sou · GOB328d3 · 2001-01-01 00:00:00 — Vi måste utgå från befolkningens kompetens, kunskaper och utbildningsnivå för att ha råd att utveckla välfärden. Det livslånga lärandet innebär att utbildning och kompetensutveckling skall vara sömlöst, utan avbrott och det är det individuella behovet som skall stå i förgrunden. Det innebär också att ett helhetsperspektiv är nödvändigt. Utbildning och lärande är inte bara det formella lärandet utan lika mycket lärande i arbetet och att ta tillvara lärandet genom hela livet. Det är i detta helhetsperspektiv som vuxenutbildningen finns som en del av det livslånga lärandet. hade en ansats mot det livslånga lärandet. Enligt direktiven skall arbete av- spegla hela vuxenutbildningen och visa vilken kontinuerlig utbildning och fortbildning som vuxna behöver i ett samhälle där kraven höjs. -bedöma vilka satsningar det behövs på grundläggande och gymnasiala utbildningar och på andra former av fortbildning och vidareutbildning. -göra denna bedömning ur den enskildes, samhällets och arbetslivets perspektiv. Vi menar att kommittén i liten utsträckning har lyckats med att ta fram förslag som svarar mot ovanstående del av direktiven. Huvuddelen av kommitténs arbete har legat på att utveckla den formella vuxenutbild- ningen på gymnasial nivå. Mer kraft borde ha ägnats åt andra former av utbildning och lärande. Vi vet att för att kunna konkurrera på världs- marknaderna måste fler gå igenom en högre utbildning. Trots att har konstaterat att i förhållande till andra länder har en mindre andel högskoleutbildade i arbetskraften och trots att vi vet att de minskade ungdomskullarna inte kan täcka upp det behov av ny kunskap som arbetslivet kräver förs det i betänkandet inget resonemang om behovet av att rekrytera vuxna till den högre utbild- ningen. Vi anser att kommittén borde ha föreslagit att staten skulle satsa på ett ökat antal vuxenstuderande i högskolan och i annan efter- gymnasial utbildning. Den stora delen av lärandet försiggår på arbetsplatserna där möjlig- heterna till utbildning och kompetensutveckling har stor betydelse för möjligheterna att kunna behålla sitt yrke. Kommittén borde i större grad ha speglat detta lärandet och gjort bedömningar av vad arbetslivets utveckling har för betydelse på formerna för, inriktningen av och innehållet i det formella lärandet. Det formella lärandets (skola, vux- enutbildning och högskola) samarbete med arbetslivet har i för liten utsträckning berörts i betänkandet trots att det i många kommuner och för många studerande är en viktig del av satsningen på . Fokuseringen på det formella lärandet avspeglar sig också i att det finns få förslag och liten empiri som rör det flexibla lärandet. Kom- mittén konstaterar i studiestödsavsnittet att utvecklingen av det formella utbildningsväsendet går mot större tillgänglighet t.ex. via IT stödd distansutbildning. Tyvärr finns det i betänkandet ingen empiri eller förslag som behandlar de studerandes möjligheter till flexibelt lärande vare sig de är anställda eller arbetslösa. Studiestödet är en av de viktigare nycklarna i det livslånga lärandet. Studiestödssystemet måste utvecklas till ett system som stöder det livslånga lärandet. Det innebär att ett studiestödssystem måste kunna nå ett flertal målgrupper som har olika behov och olika utgångslägen. En grupp är kortutbildade som behöver stöd och incitament för en grundutbildning som ger inträde till kunskapssamhället. En annan grupp är de som behöver studiestödet för att kunna följa studier som tar bort återvändsgränder och ger tillgång till vidareutbildning i t.ex. högskolan. Grundläggande för ett studiestöd som används av studerande i frivilliga studier är att det bör utgå från den enskildes utbildningsbehov oberoende av om den studerande vid ansökningstillfället är arbetslös eller anställd. Kommittén gör bedömningen att studiestödet är mycket viktigt för att vuxenutbildningen ska kunna nå breda grupper i samhället. De för- slag som presenteras innebär emellertid att det särskilda utbildnings- stödet (UBS) kommer att försvinna, utom för arbetslösa. Det kommit- tén förbiser är att det bland de som är anställda finns många som utan ett a-kasserelaterat studiestöd inte kommer att börja studera. Detta gäl- ler framför allt för kortutbildade men även för andra grupper. Gemen- samt är dock att alla har behov av en treårig gymnasieutbildning för att förhindra arbetslöshet och förbättra möjligheterna till vidare studier. De utvärderingar som har låtit göra stärker dessutom slutsatserna att ett bra studiestöd bidrar till bättre kvalitet i studierna genom färre avhopp och större genomförandegrad. förslag riskerar att öka skillnaderna på arbetsmarknaden där en treårig gymnasieutbildning i många fall är en grundförutsättning för att få möjligheter till kompetensutveckling på arbetsgivarens bekostnad. har dessutom gränsen mel- lan anställd och arbetslös suddats ut. Den stora grupp som finns i projektanställningar, vikariat eller andra tillfälliga anställningar har också svårt att få del kompetensutveckling på arbetsplatsen. Det är heller inte troligt att eventuella kompetenskonton blir möjliga att bygga upp för denna grupp. Genom Kunskapslyftskommitténs förslag ökar skillnaderna mellan de kortutbildade på arbetsplatserna och de som har en längre utbildning. Utbildning bör i den nya kunskapsekonomin be- traktas som en investering där staten har huvudansvaret för att alla når grund- och gymnasienivå. Det är vår uppfattning att staten då också ska garantera alla människor en studiemöjlighet där den ekonomiska trygg- heten är säkerställd. måste det bättre kunna gå att kombinera studier med ar- bete. Den demografiska utvecklingen innebär att allt fler måste in i ar- betslivet som kunskapsutvecklingen innebär att fler måste in i återkommande utbildning. Det innebär att studiestödssystemet måste vara så flexibelt att studier kan kombineras med arbete. Det föreslagna studiestödssystemet möter inte dessa krav. Man får inte studiestöd om man läser under halvtid och det finns dessutom en minimigräns på 14 dagars studier för att kunna erhålla studiestöd. Vi menar därför att studiestödssystemet måste innehålla element som gör det möjligt att studera i liten omfattning, kanske för att den studerande skall pröva på studier eller för att kombinera studier med arbete. Studiestödet behövs eftersom arbetsgivaren i liten utsträckning betalar för grundläggande utbildning som inte är relaterad till arbetet. Därför borde kommittén föreslå ett studiestöd med denna flexibilitet. Vi vill därför också behålla inslaget av jobbrotation som i UBS ger anställda möjlighet att vidareutbilda sig som arbetslösa får möjlighet att vikariera för dessa. Detta är ett sätt att bekämpa arbets- lösheten som man stöttar livslångt lärande utan att få en ar- betskraftsbrist. rätt att upphandla utbildning Kommittén föreslår i betänkandet att möjligheten för arbetsmarknads- myndigheternas möjligheter att upphandla utbildning på grundskole - och gymnasienivå för långtidsarbetslösa invandrare och funktionshindrade skall tas bort. Vi avstyrker detta eftersom upphandling av sådan utbildning möjliggör att utbildning för dessa grupper kan ta hänsyn till de eventuella tilläggsbehov som behövs för att utbildningen skall bli meningsfull. Det är arbetsmarknadsverket som har ansvaret för att bekämpa ar- betslösheten. Ovanstående grupper är särskilt utsatta på arbetsmarkna- den. Om inte får upphandla utbildning innebär det att stödet till invandrare och människor med funktionshinder riskerar att försämras. Ett av syftena med upphandlingen är ju att den, utifrån arbetsmarknadens krav kan skräddarsys och därmed få en god effekt i ett arbetsmarknadsperspektiv. Särskilt yttrande av sakkunnig förslag innebär en betydande ambitionsökning vilket ger dem som saknar treårig gymnasiekompetens rätt att upp till 2 000 poäng studera kärnämneskurser såväl som samtliga övriga kurser som finns på gymnasial nivå. Kommunerna får enligt kommitténs förslag en motsvarande skyldighet att finansiera utbildningen. Om önskad kurs inte tillhandahålls i hemkommunen eller samverkansområ- det kan den sökas av deltagaren var som helst i landet med åtföljande skyldighet för hemkommunen att betala interkommunal ersättning. Kommunsektorn skall enligt förslaget kompenseras genom det ge- nerella statsbidragssystemet; kommunerna debiterar varandra sinse- mellan interkommunala ersättningar för verkliga utbildningskostnader. Tanken att i så hög grad som möjligt utnyttja generella bidragssystem ligger i linje med både kommunernas och statsmakternas intentioner om helhetssyn och flexibilitet och är ur den aspekten principiellt vällovlig. Det finns emellertid en rad oklarheter med den bidragsgivning som föreslås. Kommittén tar ställning till den framtida finansieringen till kommunsektorn på grundval av en i stort sett beräknad halverad utbild- ningsvolym jämfört med det antal årsstudieplatser som bedrivs. Med detta försla g kommer det lokalt inte att finnas någon mekanism som möjliggör anpassning till given bidragsnivå eftersom elevernas efterfrågan i form av rättighet att studera och påbörja utbildning blir styrande. För reformer som förs in i det generella statsbidragssystemet fast- ställs därtill en gång för alla bidragsnivån med ett visst belopp. Med största sannolikhet kommer omfattningen av vuxna som deltar i vux- enutbildningen att variera betydligt med konjunkturlägena. Det har varit ett skäl att inte lägga in medel för kommunernas arbetsmarknadspo- litiska insatser i det generella statsbidragssystemet. Garantin att påbörja utbildningen kan medföra att kommunsektorn skulle behöva agera bankväsende. Efterfrågeutvecklingen av vuxenut- bildning i olika delar av landet kan också påverkas av andra strukturella förändringar, exempelvis de nu betydande befolkningsomflyttningarna i riktning mot större städer. Graden av flyktinginvandring och skilda resursbehov i olika delar av landet för att åstadkomma en viss given nivåhöjning av befolkningens utbildningsnivå är andra. Här kommer det att behövas en relativt innan vi kan överblicka hur efterfrågan och kostnadseffekter utvecklas utifrån det förslag som kommittén lägger. Ett i utredningens allra sista skede infört förslag om att statsmakterna vid större lågkonjunkturer skall skjuta till mer pengar bl.a. till extra utbildningsplatser ger knappast den föreslagna bidragsgivningen en mer konsistent prägel. Även vad gäller förhållande kommunerna emellan kan förslaget leda till svårigheter. ser vi att systemet med riksrekryterande påbyggnadsutbildningar, med en volym som enligt nu gjorda under- handsberäkningar av ligger på cirka 5 000 platser, ger up- penbara svårigheter för många kommuner att klara sin budget; debite- ringar från andra kommuner med riksrekryterande platser inte är möj- liga att beräkna på förhand. Att i rådande läge skapa en allmän drag- ningsrätt kommunerna emellan på en möjligen betydligt högre volym platser än vad ovanstående exempel avser riskerar att medföra problem. Kommunerna kan i så fall bli tvungna att dra ner på ungdomsskola eller omsorg för att inom tillgängliga ekonomiska ramar klara interkommunala debiteringar för vuxenutbildning. Möjligheten att via en myndighet som /den föreslagna KY-styrelsen fördela medel för yrkeskurser eller att skapa av- talslösningar borde därför övervägts mer ingående. En fördel med ett system som i viss mån korresponderar med fördelningen av platser till den kvalificerade yrkesutbildningen är att det skulle kunna bidra till en helhetssyn i förhållande till eftergymnasiala yrkesutbildningar. Detta eftersom kompetenser för deltagande i samhälls- och arbetsliv samt möjligheter till vidare studier rimligen bör vara de vägledande, så att nivån 2000 poäng inte blir ett mål i sig. Kommitténs kostnadsberäkningar kring utökade ambitioner vad gäller studiehandledning, stödundervisning, validering m.m. bygger på ett antal relativt löst grundade antaganden. Kunskaper i att validera har generellt sett ännu ej utvecklats särskilt långt och det kan mycket väl hända att många deltagare efter validering visar sig behöva betydligt mer än förväntat vad gäller t.ex. språklig underbyggnad. Detta mot bakgrund att ambitionen finns att nu rekrytera grupper med svårare ut- gångsläge. Inför en fortsatt satsning måste därför dessa aspekter stude- ras mer djupgående. Slutligen har jag svårt förstå att kommittén – utan närmare motive- ring – lägger förslag om att bryta ut avsnitten om vuxenutbildning ur skollagen för att bilda en egen lagstiftning, en vuxenutbildningslag. Det måste rimligen vara en styrka i att den grundläggande lagstiftningen på skolområdet finns samlad inom en ram som därmed alltid beaktas i ett sammanhang vid författningsförändringar m.m. Inte minst är förslaget ägnat att förvåna mot bakgrund av att lagstiftningen för förskolan nyli- gen lyfts in i skollagen i syfte att skapa en helhetssyn samt att begreppet livslångt lärande får ett allt djupare genomslag som rimligen även återspeglas i ett grundläggande författningsdokument på skolområdet. Särskilt yttrande av sakkunnig Kommittén om ett nationellt kunskapslyft för vuxna (KLK) lägger en rad förslag som i stora delar innebär en ambitionshöjning inom den sam- hällsstödda vuxenutbildningen. Flera av de förslag som KLK lägger innebär ökade kostnader för både staten och kommunerna. Enligt 14 § i kommittéförordningen skall en kommitté beräkna och redovisa de ekonomiska konsekvenserna av sina förslag som påverkar kostnaderna för staten och kommunerna samt förslag som har samhällsekonomiska konsekvenser i övrigt. I de fall kommitténs förslag innebär ökade kostnader för stat eller kommun skall kommittén även föreslå en finansiering. Av de förslag som KLK lägger rörande den samhällsstödda vuxen- utbildningens framtida dimensionering och organisation är det särskilt två aspekter där KLK inte kan sägas ha följt direktiven. För det första föreslår KLK att staten finansierar den föreslagna vuxenutbildningsreformen via det generella statsbidragssystemet och att vuxenutbildningen integreras i det kommunala utjämningssystemet. Eftersom den s.k. finansieringsprincipen skall tillämpas när uppgifter som varit frivilliga för kommunerna föreslås bli obligatoriska är det viktigt att såväl staten som kommunerna kan överblicka de kostnader som den föreslagna ordningen innebär. Det underlag som KLK pre- senterar är i detta avseende bristfälligt. En lagstiftning som ger individen rätt och kommunen skyldighet att tillhandahålla gymnasial vux- enutbildning på en nivå som motsvarar eller t o m överskrider det kurs- utbud som erbjuds inom den gymnasiala ungdomsskolan kommer svårligen vara kostnadsneutral i förhållande till dagens statsbidragsni- våer och därför kräva att ytterligare medel tas i anspråk. Vidare har KLK inte presenterat något underlag som beskriver hur kommunernas förutsättningar och kostnader påverkas av olika arbetsmarknadslägen. För det andra lämnar KLK inga förslag på finansiering av de refor- mer som föreslås. Utgifterna för de föreslagna förändringarna för stu- diestödet innebär i allt väsentligt ökade utgifter för staten. Detsamma gäller för den föreslagna platsvolymen . Eftersom förslag till finansiering av dessa och andra ökade utgifter saknas kan KLK därför inte sägas ha följt de direktiv som givits kommittén, dvs. att förslag till ökade statliga och kommunala utgifter också skall följas av förslag till finansiering. KLK lämnar även förslag som rör regelverken för förtidspensions- systemet och rehabiliteringsersättningen i syfte att underlätta för vuxna som uppbär dessa stöd att bedriva vuxenstudier. ett avsteg från den generella principen om att socialförsäkringssystemen skall vara åtskilda från studiestödssystemen. Föreslag som syftar till att förbättra de finansiella villkoren för personer som överväger att påbörja eller bedriver vuxenstudier bör därför göras inom ramen för studiestödssystemen. KLK saknar därtill stöd, i de direktiv som givits kommittén, för att lämna förslag som rör socialförsäkringssystemen. Särskilt yttrande av sakkunnig och sakkunnig Representanter för och Näringsdepartemen- tet har med intresse följt arbete. Kommitténs slutbetänkande utgör ett värdefullt underlag för kommande ställnings- taganden avseende den framtida vuxenutbildningens utformning och inriktning i perspektivet av livslångt lärande. Med hänsyn till kommande beredningsarbete tar vi emellertid inte ställning till enskilda förslag som lämnas i kommitténs slutbetänkande. AmuGruppen , 1998, Utbildningskatalog 1998, . ., Falkvall. J., . B.,1998, Internet inifrån två, Utvär-dering, teknik och reflektioner kring en av våra Internetburna kurser. Internrapport , LTH nummer 3:1998. .,1999, Internetlärande för alla – Om insatser för de första fullvärdiga studiemöjligheterna för funktionshindrade människor. Licenciatuppsats, presenterad och opponerad på ett seminarium i . , 1999, Jobbflöden i svensk industri 1972–1996. IFAU, Forskningsrapport 1999:3. ., 1999, Muntliga uppgifter, . & ., 1999, Forskarutbildning inom området vuxnas lärande – En utredning av förutsättningarna för en forskar-skola i lärande. & ., 1997, Framtidens arbete och liv. ., 1996, Kraven på utbildning i en ny yrkesstruktur. Bila - ga 3 i SOU 1996:27, En strategi för kunskapslyft och livslångt lä-rande. ., 1998a, Studiestöd för studier av mindre omfattning, Rapport 1998:4, CSN. ., 1998b, Studiestöd och studieresultat, Rapport 1998:3, CSN. ., 1998c, Vuxenstudier med studiestöd i högskolan, Rap-port 1998:1, CSN. Arai M, & ., 1999, Returns to Human Capital in . & Telhado ., (red. ), 1999, Returns to Human Capital in Europe – A . , 1998, Regleringsbrev för avseende () och anslag inom UO13 Ekonomisk trygghet vid arbetslöshet och UO14 Arbetsmarknad och arbetsliv. , 1998a, Arbetshandikappade på arbetsmark-naden. Nuläge och utvecklingen . APin 1998:1, . , 1998b, Framtidens jobb – Välja yrke in . , 1999a, Ams sökanderegister (). , 1999b, Anställningsformer. , 1999c, Arbetsmarknadspolitiska åtgärder. , 1999d, Arbetsmarknadsutsikterna för . , 1999e, årsredovis- ning 1998, . , 1999f, Flaskhals eller överdrivet formu- lerade behov? – en analys av arbetsgivarnas krav vid rekrytering. , , Personer med anställning som deltar/deltagit i . , 1999h, Var finns jobben 1999 och 2000. C., 1993, – Om konsten att göra sig mer attraktiv för investeringar. & Telhado ., 1999, An Introduction to the Re- views. I , R. & P. Telhado (red. ), 1999, Returns to Human Capital in Europe – A . R., 1999, Förutsätter ekonomisk tillväxt investeringar i utbild- ning? I , 1999, Den nya tillväxtteorin. Att växa i kunskapsssamhället. , 2000, Preliminärt arbetsmaterial. & , 1999, Deltagare i höst- terminen 1997 och jämförelsegrupper. & , 2000, med . Arbetsmarknads- och inkomstförhållanden före utbildning, delta- gare höstterminerna 1997 och 1998 samt jämförelsegrupper. ., 1989, Svensk arbetsmarknadspolitik: en kvantitativ ana-lys av dess effekter. ., 1999, Nätverkens samhälle är mobilt och instabilt. Bergeskog A., Arbetsmarknadspolitisk översikt 1999, IFAU, Stencil- serie 1999:7. & Læstadius S., 1999a, Den globaliserade eko- nomins regionala paradox. Ekonomisk Debatt, 1999 nr 6, årgång 27. & Læstadius S., 1999b, Generella faktorer eller handlande subjekt? Kommentar till Gallo, Braconier och Henrekson. Ekonomisk Debatt, 1999 nr 8, årgång 27. & ., 2000, The Social Benefits of Education. Betcherman G., McMullen & Davidman K., 1998, Training for the New Economy. A Synthesis Report. ., Ledarartikel i , Utbildnings- radion. ., Edebalk P.G., . & ., 1998, Väl- färdspolitik i kristid – håller arbetslinjen? Välfärdspolitiska rådets rapport , . & ., 1999, Estimating the Return to Invest- ments in Education: How Useful is the Standard Mincer Equation? I ., 1999, Essays on Investment in Human Capital. ., 1999, Utbildningspolitik och utbildningens lönsamhet. I Calmfors L. & ., (red. ), 1999, Tillväxt och ekonomisk politik . ., 2000, Arbetskraftsstatus efter avslutad utbildning. En studie av deltagarna i . D-uppsats vid Institu-tionen för nationalekonomi, . & ., 1999, Öppen skola – ett kunskapslyft på i . Braconier H., 1999, Drivkrafter för tillväxt: Nationella institutioner eller regionala kluster? Replik till , och Læstadius. Ekonomisk Debatt, 1996 nr 7, årgång 27. ., 1998, Nittiotalets studenter. Bakgrund och studiemönster. Arbetsrapport nr 2, Studenterna i . Bradi, B., 1998, Anförande vid seminariet New Strategies for Lifelong Learning in Europe, , . Brännäs K., 2000, Estimation in a Duration Model for Evaluating Edu-cational Programs. Economic Studies No. Bååth J.A., 1984 Essentials of Distance Education, Artikel i at a Distance, 25, s. 212–219. & ., 1999, Tillväxt och ekonomisk politik I Calmfors, & (red. ), 1999, Tillväxt och & Veljsiu A., 1999, Do benefit cuts boost job Swedish evidence from the 1990s, IFAU, Working Paper, 1999:8. Castells M., 1996, 1997, 1998, The Information : Economy, Society and Culture. 1: The of the . 3: End of ., ., . Castells M., 1999, Informationsåldern. Ekonomi, samhälle och Del 1, Nätverksamhällets framväxt, Daidalos. & Häggbom L., 1999, Utvärdering av två utbildnings- modeller inom i och kommuner. & ., 1999, Returns to Education What can we learn from PURE-results? terat vid The PURE user-oriented seminar, , . CSN, 1999a, Budgetunderlag till budget 2000, . CSN, 1999b, Korttidsstudiestöd och timersättning, Regler och praxis, 1999/2000. CSN, 1999c, Studiehjälp, Regler och praxis, 1999/2000. utbildningsbidrag, Regler och praxis, 1999/2000. CSN, 2000a, Specialbearbetning av register över studerande med olika Dnr 13/2000. CSN, 2000b, Årsredovisning 1999. & ., 1999, Direkta undanträngningseffekter av arbetsmarknadspolitiska åtgärder. ., 1995, Folkbildningen och deltagare med Förutsättningar och möjligheter i 44 folk -högskolor. Rapport nr 1995:09, Institu-tionen för pedagogik, . & Kapsalis C., 2000, Catching up with the Swedes. Pro- bing the – Literacy Gap. National Literacy Secretariat, Development , . & ., 1999, Utbildning för konkurrenskraft – hänger och regionerna med? Delrapport till SAF:s Strukturrapport . Nyheter från SAF. & ., 1999, Scenarier för Tekniska Framsyn. ., 1999, Utredning om vissa myndigheter. , 1996, Vilka deltar i studiecirklar?, Rapport från en undersökning av deltagare i studieförbundens cirkelverksamhet . , 1997, Bidrag till studieförbunden. Motiv, definitio-ner, kriterier, . , 1998a, Folkbildningen och högskolan. Skrivelse till , . , 1998b, Slutrapport om studieförbundens och folk - högskolornas särskilda utbildningsinsatser för arbetslösa . , 1999a, Delrapport om folkhögskolornas särskilda utbildningsinsatser för arbetslösa . , 1999b, Folkbildning på distans?. , 1999c, Remiss SOU 1998:131 CSN – En myndig-het i ständig förändring. , 1999d, Slutrapport om folkhögskolornas särskilda utbildningsinsatser för arbetslösa . , 1999e, Årsredovisning 1998. , 2000a, Budgetunderlag 2001–2003. , 2000b, Slutrapport om folkhögskolornas särskilda utbildningsinsatser för arbetslösa . , 2000c, Årsredovisning 1999. & ., 2000, Delrapport för . Avdelningen för kvalitetsteknik & statistik, tekniska uni- versitet. , 2000, En ljusnande framtid? Gallo F., 1999, Den globaliserade ekonomins paradox – en kommentar. Ekonomisk Debatt, 1996 nr 6, årgång 27. & ., 1999, Mot bättre vetande – Statens roll vid kunskapsstyrning av hälso- och sjukvården. I SOU 1999:66, God vård på lika villkor?– underlag till slutbetänkande. Bilaga 2– 6. , 1999, Komptens för tillväxt. Verksamhetsutveckling i prak- tiken. Gralberg A., 1999, Muntliga uppgifter, . Grönkvist L., 2000, Stora skillnader i distansarbete. Artikel i tiv på arbetslivet, 2000:1. ., 1999, Den nya ekonomistyrningen och arbetsmiljön. I SOU 1999:66, De nya styrsystemen inom hälso- och sjukvården. ., 1996, Bildning . Hadnagy J., 1999, Callcentrer högriskbransch på frammarsch. Perspek-tiv, 1999:6. , 1999, Undersökning om delaktighet och jämlikhet för personer med funktionsnedsättning – en enkätunder-sökning bland kommuner. Delrapport till regeringen . & Klenow P., 1998, Human Capital Policy. I Boskin M.