sou · GOB3106d1 · 2001-01-01 00:00:00 — 64 Moderna museets huvuduppgift är att visa, spegla, samla och bevara modern och nutida konst i alla dess former (1 § förordningen med instruktion för ). 212 Offentliga anställningar och uppdrag 6.7Anställningar och uppdrag vid allmän domstol Allmän domstol är , hovrätterna och tingsrätterna. För prövning av vissa måltyper finns det särskilda domstolar som är knutna till det allmänna domstolsväsendet, nämligen fastighetsdomstol, miljödomstol och . De utgörs av allmän domstol i särskild sammansättning. Regeringen bestämmer vilka tingsrätter som skall vara fastighetsdomstol och vilka som skall vara regional miljödomstol. är slutinstans i mål som i första instans har avgjorts av en kommun eller en förvaltningsmyndighet. är slutinstans för mål som i första instans prövas i regional miljödomstol. I några fall har strävan efter specialisering medfört att mål av en viss typ endast handläggs vid vissa tingsrätter. Sjörättsmål handläggs sålunda enligt 21 kap. 1 § sjölagen (1994:1009) och förordningen (1975:931) om sjörättsdomstolar endast vid sju särskilt utsedda tingsrätter (sjörättsdomstolar).65 Patentmål handläggs enligt 65 § patentlagen (1967:837) vid . Också flera andra måltyper, bl.a. rörande upphovsrätt, skall tas upp av som första instans. Tryckfrihets- och yttrandefrihetsmål skall enligt 12 kap. 1 § TF och 9 kap. 1 § YGL handläggas vid de tingsrätter inom vilkas domkretsar länsstyrelser har sitt säte samt – enligt förordningen (1991:1712) om behörighet för vissa tingsrätter att ta upp tryckfrihetsmål och yttrandefrihetsmål – vid tre andra tingsrätter. Enligt 11 kap. 9 § tredje stycket RF får endast den som är svensk medborgare inneha eller utöva domartjänst (se avsnitt 6.2). Bakgrund och motiv till medborgarskapskravet redovisas i avsnitt 6.4. framhöll i sitt betänkande66 att önske- målet om att beslut som rör enskildas rättsliga ställning skall fattas av svenska medborgare alltjämt var relevant och hade stor tyngd i vart fall när det gällde så centrala tjänster inom rättsväsendet som domar- tjänster. Enligt utredningen var det av stor principiell betydelse att domstolarnas självständighet under lagarna utgjorde en av hörnstenarna i det svenska statsskicket. 65 Talan mot dispasch förs enligt 21 kap. 9 § sjölagen genom hos tingsrätten för den ort där dispaschen är utgiven (). 66 Ds A 1984:6 s. 138 ff. Offentliga anställningar och uppdrag 213 I RF kommer detta förhållande till uttryck i 11 kap. 2 § enligt vilken ingen myndighet, ej heller , får bestämma hur domstol skall döma i det enskilda fallet eller hur domstol i övrigt skall tillämpa rättsregel i särskilt fall. Eftersom varje domare dömer självständigt har varje enskild domare en mycket viktig och central roll i det svenska samhället och kan i hög grad sägas vara bärare av det svenska samhällets offentliga makt. Att de mer centrala ämbetena och tjänsterna i den svenska stats- apparaten förbehålls landets egna medborgare har i sista hand sin grund i önskemålet att bevara landets oberoende och identitet som självständig stat. Mot bakgrund av det anförda ansåg att kravet på svenskt medborgarskap för bl.a. lagfarna domare i allmänna domstolar skulle finnas kvar.67 Krav på svenskt medborgarskap för lagfaren domare vid allmän domstol följer av 11 kap. 9 § tredje stycket RF. Medborgarskapskravet regleras även i RB. I 4 kap. 1 § RB föreskrivs att lagfaren domare skall vara svensk medborgare och ha avlagt för behörighet till domarämbete föreskrivna kunskapsprov. Den som är i konkurstillstånd eller som har förvaltare enligt 11 kap. 7 § får inte utöva domarämbete. Om kunskapsprov och villkor i övrigt för utövande av domarämbete förord- nar regeringen. Såsom kunskapsprov för behörighet att utöva domartjänst gäller juris kandidatexamen eller juristexamen. Vad i lag eller författning sägs om lagfaren eller lagkunnig avser den som har avlagt sådan examen. Med svensk juris kandidatexamen och juristexamen jämställs fullbordad juristutbildning som till övervägande del har ägt rum i , , eller . Om denna utbildning skulle vara kortare än den svenska utbildningen, skall sökanden genomgå en kompletteringsutbildning som avslutas med ett kun- skapsprov (kungörelsen [1964:29] angående kunskapsprov för behörighet av domare, m.m.). Kravet på svenskt medborgarskap gäller såväl ordinarie domare (justitieråd, hovrättspresident, hovrättslagman, hovrättsråd, , chefsrådman och rådman) som icke ordinarie domare (hovrättsassessor, adjungerad ledamot, fiskal samt beredningsjurist eller tingsnotarie när 67 Enligt utredningen skulle medborgarskapskravet också finnas kvar för en rad andra befattningar inom rättsväsendet, se Ds A 1984:6 s. 139. 214 Offentliga anställningar och uppdrag han eller hon utövar dömande verksamhet). Till ordinarie domare räknas också lagfarna ledamöter i fastighetsdomstol, miljödomstol och Miljööverdomstol. Dessa är nämligen lagfarna domare vid tingsrätt eller hovrätt. Ordinarie domare utnämns av regeringen (4 kap. 2 § RB). 6.7.3Nämndemän vid tingsrätt (inklusive fastighetsdomstol) och hovrätt Nämndemännens ställning i domstolarna Vid handläggning av ett mål består tingsrätten normalt av en lagfaren domare (1 kap. 1 § RB). Vid huvudförhandling i tvistemål består dock tingsrätten i vissa fall av tre sådana domare och i brottmål av en sådan domare samt tre nämndemän. I vissa fall skall antalet nämndemän vara fyra i stället för tre. Närmare föreskrifter om tingsrättens samman- sättning i brottmål finns i 1 kap. 3 b § RB. Hovrätten är domför med tre lagfarna domare. I mål som överklagats från tingsrätt skall dock minst fyra lagfarna domare delta när hovrätten avgör målet, om tingsrätten bestått av tre lagfarna domare. I brottmål gäller som huvudregel istället att hovrätten är domför med tre lagfarna domare och två nämndemän (2 kap. 4 § RB). Särbestämmelser om tingsrättens och hovrättens sammansättning vid prövning av speciella mål förekommer i andra författningar. I vissa fall krävs medverkan av nämndemän. Exempelvis består fastighets- domstol som regel av två lagfarna ledamöter, en teknisk ledamot och två nämndemän. Beträffande handläggning av familjemål, se 14 kap. 17 § och 20 kap. 1 § . Lekmannamedverkan har ansetts vara av värde från flera syn- punkter. Den har ansetts ägnad att bidra till allmänhetens förtroende för rättsskipningen och då främst i sådana fall där ett allmänt intresse står mot ett enskilt. Vidare har lekmannaomdömet regelmässigt ansetts ha ett värde när det gäller bevisprövningen beträffande sådana frågeställningar som är vanliga i brottmålsrättsskipningen. Dessutom har det ansetts värdefullt att lekmannasynpunkter kommer till uttryck i de delar där straffrättsskipningen ger domstolarna vida ramar att döma efter skönsmässiga värderingar, t.ex. när det gäller påföljdsval. I anledning av ett förslag om att antalet nämndemän skulle minskas från tre till två (prop. 1996/97:133) framhöll justitieutskott (bet. 1996/97:JuU 17) bl.a. följande. För det första tillgodoser lekmannamedverkan i domstolarna enligt utskottet allmänhetens insyn i domstolarnas verksamhet. För det andra utgör Offentliga anställningar och uppdrag 215 lekmännen enligt utskottet en garanti för att allmänna värderingar blir beaktade i den rättskipande verksamheten. En medverkan av lekmän i domstolarna är också ägnad att upprätthålla förtroendet för rättsväsendet. Möjligheten för nämndemännen att fylla den funktion de bör ha skulle enligt utskottet utarmas, om de endast var två. Den insyn som de två nämndemännen kunde förmedla skulle bli så liten att den inte var acceptabel. Fler nämndemän enligt utskottet också för att fler synpunkter kommer fram och kan bli bedömda. Utskottet avstyrkte bifall till förslaget och godtog utskottets uppfattning. Nämndemännen är liksom den lagfarne ledamoten domare. De har individuell rösträtt. Vid omröstning i brottmål vid tingsrätt skall den mening gälla som omfattas av mer än hälften av ledamöterna. Om någon mening har fått hälften av rösterna och denna är den lindrigaste eller minst ingripande för den tilltalade, skall den meningen gälla. Kan ingen mening anses som lindrigare eller mindre ingripande, gäller den mening som fått hälften av rösterna bland dem ordförandens (29 kap. 3 § RB). I tvistemål gäller som allmän regel att ordförandens mening vinner om resultatet av omröstningen blir lika (16 kap. 3 § RB). Det finns inga bestämmelser för allmän domstol om att nämndemän- nen skall ha specialkunskaper. Enligt 25 § lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare skall dock, om det inte möter hinder, sådana nämndemän som anlitas för tjänstgöring i mål mot någon som inte har fyllt vara särskilt lämpade för uppgiften när det gäller intresse och fallenhet för arbete med unga lagöverträdare. I mål som rör brott på vilket det endast kan följa böter får dock andra anlitas. Val av nämndemän till tingsrätt och hovrätt Nämndemän utses genom val. Nämndemansvalen äger rum de år allmänt val hålls. Som regel förrättar kommunfullmäktige val av nämndeman vid tingsrätt och val av nämndeman i hovrätt. Valet skall under vissa förutsättningar vara proportionellt (4 kap. 7 § RB). En nämndeman väljs . Valbar till nämndeman är varje svensk medborgare, som är folk- bokförd i kommunen eller, i fråga om nämndeman i hovrätt, i länet eller den del därav som hör till hovrätten, och som inte är underårig eller har förvaltare enligt 11 kap. 7 § . Den som är lagfaren domare, befattningshavare vid domstol, åklagare, polisman eller advokat eller den som eljest har till yrke att föra andras talan inför 216 Offentliga anställningar och uppdrag rätta får inte vara nämndeman. Ingen får vara nämndeman i hovrätt och tingsrätt (4 kap. 6 § första och andra stycket RB). Som allmän princip gäller att var och en som är valbar till nämndeman är skyldig att åta sig ett sådant uppdrag. Den som fyllt eller uppger något giltigt hinder är dock inte skyldig att ta emot uppdrag som nämndeman. Den som har avgått som nämndeman är inte heller skyldig att ta emot nytt uppdrag förrän (4 kap. 6 § tredje stycket RB). Det torde emellertid i praktiken aldrig förekomma att någon utses till nämndeman mot sin vilja.68 Vid val av nämndemän skall eftersträvas att nämndemannakåren får en allsidig sammansättning med hänsyn till ålder, kön och yrke. Regeln innebär en skyldighet för de väljande och de nominerande organen att sträva efter representativitet, men lokala förhållanden inom valkretsen kan ibland göra det svårt att också uppnå en fullgod sådan. Bestämmelsen har s.k. målsättningskaraktär. Att representativiteten skall avse ålder, kön och yrke innebär inte att strukturen hos den vuxna befolkningen i sådana hänseenden exakt bör avspeglas i nämnde- mannakåren, inte heller har någon viss grupp i samhället en ovillkorlig rätt att bli företrädd bland nämndemännen. I kravet på allsidig sammansättning i fråga om yrke ligger att även sådana grupper som inte är direkt yrkesverksamma, t.ex. hemarbetande och studerande, skall vara representerade. I den nya (4 kap. 6 §) föreskrevs vid ikraft- trädandet bl.a. följande. Valbar till nämndeman är man eller kvinna, som inom valkretsen äger rösträtt å kommunalstämma eller vid val av statsfullmäktige och där har sitt hemvist samt fyllt . krävdes svenskt medborgarskap för rösträtt. Av förarbetena till nya framgår att man utgått från att nämndemän skulle vara svenska medborgare, men någon närmare diskussion rörande kravet synes inte ha förts (SOU 1938:44). Lydelsen ändrades genom SFS 1969:244 på så sätt att myndig svensk medborgare var valbar under vissa förutsättningar. Skälet till ändringen var att reglerna om valbarhet till riksdagsmannauppdrag och kommunala uppdrag hade ändats. Departementschefen anförde att det enligt hans mening saknades skäl att ha andra valbarhetsvillkor för nämndemän än för riksdagsmän och kommunala förtroendemän (prop. 1969:44 s. 378). Kravet på svenskt medborgarskap för kommunala förtroendemän togs bort genom rösträttsreform (se avsnitt 5.3.5). 68 Fitger, P., I, s. 4:12. Offentliga anställningar och uppdrag 217 Kommunaldemokratiska kommittén69 föreslog att kravet på svenskt medborgarskap för nämndemän skulle avskaffas. Den föreslog vidare att det skulle föreskrivas att endast svenska medborgare fick delta i handläggningen av vissa typer av mål, i första hand sådana som rörde rikets säkerhet eller utgjorde militära mål. Diskrimineringsutredningen70 ansåg däremot att kravet på svenskt medborgarskap för nämndemän borde finnas kvar. Utredningen anförde bl.a. att nämndemännens likställdhet med yrkesdomarna när det gällde den dömande verksamheten hade accentuerats genom borttagandet av kravet på kvalificerad majoritet bland nämndemännen för att ordföranden skulle bli överröstad. Vidare hade utredningen invändningar mot att, på det sätt föreslagit, skapa två kategorier nämndemän, en med svenskt med- borgarskap och behörighet att döma i alla sorters mål och en utan svenskt medborgarskap och med begränsad behörighet. Föredragande statsrådet delade uppfattning och föreslog således inte någon ändring avseende medborgarskapskravet för nämndemän.71 Val av nämndemän till fastighetsdomstol För nämndemän i fastighetsdomstol finns regler i lagen (1969:246) om domstolar i fastighetsmål. Nämndemännen bör vara allmänt betrodda och väl förtrogna med sin orts förhållanden (3 § tredje stycket). Nämndeman i fastighetsdomstol utses genom val. Valet förrättas av . I förrättas dock valet av kommun- fullmäktige i . Valet skall under vissa förutsättningar vara proportionellt. Vid val skall eftersträvas att nämndemannakåren får en allsidig sammansättning med hänsyn till ålder, kön och yrke (6 §). Nämndeman i fastighetsdomstol skall vara folkbokförd i det län eller den del av länet som hör till fastighetsdomstolen. I övrigt har bestämmelserna i 4 kap. 6 och 8 §§ RB motsvarande tillämpning på nämndeman i fastighetsdomstol (7 §). För valbarhet till nämndeman i fastighetsdomstol krävs således svenskt medborgarskap. 69Ds C 1983:4 s. 153 ff. 70Ds A 1984:6 s. 137 f. 1985/86:7 s. 17 f. 218 Offentliga anställningar och uppdrag 6.7.4Jurymän i vissa tryckfrihets- och yttrandefrihetsmål Regler om rättegången i tryckfrihetsmål respektive yttrandefrihetsmål ges dels i 12 kap. TF och 9 kap. 1 § YGL, dels i 7-11 kap. lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden. Bestämmelsen i 9 kap. 1 § YGL hänvisar till vad som sägs i 12 kap. TF. Vid handläggning av tryckfrihets- och yttrandefrihetsmål består rätten normalt av tre lagfarna domare. En jury bestående av lekmän skall delta i vissa mål. Som regel är det tre huvudfrågor som skall avgöras; vilken person som skall anses som ansvarig för det påstådda brottet, om brott föreligger samt vilken påföljd som skall bestämmas om brott föreligger. Den första frågan prövas av rätten ensam före huvudförhandlingen och således utan juryns medverkan. Frågan om brott föreligger skall prövas av jury bestående av nio medlemmar, om inte båda parterna avstår härifrån och överlämnar målet direkt till rättens prövning. För fällande jurybeslut krävs två tredjedels majoritet; brott skall anses föreligga endast om minst sex jurymän är ense därom. Juryns utlåtande blir avgörande för målets utgång, om det innebär att brott inte föreligger. Det kan varken ändras eller överklagas. Är utlåtandet fällande är det däremot inte bindande för rätten, utan även denna skall då pröva om brott föreligger. Rätten kan i så fall frikänna den tilltalade eller hänföra brottet under en mildare straffbestämmelse än den juryn tillämpat. Om såväl juryn som rätten finner, att brott föreligger, återstår det att bestämma påföljden. Denna uppgift ankommer på rätten ensam utan någon medverkan av juryn (12 kap. 2 § TF). För varje län utses 24 jurymän72 fördelade i två grupper med sexton jurymän i den första gruppen och åtta jurymän i den andra gruppen. Jurymännen i den andra gruppen skall vara eller ha varit nämndemän vid allmän domstol eller allmän förvaltningsdomstol (12 kap. 3 § TF). De utses för av fyra kalenderår och väljs av i länet samt kommunfullmäktige i kommun som inte tillhör landsting, i förrättas dock valet av kommunfullmäktige i . Valbara till jurymän är myndiga svenska medborgare som är bosatta inom länet. De bör vara kända för omdömesgillhet, självständighet och rättrådighet. Bland jurymännen bör skilda samhällsgrupper och meningsriktningar samt olika delar av länet vara företrädda. 72 För utses dock 36 jurymän. Offentliga anställningar och uppdrag 219 är underårig eller som har förvaltare enligt särskilda bestämmelser i lag får inte vara juryman (12 kap. 5 § TF). Jurysystemet i tryckfrihetsmål infördes i vårt land . Kravet på svenskt medborgarskap för juryman har gällt allt sedan införandet. Reglerna för rättegången i tryckfrihetsmål och frågor med anknytning till behörighetskraven för jurymän har ändrats . Såvitt kan utläsas av förarbetena till bestämmelsen har kravet på svenskt medborgarskap för jurymän inte varit föremål för någon ingående analys. Av 9 kap. 1§ YGL framgår att bestämmelserna om rättegången i tryckfrihetsmål även gäller rättegången i yttrandefrihetsmål. I andra stycket föreskrivs att den som utsetts till juryman för tryckfrihetsmål också skall vara juryman i yttrandefrihetsmål. Medborgarskapskravet för jurymän i yttrandefrihetsmål har inte belysts närmare i förarbetena till YGL (prop. 1990/91:64). och Diskrimineringsutred- ningen behandlade frågan om medborgarskapskravet för jurymän skulle finnas kvar. De hade samma inställning till kravet på svenskt medborgarskap för jurymän som de hade redovisat beträffande nämndemän (se avsnitt 6.7.3). I vissa mål dömer de allmänna domstolarna i särskild sammansättning. Då kan där ingå domare som i regel inte är lagfarna, s.k. särskilda ledamöter. Krav på svenskt medborgarskap för nämnda ledamöter får anses följa av föreskriften om domartjänst i 11 kap. 9 § tredje stycket RF. För vissa ledamöter uppställs medborgarskapskrav även i särskild lag. I det följande redovisas vilka domare som tillhör denna kategori. Ekonomisk expert och skatterättslig expert i vissa brottmål vid tingsrätt och i hovrätt 1 kap. 8 § RB innehåller föreskrift om medverkan av ekonomisk och skatterättslig expertis vid handläggningen av brottmål vid tingsrätt. För att expertis skall få anlitas skall det röra sig om ett vidlyftigt eller annars särskilt krävande brottmål i vilket bedömningen av ekonomiska eller skatterättsliga förhållanden har väsentlig betydelse. Expert- medverkan torde ha avsetts främst för mål om gäldenärsbrott, skattebrott och valutabrott. 220 Offentliga anställningar och uppdrag Regeringen förordnar ekonomiska experter i sänder. Den som skall tjänstgöra som ekonomisk expert skall vara svensk medborgare och får inte vara underårig eller i konkurstillstånd eller ha förvaltare enligt 11 kap. 7 § (4 kap. 10 a § RB). För uppdrag som skatterättslig expert krävs att experten är eller har varit lagfaren domare i allmän förvaltningsdomstol (1 kap. 8 § RB). Den skatterättsliga experten måste därmed också vara svensk medborgare.73 Även hovrätterna kan anlita ekonomisk och skatterättslig expertis i brottmål (2 kap. 4 a § RB). För expertmedverkan i hovrätt gäller i huvudsak motsvarande förutsättningar som vid tingsrätt. Tekniskt sakkunnig ledamot i patentmål I 66 - 68 § patentlagen (1967:837) föreskrivs att tekniskt sakkunnig ledamot skall ingå vid handläggning av vissa patentmål vid tingsrätt () och hovrätt. Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer förordnar i sänder minst 25 personer att tjänstgöra som tekniskt sakkunniga ledamöter i tingsrätten och hovrätten (68 § första stycket samma lag). Det föreskrivs inga särskilda kvalifikationskrav för ledamöterna utöver kravet på svenskt medborgarskap, vilket endast följer av RF. Ekonomisk expert i mål enligt konkurrenslagen (1993:20) Vid huvudförhandling i mål avseende bl.a. konkurrensskadeavgift, kvarstad för att säkerställa ett anspråk på sådan avgift och förbud mot företagsförvärv skall tingsrätten () som huvudregel bestå av fyra ledamöter, av vilka två skall vara lagfarna domare och två ekonomiska experter (64 a § - 64 c § konkurrenslagen). Den som skall tjänstgöra som ekonomisk expert skall vara svensk medborgare och får inte vara underårig eller i konkurstillstånd eller ha förvaltare enligt 11 kap. 7 § . Han eller hon förordnas av regeringen (64 d § konkurrenslagen). 73 Jfr 28 § första stycket lagen (1971:289) om allmänna domstolar. Offentliga anställningar och uppdrag 221 Särskild ledamot i tingsrätt vid sjöförklaring Enligt sjölagen (1994:1009) skall sjöförklaring äga rum för svenskt handelsfartyg eller fiskefartyg när någon olycka har skett på eller med fartyg.74 Genom sjöförklaring skall händelsen och dess orsaker om möjligt klarläggas. Alla förhållanden som kan antas ha medverkat till händelsen eller vara av betydelse från sjöfartssäkerhetens synpunkt skall utredas. Om det inte finns något hinder skall sjöförklaringen hållas i den hamn där händelsen inträffat eller, om händelsen inträffat till sjöss, i den första hamn till vilken fartyget eller befälhavaren därefter anländer. Sjöförklaring hålls inom riket av den tingsrätt som utsetts att vara sjörättsdomstol. Behörig är den domstol som är närmast den hamn eller den ort där sjöförklaring skall hållas. Vid sammanträde för sjöförklaring skall rätten bestå av en lagfaren domare som ordförande och två personer med kunskap om och erfarenhet av sjöfart. Åtminstone en av de senare bör ha grundlig erfarenhet från tjänst som fartygs- eller maskinbefäl på handelsfartyg och ha utövat en sådan tjänst. Rätten utser för varje sjöförklaring de särskilda ledamöterna från en förteckning som upprättar för varje sjöfartsinspektionsdistrikt. De särskilda ledamöterna skall vara svenska medborgare. Den som är underårig eller i konkurstillstånd eller som har förvaltare enligt 11 kap. 7 § får inte vara ledamot (18 kap. 10 § tredje stycket sjölagen). Särskild ledamot i mål om av dispasch vid tingsrätt Dispasch är en utredning om haveri till sjöss, skada eller kostnader förknippade därmed eller tvist om försäkringsgivares eventuella ersättningsskyldighet. kan dispaschen klandras hos tingsrätt.75 Tingsrätt är i dispaschmål i allmänhet domför med tre eller högst fyra lagfarna domare tillsammans med tre särskilda ledamöter (21 kap. 10 § sjölagen). Dessa utses från en förteckning som upprättat. De skall vara kunniga i handel och sjöfart och lämpliga att tjänstgöra som särskilda ledamöter i dispaschmål. En särskild ledamot skall vara svensk medborgare. Den som är underårig eller i konkurstillstånd eller som har förvaltare enligt 11 kap. 74Se bl.a. 18 kap. 6 och 7 §§ sjölagen. 75Jfr avsnitt 6.10.7 om dispaschör enligt sjölagen. 222 Offentliga anställningar och uppdrag 7 § får inte vara ledamot (21 kap. 11 § andra stycket sjölagen). Teknisk ledamot i fastighetsdomstol och hovrätt vid handläggning av vissa fastighetsmål Fastighetsdomstolarna handlägger vissa mål med fastighetsrättslig anknytning enligt vad som föreskrivs i lagar och andra författningar. Domstolen består av två lagfarna ledamöter, en eller två tekniska ledamöter och två nämndemän. I vissa mål är sammansättningen två lagfarna ledamöter och tre nämndemän. I dessa mål får en teknisk ledamot ingå istället för en nämndeman. En eller två tekniska ledamöter deltar som regel även vid handläggning av fastighetsmål i hovrätt. Teknisk ledamot i fastighetsdomstol och hovrätt (fastighetsråd) skall ha teknisk utbildning och erfarenhet av fastighetsbildning eller fastighetsvärdering (3 och 13 - 14 §§ lagen [1969:246] om domstolar i fastighetsmål). Fastighetsråd anställs med fullmakt genom beslut av regeringen efter förslag av väsendet.76 Kravet på svenskt medborgarskap följer endast av föreskriften om domartjänst i 11 kap. 9 § tredje stycket RF. Miljöråd och sakkunnig ledamot i miljödomstol samt miljöråd i Miljödomstolen består som regel av en ordförande som skall vara lagfaren domare i tingsrätt, ett miljöråd och två sakkunniga ledamöter.