sou · GOB399d1 · 2001-01-01 00:00:00 — Kommittén understödjer den markerade vikt som lagts vid ledarskapsfunktionen i samband med tillsättningar av domstolschefer. Det är viktigt att domstolschefen ges tillräckligt och ändamålsenligt stöd i ledningsarbetet och på så sätt även tid att delta i den dömande verksamheten. Det bör inte slås fast hur stor del av tiden en domstolschef bör ägna åt dömande respektive ledningsarbete. Detta måste med nödvändighet variera från domstol till domstol och även över tiden. Arbetet med att föra ut fler administrativa funktioner från DV till domstolarna bör gå vidare. Det skulle innebära en markering av domstolschefens roll om beslutsbefogenheter i de personalfrågor där beslutar delegerades från DV till den enskilda domstolen. Kommittén föreslår att så sker. Även under domstolscheferna bör det finnas väl fungerande led- ningsfunktioner i domstolarna. Den personal som fullgör ledningsupp- gifter under domstolschefen måste kunna ta på sig sina ledarroller och leva upp till de krav som ställs på dem. Detta fordrar dock klara av- gränsningar vad gäller befogenheter och ansvar samt att gränsdrag- ningen är tydlig för, inte endast domstolschefen och övriga personer med ledningsuppgifter, utan även övriga anställda. Det är inte möjligt att, med de olika förutsättningar som gäller i domstolar som är olika stora och skiljer sig åt på annat sätt, lägga fram en generell lösning på hur ansvarsfördelningen skall se ut mellan domstolschefen och övrig personal med ledningsansvar. Det viktiga är att man inom varje dom- stol tar ställning till dessa frågor för att undvika ett flytande och oklart ansvar och bristande legitimitet. Vidare bör även personer med led- ningsuppgifter under domstolschefen ges utbildning och stöd i ledar- rollen. Utvecklingen mot en ökad vikt för regionala eller lokala förvalt- ningsformer inom domstolsväsendet ställer krav inte endast på dom- stolscheferna, utan även på övriga personer med ledningsuppgifter i domstolarna. Liksom domstolschefen bör även dessa personer kunna ta sig an uppgiften att ansvara för inte endast den egna domstolen, utan även för domstolsväsendet i stort och domstolarnas roll i samhället. Kommittén ser de fördelar som kan finnas med att införa tidsbe- gränsade chefskap. Enligt kommitténs mening är det emellertid tvek- samt om det är väl förenligt med principen om oavhängiga domstolar att domstolschefen av ett externt utnämningsorgan ges ett tidsbegränsat förordnande som chef. Detta gäller även om tidsbegränsningen i chefs- förordnandet bygger på överenskommelse med vederbörande dom- stolschef. I ett system där omförordnande inte är möjligt uppstår visserligen inte samma beroendeförhållande till utnämningsorganet. Ett sådant system riskerar dock att leda till brist i kontinuitet i ledningen och rekryteringssvårigheter samt att goda chefskap avvecklas för . I den tid av snabba förändringar vi nu är inne i skulle sådana effekter vara särskilt olyckliga. En ordning där domstolschefen väljs internt bland domarna i domstolen leder visserligen inte till samma principiella betänkligheter mot en tidsbegränsning av chefs- förordnandet. En sådan ordning dock inte för det aktiva ledarskap i domstolarna som är önskvärt och nödvändigt. I stället bör det i första hand skapas bättre förutsättningar för domstolscheferna att på eget initiativ frivilligt träda tillbaka från sina befattningar. Detta kan ske t.ex. genom att domstolschefen ges rätt till bibehållen lön, pension eller annan särskild ersättning efter tillbakaträdandet från chefskapet. Sådana lösningar som de nu nämnda kan förutsätta överenskommelse mellan arbetsmarknadens parter. Kommittén ser gärna att sådana lösningar prövas för att därefter utvärderas. Kommittén stödjer den utveckling som skett mot en starkare bered- ningsprocess i TFN:s chefstillsättningsärenden. Extern konsulthjälp är värdefull i chefsrekryteringsprocessen och bör, som också före- slagits, vara ett obligatoriskt inslag däri. Det ligger ett problem i den traditionella karriärvägen inom domaryrket där domarna söker bekräf- telse i sina roller som domare genom att bli chefer. Det borde finnas möjligheter till bekräftelse och stimulans för en domare i det rent dömande arbetet genom att denne kan skifta arbetsuppgifter, t.ex. växla mellan tjänstgöring i under- respektive överrätt eller mellan generalist- Offentligheten i bedömningar av person- liga egenskaper o.d. material kan verka avhållande på dem som är in- tresserade av chefsbefattningar. Det är emellertid inte en framkomlig väg att föreslå sekretessreglering för sådant material. En blivande chef måste vara beredd att utsätta sig för denna form av offentlig gransk- ning. Kommittén diskuterar några olika lösningar; dels att någon leda- mot av TFN tillsammans med konsult deltar i intervjuer med sökan- dena, dels att intervjuer och bedömningar av personliga egenskaper sker i ett tidigare skede och att den intervjuade/testade personen där- efter får ta ställning till huruvida denne vill söka chefsbefattningen. Båda alternativen är intressanta och bör enligt kommittén övervägas i den fortsatta översynen av TFN:s rutiner och arbetsformer. Rekryteringen av domstolschefer skulle underlättas om det inom domstolsväsendet fanns ett system för att tidigt fånga upp och utbilda potentiella ledare. Den tradition som finns i vissa domstolar att låta yngre domare pröva på administrativa uppgifter är värdefull. Denna ordning bör utvidgas till fler sådana befattningar vid fler domstolar. Kommittén stödjer vidare planerna på att införa obligatoriska utbild- ningsinslag i ledningsfrågor för de yngre domarna och menar att det finns anledning att överväga sådana utbildningsinslag för alla domare. På detta sätt markeras ledarskapets betydelse och alla domares ledar- ansvar. För domstolscheferna ligger tyngdpunkten i chefs- och ledarut- bildningen i DV:s chefsutvecklingsprogram. Kommittén understödjer den vidareutveckling och förbättring av chefsutvecklingsprogrammet som sker i nära dialog med deltagarna. Olika former av chefstöd för domstolschefer bör utformas vid sidan av varandra. Kommittén ser positivt på utvecklingen av interna nätverk mellan domstolschefer och menar att det finns skäl att överväga även andra nätverkskonstellationer med domstolschefer och chefer inom andra verksamheter. I detta sammanhang bör dock uppmärksammas de problem från jävssynpunkt som kan tänkas uppstå med sådana blandade nätverk. Det är även viktigt att det finns professio- nell experthjälp tillgänglig för domstolscheferna. DV:s sakkunskap bör i dessa sammanhang utnyttjas och det bör även finnas tillgång till extern konsulthjälp. En annan intressant stödform som bör utvecklas är olika former av mentorskap. Överrättspresidenter kan fylla en stöd- jande roll i förhållande till underrättslagmännen. Formerna för dessa kontakter bör vara flexibla och utvecklas i dialog mellan respektive överrättspresident och underrättslagman. Kommittén föreslår inte att en ordning med organiserade utvecklingssamtal mellan överrättspresiden- ter och underrättslagmän införs som en generell lösning. För att få en tydligare och principiellt mer tilltalande författnings- reglering av domstolschefens uppgifter och ansvar föreslår kommittén att dessa regler på ett bättre sätt anpassas till domstolarnas verksamhet och tas in direkt i domstolarnas instruktioner samt att instruktionernas hänvisning till verksförordningen (1995:1322) tas bort. Kommitténs uppgift har inte varit att lämna närmare synpunkter på eller förslag vad avser de högsta domstolarnas yttre och inre struktur och organisation. Bedömningen av dessa domstolars ledningsfunktion får i stället ske mot bakgrund av dagens förhållanden. De förslag och synpunkter som tas upp kan därför i ett mera genomgripande föränd- ringsperspektiv komma i ett annat läge och fordra förnyade över- väganden. Ordföranden i högsta instans bör även fortsättningsvis ha det över- gripande ledningsansvaret i domstolen. Det är emellertid inte en önsk- värd utveckling att ordförandens roll förändras mot en mer aktiv admi- nistrativ funktion än vad som är fallet. Ordföranden bör i första hand vara domare. Det bör inte krävas särskild administrativ kompetens av innehavaren av ordförandeposten. Denne bör emellertid ha ett intresse för ledningsfrågor och administration samt vara medve- ten om att det på ordförandena i de högsta domstolarna ligger inte endast att företräda den egna domstolen, utan även att i viss utsträck- ning företräda domstolsväsendet i stort. Nyckelfunktionen då det gäller de högsta domstolarnas administra- tion bör ligga i kanslichefsbefattningen. Kanslichefens viktigaste upp- gift är att leda domstolens kansli, särskilt beredningsorganisationen. Mycket talar för att detta kräver att kanslichefen har domarbakgrund och gärna också erfarenhet av arbete som föredragande i domstolen. En naturlig rekryteringsbas för kanslichefsbefattningar i de högsta dom- stolarna är ordinarie domare med visad fallenhet för ledningsuppgifter, t.ex. domstols- eller avdelningschefer i underrätt. Det är viktigt att kanslichefen har erforderligt stöd i de arbetsledande och administrativa uppgifterna. För detta behövs i dessa domstolar dels personer med god personal- och ekonomiadministrativ kompetens, dels i övrigt personer med arbetsledande uppgifter under kanslichefen. Kommittén diskuterar härvid bl.a. en ordning där kanslichefsfunktionen stärks genom in- rättandet av ett antal befattningar som chefsföredragande. Kanslichefen skall, utöver att utöva tillsyn över beredningsorgani- sationen, besluta i löpande administrativa frågor i domstolen. övergripande administrativa frågor bör ankomma på ordföranden eller plenum. Ordförandena i och Regeringsrätten bör utses av regeringen inom kretsen av de ledamöter i respektive domstol som är bland de äldre i sina befattningar. Vid valet bör hänsyn tas till bl.a. återstående tjänstgöringstid eller om en viss ledamot har särskild fallenhet och intresse för ledningsuppgifter. Det är eftersträvansvärt att ordföranden innehar befattningen . Särskild vikt bör även tillmätas ordförandens vilja och förmåga att ta på sig uppgiften att före- träda domstolen utåt i olika sammanhang. Dessa behov ökar generellt sett, inte minst med tanke på den internationella utvecklingen. I ett framtidsperspektiv där den nya ordningen för valet av ordförande har blivit vedertagen och accepterad ser dock kommittén det som tilltalande och värt att överväga att domstolarna själva utser ordförande eller lämnar förslag på kandidat till denna befattning. Kommittén har inte funnit någon anledning att av språkliga skäl ändra tjänstebenämningen för ordförandena i och Regeringsrätten till president. Det finns inget som hindrar att ordförande, i den mån det blir aktuellt, översätts till president i inter- nationella sammanhang. En allmän strävan till internationalisering ut- gör enligt kommittén inte tillräckliga skäl att ändra tjänste- benämningen. lag om ändring i regeringsformen Härigenom föreskrivs i fråga om regeringsformen att 11 kap. 4, 8 och 9 §§ skall ha följande lydelse. Om domstolarnas rättskipningsuppgifter, om huvuddragen av deras organisation och om rättegången föreskrives i lag. En domstol får besluta om sin arbetsordning. Rättskipnings- eller förvaltningsuppgift får ej fullgöras av i vidare mån än som följer av grundlag eller riksdagsordningen. Ett utskott i får i vissa ärenden om domarutnäm- ningar meddela beslut enligt närmare bestämmelser i lag. Tjänst vid domstol eller vid förvaltningsmyndighet som lyder under regeringen tillsättes av regeringen eller av myndighet som regeringen bestämmer. Tjänst vid domstol eller vid förvaltningsmyndighet som lyder under regeringen tillsättes av regeringen eller, i fråga om annan tjänst än som ordinarie domare, av myndighet som rege- ringen bestämmer. Vid tillsättning av statlig tjänst skall avseende fästas endast vid sakliga grunder, såsom förtjänst och skicklighet. Endast den som är svensk medborgare får inneha eller utöva domar- tjänst, ämbete som lyder under regeringen, tjänst eller upp- drag såsom chef för myndighet som lyder under eller regeringen eller såsom ledamot av sådan myndighet eller dess styrelse, tjänst i närmast under statsråd eller tjänst såsom svenskt sändebud. Även i annat fall får endst den som är svensk medborgare inneha tjänst eller uppdrag, om tjänsten eller uppdraget tillsättes genom val av . I övrigt får krav på svenskt medbor- garskap för behörighet att inneha eller utöva tjänst eller uppdrag hos staten eller kommun uppställas endast i lag eller enligt förutsättningar som angives i lag. lag om ändring i riksdagsordningen Härigenom föreskrivs i fråga om riksdagsordningen att tilläggsbestäm- melserna i 4.6.4 och 7.1.1 skall ha följande lydelse. skall bereda ärenden som rör domstolarna, arrende- nämnderna och hyresnämnderna, åklagarväsendet, polisväsendet, ut- sökningsväsendet, rättsmedicinen och kriminalvården samt ärenden rörande , och lagar som ersätter eller har nära samband med föreskrifter i dessa balkar. Ärenden om anslag i utgiftsområde 4. Rättsväsendet tillhör justitie- utskottets beredning. får i vissa ärenden om domarutnämningar meddela beslut enligt närmare bestämmelser i lag. Utöver de val som kammaren förrättar enligt regeringsformen och riksdagsordningen skall den bland ledamöter företaga val av 120 ledamöter i svenska delegation, 26 ledamöter i svenska delegation, 38 ledamöter i den svenska delegationen till Parlamentariska församlingen i konferensen om säkerhet och samarbete i . svenska delegation väljs för . svenska delegation väljs för tiden från året efter det att val till ägt rum till motsvarande tidpunkt efter nästa val. Den svenska delegationen till i konferensen om säkerhet och samarbete i väljs för valperiod. Ledamot eller suppleant av svenska delegation som lämnat i samband med riksdagsval får kvarstå som ledamot av delegationen under den återstående delen av delegationens mandatperiod. 2Senaste lydelse 1998:733. Kammaren skall också välja styrelsen för Stiftelsen i enlig- het med 3 § i stiftelsens stadgar (RFS 1988:1). Kammaren skall också välja styrelsen för Stiftelsen i enlig- het med 3 § i stiftelsens stadgar (RFS 1988:1) samt två leda- möter och ersättare för dessa i domarbefattningar i enlighet med 3 § lagen (0000:00) om ut- nämning av högre domare. lag om ändring i Härigenom föreskrivs i fråga om dels att 1 kap. 2 §, 2 kap. 3 §, 3 kap. 4 och 8 §§ samt 4 kap. 2 § skall ha följande lydelse, dels att det skall införas sex nya paragrafer, 1 kap. 7 och 9 §§, 2 kap. 7 och 8 §§ samt 3 kap. 9 och 10 §§. I tingsrätt skola finnas lag- I varje tingsrätt skall det man och, om regeringen inte finnas en som leder bestämmer annat, en eller flera arbetet i tingsrätten och, om re- I de tingsrätter som re- geringen bestämmer skola också en eller flera rådmän. finnas en eller flera chefsråd- rätter som regeringen bestämmer skall det också finnas en eller rådman skola vara lagfarna. Tingsrätt må vara delad i av- ning är lagmannen eller en En tingsrätt får vara delad i delning är lagmannen eller en en avdelning leder arbetet på Vid tingsrätt skall finnas kansli, som hålles öppet för allmänheten å Upphävd g. lag 1990:443. Målen och andra domar- lagfarna domarna så som tings- för fördelningen skall anges i en arbetsordning för tingsrätten. 3 Senaste lydelse 1979:166. Upphävd g. lag 2000:172. Beslut i fråga som avses i 7 § andra meningen fattas av tings- Besluten får också, efter beslut om det i plenum, fattas av ett kollegium som består av lag- mannen och minst två av de or- dinarie domarna som väljs av förande i plenum och kollegium. I varje hovrätt skall det I varje hovrätt skall det finnas en hovrättspresident som leder arbetet i hovrätten, en hovrättsråd av vilka en eller flera skall vara vice ordförande. hovrättsråd av vilka en eller De skall vara lagfarna. flera skall vara vice ordförande. En hovrätt får vara indelad i De skall vara lagfarna. Chef för en avdel- En hovrätt får vara indelad i ning är presidenten eller en lag- Chef för en avdel- ning är presidenten eller en lag- leder arbetet på avdelningen. Vid varje hovrätt skall det finnas ett kansli som hålls öppet för allmänheten på bestämda tider. Upphävd g. lag 1975:502. Målen och andra domar- lagfarna domarna så som hov- för fördelningen skall anges i en arbetsordning för hovrätten. 4 Senaste lydelse 1998:1800. Beslut i fråga som avses i 7 § andra meningen fattas av ett kollegium som består av presi- denten och minst fyra av hov- ordinarie domare i plenum. sidenten är ordförande i plenum består av sexton justitieråd eller det högre antal som behövs. Justitieråden skall vara lagfarna. De får inte inneha eller utöva något annat ämbete. Regeringen förordnar ett av justitieråden att vara domstolens justitieråden att vara domstolens arbetet i domstolen. skall vara delad i två eller flera avdelningar. Avdelningarna är lika behöriga att ta upp mål som annan avdelning är det justitie- annan avdelning är det justitie- råd som regeringen förordnar. leder arbetet på avdelningen. Justitieråden indelas till tjänstgöring på avdelningarna enligt de grunder som beslutar. När ett justitieråd på grund av sjukdom eller därmed jämförlig omständighet inte kan tjänstgöra i , får den som avgått med ålderspension från sin tjänst som justitieråd förordnas att tillfälligt tjänstgöra som ersättare. Vad som i lag eller annan författning föreskrivs om justitieråd skall även tillämpas på ersättare. 5 Senaste lydelse 1996:157. För beredning och föredrag- ning av mål i högsta domstolen finns hos domstolen särskilda tjänstemän. För beredning och föredrag- ning av mål i finns hos domstolen särskilda tjänstemän. Dessa ingår i dom- stolens kansli som leds av en chef. Målen och andra domar- göromål fördelas på domstolens avdelningar samt mellan sådana tjänstemän som avses i 8 § första meningen. Grunderna för fördelningen skall anges i en arbetsordning för domstolen. Beslut i fråga som avses i 9 § andra meningen fattas av justitieråden i plenum. Besluten får också, efter beslut om det i plenum, fattas av ett kollegium som består av domstolens ordförande och minst två andra justitieråd som väljs av plenum. Domstolens ordförande är ord- förande i plenum och kollegium. Domare, som avses i 1 kap. 2 §, 2 kap. 3 § eller 3 kap. 4 § första stycket, utnämns av rege- ringen. 6Senaste lydelse 1985:934. 7Senaste lydelse 1991:1819. Enligt 11 kap. 9 § regerings- formen utnämns ordinarie domare av regeringen. Om ut- nämning av vissa domare finns särskilda bestämmelser i lagen (0000:00) om utnämning av högre domare. Övriga ordinarie domare utnämns efter förslag av . lag om ändring i lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar Härigenom föreskrivs i fråga om lagen om allmänna förvaltningsdom- stolar dels att 3, 4, 7, 10, 11, 15 och 16 §§ skall ha följande lydelse, dels att det skall införas sju nya paragrafer, 7 a, 7 b, 13 c, 13 d, 17 c, 17 d och 31 §§, av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Regeringsrätten består av fjorton regeringsråd eller det högre antal som behövs. Minst två tredjedelar av antalet regeringsråd skall vara lagfarna. Regeringsråden får inte inneha eller utöva något annat Regeringen förordnar ett av regeringsråden att vara dom- nar ett av regeringsråden att vara leder arbetet i domstolen. När ett regeringsråd på grund av sjukdom eller därmed jämförlig omständighet inte kan tjänstgöra i Regeringsrätten, får den som avgått med ålderspension från sin tjänst som regeringsråd förordnas att tillfälligt tjänstgöra som ersättare. Vad som i lag eller annan författning föreskrivs om regeringsråd skall även tillämpas på ersättare. Om regeringsråds tjänstgöring i Lagrådet är särskilt föreskrivet. Regeringsrätten är delad i två eller flera avdelningar. Avdelningarna är lika behöriga att upptaga mål som Regeringsrätten handlägger. ordförande på en avdelning. Ordförande på annan avdelning Ordförande på annan avdelning det regeringsråd som rege- det regeringsråd som rege- 8Senaste lydelse 1996:156. 9Senaste lydelse 1981:1092. I varje kammarrätt skall det finnas en kammarrättspresident som leder arbetet i kammar- rätten, en eller flera kammar- rättslagmän samt kammarrätts- råd av vilka en eller flera skall vara vice ordförande. De skall vara lagfarna. på en avdelning leder arbetet på avdelningen. För beredning och föredrag- ning av mål i regeringsrätten finns hos domstolen särskilda tjänstemän. För beredning och föredrag- ning av mål i Regeringsrätten finns hos domstolen särskilda tjänstemän. Dessa ingår i dom- stolens kansli som leds av en chef. Målen och andra domar- göromål fördelas på domstolens avdelningar samt mellan sådana tjänstemän som avses i 7 § första meningen. Grunderna för fördelningen skall anges i en arbetsordning för domstolen. Beslut i fråga som avses i 7 a § andra meningen fattas av regeringsråden i plenum. Besluten får också, efter beslut om det i plenum, fattas av ett kollegium som består av dom- stolens ordförande och minst två andra regeringsråd som väljs av plenum. Domstolens ordförande är ordförande i plenum och kollegium. 10 §10 I varje kammarrätt skall det finnas en kammarrättspresident, en eller flera kammarrättslagmän samt kammarrättsråd av vilka en eller flera skall vara vice ord- förande. De skall vara lagfarna. 10 Senaste lydelse 1998:1801. En kammarrätt får vara indelad i avdelningar. indelad i avdelningar. ringen får bestämma att en ringen får bestämma att en avdelning skall vara förlagd till avdelning skall vara förlagd till någon annan ort än den där någon annan ort än den där domstolen har sitt säte. domstolen har sitt säte. en avdelning är presidenten eller en avdelning är presidenten eller ningen leder arbetet på avdel- Om särskild sammansättning av kammarrätt vid behandling av vissa mål finns bestämmelser i fastighetstaxeringslagen (1979:1152) och lagen (1990:886) om granskning och kontroll av filmer och videogram. Bestämmelser om särskild sammansättning vid behandling av mål enligt 10 kap. kommunallagen (1991:900) och 22 kap. kyrkolagen (1992:300) finns i 13 a §. Målen och andra domar- göromål fördelas mellan de lagfarna domarna så som kammarrätten bestämmer. Grunderna för fördelningen skall anges i en arbetsordning för kammarrätten. Beslut i fråga som avses i 13 c § andra meningen fattas av ett kollegium som består av presidenten och minst fyra av kammarrättens ordinarie do- mare som väljs av samtliga kammarrättens ordinarie do- mare i plenum. Presidenten är ordförande i plenum och kollegium. 11 Senaste lydelse 1998:1801. I länsrätt finns och, I varje länsrätt finns en som leder arbetet i annat, en eller flera rådmän. inte bestämmer annat, en eller bestämmer finns också en eller I de länsrätter som också en eller flera chefsrådmän. rådman skall vara lagfarna. utnämnes av regeringen. rådman skall vara lagfarna. En länsrätt får vara indelad i En länsrätt får vara indelad i Chef för en avdel- ning är lagmannen eller en avdelning är lagmannen eller en ningen leder arbetet på avdel- Om särskild sammansättning av länsrätt vid behandling av mål om fastighetstaxering finns bestämmelser i fastighetstaxeringslagen (1979:1152). Målen och andra domar- lagfarna domarna så som läns- för fördelningen skall anges i en arbetsordning för länsrätten. Beslut i fråga som avses i 17 c § andra meningen fattas av Besluten får också, efter beslut om det i plenum, fattas av ett kollegium som består av lagmannen och minst två av de ordinarie domarna som väljs av förande i plenum och kollegium. 12Senaste lydelse 1976:562. 13Senaste lydelse 1998:1801. Enligt 11 kap. 9 § regerings- formen utnämns ordinarie domare av regeringen. Om utnämning av vissa domare finns särskilda bestämmelser i lagen (0000:00) om utnämning av högre domare. Övriga ordinarie domare utnämns efter förslag av . lag (0000:00) om utnämning av högre domare Härigenom föreskrivs följande: 1 § Denna lag avser utnämningar av 1.justitieråd och regeringsråd, 2.hovrättspresidenter och kammarrättspresidenter, 3.hovrättslagmän och kammarrättslagmän,