas. För att frivilliga avsättningar, död ved, värdefulla kulturlämningar och naturlig föryngring ska nås behöver organisationens resurser till rådgivning utökas. De centrala myndigheternas uppgifter 763 21.2För miljömålen viktiga sektorsmyndigheter Det övergripande målet för transportpolitiken ska vara att säkerställa en samhällsekonomiskt effektiv och långsiktigt hållbar transportförsörjning för medborgarna och näringslivet i hela landet. Det finns fem långsiktiga delmål utan inbördes prioritering, dvs. alla ska uppnås : En positiv regional utveckling Ansvaret för att genomföra transportpolitiken ligger på de statliga tra- fikverken, dvs. , , och Vägver- ket men också på ett stort antal andra aktörer på nationell, regional och lokal nivå. Trafikverken ansvarar för att miljömålen inom transport- sektorn uppnås, dels för sin egen verksamhet och dels som pådrivare av aktörerna inom sektorn. Det övergripande för målet En god miljö (IV) innebär att transport- systemets utformning och funktion ska anpassas till kraven på god och hälsosam livsmiljö för alla, där natur- och kulturmiljö skyddas mot skador och en god hushållning med mark, vatten, energi och andra naturresurser främjas. Sammanfattande bedömning av trafikmyndigheternas arbete: I kap. 22 behandlar vi sektorsmålen för trafiksektorn. För att möjliggöra en bra måluppfyllelse i sektorn bedömer vi att följande bör göras: ·Ett system för transportslagsövergripande uppföljning och utvärde- ring av de transportpolitiska målen bör utvecklas enligt () förslag ·Trafikverken och bör utveckla arbetet med att göra gemensamma prioriteringar av hur miljömålen för transportsektorn ska nås. Arbetet med att nå miljömålen ska inte begränsas inom ramarna för det egna transportslaget. 764 De centrala myndigheternas uppgifter ·Trafikverken bör satsa mer resurser på att öka kunskapen om trans- porternas miljöpåverkan och förbättra samordningen mellan trans- portslagen. ·SIKA bör verka för bättre samordning mellan IT-investeringar och övriga infrastrukturinvesteringar. ·Strategiska miljöbedömningar (SMB) bör integreras bättre i planeringen av infrastruktur. ·Trafikverken bör få i uppdrag att utveckla handlingsprogram för trafikbuller (etapp 3) med utvärdering av insatser samt åtgärdsför- slag för perioden . ·Vägverket bör utveckla en informationsstrategi som syftar till att effektivisera transportarbetet på väg. bör i samarbete med övriga trafikverk vidareutveckla modellen för mål, mått och uppföljning av natur- och kulturvärden i transportsystemet. ·Sjöfarts- och bör vara pådrivande i det internationella arbetet inom IMO och för ökad användning av lågemitterande motorer och farkoster och bör arbeta internationellt för att begränsa påverkan på ozonskiktet från höghöjdsflyget, förkorta flygvägar och minimera köbildning i flygtrafiken samt prioritera att en avgiftsparameter relaterad till flygplanens koldioxidutsläpp kopplas till undervägsavgiften. ·Luftfartsverket bör få i uppdrag att lämna förslag till hur påverkan på ozonskiktet av höghöjdsflyget ska förhindras från att öka. Övergripande frågor för utveckling av trafikmyndigheternas arbete System för sektorsövergripande uppföljning skrev i sitt slutbetänkande Ny kurs i tra- fikpolitiken (SOU 1997:35) att det saknas ett utvecklat system för en sektorsövergripande uppföljning, där uppföljning och utvärdering blir en viktig del i styrningen mot de transportpolitiska målen och principerna. De menade att det i bland krävs relativt omfattande analyser och utvärderingar i ett transportslagsövergripande perspektiv för att upp- följningen ska bli effektiv och kunna användas som underlag för styr- ning. De påpekade även att det inte finns något system för fortlöpande sektorsövergripande uppföljning av hur regionala och lokala aktörers åtgärder bidrar till att uppfylla de nationella målen. De centrala myndigheternas uppgifter 765 föreslår i redovisningen av regeringsuppdraget om vidare- utveckling av de transportpolitiska målen1 att ska få i uppdrag att följa upp och utvärdera de transportpolitiska målen. En förut- sättning för en fungerande uppföljning är att utsläppsstatistiken för respektive transportslag är enhetlig och uttryckt i samma parametrar. Det bör därför ligga i uppdrag att se till att den statistik som trafikverken levererar är jämförbar mellan transportslagen. anser också att det bör ligga i deras uppgifter att fortlöpande analysera vilka faktorer som påverkar utvecklingen och att från ett transportslagsöver- gripande perspektiv utvärdera gällande mål och åtgärdsstrategier som underlag för regeringens uppdrag till och styrning av sektorsmyndig- heterna. Effektivt, miljöanpassat och enhetligt transportsystem påpekade att inget av trafikverken har som övergripande mål att främja ett effektivt och miljöanpassat transport- system. Detta kan försvåra samordning och samverkan mellan trans- portslagen. menade också att trafikverkens instruktioner är utformade på ett sätt som kan försvåra ett trans- portslagsövergripande samarbete. Verksamhetsmålen handlar inte om att åstadkomma ett effektivt och miljöanpassat enhetligt transportsys- tem. Målen är istället inriktade på att främja utvecklingen inom det egna transportslaget. transportpolitiska beslut betonas att transporterna syftar till att uppnå överordnade välfärdsmål och att transportsystemet måste ses som en helhet. Trafikverkens instruktioner har därefter ändrats så att samtliga trafikverk har till uppgift att verka för att de transportpoli- tiska målen ska uppnås. Utifrån ett sådant övergripande mål bör trafik- verken och utveckla arbetet med att göra gemensamma prioriteringar av hur miljömålen för transportsektorn ska nås. Arbetet med att nå miljömålen ska inte begränsas inom ramarna för det egna transportslaget. 1 Vidareutveckling av de transportpolitiska målen (2000:1). 766 De centrala myndigheternas uppgifter Ett enhetligt transportsystem inbegriper även samordnad planering mellan investeringar i traditionell transportinfrastruktur och IT-infra- struktur. I underlaget till den strategiska analysen i den nationella infrastrukturplaneringen angav de flesta av landets län att ökade inves- teringar i IT-infrastruktur som angelägna. bör verka för en ökad samordning mellan de båda typerna av infrastrukturinvesteringar. Trafikverken bör tillsammans med Försvarsmakten genomföra bullerbegränsande åtgärder enligt handlingsprogrammet, etapp 2, för trafikbuller. Trafikverken och Försvarsmakten bör få i uppdrag att ut- veckla ett rikstäckande handlingsprogram för trafikbuller (åtgärds- program etapp 3) med utvärdering av insatser samt åtgärdsförslag för perioden . Detta är en fortsättning på åtgärdsprogram etapp 2 som redovisas 2005. Programmet utvidgas med hänsyn till utvecklade riktvärden för trafikbuller i olika miljöer, t.ex. för rekrea- tionsområden, parker, bostadsområden, kontors- och affärsmiljöer samt för gatumiljöer. Natur- och kulturvärden, kretsloppsanpassning och hälsoeffekter I propositionen Infrastrukturinriktning för framtida transporter (prop. 1996/1997:53) angavs vissa målsättningar för nya transport- anläggningar (se ovan). Studier bör göras i tidigt skede av hur den ny- tillkommande infrastrukturen på olika sätt påverkar landskapet. görs miljökonskvensbedömningar tidigt i utredningar. Strategiska miljöbedömningar (SMB) möjliggör analys av olika alternativs miljö- påverkan i ett tidigt skede. En bedömning kan då göras av hur den nytillkommande infrastrukturen påverkar landskapet och den biologiska mångfalden. SMB bör därför integreras bättre i infrastruktur- planeringen. har för avsikt att i samarbete med övriga trafikverk vida- reutveckla modellen för mål, mått och uppföljning av natur- och kul- turvärden i transportsystemet, vilket kommittén ser som positivt. Vad gäller hälsoeffekter bör trafikverken prioritera arbetet med att stödja kommunerna i deras arbete med att uppnå delmålen i miljökvalitetsmålet luft. De centrala myndigheternas uppgifter 767 Trafikverken kommer att satsa mer på information för att: I höja kunskapen om de olika transportslagens miljöeffekter IIöka samordningen mellan transportslagen så att varje transportslag nyttjas där det ger störst samhällsekonomisk nytta Utveckling av myndighetsvisa uppgifter kommer fortsättningsvis att få använda en förhållandevis större andel av sina medel till underhåll än nyinvesteringar. får en särskild roll när det gäller att informera näringsliv och hushåll om hur de genom olika anpassningar både kan minska sin miljöpåverkan och sina kostnader. Det handlar om att utbilda och informera företag om hur det kan effektivisera sina transporter genom ökad lastfaktor, samlastning, bränslesnål körstil, val av miljövänliga fordon etc. För hushållens del handlar det om att utbilda och informera om vad lägre hastighet, bränslesnål körstil, samåkning, cykling etc. kan ge för miljömässiga och ekonomiska vinster. bör ges i uppdrag att dels säkerställa artrikedomen i de artrika vägkanterna, dels utveckla artrikedomen i övriga vägkanter, särskilt i slättlandskapet. En större andel av investeringarna i infrastruktur sker inom järnvägs- sektorn för att möjliggöra en överföring av transporter från andra transportslag. Ett av de största hindren för att öka godstransporterna på järnväg är att de gränsöverskridande transporterna fungerar dåligt. Regeringen arbetar med att avhjälpa de hinder som finns för en effektiv tågtrafik mellan länderna i och har en viktig roll i det arbetet. Investeringarna ökar för att få till stånd effektiva omlastningsmöjligheter i de största hamnarna. ska vara pådrivande i det internationella arbetet inom IMO för ökad användning av lågemitterande motorer och fartyg/båtar och därmed bl.a. prioritera arbetet med att 768 De centrala myndigheternas uppgifter påverka andra länder att införa miljödifferentierade sjöfartsavgifter. ska delta i arbetet med att utveckla en strategi för hur kustens och skärgårdens kulturarv, t.ex. fyrar och lotsplatser, kan beva- ras och utvecklas. bör i samarbete med ges i uppdrag att följa upp den kartläggning som gjorde 1995 om vilka åtgärder som vidtagits för att minska bullerstörningar från motor- båtstrafiken. bör tillsammans med bl.a. utveckla och bidra till att genomföra ett effektivt åtgärdsprogram för att utsläpp av olja och kemikalier från fartyg ska kunna upphöra . ska vara pådrivande i det internationella arbetet inom och Eurocontrol för: ·ökad användning av lågemitterande motorer och flygplan. ·att förkorta de internationella och nationella flygvägarna samt minimera köbildningen av flygplanen genom utveckling av flyg- vägssystem, flygledning, flygplanering och flygplatsverksamhet. ·att en avgiftsparameter relaterad till flygplanens koldioxidutsläpp kopplas till undervägsavgiften. bör arbeta för att införa en koldioxidparameter i det differentierade landningsavgiftssystemet som både gynnar effektiva flygningar och bränslesnåla plan. bör anpassa flygrutterna och landningsplatserna i fjällen till skoterreglerings- områdena och nationalparkerna så att etappmålet för buller från motordrivna fordon inom dessa områden kan uppnås och så att påverkan på den känsliga fjällmiljön i övrigt minime- ras. bör få i uppdrag att utreda och lämna förslag hur påverkan på ozonskiktet av höghöjdsflyg ska förhindras från att öka. Utredningen ska föreslå nationella strategier och hur ska vara pådrivande i det internationella arbetet. bör ges i uppdrag att följa upp och utvärdera de trans- portpolitiska målen. bör verka för en ökad samordning mellan investeringar i traditionell transportinfrastruktur och IT-infrastruktur i infrastrukturplaneringen. ges i uppdrag att samordna översyn och De centrala myndigheternas uppgifter 769 metodutveckling för att beakta miljö- och resurshushållningsfrågor på ett tillfredsställande sätt i trafikplaneringen. Godstransportdelegationen bör ges ett tydligt uppdrag att utreda vilka styrmedel som krävs för att öka järnvägens konkurrenskraft samt vilka styrmedel som krävs för att föra över gods från väg till järnväg. I utredningen ska även ingå att utreda hur omlastningen mellan väg, järnväg och sjöfart kan effektiviseras. Godstransportdelegationen bör även få i uppdrag att utreda transportstödets miljöeffekter samt föreslå eventuella nödvändiga förändringar. Myndighetens uppgifter som rör miljömålen Enligt Statens energimyndighets instruktion ska myndigheten bl.a. verka för; ·En kostnadseffektiv energiförsörjning och en effektiv energi- användning. ·Att effekterna på hälsa, miljö och klimat blir så låga som möjligt. ·Bidra till en omställning till en ekologiskt uthållig energiförsörjning. ·Främja forskning, utveckling, demonstration och introduktion av energiteknik. har medel för omställning av energisystemet har präglat myndighetens uppgifter och uppbyggnad. Frånsett upp- gifterna att utöva tillsyn enligt bl.a. ellagen har inte några normgivande uppgifter inom miljöområdet utan får betraktas i dessa delar som en främjandemyndighet där forskning, teknikutveckling, demonstration och kunskapsuppbyggnad är viktiga arbetsuppgifter. Forskning och teknisk utveckling och kunskapsuppbyggnad är en förutsättning för att adekvata normer eller riktlinjer kan utfärdas. Ett nära samarbete med de normgivande myndigheterna behöver därför ske. I kap. 22 behandlar vi sektorsmålen för energisektorn. 770 De centrala myndigheternas uppgifter Utveckling av myndighetens uppgifter arbetar med energiprognoser. Det är en bedömning som myndigheten gör givet vissa makroekonomiska variabler. Progno- sen har den bristen att det är svårt att följa hur beräkningarna har utförts. Då är det också svårt att förstå och kunna kommentera orsaks- sammanhangen som myndigheten har utnyttjat på delar av ekonomin, exempelvis hushållens förändrade beteende eller val av värmekälla och vilka åtgärder som de olika sektorerna vidtar till följd av gällande beslut. Ett utvecklingsarbete är angeläget inom detta område där olika angreppsätt bör prövas. Ökad samverkan med myndigheter, organisationer och andra aktörer Miljömålsarbetet är komplext och omfattar ibland kontroversiella av- vägningar mellan olika intressen. Förnybara energislag kan i många fall påverka lokal förhållanden, bör öka dialogen med olika grupper i samhället. Värdefulla slutsatser kommer från dialog och diskussion med andra samhällssektorer. Det gäller att underlätta avvägningar mellan kulturmiljön, effekter på människors hälsa och effekter på biologisk mångfald vid utnyttjande av förnybara energikällor och vid energieffektivisering. Sektoransvaret för energi är inte helt klarlagt Statens energimyndighets sektorsansvar är inte helt renodlat. Ansvaret för tillförsel och omvandling av energi ligger dock enbart hos . När det gäller användning av energin i de olika samhällssektorerna är det inte lika självklart. Trafikmyndigheterna ansvar för effektiviseringen inom sina ansvarsområden. är en central förvaltningsmyndighet för bl.a. byggande och boende. administrerar de statliga bostadsstöden, även vissa som rör energi- effektivisering mm. Inom delsektorn bostäder och lokaler råder det således ett delat ansvar mellan i första hand och . Den normgivande uppgiften och tillsynsansvaret vilar på . Statens energimyndighets roll blir då att utveckla, stötta och föreslå förändringar av arbetet med energieffektivisering inom bostads- området. har arbetat med energi- användnings frågor inom industrin. Vi förutsätter att Statens energi- myndighet behåller den rollen även efter om den nya organisation som De centrala myndigheternas uppgifter 771 regeringen redovisat i prop. 2000:71 om Vissa organisationsfrågor inom näringspolitiken. Ett konstruktivt samarbete med den nya FoU-myndig- heten och andra myndigheter behövs. Energi används också inom jord- och skogsbruket för dess maskin- park och för andra ändamål.