sou · GOB352d1 · 2001-01-01 00:00:00 — Framför allt krävs ett aktivt internationellt arbete för att minska ozonhalten i både tätorter och på landsbygden. Åtgärder måste vidtas när det gäller trafikens omfattning, lokalisering och bedrivande. Det kan handla om t.ex. hastighetsbegränsning, jämnare körmönster, bättre samordning och effektivitet i godstrans- porterna, mer cykel- och spårbunden trafik. En fortsatt teknisk utveck- ling av fordon för lägre utsläpp, renare drivmedel och andra drivsystem är en annan nödvändighet. Utsläppen av bensen och andra cancerframkallande ämnen kan minskas genom flera åtgärder, t.ex. effektivare katalysatorteknik, renare bränslen och skydd mot avdunstning av bensin. Nya avgaskrav för kallstart vid kall temperatur beräknas halvera bl a ben- senutsläppen. 34 Inledning och sammanfattning För alla typer av dieseldrivna och bensindrivna arbetsmaskiner, lik- som arbetsredskap (snöskotrar, motorsågar, gräsklippare) krävs förbätt- ringar, dels genom skärpta avgaskrav på nya maskiner, dels genom eftermontering av reningsutrustning på befintliga. Energianvändningen inom industrin måste bli effektivare, och även tekniska åtgärder för att rena kväveoxid- och svavelutsläpp är viktiga Byte av uppvärmningsform eller energislag, t.ex. att fossila bränslen och elvärme ersätts med bioenergi och energieffektivisering, behövs i bostäder och lokaler framför allt för att minska utsläppen av koldioxid. Dagens beskattningssystem för bränslen, elenergi och drivmedel har brister. Reglerna för beskattning varierar mellan å ena sidan el- och värmeproduktion och å andra sidan mellan tillverkningsindustrin och fjärrvärme/hushållssektorn. Det finns en tendens att bränslen flyttas mellan sektorer eller användningsområden och att potentialen för en rationell energianvändning eller teknikutveckling inte utnyttjas. Energianvändningen i flerbostadshus måste också uppmärksammas mer och taxor för el och fjärrvärme bör i mycket större utsträckning baseras på den faktiska energiförbrukningen. Användningen av ekonomiska styrmedel är en viktig del för att nå ekologisk hållbar utveckling. Viktiga aspekter då man utformar styr- medlen är att de ska stimulera till teknisk utveckling, effektivisering och snabba på utbytet av gammal teknik. Inom flera områden behöver styreffekten stärkas, t ex: ·Den samlade energibeskattningen ses över för att miljömålen ska uppnås. ·Kommuner bör ges möjlighet att införa vägavgifter. ·Sedan kväveoxidavgiften infördes har utsläppen minskat kraftigt, och det finns därför skäl att se över vilka nya branscher skulle kunna omfattas av avgiften. Avgiften har varit oförändrad från starten och dess nivå bör därför ses över så att etappmålen för kväveoxiden kan . ·Fordons- och försäljningsskatter bör ses över med syfte att stärka den sammantagna styrningen mot både användning av fordon och av bränslen som ger betydligt lägre utsläpp än de som uppfyller obli- gatoriska krav. Det är viktigt att styrmedel inte motverkar varandras syften. Det bör också utredas hur man kan utforma ekonomiska styrmedel som kan kopplas till miljöklassning av arbetsmaskiner. ·Den rörliga kostnaden för den dieseldrivna tunga trafiken måste anpassas så att det blir en effektiv miljöstyrning. Inledning och sammanfattning 35 arbeta aktivt inom EU för att ändra EG-lagstiftningen så att den möjliggör införande av ett från miljösynpunkt effektivt kilometer- skattesystem. ·Sverige bör aktivt driva att auto-oildirektivet ändras för att möjliggöra ökad inblandning av förnybara drivmedel. ·Det är viktigt att förstärka de förnybara drivmedlens konkurrenskraft i förhållande till fossila bränslen. Inom alla sektorer finns det stort utrymme för att effektivisera energi- användningen. Det finns teknik och kunnande, men det brister i genom- förandet. Samhällets signaler måste bli mer entydiga, och en grundläg- gande förutsättning för att informationen ska fungera är att det finns både möjlighet för hushållning och acceptans för budskapet. Ett exempel är energianvändningen i flerbostadshus. Vi anser att individuell värmemätning i flerbostadshus bör genom- föras inom vissa demonstrationsområden. bör få i uppdrag att tillsammans med utreda och lämna förslag till åtgärder för att stimulera byggherrar och fastighetsförvaltare att effek- tivisera energianvändningen. bör tillsammans med Energi- myndigheten och branschorganisationer även ta fram ett system som kopplar samman en fastighets energianvändning och dess miljöbelast- ning. Miljö- och energideklaration av hus bör införas. De kommunala energirådgivarnas uppgifter bör bli mer långsiktiga och omfatta även den kommunala transportförsörjningen. Det är också mycket viktigt att håller en fortsatt hög profil vad gäller forskning inom försurnings- och luftkvalitetsområdet. Det behövs dessutom en sektorsövergripande svensk strategi för det fort- satta internationella arbetet med att begränsa utsläppen av försurande ämnen. En sådan strategi bör integrera hälso-, miljö- och klimataspek- terna. Halterna av gödande ämnen i mark och vatten skall inte ha någon negativ inverkan på människors hälsa, förutsättningarna för biologisk mångfald eller möjligheterna till allsidig användning av mark och vatten. Miljökvalitetsmålet innebär bl.a.: ·Belastningen av näringsämnen får inte ha någon negativ inverkan på människors hälsa eller minska förutsättningar för biologisk mångfald. ·Grundvatten bidrar inte till ökad övergödning av ytvatten. 36 Inledning och sammanfattning ·Sjöar och vattendrag i skogs- och fjällandskap har ett naturligt näringstillstånd. ·Sjöar och vattendrag i odlingslandskap har ett naturligt tillstånd, vilket högst kan vara näringsrikt eller måttligt näringsrikt. ·Näringsförhållandena i kust och hav motsvarar i stort det tillstånd som rådde och tillförsel av näringsämnen till havet orsakar inte någon övergödning. ·Skogsmark har ett näringstillstånd som bidrar till att bevara den naturliga artsammansättningen. ·Jordbruksmark har ett näringstillstånd som bidrar till att bevara den naturliga artsammansättningen. Inriktningen är att miljökvalitetsmålet skall nås inom en generation. KOMMITTÉNS FÖRSLAG TILL DELMÅL Förslag till kompletterande preciseringar av miljökvalitetsmålet: ·Sjöar och vattendrag har God ekologisk status enligt definitionen i EU:s kommande ramdirektiv för vatten. ·Svenska kust- och havsvatten har God ekologisk status enligt defi- nitionen i EU:s kommande ramdirektiv för vatten. ·Nedfallet av luftburna kväveföreningar överskrider inte den kritiska belastningen för övergödning av mark och vatten någonstans i Sve- rige. Förslag till etappmål: 1.År 2010 finns åtgärdsprogram enligt EU:s kommande ramdirektiv för vatten som anger hur God ekologisk status ska nås för sjöar och vattendrag samt för kustvatten. 2.Fram har de svenska vattenburna utsläppen av fosfor- föreningar från mänsklig verksamhet till sjöar, vattendrag och kustvatten minskat kontinuerligt jämfört med nivå. 3.År 2010 har de svenska vattenburna utsläppen av kväve från mänsklig verksamhet till haven söder om minskat med års nivå till . 4.År 2010 har utsläppen av ammoniak i minskat med års nivå till . Inledning och sammanfattning 37 5.År 2010 har utsläppen i av kväveoxider till luft minskat med års nivå till 155 000 ton.3 (Se luft och Bara naturlig försurning) VILKA ÄR PROBLEMEN – OCH HUR KAN DE LÖSAS? Nedfallet av kväveföroreningar som kväveoxider och ammoniak över- skrider den kritiska belastningen för övergödning av mark i hela . Både den biologiska mångfalden och människans hälsa påverkas negativt, t.ex. genom nitrat i grundvatten och brunnar. I sjöar och vattendrag är det framför allt fosfor som bidrar till över- gödningen. Problemen är störst i , men har tilltagit även i norra och . En sjättedel av Sveriges sjöar och många vattendrag är övergödda, vilket får konsekvenser för den biologiska mångfalden och produktionsförmågan. Både fosfor och kväve är orsakerna till övergödningen av havet och följden blir syrebrist, utarmad biologisk mångfald, algblomning m.m. uppsatta miljömål har inte nåtts. Fosforhalterna har varit oför- ändrade –1995, och halterna av kväve har först ökat något men börjat sjunka efter 1995. Problemen med övergödning varierar starkt i olika delar av landet och behovet av åtgärder och styrmedel är allra störst i . De miljömål som satts har inte nåtts, och förslagen till etappmål har därför lagts på en ambitionsnivå så att de ska kunna nås inom utsatt tid. De viktigaste grundpelarna för att nå målet är och EU:s kommande ramdirektiv för vatten. Där- utöver krävs miljöersättning till jordbruket men också åtgärder för rening av enskilda avlopp. HUR NÅ ETAPPMÅLEN ? För att komma till rätta med utsläppen via avlopp behövs en rad åtgär- der för reningsverk, och till exempel bör den pågående utbyggnaden av kustnära reningsverk från till fullföljas. Hushållen måste bygga ut enskilda avlopp med infiltration, alternativt markbäddar, eller ersätta befintliga system med separerande sådana, eller annan ny teknik med motsvarande effekt. Dessutom krävs att användningen av fosfatfria tvättmedel ökar, särskilt i glesbygd. Av kommunerna krävs att 3 Omfattar utsläpp från utrikes sjö- och luftfart. 38 Inledning och sammanfattning de förbättrar sina avloppsledningssystem och skapar lokala lösningar för att ta hand om dagvatten. När det gäller jordbruket är det viktig att ta vara på och stimulera den utveckling som inletts inom näringen mot ett miljöanpassat jordbruk. För att minska kväve- och fosforutsläppen ytterligare behövs många åtgärder som t.ex. att brukarna anpassar gödslingen och undviker överoptimala givor. Andra åtgärder är att inte sprida stallgödsel inför sådd av höstsäd, öka arealen till flerårig bevuxen träda, öka andelen fånggrödor genom insådd i vårsäd. Nya våtmarker i kustlänen, skyddszoner för att minska fosforläckaget och en översyn av djurtät- hetsbestämmelserna är andra förslag För att minska utsläppen av ammoniak inom jordbruket bör ned- brukning av flytgödsel och urin på obevuxen mark ske från spridningen. Tak på urinbehållare och proteinutfodring anpassad till djurens behov är exempel på andra tänkbara åtgärder liksom användning av teknik som minskar ammoniakförluster. För att minska kväve- och fosforutsläpp inom industrin måste man hitta alternativa tekniska lösningar inom branscher som massa- och pappers-, järn och stål- samt kemi- och livsmedelsindustrin. För minskade ammoniakutsläpp krävs bättre reningsteknik. bör bidra till att verkningsfulla åtgärder sätts in i andra länder runt . För arbetet mot övergödningen har stor betydelse. Att införa generella föreskrifter och miljökvalitetsnormer, tillståndsprövning och tillsyn är bara några exempel på de möjligheter som erbjuder. För att uppnå en tillfredsställande vattenkvalitet i sjöar, vattendrag och vid kusterna är EG-direktivet om rening av avloppsvatten och EU:s kommande ramdirektiv för vatten viktiga styr- medel. Flera ekonomiska styrmedel är nödvändiga. Inom jordbruket behövs stöd, t.ex. miljöersättning för anläggning av våtmarker och skyddszoner, insådd av fånggröda och utebliven höstbearbetning. Medel behövs också till utbildning, rådgivning och information. De miljöstyrande effekterna av avgifter och skatter på jordbruket behöver förstärkas i syfte att nå målet om reduktion av näringsläckaget. Olika alternativa utformningar bör övervägas för att åstadkomma nödvändiga miljöförbättringar på mest effektiva sätt till lägsta kostnad. Systemet bör utformas så att de ekonomiska förutsättningarna för lantbrukarna beaktas. Möjligheterna att införa ett bidrag för att åtgärda enskilda avlopp bör utredas. Inledning och sammanfattning 39 En viktig utbildningsinsats är grundutbildning för myndighetspersoner på avrinningsdistrikts-, läns- och nivå kring EU:s vatten- direktiv. Den bör genomföras av bl.a. geologiska undersökning (SGU), och och vara genomförd 2004. För att reda ut osäkerheter kring vilka kväve- och fosforhalter i vatt- net som ger en långsiktig balans behövs mer forskning. Det finns också behov av ett program för försöks- och utvecklingsverksamhet inom jordbruket i syfte att utveckla åtgärder för minskade näringsförluster. Det fortsatta internationella arbetet är av största vikt och bör inriktas mot att följa upp effekterna av internationella överenskommelser och lagstiftning inom EU, men också att få fram en samlad europeisk strategi för hur nedfall av kväveföreningar ska underskrida de kritiska belastningarna i hela . Vidare bör bidra till insatser runt genom kunskapsöverföring och ekonomiskt stöd. En annan viktig del av det internationella arbetet är att fortsätta samarbetet med de baltiska länderna och genom bl.a. tekniskt bistånd för bättre vattenrening. Miljön skall vara fri från ämnen och metaller som skapats i eller utvunnits av samhället och som kan hota människors hälsa eller den biologiska mångfalden. ·Halterna av ämnen som förekommer naturligt i miljön är nära bak- grundsnivåerna. ·Halterna av naturfrämmande ämnen i miljön är nära noll. KOMMITTÉNS FÖRSLAG TILL DELMÅL Förslag till kompletterande preciseringar av miljökvalitetsmålet: ·Den sammanlagda exponeringen i arbetsmiljö, yttre miljö och inomhusmiljö är, för särskilt farliga ämnen är nära noll och för övriga kemiska ämnen inte skadlig för människor. ·Förorenade områden är undersökta och vid behov åtgärdade. 40 Inledning och sammanfattning Förslag till etappmål: 1.År 2010 har alla avsiktligt framställda eller utvunna kemiska ämnen som hanteras på marknaden data motsvarande de krav som ställs på nya ämnen. För ämnen som hanteras i höga respektive medelhöga volymer bör data finnas respektive . 2.År 2010 är varor försedda med hälso- och miljöinformation. 3.Nyproducerade varor är i huvudsak fria från; –cancerframkallande, arvsmassepåverkande och fortplantnings- störande ämnen , –mycket långlivade och mycket bioackumulerande ämnen , –långlivade och bioackumulerande ämnen , –kvicksilver samt kadmium och bly . Sådana ämnen används inte heller i produktionsprocesser på ett sådant sätt att hälsa och miljö kan komma till skada. 4.Hälso- och miljöriskerna med användningen av kemiska ämnen har minskat fortlöpande enligt indikatorer/nyckeltal som fastställts av berörda myndigheter, liksom förekomst och användning av kemiska ämnen som försvårar återvinning av mate- rial. 5.För minst 100 utvalda kemiska ämnen, som inte omfattas av etappmål 3, finns riktvärden fastlagda av berörda myndig- heter. 6.Förorenade områden är identifierade samt undersökta och av områdena av riskklass mycket stor och stor är åtgär- dade . Etappmål 1 och 3 bygger huvudsakligen på för- slag (Varor utan faror SOU 2000:53). VILKA ÄR PROBLEMEN – OCH HUR KAN DE LÖSAS? Ett stort hinder för att nå en giftfri miljö är bristen på kunskap om kemiska ämnen. Det är därför av yttersta vikt att klarlägga kemiska ämnens egenskaper, hur ämnen samverkar, förekomst i framför allt varor, flöden och hur människor och miljö påverkas av dem samt hur hantering och användning bör ske för att minska riskerna. Spridning av kemiska ämnen kan ske från andra länder via luft, vatten och transpor- ter. Inledning och sammanfattning 41 Föroreningar i mark, grundvatten, sediment, byggnader och anlägg- ningar är ett annat problem. De flesta har uppkommit genom utsläpp, spill eller olyckshändelser . Antalet förorenade områden i landet beräknas vara 22 000, varav hälf- ten är identifierade. För att nå målen behövs en mycket offensiv satsning, nationellt, internationellt och i EU. Gemensamma system och regelverk inom EU är mycket betydelsefulla. Dessutom behövs en sanering av förorenade områden, men det är tveksamt om allt kan ske på en generations sikt: Vi gör bedömningen att en giftfri miljö inte kan uppnås inom en generation. För det krävs fortsatta insatser. Däremot finns det förutsättningar att uppnå ett miljötillstånd där halterna av farliga ämnen är så låga att de inte märkbart påverkar hälsa eller biologisk mångfald. HUR NÅ ETAPPMÅLEN? För att nå det första etappmålet måste verka för att det finns ett EU-gemensamt system som kräver att industrin tar fram data om existerande ämnen. Därutöver bör verka i för att testmetoder utvecklas och standardiseras, bl.a. för att identifiera förekomst av oavsiktligt bildade ämnen. Ett viktigt arbete är också att få alternativa testmetoder utvecklade och internationellt accepterade – för att minska behovet av djurtester. För att nå etappmål 2 måste arbeta för att det finns ett EU-gemensamt system för utformning av hälso- och miljö- information för varor som inte är kemiska produkter. I avvaktan på ett sådant system är det viktigt att näringslivet tar fram information om kemiska ämnens egenskaper och varors livscykelanalyser för att omsätta dem i miljövarudeklarationer. Företag inom branscher som har varor med stor spridning i samhället bör, genom frivilliga åtaganden, tillhandahålla varudeklarationer som inkluderar hälso- och miljöinformation. Nyproducerade varor ska vara fria från t.ex. kvicksilver, kadmium och bly och av människan framställda ämnen som är lång- livade och bioackumulerbara, samt ämnen som är cancerframkallande, arvsmassepåverkande och fortplantningsstörande för att det tredje etappmålet ska nås. Det fjärde etappmålet kräver bl.a. att tillverkare, importörer och andra leverantörer av kemiska produkter och varor tar ansvar för dessa under hela livslängden. Användare måste undvika att använda hälso- och miljöfarliga produkter och varor om de kan ersättas med mindre 42 Inledning och sammanfattning Användare och andra hanterare måste också vidta åtgärder så att exponering av människa och miljö för kemiska ämnen minskar fortlöpande. ska system för miljöledning och relevant miljö- arbete omfatta anvisningar om kemiska ämnen så att hälso- och miljö- risker och avfallsaspekter av dessa beaktas av varor i hela livscykeln. Det femte etappmålet siktar till att ta fram riktvärden för kemiska ämnen som fortfarande kommer att vara tillåtna på lång sikt, t.ex. metaller som förekommer naturligt i miljön. Vissa bekämpningsmedel är andra exempel. För att nå målet ska berörda myndigheter ha utarbetat ett fungerande system för att ta fram bedömningsgrunder och riktvärden. ska det finnas en första lista på riktvärden för ämnen med farliga egenskaper. Därefter tas riktvärden fram fort- löpande. En rad åtgärder måste vidtas för att det sjätte etappmålet ska kunna nås. Före utgången av 2002 måste t.ex. alla länsstyrelser ha ett regionalt program för arbetet med efterbehandling och markrestriktioner för förorenade områden. Varje kommun måste ha kompletterat sin avfalls- plan med ett program för efterbehandling av förorenade områden och redovisning av behov av markrestriktioner. Förorenade områden ska vara identifierade och riskklassade och ett antal demonstrationsprojekt vara genomförda. Före utgången av 2005 måste kommunerna ha redo- visat de förorenade områdena i sina översiktsplaner och vid behov angivit riktlinjer för markanvändningen. Före utgången av 2010 ska de förorenade områden som tidigare bedömts innebära en stor risk eller mycket stor risk ha undersökts översiktligt. Ca 7 000 områden tillhör dessa riskkategorier och etappmålet innebär att av dessa ska vara undersökta och åtgärdade. Det behövs en kraftfull satsning på både normativa och informativa styrmedel. De marknadsdrivna krafterna är viktiga för att få till stånd ett systematiskt riskminskningsarbete. Företagens arbete med miljö- varudeklarationer och positiv miljömärkning är exempel på detta. Ett mycket viktigt styrmedel är svenskt deltagande i EU-arbetet och andra internationella sammanhang. gäller det framför allt för svenska myndigheter att vara med och skapa EU- gemensamma system och regelverk, t.ex. krav på att varor förses med hälso- och miljöinformation enligt ett gemensamt system och förbud att använda kemiska ämnen med särskilt farliga egenskaper i konsument- varor. Vidare är information och utbildning viktiga styrmedel för att minska riskerna vid användning av kemiska ämnen. Inledning och sammanfattning 43 Fortsatt arbete i befintliga EU-program om klassificering och märk- ning är också angeläget, liksom att kräva utfasning av användningen av vissa ämnen. Insatser måste också göras för att inte ska behöva tillåta tidigare förbjudna ämnen till följd av harmoniseringar inom EU, t.ex. vad gäller bekämpningsmedel. I båda dessa fall bör offen- sivt utnyttja möjligheterna att hävda rätten att behålla eller införa nationella förbud. Andra områden som kräver internationell samverkan är att minska spridningen av långväga transporterade föroreningar, lik- som internationellt standardiseringsarbete. I den mån åtgärder inte vidtas på EU-nivå i önskad takt för att miljömålen ska kunna uppnås, bör så långt det är möjligt gå före med hårdare krav. Ekonomiska styrmedel i form av skatter och avgifter bör t.ex. övervägas. Forsknings- och utbildningsinsatser behövs inom en rad områden, t.ex. kring samband mellan dos och respons, samverkanseffekter mellan flera ämnen och utveckling av alternativa testmetoder för att minska djurförsöken Det finns också behov av samhällsvetenskaplig forskning, t.ex. kring olika styrmedels effektivitet för att nå målet giftfri miljö, liksom forskning kring hur attityder och beteende påverkas. En ökad samverkan måste komma till stånd, t.ex. mellan företag, men också mellan myndigheter, näringsliv och andra intressenter. En viktig förutsättning är att aktörerna enas om en gemensam problembild för ett lyckat internationellt agerande. Ansvariga myndigheter som behöver samverka mer är Kemikalieinspektionen, , , , länsstyrelserna och kom- munerna. Detta mål är avstämt med som arbetar med kriterier för farliga ämnen. Ozonskiktet skall utvecklas så att det långsiktigt ger skydd mot skadlig UV-strålning. ·Sverige verkar för att halterna av klor, brom och andra ozonned- brytande ämnen i stratosfären inte överstiger naturliga nivåer. 44 Inledning och sammanfattning KOMMITTÉNS FÖRSLAG TILL DELMÅL Förslag till precisering av miljökvalitetsmålet: ·Användning av ozonnedbrytande ämnen i är avvecklad inom loppet av en generation. Förslag till etappmål: 1.Utsläpp av ozonnedbrytande ämnen har till största delen upphört fram . VILKA ÄR PROBLEMEN - OCH HUR KAN DE LÖSAS? Genom lagstiftning och information har användningen av ozonnedbry- tande ämnen minskat avsevärt i . Arbetet har varit framgångs- rikt och mellan 1988–1994 avvecklades 93 procenet av användningen av ozonnedbrytande ämnen i . Ändå kvarstår problemet och det krävs fortsatta och kompletterande åtgärder. Jordens ozonskikt har tunnats ut , och orsakerna är flera, t.ex. en fortsatt användning av ozonuttunnande ämnen (CFC, HCFC, haloner, klor m.fl.) eftersom bra alternativ saknas. Dessutom vet man för lite om vilka produkter som innehåller dessa ämnen och systemen för omhändertagande är brist- fälliga. Ett annat allvarligt hot mot ett skyddande ozonskikt är ett ökat framtida flyg i stratosfären. De negativa effekterna för ozonskiktet ökar successivt med flyghöjd och hastighet. Varor och produkter i samhället som kan innehålla ozonnedbrytande ämnen måste fortsätta att kartläggas, och behovet av att utreda flygets effekter på ozonskiktet är stort. Det internationella arbetet har stor betydelse och de svenska insatserna här är viktiga. HUR NÅ ETAPPMÅLEN? För att användningen av ozonnedbrytande ämnen ska vara avvecklad inom loppet av en generation, krävs flera åtgärder, förutom den förord- ning som redan gäller: Inledning och sammanfattning 45 ·Export av varor, produkter och utrustning som innehåller eller är beroende av CFC eller andra ozonnedbrytande ämnen måste upp- höra. ·Användning av HCFC i befintliga kyl-, frys- och klimatanläggningar måste upphöra efter visst datum. ·Användning av CFC/HCFC, haloner m.fl. ämnen måste upphöra även inom sektorer som är undantagna, t.ex. försvarssektorn och flyget.