sou · GOB321d2 · 2001-01-01 00:00:00 — Grund- synen kallades helhetsbaserad inlärning (HBI). Med förslaget som bas genomfördes praktiska försök åren 1994 95. En förhandsutgåva av Försvarsmaktens nya utbildningsregle- mente kom ut . ersattes uttrycket helhets- baserad inlärning av begreppet helhetsbaserat lärande (HBL). Reglementet fastställdes av överbefälhavaren (UtbR Pedagogiska Grunder). Reglementets innehåll i stora drag Utbildningsreglementet Pedagogiska grunder består av förord och 16 kapitel. Förordet poängterar vikten av att Försvarsmaktens utbildningsverksamhet ständigt utvecklas. Syftet är att kunna möta människor i nya uppgifter, tekniker och miljöer med ade- kvat utbildning. En konsekvens av detta är det pedagogiska förhållningssättet helhetsbaserat lärande. Innebörden är att stän- digt och från olika utgångspunkter reflektera över sina erfaren- heter. Detta skall leda till att både lärare och elever ser nya lös- ningar, utvecklar utbildningen och gör nya erfarenheter. Reglementet har tre grundkapitel och 13 fördjupningskapitel. Ett av grundkapitlen innehåller en redovisning av sex utgångs- punkter, som skall vara vägledande för genomförande och utveckling av all utbildningsverksamhet inom Försvarsmakten. Kapitlet kan betecknas som Försvarsmaktens pedagogiska grundsyn. Innehållet i fördjupningskapitlen framgår delvis av rubrikerna, som är G Mål och planering G Utbildningsmetoder G Drill G Psykisk beredskapsträning G Uppföljning 304 Grundutbildningens genomförande, m.m. G Utbildning i stressperspektiv G Organiserande och ledande G Om grupper och lagutveckling G Prov och provformer G Betygslärans viktigaste begrepp 10.6.3Civila myndigheters pedagogiska utvecklingsarbete ÖCB:s uppföljning av lång grundutbildning med civilplikt ÖCB konstaterar i sin rapport till regeringen med anledning av uppdraget att följa upp grundutbildningen med civilplikt att det pedagogiska utvecklingsarbetet måste starta redan i planeringen av utbildningen. Det är stora skillnader i upp- byggnaden och uppdateringen av målformuleringar och duglig- hetsbeskrivningar mellan olika slag av utbildning. Enligt ÖCB kommer beskrivningar av hela mål- och verksam- hetskedjan i utbildningsplaneringen att skapa insikt och delaktig- het i utbildningen. Om sådana beskrivningar kommer till stånd, skapas även goda förutsättningar för uppföljning och utvärdering och för förändringar av utbildningen och duglighetsmålen. ÖCB konstaterar vidare att alla utbildningsansvariga myndig- heter inte har kommit lika långt i det pedagogiska utvecklings- arbetet för grundutbildning med civilplikt. Myndigheterna behö- ver komma överens om hur bl.a. utbildningsplanering och mål- sättningar skall dokumenteras, utvärderas och utvecklas. På grund av det splittrade myndighetsansvaret för grundutbildningen inom den civila verksamheten är det angeläget, framhåller ÖCB, att regeringen tydliggör behovet av ett sammanhållet ansvar. Det är t.ex. önskvärt att myndigheterna tillsammans med Försvarsmak- ten skapar ett gemensamt forum för frågor om utbildningsmeto- dik. framställde i samband med utformningen av ett nytt utbildningssystem för den kommunala fredsräddningstjänsten Grundutbildningens genomförande, m.m. 305 tre dokument, som skulle vara en pedagogisk grund för utbild- ningen vid verkets skolor. Arbetet utfördes av personal inom i samråd med vetenskaplig expertis inom områ- dena pedagogik och ledarskap. Den första uppgiften var att beskriva vilka mål som skulle fin- nas i det framtida utbildningssystemet och hur de borde formule- ras. Arbetet resulterade i skriften Taxonomi och målformulering (1998). Lärarna inom organisationen behövde för det andra för- bättra sina kunskaper och färdigheter i att utvärdera utbildning. Skriften utbildning (1998) skulle vara en grund för detta. hade i samband med utvecklingen av sitt utbildningssystem inte formulerat någon enhetlig pedagogisk grundsyn. Ett sådant dokument skulle omfatta bl.a. synen på människan, kunskap och lärande. För att tillgodose detta behov utarbetades den tredje skriften, som fick titeln der (1999). Den växte fram successivt genom samverkan med pedagogisk expertis. 10.6.4Utredningens överväganden och förslag Att öka den pedagogiska effektiviteten i utbildningen innebär framför allt att ge stöd till och stimulera människors medfödda vilja att lära. Detta fordrar stor pedagogisk kunskap och medve- tenhet i organisationen. att lära uppnås bl.a. om eleven upplever utbildningen som intressant och förstår dess mening i ett större perspektiv. Att skapa förutsättningar för eleverna att förstå sammanhangen är ett bra sätt att bidra till effektivitet i utbildningen. Det är allmänt sett nödvändigt att utbildningen har hög kvalitet. Ett krav som bör ställas på varje utbildning är att de som genom- går den vet vad den syftar till. Det måste finnas tydliga mål för utbildningen. Med detta menas bl.a. att eleverna skall förstå målen och kunna sätta in dem i ett sammanhang. Om målen som ofta är fallet har blivit formulerade på för- hand och uppifrån måste eleverna få möjligheter att utveckla en egen förståelse för dem. Annars accepterar de dem inte som sina. Utredningen anser därför att det bör inrättas särskilda studieråd, 306 Grundutbildningens genomförande, m.m. som diskuterar mål och andra utbildningsfrågor. Sådana råd finns inom högskolan. De civil- och värnpliktiga bör vara represente- rade i råden. De utbildningsansvariga myndigheterna bör åläggas att genomföra kvalitetssäkringar i enlighet med uppgifterna som de har. Detta innebär en bedömning av årliga kvalitetsbeskrivningar grundade på de utbildningsplaner som styr verksamheten. Bedömningarna skall innehålla en granskning dels om målen för utbildningen har uppnåtts och -- om detta inte skett -- vilka åtgär- der som de utbildningsansvariga myndigheterna eventuellt har vidtagit. Samarbete mellan de utbildningsansvariga myndigheterna I en utbildning som helt eller delvis bygger på plikt måste det pedagogiska arbetet utformas med särskild omsorg. Det är särskilt viktigt att eleverna känner att utbildningen är präglad av bl.a. en människosyn, kunskapssyn och etik som står i samklang med samhällets värderingar. Det går att klargöra vilka åtgärder som bör vidtas. Det är betydligt svårare att ange hur den pedagogiska utvecklingen skall ta fart och nödvändiga åtgärder komma till stånd. En metod skulle kunna vara att utbildningsansvariga myndigheter inom totalför- svaret skapar ett forum, som gör det möjligt för dem att tillsam- mans gå igenom bl.a. det pedagogiska innehållet i utbildningen och för varandra redovisa fakta och erfarenheter. Ett sådant forum skulle enligt utredningens mening vara en mötesplats inte ett nytt organ med egna kansliresurser. Uppgiften för de medverkande utbildningsansvariga myndig- heterna och andra organen skulle vara att sammanställa och granska redogörelserna, göra de sammanvägningar som materialet ger underlag för och föreslå lämpliga åtgärder. Sammanvägningen skulle göra det möjligt att överföra erfarenheter från en myndig- hets till en annan myndighets utbildningsområde. Verksamheten skulle få särskild betydelse för de myndigheter eller andra organ inom det civila försvaret som bedriver en förhållandevis begrän- sad utbildningsverksamhet och inte har underlag för eget utveck- lingsarbete. Försvarsmakten bör få i uppdrag att kalla samman utbildnings- ansvariga myndigheter inom totalförsvaret till ett sådant forum. Civil- och värnpliktsråden bör ges tillfälle att delta i verksamhe- ten. Grundutbildningens genomförande, m.m. 307 Försvarshögskolan har en viktig roll i utbildningen av chefer och specialister inom totalförsvaret. Skolan bildades genom sammanläggning av och den tidi- gare Försvarshögskolan. Den nuvarande Försvarshögskolan är en egen myndighet, som lyder under regeringen. Det övergripande målet för Försvarshögskolan är att genom utbildning och forskning stödja kompetensuppbyggnaden och chefsutvecklingen. Det gäller både militär och civil personal. För- svarshögskolans utbildning utgör och forskningen av verksamheten. Försvarshögskolans utbildning är uppdelad i verksamhets- områdena G Högre chefsutbildning för totalförsvaret; G Militär chefs- och specialistutbildning; och G Civil chefs- och specialistutbildning. Den militära chefs- och specialistutbildningen, som omfattar av utbildningsverksamheten, har förändrats till form och innehåll. Utbildningen är indelad i program enligt den modell som civila högskolor använder. Utbildningen i programmen syftar till att i ett tidigt skede öka officerarna kompetens. Ett civilt totalförsvarsprogram omfat- tande 80 poäng har skapats för målgruppen kvalificerade hand- läggare inom hela totalförsvarsområdet. svarar för tillsyn över Försvarshögskolan. Till uppgifterna hör vidare att kvalitetssäkra utbildning inom Försvarsmakten. Det innebär att Försvarshögskolan fastställer kursplanerna för officersutbildningen och för utbildningen vid alla militära fack- och funktionsskolor sammanlagt ett trettiotal enheter. Försvarshögskolan utövar också tillsyn över utbildningen vid dessa skolor. Utbildningen vid granskades av . Syftet var att bedöma hur den nivåhöjande officersutbildningen och det civila utbildningsprogrammet i nivå och kvalitet förhöll sig till likartad utbildning inom den civila högskolan. Granskningen visade att utbildningen hade samma nivå och kvalitet som utbildningen vid en civil högskola. Hög- skoleverket föreslog emellertid att Försvarshögskolan skulle vida- reutveckla ett antal strukturella förhållanden. Det gällde lärar- kompetens och kompetensmiljö samt de olika utbildningsgrenar- nas innehåll och pedagogik. Regeringen framhöll i det samman- 308 Grundutbildningens genomförande, m.m. hanget att granskning var ett viktigt steg mot att akademisera och meritvärdera framför allt officersutbildningen. Strävan är att utveckla Försvarshögskolans kompetens som högskola och universitet. Till detta hör att kvalitetssäkra utbild- ningen, så att skolan kan få den examinationsrätt som civila hög- skolor har. Som ett resultat av den översyn av Försvarsmaktens lednings- organisation som äger rum kan Försvarshögskolan komma att överta de uppgifter som Försvarsmaktens ledarskaps- och idrottscentrum har inom arbetsområdet ledarskapsutveckling. Det kommer i så fall att innebära en bredare roll för skolan i utveckling av pedagogiken för grundutbildningen av värnpliktiga. Försvarshögskolan kommer att allmänt sett kunna granska det pedagogiska innehållet i utbildningen inom Försvarsmakten, ta egna initiativ till förbättringar eller föreslå andra att vidta åtgär- der. Utbildningen inom Försvarshögskolan kan i sin tur bedömas av . Detta bör sammantaget leda till en kvalitets- säkring, som innebär att pedagogiken i grundutbildningen fort- sätter att utvecklas och att tiden som de värnpliktiga ligger inne används på ett så ändamålsenligt sätt som möjligt. Som en följd av kvalitetssäkringen ökar möjligheterna att för- bättra meritvärderingen. Det blir lättare att finna konkreta uttryck för det värde som grundutbildningen kommer att ha för studier och yrkesarbete efter grundutbildningen. Utredningen anser att det är viktigt för kvaliteten i grundut- bildningen att ansvar, befogenheter och kompetens som gäller utvecklingen av den pedagogiska verksamheten inom totalförsva- ret samlas hos Försvarshögskolan. Utredningen vill understryka att Försvarshögskolans uppgifter i det här avseendet också skall omfatta grundutbildningen inom både den civila och den militära delen av totalförsvaret samt den uppföljning som fordras. för totalförsvarspliktiga () skall enligt sin instruktion genom vägledande och rådgivande verksamhet och genom egna initiativ främja personal- vård för totalförsvarspliktiga som fullgör civilplikt eller värnplikt. Nämnden skall särskilt ägna uppmärksamhet åt utvecklingen inom de områden som berörs av nämndens verksamhet samt göra de framställningar till regeringen eller statliga myndigheter som nämnden anser behövs. Bedömningarna grundas som regel på Grundutbildningens genomförande, m.m. 309 erfarenheter från de besök som nämnden gör vid förband och skolor inom totalförsvaret. Enligt utredningens mening är det naturligt att , som är fristående i förhållande till de utbildningsansva- riga myndigheterna, inom ramen för sin verksamhet följer upp pliktutbildningens uppläggning och genomförande. Uppfölj- ningen sker framför allt ur de totalförsvarspliktigas perspektiv. och har som medinflytandeor- gan till uppgift att följa myndigheternas verksamhet inom bl.a. utbildningsområdet och kan medverka med synpunkter och för- slag som är av värde för uppföljningsarbetet. överlämnar sina verksamhetsrapporter till regeringen, som har möjligheter att vidta de åtgärder som granskningen ger underlag för. Utredningen anser det naturligt att även Försvarshögskolan och samtliga utbildningsansvariga myn- digheter inom totalförsvaret får del av nämndens rapporter. Utredningen skall enligt direktiven utreda behovet av ändringar i krigsplaceringssystemet. Syftet skall vara att krigsplacerings- systemet skall bli mer flexibelt. Utredningen skall vidare överväga tiden för omsättningen av krigsorganisationen är den organisation som Försvarsmakten skall kunna inta och civila beredskapsmyndigheter kunna övergå till under höjd beredskap. Kommuner och landsting skall övergå till krigsorganisationen vid högsta beredskap. Vid beredskapslarm skall hela Försvarsmakten krigsorganiseras. skall utformas så att myndigheter och motsvarande organ kan lösa de uppgifter de svarar för i krig. Tyngdpunkten i Försvarsmaktens krigsorganisation personellt sett ligger på totalförsvarspliktiga som är inskrivna och utbildade med värnplikt. I den militära krigsorganisationen ingår även anställd personal och avtalsbunden personal krigsfrivilliga eller med- lemmar i de frivilliga försvarsorganisationerna. Huvuddelen av personalen i civila krigsorganisationer är de i fred anställda. Förstärkningar sker med personal som myndig- heten eller motsvarande anställer under höjd beredskap, avtals- bunden personal från de frivilliga försvarsorganisationerna och totalförsvarspliktiga som har skrivits in och eventuellt utbildats med civilplikt. 312 Krigsplacering efter grundutbildning Med krigsplacering avses ett beslut och ett skriftligt besked om att en person under höjd beredskap skall tjänstgöra i en befattning eller i en verksamhet. Grundläggande bestämmelser om krigsplacering finns i G Lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt; G Förordningen (1995:238) om totalförsvarsplikt. Andra författningar som reglerar tjänstgöring under höjd bered- skap är G Lagen (1994:1403) om totalförsvar och höjd beredskap; G Beredskapsförordningen (1993:242). Utredningen behandlar i detta kapitel krigsplacering med stöd av totalförsvarsplikt. Ett beslut om krigsplacering skall innebära en garanti för att den som krigsplaceras har den grundkompetens och lämplighet som fordras för den befattning eller verksamhet som krigsplaceringen avser. beslutar om krigsplacering med civil- eller värn- plikt efter framställningar från statliga myndigheter, kommuner, landsting, bolag, föreningar, samfälligheter eller andra enskilda. En bemanningsansvarig myndighet eller motsvarande kan begära att skall ändra krigsplaceringen för en person som är inskriven med civil- eller värnplikt och behöver tas i anspråk för någon annan verksamhet. Strävan skall vara att i varje enskilt fall ta hänsyn till var total- försvarsnyttan av den enskildes insats är störst men också begränsa den störning i verksamheten som en omplacering med- för. En begäran om ändrad krigsplacering skall därför grundas på en omsorgsfull analys av behovet hos berörda myndigheter och motsvarande. Det är en åtgärd som skall vidtas när andra möjlig- heter att uppfylla personalförsörjningen inte föreligger eller är lämpliga. Den bemanningsansvariga myndigheten eller motsvarande avgör hur länge en person skall vara krigsplacerad. Krigsplacering med värnplikt är emellertid inte möjlig längre än till utgången av det år den inskrivne fyller . En totalförsvarspliktig som efter grundutbildning har fått till- räckliga kunskaper och färdigheter för en uppgift i krigsorganisa- tionen skall krigsplaceras i en befattning eller en verksamhet som han eller hon är lämplig för. Krigsplacering efter grundutbildning 313 svarar för att ingen krigsplaceras för mer än en upp- gift. Verket skall enligt statsmakternas beslut hålla (1) ett register för krigsplacerad personal och (2) ett särskilt register för annan personal. Av det senare registret kan framgå t.ex. att en person tillhör kategorin nyckelpersonal hos en arbetsgivare under höjd beredskap och därför är krigsplacerad på grund av sin anställning. Den totalförsvarspliktige kan i sådana fall inte utan särskild pröv- ning skrivas in med civil- eller värnplikt för någon annan verk- samhet. En sådan prövning sker i samråd mellan berörda organ. Uppgifterna i de båda ovan nämnda registren är samlade i informationssystem, som är IT-baserat. Verket kan med detta system lösa sina författningsenliga uppgifter inom krigsplaceringsområdet och ge stöd åt de bemannings- och utbildningsansvariga organen. Företrädare för de senare kan efter behörighetsprövning få direkt tillgång till en del uppgifter i sys- temet och ges möjlighet att on-line lägga in vissa data. Någon skyldighet att lämna uppgifter till registret föreligger emellertid inte. informationssystem utnyttjas således även för arbetsuppgifter som inte avser krigsplacering av totalför- svarspliktiga som skrivits in med civil- och värnplikt. Utred- ningen behandlar dessa frågor i kapitel 12. 11.3Myndigheternas förslag till förändringar i systemen för placering av grundutbildad personal Försvarsmakten redovisade i sitt underlag till regeringen (Förslag till framtida struktur för Försvarsmakten) prin- ciper för ett nytt system för placering i organisationen av personal som har genomgått grundutbildning. Som framgår av redovisningen har dagens system för krigspla- cering av personal formats med utgångspunkt i de höga krav på mobiliserings- och insatsberedskap som har gällt för organisationen. Försvarsmaktens krigsorganisation fastställs . Beslutet innehåller detaljerade uppgifter för varje förband 314 Krigsplacering efter grundutbildning med krav på förmåga, personal, materiel, förrådsställning och mobiliseringsberedskap. För varje anställd och värnpliktig i förbandet finns en befatt- ning och för varje befattning ett antal befattningskrav. Först när kraven är uppfyllda kan en värnpliktig placeras i ett förband. För- utsättningen är att det finns en befattning i ett namngivet förband, som är registrerat i datasystem. Försvarsmakten anser att detta är ett mycket ändamålsenligt system, som gör det möjligt att mobilisera en hempermitterad organisation. En nackdel är enligt Försvarsmakten att det ofta blir ett glapp i tiden mellan grundutbildningens genomförande och placeringen i krigsorganisationen. Försvarsmakten påpekar att krigsorganisationen varit i en mer eller mindre förändring. Myndigheten hinner inte med det administrativt omfattande arbetet att i alla avseenden hålla krigsorganisationen aktuell. Eftersläpningar är vanliga. Följden blir att en stor del av de grundutbildade inte blir placerade. Försvarsmakten vet emellertid var de skall ingå när olika förband är krigsorganisatoriskt fast- ställda. Försvarsmakten anser att det nuvarande systemet bör förändrasi två avseenden: 1.Ett nytt steg bör införas mellan slutförd grundutbildning och placering i krigsorganisationen. Försvarsmakten använder tills vidare arbetsnamnet kompetensplacering. 2.Regleringen av innehållet i krigsförbanden bör vara mer flexibel. Försvarsmakten anser att höga krav på personellt och materiellt innehåll i fortsättningen bör gälla för endast en mindre del av organisationen. Kraven bör således kunna sänkas för större delen av organisationen. När det gäller uppfyllnaden med personal i förbanden kan det för huvuddelen av organisationen räcka med att Försvarsmakten kan bedöma hur det totala behovet är fördelat mellan olika slag av befattningar. Avsikten är att detta behov skall kunna jämföras med tillgången på utbildad personal. Systemet innebär enligt Försvarsmakten en övergång från att fastställa vilka värnpliktiga som har olika befattningar i krigsorganisationen till att göra mer övergripande jämförelser mellan behov av och till- gång på värnpliktiga som genomgått grundutbildning. Det mellansteg som Försvarsmakten kallar kompetensplace- ring är avsett att användas för att redovisa tillgången på personal. Krigsplacering efter grundutbildning 315 Placeringen bör i dessa fall ske vid det förband där den värnplik- tige har genomgått sin grundutbildning. Ett bevis på placeringen överlämnas vid utryckningen. Beviset anger t.ex. vilken utbild- ning som den värnpliktige har genomgått, i vilken befattning som placeringen sker och i vilket förband han ingår. Förbandet är som regel ett typförband som utbildningsförbandet har bemannings- ansvar för. Enligt Försvarsmakten skall utbildningsförbandet registrera vilka som har utbildats till olika befattningar och göra redovis- ningar av tillgången på personal. Det kan ske genom enkla redo- visningssystem som inte behöver vara hemliga. Den föreslagna ordningen innebär att alla som har genomgått grundutbildning kan få en placering. Ändring av placeringen efter t.ex. en fortsätt- ningsutbildning kommer att kunna ske på ett enkelt sätt, anser Försvarsmakten. Order om krigsplacering i befattning kommer att sändas ut om beredskapskraven höjs för att medge t.ex. omedelbar mobilise- ring. I denna order kommer uppgifter som befattning, förbands- tillhörighet och inställelseplats att redovisas. Först då kommer enskilda värnpliktiga att vara placerade på befattning i ett krigs- förband. Systemet med kompetensplacering kommer enligt För- svarsmakten att ge administrativa vinster. De förenklade rutinerna innebär att kostnaderna för personalredovisningen minskar. Sys- temet leder vidare till att den värnpliktige efter tjänst- göringen får ett snabbt och tydligt svar på grundutbildningen. För den del av krigsorganisationen är beredskapskraven så höga att de måste vara personellt uppfyllda. För dessa förband anser Försvarsmakten att det nuvarande systemet med krigsplacering skall tillämpas. 11.3.2Pliktverkets synpunkter på Försvarsmaktens underlag har i skrivelse till regeringen redovisat synpunkter på de delar av Försvarsmaktens underlag som berör bl.a. personalförsörjning och utbildning. framhåller att Försvarsmaktens förslag om kompetensplacering i stället för direkt krigsplacering för större delen av den värnplik- tiga personalen väl svarar mot verkets uppfattning om vad som är ändamålsenligt. 316 Krigsplacering efter grundutbildning Enligt är det särskilt viktigt att systemet är flexi- belt. Det ankommer på Försvarsmakten att från tid till annan ange hur många av de värnpliktiga som skall vara krigsplacerade i ett kompetensregister och hur många som skall vara placerade på befattningar i krigsförband. Regler och rutiner för ändring av ett beslut som innebär att en person flyttas från den ena kategorin till den andra bör utformas så att handläggningen blir så enkel som möjligt. anser det emellertid inte nödvändigt att införa att nytt begrepp kom- petensplacering. Redan det nuvarande regelverket medger att krigsplacering sker vid det utbildande förbandet. Mindre juste- ringar kan komma att behövas endast i Försvarsmaktens egna föreskrifter för krigsplacering. 11.3.3ÖCB:s alternativa system för bemanning av den kommunala krigsorganisationen ÖCB har i ett underlag till regeringen läm- nat uppgifter om behovet av civilpliktiga för det civila försvaret och i det sammanhanget även redovisat synpunkter på försörj- ningen med civilpliktiga inom ramen för en uppgiftsstyrd plane- ring i ett framtida pliktsystem. ÖCB framhåller att dagens utbildningssystem med civilplikt syftar till att bemanna krigsorganisationen med personal som har färdighet i sin krigsbefattning.