sou · GOB323d4 · 2001-01-01 00:00:00 — En utveckling mot mer och mer resurseffektiv teknik -- och därmed ofta energieffektiva lösningar -- sker successivt och påskyndas om konsumenterna i än högre grad efterfrågar energisnåla lösningar. På allt fler områden inför nu industrin på frivillig väg olika typer av miljömärkningar, energideklarationer och praktiska råd till användaren. Det är, enligt vår uppfattning, inte statens eller kommunernas uppgift att svara för denna typ av konsumentinformation Statliga bidrag och andra insatser inom trafikområdet Majoriteten föreslår kostnader på inom denna sektor. Man vill bland annat införa miljöstyrande vägavgifter, ersätta persontrans- porter med informationssamhällets tjänster, överföra biltrafik till gång och cykeltrafik, eftersträva jämnare körmönster, förlängd skatte- reduktion efter 2003 för bioetanol från och överföra gods till järnväg med ett kombistöd på per ton transporterat gods. Vi motsätter oss huvuddelen av de föreslagna statliga bidragen, bortsett från vissa informationsinsatser. Flera av de föreslagna bidragen är antingen tveksamma ur klimatsynpunkt eller kostsamma i förhållande till andra insatser. Majoriteten föreslår att de gamla lokala investeringsprogrammen ersättas av lokala klimatprogram. De statliga bidragen uppgår till . Vi konstaterar att de lokala investeringsprogrammen har utsatts för befogad kritik från flera olika håll, bland annat från och revisorer. Effekterna ur miljösynpunkt är ytterst tveksamma och bidragen verkar mest ha använts som lösa pengar för olika regeringsmedlemmar i valrörelsens slutskede. Vi anser att LIP skall läggas ned och vill följaktligen inte medverka till vare sig omorientering eller förlängning. Vi tror inte att de återstående kommer att användas på ett mer effektivt sätt . Utredningen har gjort bedömningar om vid vilken nivå utsläppen av växthusgaser bör ligga . Med stöd av data från klimat- delegationen anses en nivå på 4,0-4,koldioxidekvivalenter per capita och år erfordras för att uppnå uppställda miljömål. Detta innebär en halvering av dagens utsläpp. Internationella förhandlingar om förlängning av Kyotoöverenskommelsen, kommer sannolikt att sätta ett utsläppsmål för en något kanske till år 2025-2030. Inriktningen bör då vara en minskning i i-länderna på och en precisering av utsläppsnivån i . Handel med utsläppsrätter bör under nästa åtagandeperiod ha fått en sådan styrka att metoden kan bli huvudingrediens i framtida internationella överenskommelser. Allteftersom utsläppskraven stiger, kommer också kostnaden för inköp av utsläppsrätter att stiga. Det kommer då att bli mer lönsamt att vidtaga åtgärder för att undvika inköp. Effekten blir densamma som att införa en global koldioxidskatt. Fördelen med utsläppshandel är dock att kostnaden för utsläppsminskningar utjämnas globalt och att man på det sättet undviker åtgärder, som förorsakar mycket höga kostnader. Det innebär också att man skapar ekonomiska resurser att gå vidare och underlättar överenskommelser om ytterligare reduktioner av utsläppen efter . Vi ser ändå möjligheter att inom bidraga med effektiva lösningar för att åstadkomma utsläppsminskningar. Det kommer att behövas koldioxidfri el. Vi förordar därför en utbyggnad av kärnkraften och en fortsatt satsning på vindkraft. Detta skulle ge en ökad tillförsel av ren elkraft, med möjlighet att bland annat främja introduktionen av hybridbilar med kombinerad el- och förbränningsdrift eller bränslecellsbilar. En säker och god eltillförsel kan också ge möjligheter att fasa ut fossilbränslen mot el till värmepumpar. är det ännu oklart vad framtida forskning kommer att resultera i, det är dock klart att om kostnaden för utsläpp av växthusgaser är hög så kommer betydande forskningsresurer att läggas ner på att hitta alternativ. Den tekniska utvecklingen innebär med stor sannolikhet att det är fullt möjligt att kombinera kraftiga utsläppssänkningar med förbättrad levnadsstandard. Reservation av ledamot () har världen stått inför en så stor fördelningspolitisk fråga som de förändringar av det globala klimatet som människan orsakar. Den rika delen av världen orsakar, per capita, mycket större utsläpp av växthusgaser än den fattiga. Medan det troligen är de fattigaste människorna i och som kommer att drabbas värst av växthuseffekten. Ändå fortsätter utsläppen av växthusgaser, även i i- länderna att öka, trots att de skulle behöva minska mycket kraftigt. Glädjande nog har världens länder påbörjat ett internationellt arbete för att vända utvecklingen. I Kyoto tog i-länderna på sig att börja minska utsläppen. För EU:s del innebar det en utsläppsminskning på räknat på . Inom EU har man sedan gjort en intern bördefördelning som innebär att skulle få öka sina utsläpp . Men om inte EU når målet om en utsläppsminskning på är varje enskilt land bundet av den nivån enligt Kyoto avtalet. Kommitténs nivå, att minska utsläppen , är mot både den bakgrunden och behovet av att minska utsläppen för lågt satt. En målnivå på , dvs enligt , hade varit en lämpligare nivå. Tyvärr har kommitténs majoritet valt linjen att verkningsfulla styrmedel kan vänta till 2004. Det innebär att möjligheterna att nå ens den nivå som kommittén har valt är små. Trovärdigheten blir heller inte så hög. målsättning är att utsläppen till skulle ha stabiliserats nivå. Istället har utsläppen ökat . För att ha någon trovärdighet borde verkningsfulla styrmedel ha satts in . Kommittén har haft till uppgift att söka så kostnadseffektiva vägar som möjligt för att ska kunna minska sina utsläpp av växthusgaser. Under utredningsarbetet har vi fått fram ett entydigt underlag som visar på att höjd koldioxidskatt är det för samhället billigaste sättet att minska utsläppen. Den negativa effekten på den ekonomiska tillväxten skulle, enligt kommitténs underlag bli liten, även vid en mycket kraftig höjning av koldioxidskatten. Ändå har, i beräkning, inte några andra skatter sänkts för att balansera hela eller delar av skattehöjningen. Det kan alltså vara så att en skatteväxling skulle innebära att det inte blir någon negativ effekt alls på BNP eller att det tom skulle bli en viss positiv effekt. En koldioxidskatt skulle inte heller slå hårt mot näringslivet. Enligt de modellberäkningar som genomfört skulle tom delar av näringslivet gynnas av en koldioxidskatt även om man inte sänkte andra skatter, t. ex. arbetsgivaravgiften, i motsvarande mån. Givetvis skulle en koldioxidskattehöjning som genomförs i samband med en skatteväxling vara ännu gynnsammare för näringslivet. Men ett mindre antal industrier som släpper ut stora mängder koldioxid skulle drabbas ekonomiskt. Det skulle inte vara något klimatpolitiskt framsteg om dessa flyttade utomlands och fortsatte med sina utsläpp där eftersom det handlar om ett globalt miljöproblem. Därför skulle det vara nödvändigt att behålla nedsättningsreglerna som gynnar den här gruppen av företag skattemässigt. Kommittén hänvisar till oönskade fördelningspolitiska konsekven- ser som ett skäl till att inte lägga fram något förslag om höjd koldioxid- skatt. Men även effekterna på hushållen skulle bli mycket små vid en kraftig (> ) höjning av koldioxidskatten enligt kommitténs eget underlag. I absoluta tal skulle höginkomsttagare förlora mer och sett i relation till inkomsten skulle det bli mer kännbart för låginkomst- tagarna. Men en sådan effekt skulle man få även av många andra typer av höjningar av det totala skattetrycket. Om kommittén hade gjort ett räkneexempel med sänkningar av andra skatter skulle effekterna på hushållens köpkraft minska. Eftersom ekonomiska styrmedel är det mest kostnadseffektiva sättet att minska utsläppen skulle också ett sådant vägval möjliggöra det största utrymmet för fördelningspolitik. Enligt min mening är det inte kommitténs underlag, där effekter av en höjning av koldioxidskatten har studerats, som är orsaken till att kommittén inte lägger fram något förslag om höjd koldioxidskatt. Kommitténs underlag visar på att en höjning av koldioxidskatten är det samhällsekonomiskt bästa styrmedlet, att det är det i särklass mest verkningsfulla och att de negativa effekterna på BNP, hushållen och även på näringslivet är mycket små. Orsaken är att höjd koldioxidskatt är politiskt kontroversiellt. Jag förordar att koldioxidskatten höjs med fr om 2001 och att en utvärdering görs vid kontrollstationen 2004. Det är möjligt att koldioxidskatten behöver höjas ytterligare. Men det är svårt att göra en exakt bedömning av hur mycket skatten måste höjas. Andra åtgärder som genomförs kanske också kan ha viss effekter på utsläppen, även om de med all sannolikt är små i förhållande till koldioxidskatten. Det åtgärdspaket som kommitténs majoritet föreslår kommer inte ens att räcka till att avbryta ökningen av utsläppen. betalar industrin av koldioxidskatten. Jag anser att även den koldioxidskatt som industrin betalar bör höjas med . Det skulle innebära att skillnaden procentuellt mellan vad industrin och resten av samhället betalar skulle minska. För större delen av industrin är koldioxidskatten inget problem och för de övriga finns nedsättnings- En minskning av differentieringen av koldioxidskatten skulle öka skattens styrande effekt. I samband med att koldioxidskatten höjs behöver också skatten på el höjas. Jag har inte tagit ställning till vilken skatt på el som är viktigast att höja. Det väsentliga är att höjd koldioxidskatt inte medför att användningen av el ökar. Ökad elanvändning skulle försvåra kärnkraftavvecklingen och medföra risk för import av kolbaserad el. Handel med utsläppskvoter skulle i princip få samma effekter som en höjning av koldioxidskatten, dvs utsläppen skulle minska på ett kostnadseffektivt sätt. En fördel skulle vara att de direkta besluten om prishöjningar på fossila bränslen inte skulle behöva fattas av utan av t ex oljebolagen. Kanske det skulle kunna leda till mer långtgående politiska beslut. Om handel med utsläppskvoter införs på EU-nivå skulle det kunna vara ett effektivt sätt att få ned utsläppen. Men för svensk del skulle det kunna medföra att utsläppen ökade, vilket skulle kunna göra att den tekniska utvecklingen i bromsades. Om trafiksektorn ingick i systemet skulle det vara nödvändigt att fortsätta med andra styrmedel för att minska trafiken i eftersom koldioxidutsläpp inte är det enda miljöproblem som orsakas av trafiken. En utformning av styr- medel på EU nivå i kombination med brist på nationella styrmedel, som skulle innebära att utsläppen i inte minskade är inte acceptabel. Finansieringen av kommitténs förslag Kommittén förslår en rad förslag som innebär ökade kostnader för statskassan och måste finansieras. Höjd koldioxidskatt skulle både möjliggöra finansiering av åtgärder och minska behovet av åtgärder som måste finansieras. Om man skulle höja koldioxidskatten och behålla en mindre del av de ökade intäkterna till andra klimatåtgärder, dvs inte skatteväxla fullt ut, skulle det inte vara några problem att finansiera kommitténs förslag. Men behovet av finansiering skulle också minska eftersom behovet av olika typer av investeringsstöd inte skulle vara lika stort. En koldioxidskattehöjning skulle t ex göra att investeringar i biobränsleanläggningar skulle ta fart utan särskilt stöd. Inget i kommitténs underlag tyder på att en informationskampanj skulle ha någon mätbar effekt på utsläppen av växthusgaser. Det är svårt att förändra livsstil och livsmönster med information. Men mer information skulle, vilket också framförs av kommittén, kunna göra det lättare att besluta om styrmedel i ett senare skede. Därför bör huvudinriktning av informationsarbetet inriktas på att öka förståelsen för att klimatpolitiska styrmedel behövs. Kanske mer informerade politiker också skulle kunna göra det möjligt att fatta beslut om styrmedel som fungerar på klimatområdet? Kommentarer till några förslag Kommitténs majoritet föreslår en vindkraftsutbyggnad med . Det är positivt att en satsning på vindkraften finns med i kommitténs föreslag. Ännu bättre hade det varit om målsättningen varit högre. Här hade kommittén kunnat stödja sig på vindkraftutredningen som föreslagit . Kommittén föreslår också skärpta byggregler både för nybyggnad och ombyggnad av fastigheter. När det gäller de föreslagna normerna för energiåtgång i nybyggda hus har kommitténs majoritet varit för försiktig. När det gäller nyproduktion är det viktigt att så bra teknik som möjligt väljs eftersom det handlar om byggnader som kommer att användas . Reservation av ledamot () Koldioxidutsläppen är det enskilt största hotet mot vår livsmiljö. Det är det internationella samfundet ense om. Det är också anledningen till stora internationella konferenser där länder gemensamt ikläder sig ansvar för att minska utsläppen av koldioxid. Jag vill i detta sammanhang peka på de orimliga proportionerna i den svenska energi- och miljöpolitiken. majoritet har tidigare beslutat att utan några som helst miljökonsekvensanalyser eller samhällsekonomiska analyser stänga en av reaktorerna i Barsebäcks- verket. Bortfallet av el kompenseras framför allt genom import av koleldad kraft. Därmed ökar koldioxidutsläppen med flera miljoner ton och växthuseffekten förstärks. Detta går stick i stäv med de strävanden som bl.a. uttrycktes vid den internationella klimat- konferensen i Kyoto. Mot denna bakgrund är det berättigat att ställa frågan om inte den förda politiken innebär att staten silar mygg men sväljer kameler. Trots denna inkonsekvens i svensk klimatpolitik är det ändå bra att en bred politisk majoritet samlats kring en politisk strategi och ett handlingsprogram i klimatfrågan. Det finns detaljer eller delar som löpande bör prövas och utvärderas, men föreliggande dokument är ett första viktigt steg i rätt riktning. En förutsättning för minskade svenska koldioxidutsläpp är en bred nationell uppslutning omkring arbetet för att lösa det allvarligaste miljöproblemet. Reservation av ledamot () Den globala växthuseffekten är det nya millenniets främsta ekologiska utmaning. Men klimatpolitiken är i lika stor utsträckning en fråga om internationell solidaritet och ansvarsfördelning mellan rika och fattiga länder på jorden. Kyotoprotokollet innebär att i-länderna åtar sig att minska sina utsläpp med sammantaget till 2010 jämfört med utsläppen . Om detta mål nås innebär det att ökningen av mängden koldioxid i luften reduceras med jämfört med om inga åtgärder vidtas. Kyotoprotokollet är således ett mycket litet steg på vägen mot en minskad växthuseffekt. Överenskommelsens är däremot oerhört betydelsefull som ett första steg i en global policy för hur klimatfrågan tas om hand. Det är min övertygelse att om i-länderna inte klarar sina åtaganden att minska de egna utsläppen av växthusgaser kommer den internationella klimatpolitiken att haverera. Frågan om vilken politik ska föra för att minska risken för växthuseffekten är således en av de viktigaste som svenska politiker ställs inför över huvud taget. Men Klimatkommitténs möjligheter att presentera en rationell och kostnadseffektiv strategi har begränsats av de förutsättningar som ges i direktiven för kommitténs arbete. Den strategi och det handlingsprogram vi nu presenterar lider därför av brister vad avser kostnadseffektivitet och rationalitet. Utan de begräns- ningar som energibeslutet innebär anser jag att det vore fullt möjligt för att nå utsläppsnivåer som ligger under det mål på två procents reduktion jämfört med utsläpp som kommittén föreslagit. Jag stödjer med något undantag de föreslagna åtgärderna och långsiktiga målsättningarna kommittén presenterar, men betraktar det förslag vi lämnar vare sig som en tillräckligt ambitiös eller rimligt kostnadseffektiv klimatstrategi. Inför EU-handel med utsläppsrätter och gemensam minimiskatt på koldioxid Det helt avgörande inslaget i den strategi vi föreslagit är införandet av styrmedel på EU-nivå. En europeisk miniminivå för koldioxidavgiften och ett system för handel med utsläppsrätter inom EU är enligt min mening avgörande för att uppfylla Kyotoprotokollet. Sedan blev medlem i EU har den socialdemokratiska regeringen med stöd av moderata samlingspartiet i realiteten bidragit till att stoppa en sådan utveckling av EU:s miljöpolitik genom att motsätta sig majoritetsbeslut på miljöområdet. Det är därför mycket glädjande att kommitténs majo- ritet nu enats om en ändrad svensk linje i denna avgörande fråga och oerhört angeläget att regeringen snabbt ändrar sin inställning i frågan och äntligen börjar driva klimatpolitiken på rätt politisk nivå, den europeiska. Det energipolitiska beslut som signerats av socialdemokraterna, och är en utgångspunkt för de förslag kommittén nu lägger fram. En sådan tvångströja är oacceptabel för liberalerna. Vi gick emot energibeslutet och anser att den förtids- avvecklade kärnkraftsreaktorn i ska öppnas igen. Stängning- en av en reaktor i leder till att utsläppen av koldioxid ökar med . Sedan den första reaktorn i stängdes har dess el ersatts av produktion från kolkraftverk. Skulle även den andra reaktorn stängas ökar utsläppen ytterligare i eller i våra grannländer. Skatteväxling för finansiering av åtgärder Kommitténs förutsättningar har ytterligare begränsats av att Regerings- kansliets översyn av energiskattesystemet, som enligt kommitténs direktiv ska vara utgångspunkten för de skattestyrmedel vi föreslår, aldrig har presenterats för kommittén. Det har därför inte varit möjligt att utforma konkreta förslag till vettiga skattestyrmedel baserade på en skatteväxling där höjda skatter på miljöstörande verksamheter och energi fullt ut kompenseras genom sänkta skatter på arbete. Kommittén har inte lagt ett enat förslag till finansiering av de åtgärder som föreslås. Jag delar uppfattningen att de alternativa finansieringsåtgärder vi föreslagit kan användas. Det förutsätter dock att föreslagna skattehöjningar och avgiftsväxlingar fullt ut kompenseras genom sänkt beskattning av arbetsinkomster i hushåll och företag och därmed sker inom ramen för ett oförändrat eller sänkt totalt skattetryck. Nej till höjd beskattning av storstadsbilister Kommitténs majoritet föreslår lagstiftning om vägavgifter i tätort. Syftet är att kommuner som så önskar ska införa miljöstyrande trängselavgifter som går tillbaka till kommunerna för förbättringar i kollektivtrafiken. Jag anser att om vägavgifter för att minska trängsel ska införas ska intäkterna gå tillbaka till kommunerna och kunna användas också för förbättringar av vägnätet såväl genom investeringar som förbättrat underhåll. Annars är det inte fråga om en vägavgift, utan skattehöjning. RESERVATION AV LEDAMÖTERNAINGELA BENDROT OCH (M).... RESERVATION AV LEDAMOTÅSA (MP) ............................................... RESERVATION AV LEDAMOTDAN (KD) ........................................... RESERVATION AV LEDAMOTTORBJÖRN (FP) .............................. Särskilt yttrande av ledamot () Den mänskliga påverkan på jordens klimat kan vara en av mänsklighetens största utmaningar. Människan påverkar klimatet genom att förbränna stora mängder fossila energislag – olja, kol och fossilgas. Förbränningen genererar utsläpp av koldioxid. Koldioxiden fungerar som en växthusgas – den binder värme vid jordytan. Förbränningen har gjort att halten av koldioxid i atmosfären stigit . Det är första gången människan påverkar atmosfärens sammansättning. Bruket av fossila bränslen ökar och därmed ökar halten av koldioxid allt snabbare i atmosfären. Utvecklingen är följaktligen djupt oroande. All relevant kunskap och nya vetenskapliga fakta tyder på att halten av koldioxid i atmosfärens nu har blivit så hög att vi med mycket stor sannolikhet kan konstatera att även klimatet påverkas. Klimat- förändringarna kan vara av förödande slag för hela länder. Detta betänkande redovisar detta på ett klart och entydigt sätt. Under det år som denna klimatkommitte har arbetat har detta riskscenario förstärkts. Problemet är genomgripande och oöverskådligt. Jordens energi- försörjning grundas till på förbränningen av fossila energislag. Dessutom måste kärnkraften avvecklas eftersom även den genererar olösta avfallsproblem, stora olycksrisker och baseras på ändliga resurser. Vi står inför en total omställning av energisektorn. Risken för klimatförändringar är ett globalt problem men varje land måste ta sitt ansvar. ska naturligtvis minska sina utsläpp men framförallt kan bidra med ny, miljöanpassad teknik och ny kunskap. Eftersom arbetet är grundläggande, berör alla sektorer och människor och är långsiktigt har jag strävat efter en så bred uppslutning som möjligt i denna klimatkommitte. Jag har kompromissat med vissa förslag för möjligheten att samla en bred majoritet som kan fungera fram till den första programperioden – 2012. Den omställning och de åtgärder som kommer att krävas behöver en sådan parlamentarisk stabilitet. Själv hade jag gärna exempelvis föreslagit en mindre, årlig höjning av koldioxidskatten i avvaktan på att effektivare system kan börja verka, såsom flexibla mekanismer, men de åtgärder som vi nu föreslår kan räcka för att nå det uppsatta målet. Visar prognoserna över utsläppen att målet inte kan nås måste antagligen koldioxidskatten höjas. Det troliga är att även en rad andra åtgärder måste skärpas och vidtas. Vi står bara i början av en lång och svår process. Särskilt yttrande av sakkunniga och är en liten, öppen ekonomi. Jämfört med andra industriländer har vi redan låga utsläpp av växthusgaser per invånare och höga kostnader för ytterligare åtgärder. Vid en närmare utformning av en svensk klimatstrategi måste jämförelser göras med faktiskt vidtagna och planerade åtgärder i andra länder för att undvika att påtar sig en väsentligt större ekonomisk börda än våra konkurrentländer. Krav på kostnadseffektivitet i åtgärderna bör ställas såväl mellan olika näringsgrenar inom landet som mellan industriländerna. Jämförelser och analyser av den aktuella situationen och planerade åtgärder i viktiga konkurrentländer är därför nödvändiga utgångspunkter. Ansatser till gemensamma och koordinerade åtgärder bereds inom EU. Beredningen inom EU syftar bl.a. till att säkra åtgärdernas konkurrensneutralitet och kostnadseffektivitet. I ett längre perspektiv är det sannolikt att klimatpolitiska åtaganden formuleras på EU- nivå snarare än på nationell nivå. En långsiktig nationell målsättning måste därför utformas under förutsättningen att även andra medlemsstater ställer upp långsiktiga åtaganden och vidtar effektiva åtgärder. Klimatpolitiken bygger med nödvändighet på internationellt samarbete, långsiktighet och kostnadseffektivitet. En omfattande omställning av energi- och transportsystemen erfordras . Problematikens skala och komplexitet innebär att ekonomiska förutsättningar och konsekvenser måste beaktas i långt högre grad än vad som är vanligt beträffande miljöfrågor. Det erfordras ytterligare konsekvensanalys av de åtgärder som kommittén förordar med avseende på samhällsekonomi, konkurrens- kraft, regional balans m.m. Flera av förslagen till åtgärder bygger på underlag som uppvisar betydande brister beträffande analys såväl av kostnader som av effekt på utsläppen av växthusgaser. Dessa brister har omöjliggjort en redovisning av effekter och kostnader på ett jämförbart vis. Det behövs en samhällsekonomisk analys av det föreslagna åtgärdsprogrammet innefattande bl.a. anpassningskostnader och intäkter till följd av minskade utsläpp av andra föroreningar. var ett av de första länderna som införde en skatt på utsläpp av koldioxid. Skatten har funnits . Skatten har varit och är ett viktigt styrmedel för minskade utsläpp av koldioxid i . vidtar hushåll och företag, genom sin anpassning till skatten, åtgärder mot klimatförändringar. Endast ett fåtal andra länder har infört ekonomiska styrmedel i syfte att minska utsläppen av klimat- och har de högsta koldioxid- skatterna i världen.