sou · GOB328d1 · 2001-01-01 00:00:00 — Utvärdering, kvalitetssäkring, validering, forskning, kompetensut- veckling och erfarenhetsutbyte vuxenutbildare emellan och mellan vuxenutbildare och forskare (m.fl., 1999). Utvärdering, prov och tester för att kunna följa upp olika utbild- ningsanordnare är viktiga för att öka effektiviteten i utbildingssystemet (Storesletten & Zilibotti, 1999). 130 Utvecklingstendenser – utmaningarna 4.4Sammanfattning och förslag till vuxenutbildningspolitiska ställningstaganden internationella läge på arbetsmarknaden och som kunskapssamhälle –Flexibla och högproduktiva arbetsorganisationer förekommer i stor utsträckning i . ligger väl till och har varit snabbt med att introducera dylika organisationer som också ger mer internutbildning än andra företag. –Efterfrågan har skiftat i riktning mot mer högkvalificerad arbetskraft både genom ändrad yrkessammansättning och förändringar i ar- betsinnehållet i olika yrken. –Deltagandet i personalutbildning och kompetensutveckling är högt och skillnaderna mellan olika grupper mindre i än i de flesta andra . Generellt sett verkar skillnaderna vara mind- re ju högre den allmänna nivån på utbildning/personalutbildning. När det gäller relationen mellan deltagande i och omfattningen på personalutbildningen finns det ett visst utbytesförhållande mellan bredd och fördjupning. , som har ett högt deltagande, har relativt korta utbildningar. –En negativ spegelbild av högkvalificerade jobb är deltidsarbeten och tillfälliga anställningar utan utrymme för kompetensutveckling. Även den här typen av anställningar har ökat i inklusive . Jämfört med andra har en ganska stor andel ofrivillig deltid men trots det är deltagandet i per- sonalutbildning relativt högt för deltidsanställda i och skill- naderna mellan heltids- och deltidsanställda mindre än i andra . delar, men i mindre grad, de andra OECD- ländernas problem med att det ofta blir lite kompetensutveckling för kortutbildade, deltids- och projektanställda liksom för anställda i små och medelstora företag. –Svenska data visar att det är främst bland de korttidsutbildade som ökningen av de tillfälliga anställningarna sker. Inhyrningen av ar- betskraft har också ökat. Bemanningsbranschen är dock relativt liten i . –Distansarbete verkar däremot vara av en annan karaktär än tillfälliga arbeten. Det är framför allt välutbildade män i stora företag och ent- reprenörer i storstäder som arbetar på distans. I arbetar uppskattningsvis helt eller delvis på distans att jämföra i EU. Ur senaste teknisk-naturvetenskapliga indikatorer och motsva- rande utbildningsindikatorer kan vi hämta följande kompletterande upplysningar: –är det OECD-land som i förhållande till BNP investerar mest i kunskap (utbildning, FOU och mjukvara). –IT- och mobiltelefonintensiteten i är hög – näst högst efter respektive efter och bland OECD-län- derna. –FOU som andel av BNP ligger högst i bland OECD-län- derna. –Forskare som andel av arbetskraften är hög i , näst högst efter . –Kompetensen och den formella utbildningsnivån är hög i den svenska befolkningen. I dessa avseenden noteras placeringar som första och tredje plats för på OECD-listan. Till svagheterna hör den längre högskoleutbildningen särskilt i den yngre delen av befolkningen och i arbetskraften där placering på listan sjunker till fjortonde och artonde plats. ligger inte helt i topp men tillhör ändå den bättre tredjedelen när det gäller som har en låg andel i befolkningen och arbetskraften utan gymnasieutbildning. Eftersom skolan normalt sett inte börjat förrän vi ålder i är studiedeltagande lågt i jämfört med andra länder upp t.o.m. . I åldersklasserna 7–18 är det däremot mycket högt, i åldersklas- serna 19–22 relativt lågt för att sedan stiga och för dem som är vara bland de högsta och mycket jämnt fördelat jämfört med andra länder även om tiden i utbildning inte alltid tillhör de längsta som exemplet personalutbildning visar: –När det gäller deltagande i det formella utbildningssystemet i åld- rarna 30–39 ligger på andra plats bland efter . I åldrarna ligger på femte plats efter , , och . –Till skillnad från andra ges mycket vuxenutbildning i den svenska högskolan. 132 Utvecklingstendenser – utmaningarna –För deltagande i formell och icke-formell utbildning inklusive ut- bildning i arbetslivet ligger totalt, i de olika åldersgrupperna och uppdelat på anställda och arbetslösa antingen på första eller andra plats tillsammans med eller . –En högskoleutbildad i åldern 25–har större chans att delta i personalutbildning än en person med gymnasieutbildning i . Motsvarande siffror i de andra undersökta ligger mycket högre – som lägst på och som högst på 1 . Inom Livslångt lärande – strategier och finansiering diskuteras hur de ökade kostnaderna för det livslångt lärande ska kunna finansieras. Alla länderna har börjat formulera strategier för området men de befinner sig fortfarande i allmänhet på ett mycket förberedande stadium. , , och verkar dock ha kommit längst. Trots att gymnasieutbildning blivit något av ett mini- mikrav för att få arbete verkar inte den svenska grund- och gymnasie - skolan leva upp till de krav på bredd i utbildningsdeltagandet som detta ställer. Däremot för de ungdomar, som fullföljer gymnasieskola, är an- delen som söker sig vidare till högskolan relativt hög. /99 var det av eleverna som inte nådde målen (som inte var godkända i ett eller flera ämnen) i . En annan indikator på resultaten i är utvecklingen av det individuella programmet i gymnasieskolan. fanns ca 15 000 studerande i årskurs 1 på det programmet, en ökning med jämfört med . Många, inte minst elever med utländsk bakgrund, verkar behöva ett extra år mellan grund- och gymnasieskolan innan de kan gå över på ett nationellt program. av de elever som började gymnasieskolan 1994 saknade grundläggande högskolebehörighet (uppskattningsvis bland elever med utländsk bakgrund). av en årskull får ägna sig åt att på olika sätt komplettera sina betyg i vuxenutbildning – för allmän komplettering, för att skaffa sig grundläggande högskolebehörighet till vilket kommer för att konkurrenskomplettera betygen. Andelen av dem som väl fullföljt gymnasieskolan och som går vidare till högskolan har ökat snabbt. För avgångsklassen 1994/95 låg övergångsfrekvensen på . Övergångsfrekvensen till högskolan efter avslutad gymnasieskola skiljer sig inte nämnvärt mellan studerande med utländsk bakgrund och andra studerande. till en årskull hade dock fram hunnit söka till högskolan, kommit in och hunnit börja studera. Av dem som sökte antogs dock och av de antagna började högskolestudier. Regeringens målsättning är att av en årskull ska ha påbörjat högskolestudier (prop. 1999/2000:1). Trots att ligger bra till internationellt sett när det gäller att införa flexibla och högproduktiva arbetsorganisationer är det ändå inte alltid arbetskraftens kompetens tas tillvara. Svenska anställda får inte större möjligheter att använda sin kompetens i arbetet och vidareutveckla sig än anställda i andra länder trots att den svenska arbetskraften är mer kompetent mätt med IALS kompetensmått. Lönemässigt kompenseras i främst arbetslivserfarenhet, därefter formell utbildningsnivå och i tredje hand kompetens/läsförståelse. I stort har man dock i funnit att högre utbildningsnivå i företagen underlättar införande av flexibla och mer produktiva arbetsorganisationer. slutsats är därför att det är viktigt att investeringarna i utbildning på både grundläggande och högre nivå fortsätter. Bristande stimulans att satsa på och utnyttja utbildning och kompe- tens kan vara en av förklaringarna till att inte har fått så mycket ut av kunskapssatsningarna varken i tillväxt i BNP/capita eller sysselsättning. De kunskapsbaserade industri- och tjänstesektorerna är inte särskilt stora i vare sig man mäter storleken i andel av förädlingsvärdet i näringslivet eller i tillväxt jämfört med andra . Kompetenskrav på den svenska arbetsmarknaden – utbildningsnivå –ökade andelen högkvalificerade jobb (mätt i utbildningskvalifikationer) från till . Jobben med låga krav har minskat från till . Enligt Ams vakansstatistik skulle andelen lediga jobb utan utbild- ningskrav ha gått ner från år . På motsvarande sätt skulle andelen lediga jobb med krav på hög- skola ha ökat från till . Erfarenheterna ger dock vid handen att vakansstatistiken ofta överskattar kompetensbehoven. I ett fall visade sig den verkliga bristen ligga på i stället för på den ursprungligen angivna nivån på . På framför allt arbetsplatser som kontraherar försvinner en mängd jobb som tidigare innehafts av anställda med kort utbildning medan till arbetsplatser som expanderar rekryteras personer med längre utbild- ning. Tendenserna är desamma på helt nya arbetsplatser jämfört med arbetsplatser som läggs ner och på arbetsplatser som stagnerar där det också sker en förskjutning mot personal med högre utbildning. Netto- effekten blir ett stort bortfall av jobb för individer med kort utbildning – en minskning på –1995 för individer med endast grundskoleutbildning. 134 Utvecklingstendenser – utmaningarna är nettoeffekten positiv – framför allt för individer med kortare högskoleutbildning men även för individer med längre högskoleutbildning och för gymnasieutbildade. De kortutbildade har drabbats mer i den offentliga sektorn än den privata och sammantaget mer på existerande arbetsplatser än vid uppstart och nedläggning av arbetsplatser. Inom svensk tillverkningsindustri har antalet anställda med enbart folkskola eller grundskola minskat mycket kraftigt –1995. För individer med grundskoleutbildning var minskningen mindre och koncentrerad till perioden –1993. Den tekniska ut- veckling i industrin har lett till att kraven på arbetskraftens utbild- ningsnivå stigit men också till att arbetskraft ersatts av maskiner. Ökade relativa lönekostnader för de kortutbildade bidrog också till efterfrågeminskningen. Inom ramen för SCB:s prognoser ger det optimistiska LU-scenariot balans på arbetsmarknaden när det gäller gymnasialt och efter- gymnasialt utbildade men överskott på grudskoleutbildade. Det mindre optimistiska scenariot förutspår även överskott på eftergymnasialt ut- bildade. Det råder dock stora skillnader i efterfrågeutveckling på re- spektive utbildningsnivå för olika utbildningsinriktningar. Det är framför allt efterfrågan på ekonomer, ingenjörer och individer med vårdut- bildning som förväntas öka. Kompetenskraven på den svenska arbetsmarknaden – sektorer Enligt prognoser är det främst de kunskapsinten- siva delarna av industrin och tjänstesektorn som förväntas expandera. Utvecklingen har dock inte gått särskilt fort – från av sysselsättningen 1998 dvs. en ökning på sju pro- centenheter . skulle andelen ligga på . LU konstaterar också att svensk industri visserligen fortfarande har komparativa fördelar i humankapital- och FOU-intensiv produktion men att exporten i sin helhet har halkat efter importen vad gäller kun- skapsintensitet. Kunskapsintensiteten har ökat i exporten men inte lika snabbt som i importen. Trots att det finns rekryteringsproblem på den svenska arbetsmarknaden (inom uppdragsverksamhet, sjuksköterskor, lärare etc.) finns det ändå vissa grupper som tenderar att marginali- seras. Cirka 140 000 personer har en inskrivningstid på arbetsförmed- lingen , varav 90 000 med en inskrivningstid överstigande . Gruppen domineras av äldre (), arbetshandikappade, utomnordiska medborgare med kort skolutbildning, korttidsutbildade inom tillbakagående yrken, samt ungdomar som inte fullföljt en gym- nasieutbildning med godkända betyg. Beroendet av välutbildad personal är inte enbart koncentrerat till de kunskapsintensiva produktions- och tjänstesektorerna utan ökar inom alla framgångsrika branscher och företag. Jämför man företagens börs- värde och deras bokförda värde framgår att skillnaderna mellan dessa värden har ökat markant de senaste 20–30 åren. Om företagen på rangordnas efter humankapitalberoende visar det sig att ju större det är desto större skillnad mellan marknadsvärde och bokfört värde. Ett exempel på en ny och expanderande verksamhet är den s.k. Callcenterbranschen. Den har ett stort rekryterings- behov i . Man talar om 100 000 jobb . Här handlar det om allt från enkla tjänster till krävande rådgivning, försälj- ning och kundservice t.ex. inom IT. De finansiella företagen håller på liknande sätt att utarbeta strategier för att hantera såväl massmarknad som marknader för kvalificerade tjänster. Rådgivning och försäljning av tjänster kommer leda till att det ställs högre krav på de anställdas ekonomiska utbildning och på färdig- heter såsom analytisk och kommunikativ förmåga. Inom forskningen kan allt fler komma att arbeta inte bara med in- formationsteknologi utan även forskning kring nya material, gentek- nologi, energiteknik, befolkningsfrågor, livsmedel, vård och omsorg, miljö-, klimat- och vattenrelaterade problem inklusive teknisk utveckling inom dessa områden. En framtidsbild med en uppdelning på tre yrkes/produktionssek-torer: kognitiva, informativa yrken i kunskapsproduktion; interaktiva yrken i tjänsteproduktion och praktiska yrken inom varuproduktionen är att de två första sektorerna helt kommer att dominera av sysselsättningen och att varuproduktionen kommer att ligga på . Kompetenskrav på den svenska arbetsmarknaden – kunskaper och färdigheter För att kunna arbeta i de kunskapsintensiva sektorerna vare sig det handlar om produktion eller tjänster, stora eller små arbetsorganisationer betonas allt mer den generell kompetensen snarare än den rent företagsspecifika Personliga egenskaper som social kompetens, samarbetsförmåga och kommunikativ förmåga blir allt viktigare. Att vara engagerad i arbetet och att ge service åt kunder, att kunna ta folk liksom att kunna 136 Utvecklingstendenser – utmaningarna hantera affärskontakter är avgörande i ett allt mer kontaktintensivt arbetsliv. Till förutsättningarna för att kommunicera hör också språk- kunskaper och förståelse för andra kulturer. Etreprenörskap liksom social kompetens sammanfattar viktiga aspekter av de nya krav som ställ i arbetslivet. För att kunna hantera de komplexa arbetsuppgifter krävs förmåga till helhetssyn, att ta ansvar för planering och utförandet av olika arbetsuppgifter inklusive den egna kompetensutvecklingen – ett slag individuellt ledarskap. Andra generella kunskaper och egenskaper av betydelse för framti- den ligger inom området kreativitet och problemlösningsförmåga. Dessa förmågor relateras även till analytisk, teoretisk, matematisk och teknisk förmåga. När skrev om framtidens symbolanalytiker var han inne på ett liknande spår. Han förutsåg att på arbetskraft i västländerna skulle ställas höga krav både inom varu- och tjänsteproduktionen. En hög allmän kompetens och förmåga att kommunicera skulle behövas men även intellektuella färdigheter typ matematik och naturvetenskap för att kunna hantera den nya tekniken. Rörlighet mellan arbetsuppgifter, inom och mellan arbetsplatser, är också exempel på krav som förväntas ställas i ökande omfattning på arbetskraften. samhällsbarometer 1999 visar att bland anställda i privat och offentlig sektor anger att kraven på utbildning och kompetens i deras jobb har ökat mycket eller något . Lika många tror att kraven i deras jobb kommer att fortsätta att öka de när- maste fem åren. uppger att kraven minskat. Ett annat sätt att se på arbetsmarknadens krav och vad de får för genomslag i utbildningssystemet är att undersöka hur arbetsgivarna upplever samarbetet med olika utbildningsanordnare. till- frågades företagsledare i SAF-företag om deras relationer till grund- skolan, gymnasieskolan och högskolan. Många hade ingen närmare kontakt med högskolan. Vet ej procenten var högre där än för grund- och gymnasieskola. hade den högsta svarsfrekvensen när det gäller dåliga kontakter och högskolan den lägsta. Gymnasieskolan hade den högsta andelen som angav goda relationer. En viktig uppgift för utbildningssystemet blir att ge alla individer möjligheter att tillägnas sig och utveckla de grundläggande kunskaper och färdigheter som behövs på framtidens arbetsmarknad. I en situation där ny kunskap produceras snabbt blir den grundläggande utbildningens huvuduppgift att ge en bas för framtida aktiviteter snarare än att förbereda för initial yrkesverksamhet. Om detta råder tämligen stor Frågan är snarare vad ett baspaket ska innehålla. Vilka baskunskaper förutom att läsa, skriva och räkna ska uppmärksammas; vilka färdigheter ska tränas och i så fall hur. Vilken vikt ska fästas vid att kombinera teori och praktik respektive praktik och teori? Det finns hypoteser om att basutbildningsbehoven ändras över tiden. Under förnyelsefaser introduceras nya metoder och produkter. Då krävs personal som kan den nya tekniken men tillgången på dylika in- divider är låg. Företagen tvingas satsa på att lära upp anställda. Efter- frågan på individer med hög allmän kompetens och god problemlös- ningsförmåga stiger. När man kommer över i en effektiviseringsfas för- skjuts efterfrågan mot lägre men mer specifik kompetens och mer av lärandet kan överlåtas på utbildningssystemet. En annan intressant infallsvinkel är relationerna mellan formell ut- bildning och inskolningstiderna på arbetsplatserna. En undersökning för åren 1989–1997 visar att andelen ökar som säger att utbildning utöver grundskola är ett krav i deras arbete. Däremot uppger allt färre att lärotidskravet är längre än . Gruppen som har kortast lärotidskrav ökar medan gruppen som har kortast utbildningskrav minskar. Kompletterande intervjuer med ett antal personalchefer bekräftar att högre utbildning minskar behovet av inskolningstid. En motverkande kraft är dock den större komplexitet i jobben som tenderar att dra åt andra hållet. Det är också den tekniska komplexiteten som bidragit till att kraven på utbildning stigit. Dessutom uppger personalcheferna att social kompetens och initiativförmåga fått påtagligt större betydelse i rekryteringen. Jämställt och mångkulturellt arbetsliv En annan viktig fråga är om strukturomvandlingen kommer att bidra till ett mångkulturellt och jämställt arbetsliv. En första studie om effekterna av jämställdhet visar att satsningar på jämställdhet i företagen är lönsamma. Det är viktigt att motsvarande studier av satsningar på mångkulturella arbetsplatser också blir gjorda. Sammanfattningsvis, de hittillsvarande utvecklingstendenserna visar att det både inom och mellan sektorer sker en förskjutning i riktning mot mer kunskapsintensiv produktion och att utbildningskraven på arbets- kraften stiger. Det är dock inte enbart krav på formell utbildning utan i kraven ligger också förväntningar om att individerna ska ha olika gene- rella kompetenser och färdigheter. Exempel är social kompetens, sam- arbetsförmåga, kommunikativ förmåga, handlingsberedskap och servi- 138 Utvecklingstendenser – utmaningarna Till detta kommer behov av kreativ, analytisk, teoretisk och teknisk förmåga liksom förmåga att lösa problem. Olika undersökningar leder, beroende på varierande infallsvinklar och metoder, fram till skilda perspektiv på hur fort eller långsamt ut- vecklingen går i den angivna riktningen. Inom överskådlig framtid kommer det fortfarande att inom vissa yrkesområden finnas behov – om än krympande – av arbetskraft utan hög formell utbildning. De flesta forskare är överens om att det finns ett positivt samband mellan utbildning, produktivitet och inkomster både för individ, företag och samhälle (, 1999). Det finns ett starkt stöd i forskningen för att bakom enkla deskriptiva samband mellan exempelvis utbildning och lön finns ett orsakssamband (, 1999). På forskningsmässiga grunder är det dock svårt att dra några mer exakta policyslutsatser av forskningsresultat utan det handlar även för forskar- nas del om bedömningar. Storesletten & Zilibotti (1999) resonerar om vad som är att fördra ur tillväxtsynvinkel – ett elitistiskt eller jämlikt utbildningssystem. De förordar en kombination av satsningar på bredd och spets. Å ena sidan behövs en kunskapsackumulation på bred front i grund- och gymnasie - skola samt i arbetslivet. Å andra sidan bör man även satsa på förstklas- siga forskningscentra för grundforskning och utbildning speciellt inom områden av betydelse för produktiviteten (ingenjörsvetenskap, datave- tenskap, medicin, ekonomi etc.) för att få en forskningsdriven tillväxt till stånd. Den ekonomiska utvecklingen har fått en allt mer kunskapsintensiv inriktning. Kompensationen för utbildning bedöms dock av författarna vara extremt låg i . Effekterna av detta har inte märks så mycket ännu i termer av brist på välutbildad arbetskraft men de kan bli större . En större flexibilitet i lönestrukturen är nödvändig. De internationella experter, som för del studerat den svenska vuxenutbildningen gör bedömningen att Kun- skapslyftet rimligen bör betraktas som en långsiktig strategisk investe- ring. De individuella och sociala fördelarna borde i det långa loppet vara större än de direkta kostnader som uppkommer i början. Effekterna ska dock inte endast mätas i ekonomiska termer. Det finns dock få studier belyser utbildningens bidrag till sam- hällsutvecklingen genom effekter på det sociala kapitalet, på demokrati, på den enskildes rättigheter och skyldigheter och de samhällsmässiga fördelarna av att ha en välutbildad vuxenbefolkning. Desamma gäller utbildningens effekter genom att påverka sociala faktorer som självförtroende, folkhälsa, föräldraskap, kriminalitet och drogmissbruk. Studier i olika länder har visat att mer välutbildade individer har bättre hälsa och kan hantera information om hälsofrågor bättre än andra men vad det betyder i förhållande till andra positiva effekter av utbildning är svårt att uttala sig om. Utbildning har dock inte enbart ett direkt och instrumentellt värde i samband med t.ex. hälsa. I har noterats att t.ex. folkbildningen haft en påverkan på folkhälsan genom att den bidragit till att krav rests på bättre arbetsmiljö, sundare bostäder och andra sociala förändringar med effekter bl.a. på folkhälsan. Om man räknar in dessa sociala effekter av utbildning blir naturligt- vis avkastningen på utbildningsinvesteringar högre. Inte nödvändigtvis högre i än i andra länder, eftersom de sociala effekterna även torde förekomma i där, men de sociala effekterna kan ändå göra att ut- bildningsalternativen ter sig tillräckligt gynnsamma och därför trots allt kan upplevas som värda att satsa på. Om fullbordad gymnasieutbildning ska betraktas som en fundamental medborgarrättighet – och det finns god grund för det – borde staten subventionera kostnaderna för korttidsutbildade som söker sig till grundläggande utbildning i större utsträckning än kostnaderna för dem som deltar i högre eller eftergymnasial utbildning. gymna- sieutbildning framställs allt oftare om ett minimikrav för alla som söker sig till arbetslivet . I den mån detta antagande är korrekt bör därför alla medborgare ha rätt till utbildning på gymnasienivå. Stat och kommun bör därmed även fortsättningsvis ha ett övergripande ansvar för finansieringen av all utbildning på grundskole - och gymnasienivå för såväl ungdomar som vuxna. För vuxenutbildning därutöver har stat, arbetsgivare och individer ett gemensamt finansieringsansvar (Rubenson m.fl., 1999). Även andra forskare och debattörer har argumenterar för statligt stöd till baskunskaper för att underlätta det fortsatta självgenererade lärandet. Staten bör subventionera individer och barn till föräldrar som saknar egna resurser för detta. slutsats är också att man kan inte heller förvänta sig att marginaliserade grupper, invandrare och andra vuxna som saknar grundläggande kunskaper ska få sina utbild- ningsbehov tillgodosedda i arbetslivet. Om de ska stimuleras och få tillgång till formella och informella möjligheter till lärande måste staten ta 140 Utvecklingstendenser – utmaningarna på sig ett ansvar. Likaså måste staten ta ett ansvar för att säkra ungdomars övergång från skola till arbetsliv.