sou · GOB3109d2 · 2001-01-01 00:00:00 — 6 Övrig utbildning på hästområdet Jag kan konstatera att det finns ett stort utbud av yrkesinriktade hästutbildningar. På gymnasial nivå erbjuds naturbruksprogram med inriktning häst vid 28 naturbruksskolor. Tre av naturbruks- skolorna erbjuder riksrekryterande gymnasieprogram med särskilda inriktningar. Ett riksrekryterande gymnasieprogram med inriktning trav är huvudman för. Vidare finns det fyra riksrekryterande gymnasieprogram med särskilda inriktningar. Det finns riksidrottsgymnasier för tre av ridsportens discipliner, nämligen hoppning, dressyr och fälttävlan. Förutom gymnasiala grundutbildningar ges inom ramen för gymnasieskolan även diverse olika påbyggnadsutbildningar inom hästområdet. Yrkesinriktade utbildningar ges även av Hästsportens Folkhögskola (HF) och i form av påbyggnadsutbildningar av bland annat KomVux. Den hippologiska högskoleutbildningen som inrättades ger möjlighet till hästutbildning på högskolenivå. Det finns således en samlad utbildning som i allt väsentligt tillgodoser hästsektorns behov av olika kompetenser och som skapar förutsättningar för de som så önskar att gå vidare från gymnasiala till högskolestudier inom området. Jag föreslår att regeringen av medel till regeringens disposition inom ramen för anslaget 45:1 Främjande av rennäringen m.m., utgiftsområde 23, avsätter för att anordna utbildning för samer att använda hästar inom renskötseln i enlighet med det förslag som getts in till utred- ningen av i , se bilaga 4. Jag föreslår att regeringen i regleringsbrev för () tydliggör SLU:s ansvar för genom- förande av hovslagarutbildning som bedrivs vid Hovslagar- Övrig utbildning på hästområdet Den årliga antagningen till utbildningen bör vara 30–35 elever. Jag förutsätter att SLU avsätter erforderliga resurser för hovslagarskolans verksamhet, vilka enligt SLU uppgår till ca 3,1 miljoner . Detta är således en ökning med ca jämfört med vad som SLU avsätter för Hovslagarskolans verksamhet . Mitt förslag bör finansieras inom ramen för anslag 25:1 lantbruks- universitet, utgiftsområde 23. 6.2Motiv för mina förslag Jag anser att en av de viktigaste faktorerna för att bevara och utveckla svensk hästsektor är att det inom sektorn finns välutbildad och kompetent personal. En förutsättning för att kunna tillgodose sektorns behov av välutbildad och kompetent personal är att yrkena är attraktiva och erbjuder en bra arbetsmiljö och skäliga löner. Det är också viktigt att de som så önskar kan utbilda sig inom hästområdet och till yrken som sektorn har behov av. Eftersom många av de som utbildas kommer att driva egen verksamhet ser jag det som viktigt att utbildningen omfattar ämnen som ger kunskap om hur man startar och driver företag. För de utbildningar som ges vid landets tre riksanläggningar har sektorns centralförbund möjlighet att aktivt säkerställa att detta kommer att ske, och jag kan konstatera att insatser redan görs på detta område. Hästsektorns yrkesutbildningar bedrivs inom ramen för flera olika utbildningsformer. I de svar och synpunkter som getts in från hästsektorns organisationer och från utbildningsanordnare inom det hippologiska området på en skriftlig hearing som utredningen gjort angående hästutbildningsområdet har det i flera fall anförts att utredningen bör pröva förutsättningarna för att inrätta särskilda utbildningar på hästområdet. Jag bedömer dock att det redan finns väl uppbyggda och fungerande former för prövning av ansökan om att inrätta nya utbildningar. Jag har också fått uppgift om att sektorns organisationer i samråd med utbildningsanordnare i flera fall avser att ansöka om att få inrätta nya utbildningar. Inte minst skulle jag se det som värdefullt om förutsättningar skapas för att inrätta utbildningar som i lämpliga delar anpassas till de nya Övrig utbildning på hästområdet verksamheter som utvecklas kring hästar, hästhållning och häst- företagande, och som beaktar utbildningsbehoven för expand- erande delar av svensk hästsektor som t.ex. islandshästar. Hästsektorn har en egen yrkesnämnd, (), som består av företrädare för arbetsgivare, arbets- tagare, utbildningsanordnare och centralförbund. HYN verkar för att samla hela branschen i frågor som rör arbetsmarknad och kompetensförsörjning inom hästsektorn. HYN är också kontakt- organ för arbetsmarknads- och utbildningsmyndigheter i frågor gällande yrkesinriktade hästutbildningar. Jag anser att HYN som har en bred representation från hästsektorn på ett bra sätt kan kanalisera sektorns önskemål och prioriteringar vad gäller ansök- ningar om inrättande av yrkesinriktade hästutbildningar m.m. () har i referensgruppen tagit upp att de tre riksanläggningarnas roll och uppgift har förändrats . Riksanlägg- ningarna var tidigare främst inriktade på avel, uppfödning och utbildning av hästar, men har alltmer utvecklats mot att bli kun- skapscentra för att utveckla svensk hästsektor. Jag ser det som positivt att sektorns organisationer har valt att ta vara på och utveckla riksanläggningarna till att utgöra kunskapscentra för att utveckla sektorn. Även om alla bitar ännu inte har lagts på plats så har det lagts en stark grund för att utveckla riksanläggningarna till moderna kunskapscentra, vilket enligt min mening kommer att ha stor betydelse för sektorns utveckling. Både vid och vid Wången har det andra hälft skett ett omfattande arbete för att rusta upp anläggningarna så att de är anpassade till utbildningarnas behov och studenternas krav. Upprustningsarbetet vid Wången är i princip färdigt, medan man har kommit drygt halvvägs med upprustningen av . Jag ser det som viktigt att det planerade upprustningsarbetet som återstår vid kan genomföras under . Ekonomiska resurser för arbetet har erhållits från EU:s struktur- fondsprogram mål 2 Bergslagen, där EU och i tillsammans svarat för drygt hälften av kostnaderna. Resterande kostnader har främst betalats av , som förvaltar de delar av Strömsholmsområdet som ägs av staten, kommun och NS. Strömsholmsområdet är av riksintresse och jag förutsätter att erforderliga medel kommer att ställas till förfogande för Övrig utbildning på hästområdet SOU 2000:109 programperioden –2006 inom ramen för EU mål 2 Berg- slagen så att den planerade upprustningen av Strömsholmsområdet kan slutföras. Om upprustningen av någon anledning inte kan slutföras anser jag att staten bör pröva förutsättningarna att i särskild ordning anvisa medel för slutförandet av upprustningen av Strömsholmsområdet på liknande sätt som staten gjorde för Wången. Genom att förlägga sektorns egna utbildningar till riksanlägg- ningarna kan synergieffekter tas till vara och lärare, elever och studenter kan få verka i en kreativ och stimulerande miljö. Att den hippologiska högskoleutbildningen i olika delar genomförs vid de tre anläggningarna bidrar enligt min mening till att utveckla och förstärka utbildningsmiljön vid riksanläggningarna. En ökad forskningsverksamhet vid riksanläggningarna kan ytterligare bidra till att förstärka utbildningsmiljön. Detta spelar stor roll även för andra yrkesinriktade hippologiska utbildningar som ges eller planeras att införas vid riksanläggningarna. Jag kan konstatera att utredningen utvecklings- program för svensk hästnäring anser att behoven av yrkesför- beredande utbildningar inom hästområdet är mycket väl tillgodo- sedda. NS har i skrivelse till utredningen påpekat att antalet naturbruksgymnasier och andra gymnasier med inriktning häst har ökat mycket kraftigt och att utbildningens dimensionering är väsentligt större än näringens behov av välutbildad arbetskraft. HYN har i skrivelse till utredningen anfört att de yrkesutbildningar som finns är väl utvecklade och att det finns tydliga kompetensbeskrivningar, framför allt inom ridsporten. Vad gäller ridsporten finns ett väl utvecklat system med yrkesdiplomering som är kopplat till kompetensbeskrivningar för olika nivåer (hästskötare, ridinstruktör, ridlärare och beridare). Enligt HYN så täcker emellertid tillgängliga yrkesutbildningar i de flesta fall inte arbetsmarknadens behov. Detta beror enligt HYN bland annat på att många lämnar hästsektorns yrken. Trots att antalet utbildningsplatser för t.ex. ridlärar- utbildning har ökat väsenligt , så är andelen ridlärare som saknar formell utbildning lika stor som . Jag anser att det är alarmerande och det är därför viktigt att HYN kommer att analysera orsakerna till dessa förhållanden och ta fram ett samlat åtgärdsprogram. Övrig utbildning på hästområdet Jag har noterat att arbetsmarknadens parter (och organisa- tioner samt ) träffat avtal om villkor för att inrätta praktikplatser gällande hästsektorn. Praktikanterna betraktas till skillnad från t.ex. lärlingar inte som anställda ur ett arbetsrättsligt perspektiv. Detta bedöms av HYN medverka till att skapa bättre förutsättningar för att tillgodose behoven av yrkespraktik, vilket anses vara viktigt eftersom yrkes- praktik i många fall utgör en förutsättning för att kunna antas till olika utbildningar och för att kunna få yrkesdiplom inom vissa yrken inom ridsporten. har HYN tillsammans med (), (), (SvRF) och () utarbetat ett system för godkännande av praktikvärdar som innebär att ett avtal träffas mellan praktikvärd och berörd sport- och/eller avelsorganisation. Enligt HYN reglerar avtalet bland annat vilka krav som ställs på praktikvärden. Det kan ses som en form av kvalitetssäkring av praktikvärdarna. Detta medför enligt HYN att risken för att ungdomar utnyttjas som billig arbetskraft under förespegling av praktik kommer att försvinna eftersom endast praktik hos godkända praktikvärdar kommer att ligga till grund för antagning till de utbildningar där det krävs praktik och vid yrkesdiplomering. Jag delar i allt väsentligt HYN:s bedömningar, och anser att avtalet om yrkespraktik och systemet för godkännande av praktikvärdar är viktigt för att sektorn skall ges tillgång till välutbildad och kompetent arbetskraft. Praktikanterna får ingen lön av praktikvärdarna. Enligt HYN kan praktikanterna få ersättning av berörd länsarbetsnämnd, men tillämpningen kan variera mellan länen. Detta utgör enligt HYN ett problem. anger dock att det är respektive länsarbetsnämnd som fattar beslut om eventuell ersättning i form av stöd till arbetsmarknadsutbildning. Enligt min bedömning så medför det nuvarande systemet för godkännande av arbetsmarknadsutbildning i samband med praktik att ungdomar som har intresse och fallenhet för att verka i praktiska hästyrken av ekonomiska skäl kan tvingas avstå från att genomgå yrkesinriktade hästutbildningar. Det är mot den bakgrunden önskvärt att en enhetlig praxis kan etableras på området och jag förutsätter att Övrig utbildning på hästområdet berörda organisationer verkar för att praktikanterna får ersättning . Jag ser det som betydelsefullt att utbildningsanordnare på hästområdet kan etablera internationella nätverk för att ta till vara på andras erfarenhet och kunskap. Jag noterar att riksanlägg- ningarna och SLU:s hippologenhet avser att undersöka förutsätt- ningarna för att ta vara på de möjligheter som bland annat ges inom EU:s strukturfondsprogram för att främja det internationella utbytet på utbildningsområdet. Den samverkan som etablerats mellan Trav och Galoppskolan Wången och dess franska och engelska motsvarighet är två bra exempel på internationellt utbyte som sker på hästutbildningsområdet. Vad gäller sektorns behov av välutbildad och kompetent personal inom andra områden än de praktiska hästyrkena delar jag referensgruppens bedömning att dessa i allt väsentligt är väl tillgodosedda genom olika gymnasie- och högskoleutbildningar, t.ex. administratörer, anläggningspersonal, veterinärer, agronomer m.m. Jag anser att det vore mycket värdefullt om eleverna i kunde ges ökade möjligheter att få rida och köra häst, t.ex. i gymnastikundervisningen, vid friluftsdagar eller som fria aktiviteter för eleverna. Om barn och ungdomar får denna möjlig- het i skulle alla i livet få prova att rida eller köra häst. Möjligheter att få träffa hästar och prova på att rida och köra skulle således vara lika för alla, oavsett bakgrund. Enligt min mening skulle ökade möjligheter att få rida eller köra inom ramen för vara viktigt för att få fler invandrar- ungdomar att intressera sig för hästar. Dessa är enligt referens- gruppen kraftigt underrepresenterade inom såväl rid-, trav- som galoppsporten. Det finns troligen flera orsaker till att så är fallet. Hästsport har i vissa fall ingen kulturell tradition, det är relativt dyrt att rida. Referensgruppen har pekat på att det i många fall saknas ridskolor i områden där många invandrare bor. Jag tycker det är viktigt att förutsättning ges för invandrarungdomar att prova på ridning och körning. Det är självfallet de enskildas eget val om de vill rida eller köra häst, spela fotboll eller ishockey, eller ägna sig åt andra fritidsaktiviteter. Men det är viktigt att det finns valmöjligheter. Vi tar inte heller till vara på den möjlighet som hästsporterna ger att öka invandrarungdomars möjlighet att få en ökad kontakt med andra ungdomar. Enligt min mening är det skolans huvudmän, landets kommuner, som aktivt måste Övrig utbildning på hästområdet arbeta med dessa frågor. Det är dock viktigt att insatser även sker från hästsporternas organisationer och lokala klubbar och föreningar. Jag kan också konstatera att det görs vissa framsteg. kommer invandrarungdomar i att inom ramen för såväl grundskola som gymnasieskola ges möjlighet att rida. Kommunen och den lokala ridklubben har etablerat ett samarbete för att ta vara på ridsportens möjlighet att skapa goda relationer mellan barn och ungdomar från olika kulturer. Det är mycket glädjande och jag hoppas verkligen att liknande initiativ kommer att tas på flera orter . NS har i skrivelse till utredningen anfört att det finns behov av att införa en riksrekryterande gymnasial utbildning vid med som huvud- man. Utbildningens mål är att förbereda eleverna att bli instruk- törer och lärare samt hästskötare med inriktning på sport och unghästutbildning. Behovet av båda inriktningarna bedöms av NS som stort. Den uppfattningen delas av HYN. Programmet skulle enligt NS skapa förutsättningar för att talanger inom ridsporten oberoende av föräldrarnas ekonomiska resurser ges möjlighet att utvecklas inom sporten. Utbildningens utformning skulle också anpassas för att kunna svara mot den hippologiska högskole- utbildningens krav. I nämnda skrivelse pekar NS även på behovet av att införa en riksrekryterande gymnasial utbildning vid med som huvudman. Utbildningen syftar till att förbereda de elever som önskar att bli kvalificerade hästskötare med utgångs- punkt från det naturvetenskapliga programmet. Utbildningen skulle också enligt NS ge goda förutsättningar för vidareutbildning på högskolenivå i avsikt att bli veterinär eller agronom med hästinriktning samt hippolog. Jag noterar att och Kolbäckådalens gymnasie- förbund kommer att ansöka hos regeringen om att få inrätta ett riksrekryterande gymnasieprogram enligt ovan samt ansöka om ett särskilt statsbidrag för att genomföra utbildningen. För att ta vara på riksanläggningarnas goda förutsättningar att bedriva olika hippologiska utbildningar är det bra om även riksrekryterande Övrig utbildning på hästområdet gymnasiala utbildningar på hästområdet så långt som möjligt kan koncentreras till dessa anläggningar. SvRF och företrädare för (FRS) har anfört att det bidrag som ges till riksidrottsgymnasierna från () är lika för alla individuella idrotter. Eftersom kostnaderna för att anordna ridutbildning är högre jämfört med utbildningar inom flera andra specialidrotter, t.ex. bordtennis, tennis, så anser SvRF och FRS att de missgynnas. Kostnaderna för att hålla och ta hand om hästar i utbildning är alltid större än att sköta tennisplaner m.m. Staten har valt att kanalisera sitt stöd till idrotten via RF. RF fastställer nivån på det bidrag för specialidrott som skall betalas till de kommuner som anordnar riksidrottsgymnasier. Jag anser att frågan om nivån på det bidrag som staten ger till riksidrotts- gymnasierna är en fråga som bör beslutas av RF. Jag förutsätter att RF känner till att hästutbildning är mer kostnadskrävande än t.ex. skötsel av tennisbanor och således beaktar det vid bidragsgivandet. NS anför vidare i skrivelse till utredningen att Hästsportens Folkhögskola bör tilldelas för att främja utbildningen inom rid-, trav- och galoppsporterna samt hästaveln. Även SGC, SvRF och STC har påtalat att Hästsportens Folkhögskola behöver tilldelas fler deltagarveckor för att täcka de utbildningsbehov som finns. Detsamma har gjorts av utredningens referensgrupp. Jag kan konstatera att de medel som regeringen anvisar för folkbildning fördelas av rådet. Mot bakgrund av beslut (prop. 1997/98:115, bet. 1997/98:KrU17, rskr. 1997/98:258) där den principiella utgångs- punkt är att Folkbildningen är och skall vara fri och frivillig--- Förutsättningen för att folkbildningen skall kunna vara fri och frivillig och fylla de funktioner som följer av detta, är att den kan styras av sin egen idé, sina egna mål, vara oberoende av politiska och ekonomiska maktgrupper och inte tvingas till kommersialisering eller anpassning till specifika samhälleliga krav för att hävda sin verksamhet. Dessa för folkbildningen värdefulla Övrig utbildning på hästområdet egenskaper är grunden för stödet från stat, landsting och kommuner. Av detta följer också att inte heller bidragsgivningens villkor skall styra folkbildningens inriktning eller att folkbild- ningen skall fogas in i det allmänna utbildningsväsendet. Jag kan se att det kan vara värdefullt för sektorns utveckling om Hästsportens Folkhögskola tilldelas ett ökat antal deltagarveckor, men anser att detta är en fråga som företrädare för folkhögskolan får diskutera med och som skall beslutas av rådet. 6.2.5Kvalificerade yrkesutbildningar (KY-utbildningar) , , har tillsammans med nationella, regionala och lokala intressenter tagit initiativ till att inrätta en kvalificerad yrkesutbildning med inriktningar anpassade till arbetsmarknadens behov inom hästsektorn. Utbildningen bedrivs i nära samarbete med SLU och är förlagd till , en av fyra huvudorter för SLU:s verksamhet. NS önskar vidare att utredningen aktualiserar frågan med utbild- ningsdepartementet om hur ersättningarna inom de s.k. KY-utbild- ningarna skall kunna höjas med hänsyn till att dessa utbildningar ofta är betydligt dyrare än andra utbildningar till följd av att utbildningen ofta bedrivs i små grupper och att det behövs hästar i utbildningen. Jag kan konstatera att de utbildningsanordnare som vill starta en s.k. KY-utbildning skall precisera kostnader för utbildningens genomförande till den s.k. . Den tar därefter ställning till om utbildningen skall inrättas, antalet års- elever, den statliga ersättning per årselev m.m. Jag är övertygad om att eventuellt kommande ansökningar om att få anordna s.k. KY- utbildningar från utbildningsanordnare med huvudmän inom häst- sektorn kommer att ges möjlighet att presentera kostnaderna för att genomföra dessa hippologiska utbildningar, och att kommer att ta erforderlig hänsyn till detta. Jag har fått veta att Kvinnersta naturbruksgymnasium för när- varande prövar möjligheterna att inrätta en s.k. KY-utbildning för entreprenörer i skogs- och brukshästkörning, en utbildning som sker i form av en påbyggnadsutbildning inom gymnasieskolans ram. Övrig utbildning på hästområdet Representanter i utredningens referensgrupp har poängterat vikten av att de som redan är verksamma i sektorn erbjuds fortbildning. De fortbildningsinsatser som görs anses av referensgruppen vara för små. Jag bedömer dock att frågor rörande fortbildning i allt väsentligt är en fråga som sektorn själv bör ta ansvar för. Jag kan konstatera att sektorn, bland annat genom de tre riksanläggningarna och deras verksamhet samt det nära samarbete som etablerats mellan riksanläggningarna och SLU genom inrättandet av den hippologiska högskoleutbildningen, bör ha goda förutsättningar för att vidta fortbildningsinsatser inom flera olika områden. Jag noterar att företagare och yrkesverksamma i hästsektorn i allt väsentligt ges likartade förutsättningar som företagare och yrkesverksamma i andra sektorer att fortbilda sig med hjälp av de statliga stöd som ges via det s.k. Växtkraft mål 3- programmet. Detta omfattar totalt till och med . Det är bra att företrädare för riks-anläggningarna avser att pröva möjligheterna att bland annat tillsammans med SLU och i samarbete med företrädarna för de yrkesverksamma inom sektorn initiera fortbildningsinsatser inom olika områden som har betydelse för att bevara och utveckla svensk hästsektor. SvRF har i skrivelse till utredningen anfört att av ridinstruktörerna vid landets ridskolor saknar utbildning (har endast ridledarkurs och saknar helt utbildning). SvRF påpekar att kostnaderna för att bedriva ridutbildning är hög, då det behövs hästar av vissa kvaliteter, tillgång till stallar m.m. Detta medför att relativt höga elevavgifter behöver tas ut för att finansiera utbildningen. För den ettåriga ridinstruktörsutbildningen vid betalar eleverna en avgift på ca . Jag delar förbundets åsikt om att det är en allvarlig situation att de som skall undervisa i ridning inte har tillräcklig utbildning. Jag kan emellertid inte enbart på grundval av SvRF:s skrivelse bedöma hur problemet snabbt skall kunna lösas. Om det krävs en statlig satsning för att höja kompetensen hos ridinstruktörerna vid landets ridskolor förutsätter jag att SvRF återkommer till regeringen efter det att en noggrann analys gjorts och att eventuella pengar som behövs kan ställas till förfogande från idrottsanslaget. Det är enligt min mening särskilt viktigt att det finns kompetent personal vid utövande av idrott som har Övrig utbildning på hästområdet anknytning till djur. Dåliga ishockey-, fotbolls- och tennislärare medför kanske att vi får dåliga utövare av dessa sporter. Dåliga ridlärare kan medföra lidande för djur och det kan inte accepteras. Det finns exempel på ridskolehästar likväl som andra hästar som har farit illa, inte på grund av illvilja utan på grund av okunskap, och det måste så långt möjligt elimineras. Dessa förhållanden anser jag motiverar att ett särskilt statligt stöd kan behövas för att vidta fortbildningsinsatser av redan yrkesverksamma ridinstruktörer. Jag tror också att det kan finnas motsvarande problem inom både trav- och galoppsporterna. En motsvarande kompetens- höjning kan således behövas även för ungdomsledarna vid t.ex. landets ponnytravskolor och inom ponnygaloppen. i har genom som ingår i referensgruppen överlämnat ett förslag till utredningen, se bilaga 4, om att inrätta en utbildning som syftar till att använda hästar i renskötseln. Utbildningen skulle enligt skapa förutsättningar för att använda hästar som ett alternativ till motorcykel i renskötselarbetet. Hästar bedöms av vara ett bättre alternativ än motorcykel från bland annat miljö- och naturvårdssynpunkt samt medverka till att skapa goda förut- sättningar för att utveckla hästturismen i de svenska fjällområdena. Förslaget innebär sammanfattningsvis att ungefär 60 samer ges möjlighet att utbildas i att använda hästar i renskötselarbetet under en tvåveckors grundutbildning, att i är huvudman för utbildningen, att utbildningen förläggs till Trav och Galoppskolan Wången, att utbildningen anpassas till hästanvändning i fältmässiga förhållanden och att utbildningen är öppen för deltagande från alla samebyar oavsett om de är belägna i eller i något annat län. Jag konstaterar att viss utbildning redan skett inom detta område –1996 och . har anfört att erfarenheterna av den genomförda utbildningen är mycket god. Hästen används också numera från tid till annan i den praktiska renskötseln av de som utbildats inom området. Jag delar läns- styrelsen bedömning att hästar i många fall kan vara att föredra i stället för motorcykel i renskötseln, men vill betona att det måste vara samerna själva som väljer vilka transportmedel som Övrig utbildning på hästområdet