sou · GOB37d3 · 2001-01-01 00:00:00 — Utsläppsnivåerna påverkas olika mycket beroende på att svavlet alltid kommer från bränslet, medan kväveoxider bildas genom att kvävgas i luften omvandlas vid för- bränning. Dessutom räknas utsläppen av svavel och kväve från bio- bränsleförbränningen med, men inte koldioxid eftersom växande bio- bränsle tar upp lika mycket koldioxid som frigörs vid förbränning. Bilaga 2 till LU 99 Tabell 5.1 Luftföroreningar enligt simuleringsresultaten från kapitel 4 (inga restriktioner) 2,9 (=+4% ) 1Exklusive biobränsle och internationell sjöfart och flygtrafik. 2Inklusive biobränsle och internationell sjöfart och flygtrafik. Nedan presenteras den miljöpåverkan som kan utläsas utifrån modell- körningarna genom att man analyserar hur den samlade ekonomins storlek, de olika specificerade utsläppen, insatsvaruanvändningen, och branschstrukturen förändras. Om ett av miljömålen påverkas kommer detta också att mer eller mindre få följdverkningar för många av de andra miljömålen genom att ämnena ingår i något eller flera av naturens kretslopp. Ett förorenande luftutsläpp kommer t.ex. ned med regnet för att sedan rinna genom markskiktet i en jordbruks- eller skogsmark, försvinna ned i sjöar, vattendrag, förbi våtmarker, förenas till en del med grundvattnet, och rinner sedan ut i havet. Bara i exemplet ovan har samma förorening påverkat uppemot tio av de femton uppsatta miljömålen. Det finns alltså inga vattentäta skott, vare sig i naturen eller mellan de miljömål som diskuteras igenom nedan. Det som är viktigt är helheten, som vi tror att vi genom att använda uppdelningen i miljömål kan underlätta för läsaren att förstå hur miljösituationen kan komma att se ut , givet att modellkörningarna någorlunda rätt pekar ut samhällsutvecklingens riktning. I många fall vet vi att utsläpps- eller miljöpåverkande åtgärder redan vidtagits eller planeras, som ännu inte kan byggas in i eller hanteras av modellen. I dessa fall förs ett resonemang om vilka krafter i samhälls- utvecklingen som kan tänkas påverka mark- eller insatsvaruanvänd- ningen och utsläppen på ett sätt som skiljer sig ifrån vad modellen fö- reskriver. Det tål att upprepas att modellen förutom en energieffektivi- sering på , inte uttryckligen antar någon teknikutveckling på utsläppsrening, förutom den som ingår i den allmänna tekniska utveck- lingen som ryms i den generella produktivitetsökningen i ekonomin. Det är också så att det miljötillstånd vi har i , och hur väl de svenska miljömålen kommer att uppfyllas, påverkas av hur andra länder lyckas med sina miljösatsningar i och med att föroreningar sprids över nationsgränser. Försurningen, och delvis också övergödningen, orsakas t.ex. till stor del av luftburna utsläpp som skett utomlands och Bilaga 2 till LU 99 som sedan blåst in över . Baksidan av detta är att våra grann- länders miljö givetvis också påverkas av svenska utsläpp; vi både im- porterar och exporterar föroreningar. Om ett antal decennier kan de svenska klimatzonerna ha förflyttats.37 Runt 2050, plus minus ett eller (beroende på dels hur växthusgasutsläppen utvecklas globalt, dels hur väl klimatforskarna har förutspått den förväntade responsen), kan komma att få ett om inte medelhavsaktigt, så ändock mellantyskt klimat. Bergslagen kan komma att få ärva det skånska klimatet och erhåller kanske ett Mälardalsaktigt klimat. Regnmängderna tros öka och antalet extrema väderepisoder tros också öka. Om klimatförändringarna smyger sig på i samma takt år eller om det blir mer tvära kast går inte att svara på. Antagligen kommer klimatet inte att ha uppnått en fjärdedel av den troliga förändring som spås ha inträffat i och med att klimatsystemet är trögt och att förändringarna förmodligen kommer att accentueras och accelerera . Eftersom det svenska klimatet förväntas bli varmare om ungefär , kan kanske därmed bli några tiondels grader varmare 2015, medan norra eventuellt värmts upp en dryg halv grad. Nederbörds- mängderna kan ha ökat med några procent och avrinningen i norr med någon procent till vattenkraftens gagn. Den största effekten för svensk ekonomi blir troligen påverkan på skogen. Med mer vatten, högre genomsnittstemperaturer och en längre växtsäsong tros den biologiska produktionen öka . I det sydöstra hörnet av landet, där vattentillgången tros bli oförändrad, uteblir dock antagligen ökningen. Från en del skogsforskare hävdas det att för en del barrträdssorter riskerar den lämpliga södra odlingsgränsen att tvingas norröver, vilket kan påverka planteringsvalen inom skogsnäringen. Många ädellövträds norra odlingsgräns skulle dock också flytta norröver, till fromma för åtminstone skogsrekreationen. Hotet mot skogen kan komma från att inhemska insektspopulationer ökar i storlek och att nya arter från sydligare breddgrader vandrar in i . Dessutom kan ett varmare och fuktigare klimat föranleda ökade 37 Informationen om hur växthuseffekten tros inverka på det svenska klimatet är hämtade från vid och deras nyhetsblad. Bilaga 2 till LU 99 svampangrepp och att andra sjukdomar kan få fäste i . Eventuellt kan också vissa trädslag få så vitt skilda livsförutsättningar under sin livstid mot vad de är lokalt anpassade för, att deras livskraft försvagas. Trädens långa livslängd gör dem känsligare för denna påverkan än andra arter. bör dock trädens rotationsperiod förkortas något med ett varmare klimat. , innan träden själva med hjälp av skogsbrukets anställda anpassat sig till det nya klimatet eller ett föränderligt klimat, kan stressade träd och skogsområden lida skada, förorsaka ökade skötselkostnader eller kan det t.o.m. i värsta fall bli aktuellt med förtida avverkning. Dessutom kan de mer extrema väderepisoderna, speciellt stormar, ytterligare förvärra situationen genom t.ex. ett ökat antal vindfällen. De ovan nämnda sammanflätade förändringarna får naturligtvis följder för alla andra skogslevande arter. Sammantaget kanske risken för bakslag i ett givet skogsområde och för den privata skogsägaren ökar, men den sammantagna effekten för hela rikets skogsbruk bör pro- duktionsmässigt bli klart positivt, speciellt när alla träd anpassat sig till de nya förutsättningarna. I övergångsfasen kan en del icke önsk- värda förändringar ske, och alla som vill behålla skogen hemmavid precis som den alltid har sett ut blir kanske besvikna, men ett möjligt ökat inslag av ädellövskog norröver kan säkert också upplevas positivt av många. Jordbruksgrödorna gynnas också av de tillväxtfrämjande faktorerna, även om de extrema väderepisoderna kan öka risken för erosion, torka, översvämningar och stormskador. Tyvärr gynnas även insekter, mögel med flera växtangrepp av det varmare och blötare klimatet. Detta gör att bekämpningsmedelsanvändningen riskerar att öka. Nya grödor blir dock möjliga att odla och den största vinsten är att växtsäsongen förlängs med uppemot en månad både vår och höst . Fram rör det sig dock kanske bara om några dagars ökning. Minskad grundvattentillgång i sydöstra kan emellertid leda till att odlingsförutsättningarna just där försämras. Sammantaget bör åren inte innebära så stora föränd- ringar. På gynnas jordbruket så länge som klimatföränd- ringarna uppträder i form av ett lite varmare och blötare klimat, även om de extrema episoderna riskerar att orsaka lokala odlingskatastrofer med ojämna mellanrum. För skogsbruket är utfallet detsamma, ökad produktion i den positiva vågskålen och en ökad risk för angrepp på träden i den negativa vågskålen. Dessutom kan det bli fråga om om- ställningsproblem för vissa trädslag eller enstaka träd om klimatföränd- ringen uppträder . Vattenkraften gynnas av den ökade avrinningen och att vårfloden sprids ut över en längre tidsperiod, vilket också bör minska översvämningsskadorna längs älvarna. Bilaga 2 till LU 99 Försurningssituationen riskerar att förvärras av kommande svavel- och kväveutsläpp, även inom ramen för Kyotorestriktionen. Svavelutsläppen ökar utan en överenskommelse, men med en Kyotoöverenskommelse ökar utsläppen med . Kvä- veutsläppen ökar utan överenskommelsen. Med Kyotoöverenskommelsen är ökningen . Den trend av minskande försurande nedfall som varit mycket tydlig under kan alltså komma att brytas om inga ytterligare mått och steg tas för att minska den fossila bränsleanvändningen, ändra bränsle- mixen och rena utsläpp. har historiskt lyckats minska sina sva- velutsläpp med , men att nå längre har visat sig vara svårare. Även kraftigt ökade svavelskatter skulle, som de är utformade, inte få någon större effekt i form av utsläppsminsk- ningar. Att ytterligare anstränga sig för att sänka svavelhalten i eldningsolja skulle dock ge vissa effekter. Sjöfarten, som dock är svår att reglera i och med att den till sin karaktär ofta är internationell, visar sig i de flesta studier vara den sektor där de mest kostnadseffektiva svavel- reduktionerna skulle kunna åstadkommas. Inom EU diskuteras också hur framförallt trafikens utsläppsmängder ska kunna minskas. Genom direktivet Auto-oil beräknas att lättare fordon, bränslesnålare motorer och nya drivmedel innebär att utsläppsmängderna per transportkilometer minskar med uppemot en fjärdedel . Med största sannolikhet kommer dessa åtgärder att genomföras, dels av näringslivets alla sektorer och konsumenterna själva, dels genom miljöpolitiska initiativ. Sjöförsurningen, som redan drabbat av de svenska sjöarna, och av den svenska sjöarealen, hotar att drabba 1/3 av de svenska sjöarna om det sura nedfallet håller sig på dagens nivåer. Under det närmaste seklet skulle en 75-procentig minsk- ning av nedfallet från dagens nivå resultera i att av sjöarna och av sjöarealen var försurade. har också räknat på scenarier med 25 respektive 50 procents reduktion, men några scenarier för ökande utsläpp, och därigenom nedfall, har inte gjorts. Utan Kyotorestriktionen skulle den årliga ökningstakten på av de försurande utsläppen, om de höll i sig hela seklet, leda till en 100 procentig ökning. Om Kyotorestriktionen efterlevdes skulle den årliga ökningstakten på leda till att utsläppen var högre . I båda dessa fall skulle sjöförsurningen anta värre proportioner än i det värsta scenariet skisserar. kommer dock inte någon märkbar skillnad att uppträda, oavsett vilken riktning de svenska utsläppen tar, Bilaga 2 till LU 99 men på ytterligare några decenniers sikt kommer färdriktningen att spela stor roll. Skogsförsurningen beskrivs nedan under rubriken levande skogar. Med en lägre jordbruksproduktion och en allt bättre avloppsrening, bör fosfortillförseln till de olika ekosystem som berörs av övergödning minska. Om omställningsarbetet mot ett allt mer ekologiskt inriktat jordbruk kan fortsätta kan övergödningsproblemet minska ännu mer. Det är framförallt sötvattenekosystemen som då kan få chansen att återhämta sig. Kvävetillförseln däremot tenderar att öka i takt med att förbränningen i energisektorn, industrin och framförallt trafiken tilltar. Kyotorestriktionen skulle enligt modellkörningarna få ned kväve- utsläppen till luft så att de 2015 ökar jämfört med . Hur man ytterligare ska minska utsläppen och förbättra det rådande övergödda tillståndet i nästan alla ekosystem beskrivs översiktligt i luftavsnittet. I jordbruket och gällande avfalls- och avloppsflöden, räcker det inte heller med att undvika ökningen och bibehålla dagens användnings- och genomströmningsnivåer. Näringsämnena gör nytta i odlingssystemet och skada på de flesta andra platser, vilket gör att det gamla tänkandet att matens kretslopp ska slutas åter blir aktuellt. Att hitta en kretsloppslösning i form av en bättre gödslingshantering i jordbruket och att avfalls- och avloppsflödena skyddas från att sammanblandas med sådant som inte bör återföras till åkern är en viktig resurs- och miljöfråga. De svenska fosfor- och kväveflödena kommer ensamma knappast att märkbart kunna förvärra övergödningsproblematiken inom landets gränser. För att förbättra tillståndet i ekosystemen måste dock ytterligare åtgärder vidtas mot framförallt kväveutsläppen. Inte minst gäller detta , vilket gör att alla länder runt vårt innanhav måste koordinera sina åtgärder. För att minska övergödningen i de västsvenska kustvattnen är det emellertid huvudsakligen inhemska åtgärder som behövs. Trafikvolymerna ökar fram , men bränsleförbrukningen ökar inte lika kraftigt. Samma utveckling kan skönjas gällande de övriga bränslen som i olika slags förbränningsprocesser påverkar koncentra- tioner av potentiellt hälsovådliga och miljöpåverkande ämnen i luften. Energianvändningen ökar trots den kontinuerliga energieffektiviseringen i och med att ekonomins tillväxttakt är högre än den antagna Bilaga 2 till LU 99 Med Kyotorestriktionen minskar den totala bränsleanvändningen , istället för den ökning med som sker om inga restriktioner förekommer. Utsläppen av kväveoxider följer bränsleanvändningen väl i modellen. Det faktum att den del av bilparken som är utan katalytisk avgasrening successivt kommer att skrotas och att alla nya bilar når upp till de högt ställda kväveoxidsutsläppskraven syns inte i modellen. För att få ned kväveutsläppen ytterligare, vilket krävs om ska leva upp till de mål som förhandlas fram mellan de europeiska länderna i ,38 kommer en rad andra åtgärder också att behöva sättas in. Det kan t.ex. komma att gälla avgaskrav för andra fordon och arbetsredskap och ännu bensinsnålare motorer. Om de höga halterna av marknära ozon ska kunna minska måste förutom kväveoxider också utsläppen av flyktiga organiska ämnen minska. Utsläpp av partiklar, som anses vara de som har störst effekt på hälsan, är huvudsakligen förknippade med olika former av förbränning. En miljöpolitik som syftar till att minska ett utsläpp kan således minska även andra föroreningar. En förutsättning för friskare luft i , speciellt i , är att inte bara , utan också våra grann- länder kommer tillrätta med sina utsläppskällor. Grundvatten av god kvalitet Grundvattenkvalitén avgörs av hur jordbruket, industrin och konsu- menterna i övrigt organiserar dels sin vattenanvändning, dels sin av- lopps- och avfallsdeponihantering. I jordbruket gäller det delvis bevatt- ning eftersom det i några jordbruksområden redan råder vattenbrist, dels användning av ämnen som kan läcka ut från jordarna och ned i grundvattenreservoarerna. Jordbruksproduktionen förväntas inte öka de närmaste decennierna enligt modellkörningarna. Med bättre hand- havande av gödsel och bekämpningsmedel och att allt större arealer ställs om till ekologisk odling bör påverkan från jordbruket på grund- vattnet kunna minskas. I andra kustnära områden är det snarare konsumenternas över- användning som hotar grundvattenkvalitén, främst i form av saltvatten- inträngning. Den demografiska utvecklingen tyder inte på att problemet ska förvärras, men urbaniseringen, speciellt i de känsliga skärgårds- områdena runt och , som förtätas, kan ytterligare förvärra grundvattenkvalitén lokalt. Allt annat lika bör ökningen av de ekonomiska aktiviteterna innebära att avfalls- och avloppsflöden ökar och att avfallsdeponierna växer till. 38 Det s.k. kväveprotokollet, som också innefattar svaveldioxid, kolväten och ammoniak. Bilaga 2 till LU 99 Det läckage som tros härstamma från gamla och nya deponier, som uppmärksammats i olika lokala miljörelaterade varningar om fiskdöd m.m. riskerar då också att öka, vilket kan komma att påverka grund- vattnets kvalité i ännu större utsträckning än som sker . Det pågå- ende kretsloppsarbetet gäller dels vilka ämnen som bör ersättas av andra i tillverkningsprocesser, dels hur man genom producentansvar, sopkällsortering och återanvändning av både material, näringsämnen och energi, förhoppningsvis ska kunna motverka detta. Målet är, förutom att reducera avfalls- och avloppsflödena, också att deras inneboende miljöpåverkan ska minskas genom att allt färre starkt miljöpåverkande ämnen används i samhället. Skogsbruket kommer endast svagt att ha ökat sin verksamhet, mätt som förädlingsvärde, enligt modellkörningarna. Att den ökade biobränsleanvändningen inte medför ett större genombrott för skogs- brukets del beror på att den utgör en , och mycket begränsad, del av skogssektorn i modellen. Av de biobränslen som handlas på marknaden ingår dessutom en del avfall och diverse spannmålsrester, vilka dessutom till stor del importeras. Det bör upprepas att den stora andel av skogsbiomassan som används internt i företagen och av hus- hållen, och som aldrig säljs och köps på marknaden, inte finns med i modellen. Trädbränsleanvändningen i modellen ökar , och något mer om Kyotorestriktionen införs. Största skillnaden för trädbränsleanvändningen vid en Kyotorestriktion är att el och fjärrvärme ökar sin användning av trädbränsle. Om dessa ökningstal också gäller all annan, intern, trädbränsleanvändning, kommer den totala användningen att öka från till uppemot , vilket är möjligt enligt studier utförda av biobränslekommissionen. Att därutöver öka trädbränsleanvändningen utan att ta på sig stora (alterna- tiv)kostnader är enligt de flesta studier svårt, även om vissa studier säger att potentialen ligger närmare (- ). Om den totala biobränsleanvändningen ökar så mycket skulle det dock medföra att annan energitillförsel, antagligen från fossilbränslen, trängs undan i samma storleksordning, vilket skulle minska koldioxidutsläppen och underlätta Kyotoprotokollets efterlevnad.39 39 Om ytterligare biobränsle togs ut och ersatte olja skulle oljekon- sumtionen minska med , vilket skulle leda till att koldioxidutsläppen också minskade med . Denna utveckling av det icke-på-marknaden-sålda biobränslet kan dock modellen, åtminstone , inte hantera och den finns följaktligen inte med i Bilaga 2 till LU 99 Ett ökat biomassauttag anses kunna vara ett stort hot mot bl.a. bio- diversiteten om inte uttaget utformas på ett sätt som är förenligt med dels biotopskydd, dels återföring av näringsämnen. Vad som kan hota både skogsnäringens virkes-, massaveds- och biobränsleförsäljning är också en tilltagande skogsförsurning. Det sura nedfallet har minskat stadigt under några decennier, men i stora delar av överskrids likväl de kritiska belastningsgränserna. Fortsatta minskningar av nedfallet krävs för att hela det svenska skogsekosystemet ska få en positiv utveckling av skogsmarkens och markvattnets pH-värden. Ju snabbare det sura nedfallet minskar och ju mer det minskar, desto fortare kan pH-värdena återvända till nivåer som inte tros påverka virkestillväxten negativt. Vad gäller de försurande utsläpp som den ekonomiska utvecklingen i modellkörningarna leder fram till och dess påverkan på skogsförsur- ningen får avsteg från den långsiktiga strategin, att få ned det försurande nedfallet under de kritiska belastningsgränserna, inte så stor betydelse. Om det däremot är fråga om ett definitivt trendbrott, att ut- släppen och det sura nedfallet fr.o.m. nu och under kommer att öka istället för att minska, kan effekterna för skogs- ekosystemet och kostnaderna för skogsbruket bli mycket stora. Det måste dock poängteras att forskarna inte är helt överens om hur sam- bandet mellan skogsmarkens försurning och trädens tillväxt i praktiken ser ut. Enligt en skogsmodell framtagen inom miljöräkenskaperna40 skulle, fram , skogsbruket totalt dock förlora över 30 miljarder utan en Kyotorestriktion på grund av att för- surad mark hindrar virkestillväxten att nå upp till sin naturliga nivå. Med en Kyotorestriktion blir förlusterna å andra sidan bara en miljard mindre. Om däremot nedfallet minskar i takt med de utsläppsreduktioner, som har eller håller på att förhandlas fram i , inskränker sig förlusterna under dessa två decennier till knappt 25 miljarder. De riktigt stora skillnaderna uppträder dock . Genevestrategin, där nedfallet minskar med , leder långsamt men säkert till ett tillfrisknande av redan försurade skogsområden, även om det på sina håll fortfarande blir värre innan förbättringarna inträder. Framtida händelseförlopp med ökande utsläpp kommer däremot långsamt men säkert att förvärra situationen i de flesta svenska skogs- områden.41 Skogsförsurningen kan komma att kosta närmare 40 Miljöräkenskapsrapport 9 Svenska miljöräkenskaper för kväve och svavel, KI 1997. 41 Modellkörningarna pekar på att utan en Kyotoöverenskommelse ökar de försurande utsläppen sammantaget med . Bilaga 2 till LU 99 100 miljarder för skogsägarna totalt sett innan alla problem har läkt ut, även om utsläppen och nedfallet minskar i den takt som Geneve-för- handlingarna föreslagit, dvs. med drygt en procent . Om istället nedfallet ökar över tiden blir också kostnaderna allt större i takt med att allt fler skogsområden om några decennier har så sura jordar att vir- kestillväxten kan påverkas. Att skogsförsurningsproblemet drar ut i ytterligare något hundratal år syns emellertid knappt i de nuvär- desberäknade kostnadskalkylerna på grund av den använda diskonte- ringsräntan på . Kostnaderna för skogsägarna kan dock uppgå till i storleksordningen i dagens penningsvärde ifall utsläppsnivåerna ökar istället för att minska. Levande sjöar och vattendrag Större avsatta arealer, ett svagt krympande jordbruk, närmast konstanta skogsbruks- och fiskesektorer, och ett fortsatt stopp för vattenkrafts- utbyggnaden bör vad gäller livsförutsättningarna för de söt- vattenslevande arterna kunna uppväga att resten av ekonomin växer. I och med att ekonomins tillväxt alltmer verkar centreras till de större tätorterna kan givetvis lokala problem uppstå. Om miljömedvetenheten i sektorerna tilltar och detta också kommer till uttryck i verksamheten, t.ex. genom det kretsloppsarbete som beskrevs ovan i grundvatten- avsnittet, bör t.o.m. situationen i sötvattensekosystemen överlag kunna förbättras. Detta förutsätter dock att försurningen eller övergöd- ningen inte tilltar. Hav i balans samt levande kust och skärgård Fisket som näringsgren ökar bara svagt under den kommande tjugoårs- perioden, vilket i modellen inte har att göra med att utfiskning begränsar fångsterna utan med att avsättningsmöjligheterna inte är högre. Om inte hänsyn tas till fiskens reproduktionsmöjligheter kan eventuellt ett överfiske av vissa hotade arter ske, som riskerar att ytterligare försvåra framtidsutsikterna för fiskesektorn. Sjöfarten finns inte specificerad i modellen, men de sammantagna transportvolymerna ökar, om än inte riktigt lika kraftigt ifall en Kyotorestriktion införs. Nedfallet av förore- ningar från luften ökar, men inte alls lika mycket om Kyotoprotokollet följs. Avrinningen från land av icke önskvärda ämnen beror på hur det kretsloppsarbete som beskrivits ovan utfaller. De andra påverkanskällor som är av betydelse rör buller, oljespill, stranderosion från sjöfarten, och slitage från turism och rekreation. restriktionen ökar de med . Bilaga 2 till LU 99 Många av de kemikalieanvändande sektorerna, bl.a. kemisektorn själv, växer fortare än ekonomin som helhet. Om farliga ämnen ska ersättas med relativt sett mindre farliga ämnen, behöver detta inte innebära något problem. Snarare är en växande kemisektor, åtminstone om den arbetar med att ersätta ändliga råvaror med bioråvara, ett sätt att utveckla välfärden inom ramen för t.ex. Kyotoprotokollet. Vad som är viktigt är dock att minska tillförseln av toxiska ämnen till samhället och de omgivande ekosystemen och att helt upphöra med tillförsel av mycket giftiga och icke-nedbrytbara ämnen. De farliga tungmetaller vars användning enligt ska upphöra inom en generation, dvs. , tillhör dessa ämnen. Framförallt är det halterna av kadmium och kvicksilver som inte kan tillåtas öka. Dessutom gäller det att hantera upplagringar av tidigare utsläpp som återfinns, dels inbyggt i samhällets infrastruktur, dels nedgrävt i deponier eller på fabrikstomter. Utvecklingsarbetet inom industrin syftar till att minimera den strålning som användare utsätts för, vilket är viktigt med tanke på den markanta ökning av allehanda verkstads- och elektronikprodukter, som modell- körningarna visar på.