sou · GOB390d2 · 2001-01-01 00:00:00 — Att ett nätföretag lämnar lån eller lånar från andra koncernbolag eller närstående får anses vara allmänt förekommande. Av vikt i detta sammanhang är givetvis att villkoren för lånet är marknads- mässigt på samma sätt som gäller för intern försäljning som disku- terats ovan. Vad som är ett marknadsmässigt villkor för ett lån är relativt lätt att fastställa med vägledning av bankers och andra kreditinstituts gällande handelspriser. Att upptäcka subventionering genom fel- aktigt ränteberäknade lån kräver dock en aktiv tillsynsverksamhet. Utifrån årsrapporten finns vissa möjligheter att få indikationer på icke marknadsmässiga lån mot koncernbolag, genom att lån och räntekostnader skall specificeras i årsrapporten. Däremot finns inget krav på specificering mot andra närstående, t.ex. en ägare som är en kommun. Möjligheterna att upptäcka uppenbara felaktigheter i räntebe- räkning för lån mellan koncernbolag bör vara lättare för nätföreta- gets revisor än för tillsynsmyndigheten, genom att revisorn har tillgång till underliggande räkenskapsmaterial och i förekommande fall avtal. Revisorns kritiska granskning bör kunna undvika att de mer uppenbara felaktigheterna med icke marknadsmässig räntebe- räkning mellan koncernbolag uppstår. bör kunna få indikationer på att lån gentemot koncernbolag inte är marknadsmässiga. Dock ges myndigheten inga möjligheter till indikationer vad gäller andra närstående som t.ex. en ägare som är en kommun. Sammantaget bedömer vi ändå att upptäcktsrisken är relativt låg. Att lånevillkor inte sker på marknadsmässiga villkor får störst genomslag för de nätföretag som stora fordrings/skuldposter gentemot koncernbolag eller andra närstående. För att med säkerhet upptäcka subventioneringar genom felaktig räntevillkor för lån mellan koncernbolag och andra närstående krävs tillgång till nätföretagets räkenskapsmaterial och i förekom- mande fall avtal. har enligt vår uppfattning vissa möjligheter att utifrån årsrapporternas nuvarande utseende att identifiera risk för subventioneringar. Föreskrifterna och/eller lagen bör förstärkas inom följande områden för att underlätta myndighetens tillsynsverksamhet: –Införa ett krav på att all in-/utlåning i ett nätföretag skall specificeras per motpart, koncernbolag, ägare, annan närstå- ende samt externt låneinstitut. 4.5Utflöde av vinstmedel genom utdelning och koncernbidrag Ett nätföretag kan lämna koncernbidrag till andra koncernbolag och/eller lämna vinstutdelning till sin ägare. Att detta förekommer i praktiken framgår av utredning om kors- subventionering. Det råder dock relativt stor osäkerhet kring omfattningen av dessa transaktioner. Vi kan konstatera att det inte finns några lagliga hinder för att genomföra dessa transaktioner så länge som nätföretaget beaktar gällande regler i aktiebolagslagen. Vinstutdelning och koncernbidrag är i sig inte några transaktio- ner som direkt påverkar resultatet för nätverksamheten. Det redo- visade resultatet är således oförändrat och rättvisande, vilket inte bör hindra myndighetens möjligheter att bedöma rimligheten i verksamhetens redovisade resultat. Däremot innebär utdelning och koncernbidrag (förutsatt att det faktiskt utbetalas) ett utflöde av likvida medel som, om de blivit kvar i verksamheten, antingen hade genererat avkastning i form av ränteintäkter eller kunnat användas för investeringar utan att fullt ut behöva belasta verksamheten med extern finansiering. I ett litet längre perspektiv måste således utdelning och koncernbidrag som uppgår till avsevärda belopp kunna störa nätverksamhetens likviditet. högre räntekostnader och/eller lägre ränteintäkter i nätverksam- heten. I nätföretag som redovisar onormalt höga utdelningar eller kon- cernbidrag kan således nätverksamhetens resultat bli lidande genom ökade räntekostnader och/eller lägre ränteintäkter. Ett problem i sammanhanget är givetvis att lagstiftaren bland annat inte har definierat vad som är skäligt att dela ut till aktieägaren eller genom koncernbidrag överföra till andra koncernbolag. En utdel- ning som inte står i relation till satsat kapital i verksamheten bör kunna uppfattas som ett överuttag som drabbar nätverk- samhetens redovisade resultat. Rent legalt är det så att utdelning och koncernbidrag görs av den juridiska personen. För nätföretag med omfattande övrig verksam- het uppstår givetvis frågan hur gjorda utdelningar och koncern- bidrag skall hänföras till respektive verksamhet. Detsamma gäller frågan om hur satsat kapital i verksamheten, aktiekapitalet, skall fördelas på ett rättvisande sätt mellan nät och övrigt. Att införa ett utdelningstak eller koncernbidragsbegränsningar drabbar givetvis både nätverksamheten och eventuell övrigt be- driven verksamhet i nätföretagen. Att lagstifta explicit för nätverk- samheten i dessa frågor måste betraktas som svårframkomligt. Krav på renodling av verksamheten i nätföretagen måste rimligtvis vara uppfyllt . Att upptäcka utdelning och koncernbidrag från nätföretagen är inte alltid enkelt då det inte alltid framgår av årsrapporten, däremot framgår det alltid av nätföretagets legala årsredovisning. Ett kon- cernbidrag som lämnats från ett nätföretag kanske inte alltid redo- visas i årsrapporten eftersom uppgiftslämnaren har ansett att den inte är hänförlig till nätverksamheten utan till övrig verksamhet. För att identifiera risk för subventionering genom tillämpande av onormalt höga utdelningar eller koncernbidrag krävs tillgång till den juridiska personens årsredovisning. har enligt vår uppfattning goda möjligheter att med hjälp av årsredo- visningarna identifiera risk för subventioneringar. Dock saknar myndigheten föreskrifter eller dylikt till stöd för när en utdelning och/eller koncernbidrag uppgår till sådant belopp att en uppbar subventionering föreligger genom att nätverksamhetens resultat inte blir rättvisande. Så långe som nätföretag kan bedriva omfattande övrig verksam- het ser vi det som svårframkomligt att lagstifta om begränsningar i rätten att göra utdelningar och koncernbidrag. Vi har därför svårig- heter att lämna förslag till konkreta förbättringar inom detta område. –För att underlätta nätmyndighetens tillsynsverksamhet före- slår vi dock att årsrapporten även skall innehålla uppgifter motsvarande den juridiska personens. På så sätt identifieras koncernbidrag och utdelningar med all tydlighet. I begreppet poster inom linjer innefattas ställda säkerheter som t.ex. panter och olika typer av ansvarsförbindelser t.ex. borgens- förbindelser. Ett nätföretag kan ställa säkerheter och ingå ansvarsförbindelser till förmån för koncernbolag och andra närstående. Ur en kredit- givarens perspektiv bör ett nätföretag med stora tillgångsmassor och relativt garanterade intäkter vara en kreditvärdig garant för t.ex. i koncernen bedriven elhandelsverksamhet. Att detta före- kommer i praktiken framgår av utredning om korssubventionering. Det råder dock relativt stor osäkerhet kring omfattningen av detta. Att ställa säkerhet eller ingå ansvarsförbindelse är en åtgärd som i sig inte innebär några kostnader för nätföretaget. Det resultat som nätverksamheten redovisar belastas således inte med några ytterligare kostnader genom åtgärderna. Däremot kan nätföre- tagets kreditvärdighet minska, vilket kan få följder för möjlig- heterna att t.ex. erhålla en konkurrenskraftig finansiering. Sämre villkor för finansiering ger givetvis följdverkningar på nätföretagets redovisade resultat. Om nätföretaget blir tvunget att infria t.ex. en ansvarsförbindelse till förmån för ett koncernbolag, uppstår givet- vis en mer uppenbar kostnad. Att upptäcka ställda säkerheter och ansvarsförbindelser bör för tillsynsmyndigheten vara relativt enkelt i och med att uppgift om poster inom linjen skall framgå av årsrapporten. Rent legalt är det så att ställda säkerheter och ansvarsförbindelser görs för den juridiska personen. För nätföretag med omfattande övrig verksamhet uppstår givetvis frågan hur genomförda åtgärder skall hänföras till respektive verksamhet. Att införa ett förbud eller begränsning drabbar givetvis både nätverksamheten och eventuell övrigt bedriven verksamhet i nätföretagen. För att identifiera risk för subventionering genom ställda panter och ansvarsförbindelser krävs tillgång till nätföretagets årsrapport. har enligt vår uppfattning goda möjligheter att med hjälp av årsrapport identifiera risk för subventioneringar. I de fall nätföretaget blir tvungna att infria t.ex. en ansvarsförbin- delse finns stöd i lagen och föreskrifterna för att denna kostnad inte skall belasta nätverksamhetens resultat. Ett sådant infriande bör vara en sådan väsentlig händelse som måste omnämnas i års- rapportens förvaltningsberättelse. Så långe som nätföretag kan bedriva omfattande övrig verksam- het ser vi det som svårframkomligt att lagstifta om begränsningar i rätten till att tillämpa ansvarsförbindelser och ställda panter. Att lagstifta explicit för nätverksamheten i dessa frågor måste betraktas som svårframkomligt, dock skulle möjligtvis ett förbud mot att pantsätta elnätstillgångar till förmån för annan verksamhet kunna övervägas. Att förbjuda något som ännu inte inträffat och som inte innebär några nämnvärda kostnader för nätföretaget förefaller dock vara något svårargumenterat. Vårt uppdrag att analysera den monopolbedrivna elnätsverksam- hetens möjligheter att subventionera annan konkurrensutsatt verk- samhet visar sammanfattningsvis följande. –Subventioneringar mellan elnätsverksamhet och annan verk- samhet kan teoretiskt och praktiskt ske på en mängd olika sätt. –En grundläggande svårighet är givetvis att avgränsa en verk- samhet som i realiteten inte bedrivs avskilt. antalet möjligheter till subventionering ökar markant i de nätföretag som också har omfattande övrig verksamhet. Detta innebär att de subventioneringar som är svårast att upptäcka och att lagstifta emot är de som genomförs inom den juridiska personen, mellan nätverksamheten och den övriga verksam- heten. –Subventioneringar mellan koncernbolag, ägare och närstående är generellt lättare att upptäcka i och med att de kräver en legal transaktion mellan olika juridiska personer. –Generellt konstaterar vi att de flesta subventioneringar är väldigt svåra att upptäcka med utgångspunkt av årsrapporten. Tillgång till nätföretagens räkenskapsmaterial ökar avsevärt möjligheterna att upptäcka subventioneringar. Detta innebär att nätföretagets revisor har större möjligheter att upptäcka subventioneringar än vad tillsynsmyndigheten har. –Då vi konstaterar att tillsynsmyndigheten har små möjligheter att upptäcka risker för subventioneringar, föreslår vi att skärpningar i lagstiftningen inriktas på att öka Nätmyndig- hetens möjligheter att få indikationer på att subventioneringar förekommer, så att resurserna för tillsynen kan disponeras på ett effektivt sätt. –I linje med att öka myndighetens möjligheter att få indik- ationer på subventionering föreslås att informationslämnandet från nätföretagen skall ökas. Vi föreslår ökat informations- lämnande för uppgifter som nätföretagen i de flesta fall har lätt tillgängligt och som redan finns upprättat, den administ- rativa bördan bör således kunna minimeras. Det ökade infor- mationslämnandet bör även ha en preventiv effekt. –Att genom lagstiftning införa förbud mot olika typer av trans- aktioner anser vi generellt vara komplicerat i och med att nät- verksamheten i sig inte är juridiskt avskiljbar. För vissa speci- fika frågor som t.ex. förlust-el ser vi dock att en särreglering skulle kunna ge god effekt. –Nätföretagens revisor har tillgång till mer uppgifter än till- synsmyndigheten. Revisorn skulle således kunna åläggas ytterligare granskningsuppgifter. Dessa uppgifter skall i så fall vara väl definierade. –Vi konstaterar att subventionering genom gemensam finansie- ring, likviditet och kassaflöde är mycket ett mycket komplice- rat och svårlöst problem som vi egentligen inte ser några lös- ningar så länge som nätverksamhet tillåts bedrivas tillsammans med övrig verksamhet. Detsamma gäller subventionering genom utdelning och koncernbidrag. –Möjligheterna till subventioneringar i de nätföretag som också bedriver omfattande övrig verksamhet är mer omfattande, de är dessutom mer svårupptäckta. Det bör vara en angelägenhet för att en fullständig kartläggning genom- förs för att identifiera omfattningen av övrig verksamhet i nät- företagen. Ett annat angreppssätt rörande möjligheter att eliminera före- komsten av subventioneringar, istället för att skärpa lagstiftningen m.m., är givetvis att ta bort incitamenten för att utföra dem. Infö- randet av en effektiviserings-kravs-modell i linje med den som tillämpas i skulle kunna minska incitamenten för att sub- ventioneringar överhuvudtaget tillämpas. Svensk standard för spänningskvalitet I tabellen nedan redogörs för standarderna SS-EN 50 160 och SS 421 18 11 (härutöver framgår Elleverantörers (SvELs) kriterier) SS 421 18 11 ± under 99,av 1 år ± /-av 230 V mellan fasledare och nolledare 207 – 244 V 207 – 244 V 230 V +6/-, gäller fram till 2003. sedan 230 V ±10% av 10 +6% /- minuters medelvärdet under en 195,5 – 253 V +10%/- för varje 10 minuters medelvärde Plt = 1 av tiden SS 421 18 11 Udda övertoner i spänningen Jämna övertoner i spänningen SvELs Kriterier för > ± under 99,av 1 år ± /-av ± , av 10 minuters +10%/-för varje 10 minuters +15%/-för avlägsna områden. SvELs Kriterier för > Plt = 1 av tiden Udda övertoner i spänningen SOU 2000:90 Bilaga 4 Jämna övertoner i spänningen SS 421 18 11 för > 1000 V Mellantoner i spänningen, brus < för 0,1 till 95 0,95 – 9,5 kHz <4,5 – vid 2 kHz 9,5 – 95 kHz 95 – 148,5 KHz < av Un för 1 vara < av U+ Utdrag ur SMHIs rapport till om riskpotentialer för olika väderlekstyper i skilda delar av landet