sou · GOB340 · 2001-01-01 00:00:00 — Sambandet mellan arbetslöshetens och socialbidragets fluktuationer har belagts i ett flertal studier fram till 1980-talet.1 Vid lågkonjunkturerna i 1970- och 1980-talens inledningar medförde den ökade arbetslösheten även ett ökat konjunkturellt betingat behov av socialbidrag. Låga ersättningsbelopp och framförallt höga kvalifikationsregler in i arbetslöshetsförsäkringen har medfört att grupper som inte varit etablerade på arbetsmarknaden tvingats söka socialbidrag i akuta situationer. Ungdomars förhöjda socialbidragstagande beskrevs som i huvudsak en olycklig kombination av att stora ungdomskullar skulle träda ut på en arbets- och bostadsmarknad som präglades av lågkonjunktur (Ds S 1987:2, 1994). 1 Se t.ex. Ds S 1969:9, Korpi 1971, Szulkin 1981 och 1983 för makrostudier om sambandet mellan arbetslöshet och socialbidrag. Ungdomars socialbidragstagande och försörjningssvårigheter 173 Bidragstagare efter åldersklasser 1982i, 1990 och 1997. I procent av samtliga personer. Differens, i % i 1982 vald p.g.a. ändrad åldersindelning fr.o.m. det året i statistik redovis- ningen (SCB; Statistiska meddelanden S 1984:3). Antal bidragstagare var som lägst 1980 (343 329) och som högst 1986 (564 994). Källa: Officiell socialbidragstatistik, SCB och . var risken att behöva socialbidrag ungefär lika stor i alla åldrar, från att tidigare under seklet ha varit större i gruppen äldre personer. Under det sista kvartsseklet av har det skett en successiv förskjutning ner i åldrarna. inledning och framåt har en betydande andel av socialbidragshushållen stadigt bestått av unga människor som oftast behövt ekonomisk hjälp ; mellan utbildning och arbete, under kortare arbetslöshets och etableringsperioder. Socialbidraget fick under dessa år en alltmer sammansatt karaktär av att vara en tillfällig buffert för allehanda tillfälliga försörjningsbehov (1994, 1995, 1996). av registerledarna2 i årsstatistiken har varit . En utveckling som ytterligare har accentuerats (se tabell 1). Social- bidraget har bland 18–24-åringar ökat kraftigt , medan ökningen har varit mer måttlig för äldre hushåll. Även om ökningen av andel hushåll som under ett enskilt år har beviljats socialbidrag varit betydande i alla åldersgrupper, ligger ungdomars socialbidrags- beroende numera betydligt högre än andra åldersgruppers. erhöll närmare var femte ungdom mellan socialbidrag, vilket är en dubbelt så hög andel som för den vuxna befolkningen i sin helhet. 2 Som regel mannen i hushållet i hushåll med sammanboende vuxna. Dock har bl.a. bibehållit kvinnan som registerledare. 174 Ungdomars socialbidragstagande och försörjningssvårigheter Ungdomar 18–med socialbidrag 1990–1998. Antal och i procent av samtliga ungdomar. Källa: Officiell socialbidragsstatistik, SCB och . Ungdomars socialbidragstagande ökade snabbt första hälft, en ökning från knappt 80 000 personer till cirka 120 000 ungdomar . Trots minskande kullar senare hälft och en vikande arbetslöshetstrend har ungdomars social- bidragsandel fortsatt att öka. har bidragsandelen stigit med ett par procentenheter. Först märks en minskning av andelen ungdomar med socialbidrag. Granskar man ungdomars socialbidragmönster närmare finner man stora variationer inom ålders- gruppen (se diagram 1). Statistik baserad på relativa tal för enskilda årsklasser visar att försörjningsproblem återfinns i synnerhet i åldrarna 19–, dvs. åren direkt efter gymnasietiden. Andelen 20-åringar med socialbidrag uppgick och motsvarande andel för 21-åringarna var det året . Därefter minskar bidrags- andelen successivt ner till för årsklasserna . Ungdomars socialbidragstagande och försörjningssvårigheter 175 Andel personer med socialbidrag 1997. I procent av samtliga personer i varje årsklass. 18 21 24 27 30 33 36 39 42 45 48 51 54 57 60 63 66 69 72 75 78 Källa: Egna beräkningar från forskningsregister motsvarande av samtliga personer i bidragshushåll 1997 och SCB:s befolkningsstatistik. Socialbidraget har uppenbart blivit en ekonomisk livlina för allt fler ungdomar . Många unga människor har numera en egen erfarenhet av att inte klara sin vardagsekonomi utan att behöva söka sig till och dess individualiserade behovsprövning. En mer ingående analys av deras hjälpbehov presenteras i ett senare avsnitt. skall vi kortfattat sätta in ungdomars ökade social- bidragsbehov i en bredare beskrivning av ungdomars etablerings och försörjningsproblem under . 5.3Ungdomars etablering föränderliga samhällsutveckling Ungdomars etableringssvårigheter är tämligen väl- belagda.3 I olika slags jämförande välfärdsanalyser fram- kommer att levnadsvillkoren för den åldersgrupp som är i etablerings- fasen till vuxenlivet försämrats betydligt i jämförelse med tidigare generationer eller med äldre åldersgrupper . En tidigare stabil övergång från ungdomsutbildning till arbetslivet har för allt fler ungdomar förbytts mot en krokig väg till vuxen (1996). I jämförelse med tidigare decennier har inneburit att mönstret för ungas etablering och självförsörjning uppvisar signifikant nya drag. Ungdomstiden har generellt förlängts uppåt i åldrarna och har 3 Se t.ex. 1996 och 1998, 1996, Hagquist 1997, 1999. 176 Ungdomars socialbidragstagande och försörjningssvårigheter för många ungdomar blivit en osäker prövotid, med erfarenhet av både arbetslöshet och arbetsmarknadspolitiska åtgärdsprogram. har ökade krav på kompetens och personligt engagemang inom framför allt de expansiva branscherna inom arbetslivet inneburit en språngbräda för många unga människor. Mycket tyder på att ungdomars etableringsmönster har blivit allt mer differentierade. Skillnader och spännvidd i vuxenblivandets villkor innebär att man bör förhålla sig skeptisk till svepande och stereotypa beskrivningar av 1990-talets specifika etableringsmönster. Detta kapitel fokuserar särskilt på svårigheterna för ungdomar att erhålla en etablerad situation på vuxenlivets olika arenor. Det kan vara på sin plats att markera att även om dessa sårbarhetsmönster har ökat och antagit nya oroväckande drag krisbetonade år, så klarar de allra flesta ungdomar att lotsa sig fram till trygga och välordnade levnadsförhållanden. Ungdomars väg till högre utbildning och arbetsliv har påverkats av en rad faktorer som hänger samman med den snabba samhällsomvandlingen. Vid sidan om sådana strukturella faktorer spelar även rent demografiska faktorer in. Detta gäller i syn- nerhet , då tillgången på utbildningsplatser och jobb är en fråga om konkurrenskraft och påverkas av balansen mellan tillgång och efterfrågan. Barnkullarnas storlek i uppvisar kraftiga svängningar (diagram 2). översteg vissa årsklasser 130 000 personer medan antalet födda barn i slutet av 1970- talet och 1980-talets början låg kring 100 000 barn. Dessa stora fluktuationer har allt medfört svårigheter i samhälls- planeringen att avpassa utformningen av allt från barnomsorg i förskoleåldern till utbildningsplatser i högre utbildning. Vid syssel- sättningskrisen inledning hade lyckligtvis de flesta i de exceptionellt stora 60-talskullarna hunnit komma . Deras etableringsperiod (18–) skedde till stor del under den gynnsamma ekonomiska perioden andra hälft. Ungdomars socialbidragstagande och försörjningssvårigheter 177 Antal personer per årsklass 1960–1998. Källa: SCB:s befolkningsstatistik. Årskullarna som hade oturen att passera myndighetsåldern när arbets- löshetskrisen eskalerade var födda i början och mitten av . Dessa kullar omfattade mellan 105 000 – 120 000 personer, dvs. tämligen normalstora kullar. föddes i snitt kring 100 000 barn. ökade sedan barnafödandet dramatiskt för att återigen sjunka tillbaka. Barna- födande vid seklets sista år är i ett efterkrigsperspektiv extremt lågt. föddes färre än 90 000 barn i . I motsats till många andra länder uppvisar ett omvänt mönster i barnafödandet.4 har antalet ungdomar i de åldrar vi mest har anledning att närmare studera, 20–, successivt minskat, från drygt 600 000 till 533 000 personer . Detta har framförallt verkat gynnsamt och underlättat tillträdet till högre utbildning och bekämpningen av arbetslösheten senare hälft. 4 Det traditionella födelsemönstret är att det föds fler barn i besvärliga tider. barnafödande har även rent demografiska orsaker; relaterat till storleken på kullar i familjebildningsperiod. 178 Ungdomars socialbidragstagande och försörjningssvårigheter Antal 20–24-åringar 1990–2015. 1990 1992 1994 1996 1998 2000 2002 2004 2006 2008 2010 2012 2014 Källa: SCB: befolkningsstatistik och befolkningsprognos. första kommer antalet 20–24-åringar vara oförändrat lågt, cirka 510 000 – 520 000 personer. Därefter ökar ungdomsgruppen kraftigt och når en topp på närmare 640 000 ungdomar vid åren 2012–2013. På motsvarande sätt som de rent demografiskt betingade faktorerna verkat gynnsamt i slutet av 1990- talet kommer ungdomsboomen en bit in att ställa stora krav på samhällets förmåga att underlätta deras väg in i vuxenlivet. första år minskade sysselsättningen bland ungdomar kraftigt. Från att av 20–24-åringarna arbetat inledning rasade deras sysselsättningsnivå ner till 1994 (diagram 4). Därefter har förvärvsfrekvensen legat kvar på denna extremt låga nivå. Förutom en markant ökning av registrerat arbetslösa ungdomar återfinns numera av 20–24- åringarna utanför arbetskraften. Två alternativa tolkningar av denna dramatiska utveckling kan göras. För det första att den speglar en till- fällig sysselsättningskris som särskilt drabbat unga människor. En sådan konjunkturell förklaring lägger tonvikt på kortsiktiga aspekter. Den andra tolkningen tar mer fasta på långsiktiga förändringstrender och betonar istället strukturella aspekter bakom ungdomars förändrade sysselsättningsmönster. Övergången till ett postindustriellt kunskaps- samhälle kräver högre kompetens och utbildningsnivåer och leder därmed till en uppskjuten sysselsättningsdebut. Något som vanligen också lyfts fram i strukturorienterade förklaringsmodeller är över- gången från stabila och trygga till temporära och föränderliga arbets- villkor. Längre utbildningstider innebär inte en garanti till framgång i Ungdomars socialbidragstagande och försörjningssvårigheter 179 Den utsträckta ungdomstiden har lett till att allt fler ungdomar prövar sig fram mellan utbildning, arbete och familje- bildning. Sysselsättning bland 20–24-åringar 1990–1999i. I procent av samtliga ungdomar. Kvartal 1/år iAvser respektive år. Källa: SCB . Förändringen av ungdomars sysselsättningsmönster handlar inte enbart om en drastisk minskning av sysselsättningstalen överlag utan också om villkoren för de ungdomar som är i arbete. Arbetslivets förändrade villkor har haft ett betydligt snabbare och mer genomgripande genomslag för unga människor. 1990 hade fortfarande merparten av 20–24-åringar med jobb ett fast arbete, 377 000 av 473 000 sysselsatta ungdomar (). uppgick antalet fast anställda ungdomar till endast 160 000 personer, vilket motsvarade av de sysselsatta i åldern 20–24 år.5 Relaterat till samtliga ungdomar har andelen 20–24-åringar med en stabil anställning minskat från . Minskningen på över 200 000 ungdomar i fasta anställningar har varierande konsekvenser för ungdomars ekonomiska villkor – t.ex. möjligheter att skaffa ett eget boende, få egna banklån och kvalificera sig till rimliga ersättningsnivåer i socialförsäkringssystemen. Förutom den allt större tonvikten på tidsbegränsade anställningar arbetar en allt större andel av ungdomarna deltid. fördubblades andelen deltidsanställningar (se tabell 3). 5 Källa: SCB:s AKU-statistik, egna beräkningar på årsmedeltal. 180 Ungdomars socialbidragstagande och försörjningssvårigheter Andel ungdomar 20–med tidsbegränsade respektive deltida anställningar 1990–1998. I procent av samtliga sysselsatta personer. Källa: SCB årsmedeltal, egna beräkningar. Andelen ungdomar 20–som står utanför arbetskraften har fördubblats första hälft och låg stabilt kring . Bakom dessa förändrade tal döljer sig framför allt den utökade och förlängda ungdoms- utbildningen. Ungdomsutbildningen har förlängts genom att de tidigare tvååriga gymnasielinjerna utökats med ett tredje år. 1995 studerade av 19-åringarna på heltid (1997). Av tabell 4 framgår tillströmningen till högskoleutbildningar. Ungdomar födda påbörjar högre utbildningar i betydligt större utsträckning än äldre årskullar.6 En tredjedel av samtliga ungdomar i 22–har numera påbörjat en högskoleut- bildning jämfört med var femte ungdom . 6 Det är rimligt att anta att det ökade högskoledeltagandet bland 70-talisterna också hänger samman med rent demografiska faktorer, se diagram 3. Ungdomars socialbidragstagande och försörjningssvårigheter 181 Andel av årsklasserna 1968–1976 med påbörjad högskole- utbildning efter ålder. I procent av samtliga personer i respektive års- klass. Källa: SCB, U 20 . Ökningen av studiedeltagandet för ungdomar och uppåt är inte enbart ett resultat av att antalet högskoleplatser i har expan- derat med drygt 100 000 platser, utan beror till hög grad även på att andra utbildningsalternativ har ökat kraftigt . För samtliga ungdomar 20–har det totala studiedeltagandet ökat från . Av dessa utgjorde högskolestudier 17 respektive 22 procent.7 Bara drygt hälften () av studerande ungdomar 1997 återfanns inom högskolor. KOMVUX och andra utbildningar har stått för den största ökningen bland ungdomar 20–, cirka två tredjedelar av utbildnings- expansionen . Detta förstärker bilden av ungdomars osäkra etableringsvillkor. 7 Utan tvekan har det skett en högskoleboom i under det gångna decenniet. Andelen som påbörjat sådan utbildning var 1990 bland 20–24-åringar jämfört (+ ). 182 Ungdomars socialbidragstagande och försörjningssvårigheter Studiedeltagande bland ungdomar 20–1993 och 1997 efter utbildningstyp. Andel av samtliga ungdomar.i i Avser studiedeltagande respektive år. ii Ingår kvalificerad yrkesutbildning, folkhögskola, kunskapslyft, studiemedel för utlands- studier och övriga med studiemedel. Källa: SCB:s utbildningsstatistik. Utbildningsval har traditionellt varit starkt knutet till uppväxtvillkor och föräldrarnas klassmässiga och sociala bakgrund. Detta tycks hålla i sig även . Sannolikheten för ungdomar från högre tjänstemannafamiljer att påbörja en högskoleutbildning vid unga år är ungefär dubbelt så hög som för samtliga ungdomar, medan motsvarande sannolikhet för ungdomar med arbetarbakgrund är fyra gånger lägre (se tabell 6). Även om studiedeltagandet i högre utbildning ökat markant bland ungdomar från alla samhällsskikt består i stort skillnaderna mellan olika de olika samhällsskikten. Andel ungdomar som påbörjat högskolestudier efter social bakgrund. Företagare/lantbr. Ej facklärda arb. Källa: SCB, U 20 . Ungdomars socialbidragstagande och försörjningssvårigheter 183 Det tydligaste uttrycket för ungdomars försvårade väg in i vuxenlivet har utan tvekan varit arbetslöshetsproblematiken. Kunskapen om ungdomars specifika arbetslöshetsmönster är tämligen omfattande.8 Ungdomars arbetslöshet är betydligt mer känslig för konjunkturvariationer och har legat ungefär dubbelt så högt som för den arbetsföra befolkningen i stort. Forskningen har också visat att bakom den officiella arbetslöshetsstatistiken döljer sig undersysselsättning och varierande arbetsmarknadsproblem bland ungdomar (1996). Andel 18–19-åringar arbetslösa eller i åtgärdsprogram 1990–1998. Årsmedeltal i procent. Källa: AMS årsstatistik. Till skillnad från gängse arbetslöshetsmått (andel av arbetskraften) beräknas dessa tal i relation till samtliga ungdomar. 8 Översikter om ungdomars arbetslöshetsproblem återfinns t.ex. i , Rantakeisu, 1996, 1996, 1998 och 1999. 184 Ungdomars socialbidragstagande och försörjningssvårigheter Andel 20–24-åringar arbetslösa eller i åtgärdsprogram 1990–1998. Årsmedeltal i procent. Källa: AMS årsstatistik. Till skillnad från gängse arbetslöshetsmått (andel av arbetskraften) beräknas dessa tal i relation till samtliga ungdomar. Andelen ungdomar registrerat arbetslösa eller i olika arbetsmarknads- politiska åtgärdsprogram femdubblades , från cirka 5 till 20–i genomsnitt . Arbetslösheten bland de äldsta tonåringarna minskade snabbare till följd av den utbyggda gymnasieskolan och särskilda ungdomsprogram. överstiger antalet 18–19-åringar i olika åtgärdsprogram antalet öppet arbetslösa. För ungdomar 20–har arbetslöshets- problemen varit mer omfattande och obalanstalet (arbetslösa + i åtgärder) ligger fortfarande kring av årskullarna 1997–1998. –1994 har dock andelen ungdomar utan arbete eller i olika åtgärdsprogram halverats. Antalet ungdomar (18–) i olika arbetsmarknadspolitiska åtgärder kulminerade –1994 med i genomsnitt 80 000 – 90 000 personer . Därefter har antalet ungdomar i åtgärder minskat stadigt och uppgick till drygt 40 000 personer i genomsnitt . Ungdomars socialbidragstagande och försörjningssvårigheter 185 5.3.5Ungdomars ekonomiska skydd vid arbetslöshet och i åtgärdsprogram Genom den tydliga kopplingen mellan anknytningen till arbetslivet och socialbidraget kan det vara av särskilt värde att specialgranska ersätt- ningsstödet för ungdomar vid arbetslöshet och deltagande i olika former av sysselsättningsåtgärder. Den svaga anknytningen till arbets- marknaden och dess inkomstrelaterade försäkringsskydd har lett till att allt fler hushåll har behövt söka socialbidrag under 1990-talet.9 I en kartläggning bedöms det arbetslöshetsrelaterade social- bidraget uppgå till av de tre storstädernas totala kostnader för socialbidraget (1999). De vanligaste försörj- ningshindren handlar om personer som inte är kvalificerade till arbets- löshetsersättning vid öppen arbetslöshet eller personer med otillräckliga ersättningar vid deltagande i olika arbetsmarknadspolitiska åtgärdsprogram. Andelen av samtliga öppet arbetslösa personer som helt saknar rätt till arbetslöshetsförsäkring har successivt minskat från 40 till 1998.10 har kvalifikationsreglerna skärpts vid ett flertal tillfällen, senast då arbetsvillkoret höjdes från minst fem till sex månaders arbete under det senaste året.11 Hur har då försäkringsskyddet för arbetslösa ungdomar förändrats ? I motsats till äldre arbetslösa har andelen arbetslösa ungdomar som helt saknar ersättning från arbetslöshetsförsäkringen (A- kassa eller KAS/ALFA) ökat , från . Även om antalet arbetslösa ungdomar har sjunkit har försäkringsskyddet bland de kvarstående arbetslösa blivit sämre. I vilken grad detta är en följd av 9Det saknas tillförlitlig löpande offentlig statistik på hushållsnivå av relationen arbetslöshet/deltagande i åtgärder och förekomst av socialbidrag. Istället grundar sig kunskapen om denna relation vanligtvis på lokala tvärsnitts- undersökningar (se t.ex. 1999 för en aktuell kart- läggning). 10Beräkningar utifrån AMS löpande månadsstatistik, kategorin ej ersättning (1994:200 och 1999). 11Flera andra justeringar av arbetslöshetsförsäkringens främre parentes (inträdeskraven) har skett vilka försvårar för personer som inte varit etablerade på den svenska arbetsmarknaden tidigare. Exempelvis höjdes arbetsvillkoret vid införandet av ALFA-kassa som ett flertal arbets- marknadsåtgärder, t.ex. individuellt anställningsstöd som ersatte bl.a. bered- skapsarbeten fr.o.m. , inte längre räknas som kvalificerande tid i arbetslöshetsförsäkringen, se vidare i (1999). 186 Ungdomars socialbidragstagande och försörjningssvårigheter kohort och selektionseffekter12 å ena sidan och skärpning av regelförändringar å andra sidan är inte i detalj klarlagt. Förmodligen är det en fråga om en kombination av policyförändringar och att kvalifikationsnivån bland de kvarvarande arbetslösa har sjunkit. Antalet arbetslösa ungdomar utan arbetslöshetsförsäkring var 1998 fler än vid arbetslöshetskrisens inledning. Dock har de minskat med en tredjedel sedan de värsta arbetslöshetsåren i mitten av årtiondet. Att andelen arbetslösa ungdomar utan rätt till arbetslöshetsersättning ökat kan delvis förklara att socialbidraget inte har minskat i takt med den totala arbetslöshetens nedgång . Ersättningsformerna och nivåernas storlek vid deltagande i olika arbetsmarknadspolitiska åtgärdsprogram har varit föremål för ständiga förändringar. Nya åtgärdsformer har ersatt tidigare och ersättningsvillkoren har varierat mellan olika åtgärdsprogram. De flesta som saknar rätt till ersättning från arbetslöshetsförsäkringen erhåller istället ett utbildningsbidrag13 vid deltagande i de flesta sådana åtgärdsprogram. Studier har visat på ett relativt högt socialbidrags- tagande bland personer med utbildningsbidrag (1997a). saknade var fjärde person i arbetsmarknadsåtgärd ersättning från arbetslöshetsförsäkringen och var hänvisade till andra lägre ersättnings- former (1999). Bland ungdomar i åtgärder var denna andel betydligt högre (tabell 7). av dessa ungdomar saknade rätt till arbetslöshetsersättning. Denna andel minskade under de besvärli- gaste arbetslöshetsåren men ligger numera på samma nivå som . 12Med selektionseffekt menas i detta sammanhang att de kvarvarande arbets- lösa i högre utsträckning utgörs av personer som saknar rätt till arbetslös- hetsersättning och därigenom påverkar andelen oförsäkrade bland samtliga arbetslösa. 13Denna ersättningsform har förändrats vid ett flertal tillfällen (1999). sänktes ersättningen från 245 resp. 338kr/dag till nuvarande /dag. Detta motsvarar bidragsdelen i studie- stödssystemet (/månad netto). Ungdomars socialbidragstagande och försörjningssvårigheter 187 Ungdomar 20–öppet arbetslösa eller i åtgärd som saknar arbetslöshetsersättning 1992, 1994, 1996 och 1998. Öppet arbetslös, totalt I åtgärd, totalt Andel av samtliga 20–, i % Källa: AMS månadsstatistik, egna beräkningar. Sammanfattningsvis har många ungdomar erfarit osäkra och knappa ekonomiska villkor under varierande perioder av arbetslöshet och deltagande i sysselsättningsåtgärder. Andel ungdomar utanför arbets- löshetsförsäkringen var dubbelt så hög än bland samtliga arbetslösa eller i åtgärdsprogram (). Vilka spår kan då dessa föränderliga villkor för ungdomar ha avsatt i ungdomars förmåga att klara sin egen försörjning? Under efterkrigstidens långa tillväxtperiod har det setts som rimligt och normalt att ungdomar efter fullgången ungdomsutbildning flyttar hemifrån och klarar sig ekonomiskt självständigt genom egna ansträng- ningar och samhällets olika stödsystem vid studier och arbetslöshet. En tydlig indikation på förändrade villkor för ungdomar är det ökade kvarboendet i föräldrahemmet. Hög arbetslöshet, höjda boende- kostnader och en minskning av antalet smålägenheter i det äldre bostadsbeståndet är bidragande faktorer till ungdomars ökade kvar- boende (1997). Andelen kvarboende 20–24-åringar har ökat från . Det föreligger en stor skillnad mellan unga mäns och kvinnors boendemönster. En nästan dubbelt så hög andel 25-åriga män bodde kvar hemma 1998, jämfört för kvinnor i samma ålder.14 I en undersökning framgår att av samtliga i åldern 20–har en egen bostad (1999). Så många som (129 000 personer) av de 14 Källa: SCB:s register över totalbefolkningen 1998 (Rtb). 188 Ungdomars socialbidragstagande och försörjningssvårigheter unga som bor hos föräldrar skulle flytta hemifrån om de hade råd. De flesta mamboförhållanden kan ses som oönskade bostadsför- hållanden bland de unga och bottnar i knappa ekonomiska resurser. De svenska hushållens disponibla inkomster har generellt sjunkit något –1997, från till per konsumtionsenhet (tabell 8). har de flesta ålders- grupper dock kunnat bibehålla sin inkomststandard och i övre medel- åldern och pensionsåldrarna har det t.o.m. skett en reell inkomstökning (SCB 1999). Däremot har ungdomsgrupperna generellt minskat sitt ekonomiska handlingsutrymme. Sämst ekonomisk utveckling återfinns bland ungdomar som bor kvar i föräldrahemmet. Denna grupp, som numerärt ökat i omfattning, har mer eller mindre halverat sina dis- ponibla inkomster och har numera endast cirka en tredjedel av medianinkomsten. Inkomstutvecklingen för ungdomar i eget boende har också försämrats med en reell minskning av en fjärdedel av de disponibla inkomsterna under 1990- talets första hälft.