sou · GOB320 · 2001-01-01 00:00:00 — Läkarintyget (intyg 2), författades av provinsialläkaren och fokusera- de flickans hereditära belastning; en rad släktingar uppgavs vara mer el- ler mindre efterblivna, modern intagen på sinnessjukhus och mormodern ganska barnslig och . Om flickan sägs att hon var efterbliven sedan födseln och klen som barn samt att hon ännu inte, vid , fått sin menstruation. Den noteringen har någon sedan, kanske på medi- cinalstyrelsen, struket under med röd penna. Uppgiften talade mot steri- lisering av flickan , praxis var att inte utföra ingreppet före första menstruation. Fortsätter vi läsa i akten kommer vi till den förtryckta frågan sexualitet (intensitet, abnormitet)? Här preciserade läkaren skälet till ansökan. Uppges hava varit mycket på dansbana och där visat sig mycket in- tresserad av pojkar. Det är egentl. dessa pojksällskap (av tvetydigt slag) som äro själva upphovet till denna ansökan. Flickan läkarundersöktes på provinsialläkarens mottagning . Läkaren gav akt på hennes uppförande, beskrev henne vara lugn och någorlunda ordentligt klädd. Hon kom att prövas med ett batteri av frågor i syfte att fastställa eventuell sinnesslöhet. Hit hörde matematiska uppgifter och läs- och skri vövningar; kan läsa hjälpligt, men sam- mansatta ord vålla svårighet. Kan skriva någorlunda men stavar förstås 84 Bilaga 2 (Rapport) Tvång – frivillighet Läkaren tillstyrkte ansökan med hänvisning till flickans svaga kroppskonstitution, klena förståndsgåvor samt ärftliga belastning. Lä- karundersökningen och den sociala utredningen var i fall som detta rena formaliteter. Läkaren hade i praktiken sin uppfattning klar innan flickan undersöktes. När ansökningshandlingarna anlände till medicinalstyrelsen stod mor- fadern som den formellt sökande, vilket talar för att han övertalades, kanske pressades, att underteckna ansökan. Tvånget och övergreppen denna akt förmedlar är uppenbart och ligg- er på flera nivåer. För det första ägde ingreppet rum års lag och skedde därmed under ett formellt, juridiskt tvång. För det andra sak- nar akten alla spår av den steriliserades egen röst. För det tredje var flickan underårig, närmast att betrakta som ett barn. För det fjärde togs initiativet till ingreppet av lokala myndighetsutövare i en process där den steriliserades eller dennes närståendes vilja inte tillmättes någon som helst betydelse. Ansökan och ärendets hantering drevs igenom av lokala funktionärer vilka på ett tidigt skede föresatt sig flickans sterilisering. Både den sociala undersökningen (intyg 1) och läkarintyget genomfördes och författades av personer som redan hade sin uppfattning klar. Be- traktat som möte mellan individ och samhälle illustrerar detta fall ett närmast totalitärt förhållande, där den ena parten är fråntagen all påver- kan och alla möjligheter att göra sin röst och hörd medan beslut, tolk- ningar och definitioner samt den formella, juridiska makten är samlade hos den andra parten. Vi kan också, liksom i många andra akter, finna uttryck för en nor- mativ maktutövning. Inbäddad i utredningstexten ligger en outtalad ma- nual över vilka aspekter och detaljer som tillåts träda fram, vad som för- storas och görs till huvudsak respektive det motsatta, vad som förmins- kas och sorteras bort. Inte minst gällde detta bedömningen av kvinnlig sexualitet i förhållande till samhälleliga normer och skötsamhetsideal. Det är väl bekant att dessa normer inte var könsneutrala. I vårt exempel uppmärksammades och problematiserades flickans beteende, inte pojk- sällskapets. I analys av samma akt ges de normer som kringgärdade kvinnors sexualitet en avgörande betydelse. Exemplet vi- sar, menar , att det kunde räcka att en ung kvinna visade intresse för det motsatta könet på en offentligt plats för att de lokala kontrollin- stanserna skulle aktiveras. Normbrottet låg alltså i att flickan ofta syntes ute och gärna gick till dansbanan för att träffa kamrater skriver Runcis och menar att fallet ger klara besked om vad normer och kön kunde få för konsekvenser om man var en ung och levnadsglad flicka (1998:124). Vår uppfattning är också att kön och normer spelade en be- tydelsefull roll i fall som detta. Men kan inte synen på kvinnlig sexualitet ensamt förklara varför just denna flicka blev föremål för myn- SOU 2000:20 Bilaga 2 (Rapport) Tvång – frivillighet 85 Att besöka en dansbana eller att som femtonåring vara intresserad av det motsatta könet var knappast i sig skäl för sterili- sering. Det var först tillsammans med andra omständigheter sådana handlingar fungerade som argument. Sådana omständigheter fick delvis sökas utanför flickan själv, i det fysiska och sociala rum hon levde. Vi ser t.ex. att den negativa bedömningen av pojkarna belastar flickan, de karaktärsegenskaper de tillskrivs klibbar fast vid henne och blir en del av hennes problembild. De fattiga levnadsomständigheterna i sig, de yttre och synliga tecknen som kunde tolkas i termer av misär och torftighet hör också till omständigheterna som förknippades med flickan liksom hennes egna föräldrars oförmåga att ta hand om sitt barn. Utredarnas fo- kusering av sexualiteten måste också relateras till sinnesslöbegreppet. Vad som ansågs vara ett okontrollerat och ansvarslöst sexualliv kunde vara, särskilt om det gällde en kvinna, symtom på sinnesslöhet eller nå- gon annan moralisk defekt. Kan vi då säga att läkaren i vårt exempel an- vände dansbanan och den hotfulla sexualiteten som argument för att flickan var sinnesslö och därför borde steriliseras? Eller omvänt, använ- de han sig av det manöverutrymme sinnesslöbegreppet medgav i syfte att kontrollera normbrytande sexualitet? Att ge ett enkelt svar låter sig inte så lätt göras. Vi kan dock konstatera att medicinalstyrelsen inte nöjde sig med motiveringen att flickan hölls på dansbanor med pojksällskap. , som var fördragande i steriliseringsnämnden, begärde efter att ha granskat ansökan in en kompletterande intelligensprövning av flickan innan beslut kunde fattas. Undersökningen utfördes av provinsialläkaren som fastställde intelligensåldern till . Diagnosen sinnesslö ansågs därmed definitiv. Testet gav steriliseringen legitimitet och nämnden kun- de fatta beslut. I akter över tvångssteriliseringar framträder ett mönster där initiativet till steriliseringen togs av kommunala funktio- närer, i de flesta fall representanter för barnavårds-, fattigvårds- eller nykterhetsnämnder. Vanligen spelade också provinsialläkare och di- striktssköterskor en aktiv roll. Gemensamt för dessa aktörer var att de bedrev uppsökande verksamhet, de rörde sig på fältet bland under- stödstagare. De steg in i hemmen där de betraktade och bedömde, an- tecknade och föreslog åtgärder. I denna sociala och medicinska verk- samhet var sterilisering ett redskap bland andra. Ett alternativ kunde vara omhändertagande på anstalt. Det förekom att sterilisering vägdes mot att ta in personen på en institution, vanligtvis sinnesslöanstalt, skol-, och arbetshem eller sinnessjukhus. I akterna finns exempel på att både män och kvinnor lämnat medgivande till sterilisering i tron att de avvärj- de hot om intagning. I ett akt 6 beskrivs att en kvinna, vars in- 6 1943, akt 2408. 86 Bilaga 2 (Rapport) Tvång – frivillighet SOU 2000:20 tagning på anstalt var aktuell, går med på en sådan [dvs. sterilisering, vår anm.] endast därför hon tror sig kunna komma i från alla svårighe- ter. Vi har ovan sett prov på hur sociala och medicinska funktionärer ut- övade en slags indirekt, extensiv observation av människor som av ett eller annat skäl tilldrog sig de lokala myndigheternas intresse. I fall där personen i fråga var intagen på anstalt var bevakningen betydligt mer di- rekt och intensiv. Den intagne stod under ständig uppsikt och kontroll. Kontakterna med omvärlden och det motsatta könet var starkt begränsa- de. I den meningen var anstaltsinternering ett alternativ till att sterilisera personer som ej ansågs lämpade att föröka sig (se 2000). Vid utskrivning blev steriliseringsfrågan aktuell och från vissa an- stalter var ifyllandet av ansökningshandlingarna närmast en rutin i sam- band med utskrivningen. Så tycks det t.ex. varit vid Nannylunds skolhem i , som öppnades med 138 platser för s.k. bildbara sinnesslöa av båda kön. På Nannylund stannade eleverna tills de uppnått vuxen ål- der och antingen återvände hem eller, om det ansågs olämpligt, flyttades till ett arbetshem. I det exempel som följer plockade föreståndarinnan fram ansökningsblanketterna när det var dags för en 17-årig manlig elev att lämna hemmet 7. Eftersom pojken var minderårig vände hon sig till föräldrarna för deras medgivande. Deras skriftliga svar lades sedan till ansökningshandlingarna. Som svar på edert brev vi fick från eder angående sterilisering av min son så har min hustru och jag kommit överens om att det får icke ske för vi kommer dock icke att skriva på några papper som vi fick från eder utan när skolan är slut så får ni släppa hem honom och sedan får framtiden utvisa vad det skall bliva. Med hälsningar NN. Det får icke ske. Föräldrarnas vilja går inte att ta miste på. När vi läser brevet och vet att pojken steriliserades trots föräldrarnas motstånd, identifierar vi en tvångssituation där ingen hänsyn togs till föräldrarnas försök att påverka situationen för sin son. Det var förstås inte för att visa det som föreståndarinnan lade med föräldrarnas brev i ansökan till medicinalstyrelsen. Brevet avsåg istället visa att hon handlagt frågan korrekt. Föräldrarna hade formellt hörts om medgivande till ingreppet. Att sådant inte lämnats påverkade inte ärendet i sig, och innehållet i bre- vet kom att vändas mot föräldrarna. Genom att neka sterilisering visade föräldrarna prov på bristande ansvar, att de inte förstod pojkens och definitivt inte samhällets bästa i frågan. 7 1952, akt ss 996. SOU 2000:20 Bilaga 2 (Rapport) Tvång – frivillighet 87 dan kom pojken att överföras till ett arbetshem med hänvisning till för- äldrarna bristande kapacitet att utöva den tillsyn och ledning, som er- fordras över pojken. Steriliseringsansökan gjordes alltså av föreståndarinnan som därmed formellt stod som sökande. Av pojkens egen vilja och inställning röjer akten överhuvudtaget ingenting. Den sociala utredningen ifylldes av fö- reståndarinnan och var, som i många fall rörande anstaltsintagna, kort- fattad och summarisk. Förhållandet att personen befanns på anstalt och redan var försedd med diagnos antogs sannolikt vara tillräckliga skäl för medicinalstyrelsens beslut. I de exempel vi har mött har den steriliserade själv inte haft någonting att säga till om. Initiativ till ansökningarna togs av personer hos vilka det fanns ett uttalat intresse att få ingreppen utförda. Vi kan inte se några tecken på att den steriliserades egen vilja tillmättes någon som helst betydelse. Överhuvudtaget är det sällsynt att det i ansökningar där tvånget är uppenbart finns några v iljeyttringar som kan knytas till den steriliserade personen. I enstaka akter finns emellertid spår av en så- dan vilja. I en ansökan rörande en patient vid Salberga sjukhus 19428 dokumenteras patientens olust för ingreppet och kanske än mer, hans uppgivenhet och totala underkastelse inför situationen: Visar egentligen ganska litet intresse för steriliseringsfrågan, men skulle naturligtvis vilja slippa om det gick, ty det vore ju roligt att då man blev fri och gifta sig, kunna få barn. I andra fall av vad vi bedömt rena tvångssteriliseringar antyder akten att personen i fråga går med på eller rent av tagit initiativ till ansökan. Ett sådant exempel är en ansökan från över en 30-årig kvinna, mor till ett barn 9. I den sociala utredningen, ifylld av en underläkare på sjukhuset, uppges att kvinnan gjorde själv ansökan om intagning här för att få undergå steriliserande operation. Ett visst initia- tiv knyts alltså till kvinnan själv. I läkarintyget sägs dock att hon vet, att hon kommit hit för att sedan kunna få undergå steriliserande opera- tion. Har hon ansökt själv eller anses hon medveten om att en operation skall utföras? Enligt anamnesen var kvinnan i högsta grad opålitlig, vilje- och karaktärslös och intellektuellt outvecklad men dessemellan för- slagen, listig och osannfärdig. I allt väsentligt dömdes kvinnans för- ståndsgåvor ut och via test fastställdes intelligensåldern till 9–. ansågs hon fullt ut förstå innebörden och konsekvenserna av 81942, akt 102 rp. 91941, akt 2514 rp. 88 Bilaga 2 (Rapport) Tvång – frivillighet en steriliserande operation10. Vi ser här exempel på en paradox där den steriliserades omdöme och förstånd diskvalificerades på alla punkter utom i det avseende hon eller han uttryckte någon form av accepterande till steriliseringsingreppet. Under lagstiftningens sista decennium finner vi allt färre akter präg- lade av ett uttryckligt tvång. Det betyder inte att tvånget upphör. Inte heller nödvändigtvis att dess karaktär och metoder har förändrats. Fort- farande riktades tvånget mot de svagaste i samhället, mot människor med små eller inga möjligheter att göra sin röst hörd. tycks det direkta tvånget i första hand riktats mot människor på institutioner, dvs. mot personer över vilka samhället behöll ett grepp och vilkas var- dagliga villkor snarare präglades av kontinuitet med anstaltsliv än samtidens generella samhällsförändringar. Vi har plockat fram en akt över en 22-årig kvinna som steriliserades . En- ligt diagnosen var hon utvecklingsstörd och omhän- dertagen på ett vårdhem i den kommunala omsorgsstyrelsens regi. An- amnesen talade om en till institutionslivet välanpassad kvinna; snäll och foglig. Steriliseringsfrågan aktualiserade då kvinnan visade sig vara gravid. Från omsorgsstyrelsen togs initiativ till en abortutredning och det framgår att man också önskade läkares och kurators ställningstagande till sterilisering. I de första kuratorssamtalen fördes också steriliserings- frågan på tal: Diskussion förs även med pat. ang. sterilisering och pat. förefaller få klart för sig att detta är ett ingrepp som gör att hon aldrig kommer att få barn. Hon yttrar därvid, det är bra det. Det första kuratorssamtalet följdes av läkarkonsultationer och gyneko- logbesök och ännu fler möten med kurator. I läkarintygets noteringar kan läsas: Vid förnyat samtal den 18/10 –71 uppger pat. att hon beslutat sig för att avbryta havandeskapet. Efter första konsultationen begav sig pat. tillsammans med föreståndarinnan till abortkuratorn och i väntrummet till denna sade hon plötsligt jag vill ta bort barnet. Såväl enligt föreståndarinna som enligt pat. fattade hon detta beslut 10I många akter kan vi se hur testresultaten motsäger andra informationer i ut- redningen. Ett sådant fall är vårt tidigare exempel , akt 1951 s, där flickan uppgavs vara läs- och skrivkunnig som testresultaten visade på en intelligensålder på . kan man generellt märka en ökad skepsis hos utredarna mot testresultaten. 111971, akt sa 5652 samt ss 1582. SOU 2000:20 Bilaga 2 (Rapport) Tvång – frivillighet 89 Några påtryckningar i abortriktning utövades inte mot pat. Jämför vi denna akt med vårt tidigare exempel kan vi finna några likheter. En sådan är att initiativet till processen, vilken i detta fall slutade med abort och sterilisering, inte togs av kvinnan själv utan av andra aktörer i hennes näromgivning. En skillnad är förstås att i det se- nare fallet finner vi en uttalad strävan att dokumentera kvinnans inställ- ning. Hon uppgavs t.ex. intresserad av en sådan operation [ster ilisering, vår anm.]. Hon förstår innebörden av denna och är villig att underkasta sig en sådan. Akten återspeglar en strävan att diskutera frågan med pa- tienten och det betonas att man ej påverkat hennes beslut. Den eventuella frivillighet vi möjligen kan läsa in saknar dock inte komplikationer. För det första var diskussionen mellan kvinnan å ena sidan och förestånda- rinnan, kuratorn och läkaren å den andra, knappast en jämlik sådan. Vi kan också se en uttalad vilja från dessa funktionärers sida att genomdri- va en sterilisering. I läkarintyget heter t.ex. att pat. har av förestånda- rinnan föreslagits sterilisering. Vi kan anta att föreståndarinnan hade ett inte obetydligt inflytande över kvinnan, vilken praktiskt taget vuxit upp på institution. Vi kan också anta att inflytandet användes till att få kvin- nan att omfattas av ledningens syn på vad som var rätt och bäst. Patien- ten var ju dokumenterat snäll och foglig vilket tyder på en viss vana att ge avkall på den egna viljan till förmån för institutionens regler och ordningar. I citatet ovan lyder också ordvalet – medvetet? – att hon är villig underkasta sig sterilisering. En formulering som mer relaterar till kvinnans villkor på institutionen än en faktisk och uppriktig önskan om sterilisering. I denna mening kan också själva den praktiska processen med kuratorsamtal, läkarbesök och så vidare betraktas i termer av gö- randen vilka påverkade kvinnan. Det tål också upprepas att processen ej initierats av kvinnan själv, utan av vårdhemmets ledning. Formellt är ansökan ställd av föreståndarinnan och saknar kvinnans namnteckning. Både i praktiken och formellt rör sig detta om en tvångs- sterilisering där aktörerna runt kvinnan utnyttjat lagrummets tvångsmöj- ligheter i syfte att genomdriva ingreppet. Jämför vi denna akt med en motsvarande från periodens början rör det sig på ett plan om samma fenomen där samhällets funktionärer tar initiativet till och genomdriver en process utanför den enskildes kontroll. Så tillvida finns släktskap mellan det maktutövande vi tidigare mött hos 1930-talets barnavårdsfunktionärer och 1970-talets omsorgsstyrelser. I det senare fallet kan vi dock ana en mer ambivalent hållning inför tvång- ets möjligheter och en strävan att åtminstone få det att framstå som om man först och främst verkade i den enskildes intresse. Vi möter en om- fattande process syftande till att övertyga kvinnan, därtill en viss iver att 90 Bilaga 2 (Rapport) Tvång – frivillighet dokumentera och ge akt på det som pekar på hennes positiva inställning. Detta sken av samförstånd och strävan att dokumentera kvinnans egen, egentliga vilja är emellertid försåtlig. Av hennes tvekan, hennes möjliga motvilja syns t.ex. inga spår. Inte heller problematiserades hennes för- måga att verkligen ta ställning i frågan och någon förmyndare, anhörig eller annan från institutionen fristående part tycks inte bistått kvinnan. En notering låter antyda att kvinnan inte riktigt förstått hur hon blivit gravid, en förståndsbrist som i ansökan blir till ett argument för abort och sterilisering. Vi ser dock en parallell till många äldre akter där den steriliserades bristande förståndsgåvor inte ansågs diskvalificera förmå- gan att förstå vidden och innebörden av en steriliserande operation. Det tvång som ovan redovisats är inte särskilt problematiskt att iden- tifiera. Akterna talar tydligt om att den steriliserade varit den passiva parten och att intet eller ett mycket litet utrymme lämnats för dennes möjligheter att påverka utgången. I formell mening rör det sig också om tvångssteriliseringar eftersom ansökningarna är ställda av annan person än den som avses och att dennes medgivande också saknas. Indirekt tvång, villkor Det är väl bekant att omständigheten att den sökande själv i formell me- ning stod bakom ansökan eller lämnade skriftligt medgivande till sterili- sering inte är liktydigt med frivillighet eller frånvaro av tvång. forskning (1991, 1991, Runcis 1998, Za- remba 1999) har konstaterat att initiativen i många fall togs av institu- tioner eller myndigheter och att olika former av villkor och/eller påtryck- ningar ägde rum där den sökande pressades till att skriva under. Många ansökningar tillkom dessutom när sökanden befanns i omständigheter vilka i sig måste betraktas som tvingande. Hit hör steriliseringar utförda på personer intagna på anstalter av oli- ka slag, i första hand sinnessjukhus, skolhem och sinnesslöanstalter. På dessa institutioner var den enskildes handlingsutrymme och personliga frihet inskränkt och vi finner här exempel på hur steriliseringslagstift- ningens praktik kopplades till det legala tvång andra lagar, t.ex. sinnes- sjuklagen (SFS 1929:321) mö jliggjorde. Studier av enskilda anstalter vi- sar också hur anstaltens grundläggande tvångssituationer mer eller mind- re systematiskt utnyttjades för att förmå den intagna underteckna sterili- seringsansökan. Anstalter erbjöd förmåner i form av t.ex. frigång eller utskrivning i utbyte mot en undertecknad ansökan (se Eivergård 2000). Utpressningar av detta slag kan sällan direkt utläsas ur själva sterilise- ringsakten. Det faktum att sökanden var anstaltsintagen signalerar dock att personen var i en tvångssituation när ansökan undertecknades. Bilaga 2 (Rapport) Tvång – frivillighet terna är det också institutionen som för talan, det är föreståndarinnans, läkarens, anstaltsledningens problemdefinitioner, människobeskrivning och perspektiv texten uttrycker. Ytterst sällan kommer den sökandes egen röst till tals, än mindre presenteras rimliga skäl och omständigheter varför den sökande av egen, fri vilja önskade steriliseras. I fall där utsa- gor kan knytas till den sökande själv antyder ordvalen tvångssituationens villkor, den intagnes underläge och begränsade manöverutrymme: pati- enten går med på, medger eller underkastas steriliserande opera- tion. Generellt menar vi att steriliseringsansökningar från anstalter och institutioner präglas av ganska enhetliga omständigheter. Variationer i fråga om relationen mellan intagen och ledning och de maktrelationer och praktiker ur vilka ansökningarna är sprungna är såldes inte särskilt stora. Detta gäller såväl mellan olika institutionstyper som . Där- emot tycks inställningen till sterilisering varierat mellan olika anstalter. Lagen gav helt enkelt ett relativt stort manöverutrymme för den enskilde överläkarens eller föreståndarens inställning. Vid vissa anstalter, hit hör bl.a. Källshagens sjukhus i och Nannylunds skolhem i Ek- sjö, tycks steriliseringsfrågan drivits starkt av enskilda personer i ledan- de ställning. Också i fråga om abort är det väl känt att lagstiftning och det kon- kreta ansöknings- och undersökningsförfarandet gav rum för indirekt tvång där sterilisering ställdes som villkor för abort. De fall där detta villkor direkt anknöt till abortlagens villkorsparagraf ingår som tidigare nämnt ej i vår undersökning. I dessa fall skrevs inte heller någon sterili- seringsansökan utan aborthandlingarna gällde för båda ingreppen (se 2000). Vi kan dock se exempel där enskilda funktionärer mer eller mindre explicit ställer krav att kvinnan själv i samband med att hon söker abort också lämnar in en steriliserinsgansökan. Ett sådant exempel kan vi plocka fram 12. Akten rör en 29-årig gravid kvinna som söker abort. I läkarintyget, författat på Beck- omberga sjukhus, beskrivs kvinnan ha nedsatt omdöme, vara slarvig med pengar och vara sexuellt vidlyftig, slarvig klädsel och personlig hygi- en. Hon har, skriver kuratorn, lämnat medgivande till att steriliserande operation må utföras på henne. Ett medgivande som måste ses i ljuset av läkarens yttrande över ärendet: Indikation till avbrytande av havan- deskap samt företagande av steriliserande operation synes föreligga på eugenisk-social grund. Ett andra exempel är 13 och avsåg en 28-årig kvinna, dia- gnosticerad imbecill och tidigare vårdad på sinnessjukhus. I den sociala utredningen skrevs att p.g.a. imbecillitet och sinnessjuka anlag från 121943, akt 4730 rp. 131945, akt rp 5300. 92 Bilaga 2 (Rapport) Tvång – frivillighet SOU 2000:20 möderne- och fädernehåll, kan hon ej anses lämplig att föda och fostra barn. Enligt läkarintyget uttryckte kvinnan en klar vilja till abort och ett lika klart avståndstagande till sterilisering, vill ej ha barnet. Önskar abort men ej sterilisering. Läkaren lämnade besked att hon måste ste- riliseras också, vilket kvinnan, mot sin vilja, tvingades acceptera för att beviljas abort. Aborter villkorades också av andra motiv än eugeniska. Ett skäl kun- de vara att kvinnan tidigare beviljats legal abort.