sou · GOB341 · 2001-01-01 00:00:00 — Klass är därmed ett försök att både teoretiskt förstå och i konkreta undersökningar fånga det faktum att människor i olika sociala positioner lever under olika förutsättningar. Klass- begreppet är däremot inte ett uttryck för en värdering av människor. Tvärtom, alla människors lika värde är grunden för ett allmänt intresse av att analysera och söka förstå varför livsvillkoren ändå skiljer sig åt. Vi har i våra analyser i görligaste mån sökt ge alla en klassposition, helst på basis av ett eget yrke. Det är dock rimligt att definiera klass så att hela befolkningen inkluderas. Att barn, pensionärer eller hemma- fruar skulle vara klasslösa i den meningen att de inte berörs av de skillnader i resurser av olika slag som råder mellan olika klasser är orimligt. Då klassindelningen rent praktiskt bygger på yrken måste dock icke förvärvsarbetande klassificeras i särskild ordning. Traditio- nellt sett har detta löst genom olika tillhörighetsprinciper, där icke 24 Välfärd, välfärdsteori och välfärdsmätning förvärvsarbetande hänförs till en klass på basis av tidigare yrke alter- nativt närståendes yrke. Detta kan praktiskt göras på flera sätt, men här har följande principer följts. Ungdomar som ej förvärvs- arbetar tillhör den klass deras familj tillhör (på basis av en eller båda föräldrarnas yrken), hemmafruars klass är också densamma som familjens (i praktiken därmed mannens), och pensionärer tillhör den klass som deras huvudsakliga tidigare yrke anger. Arbetslösa klassificeras på basis av det senaste yrket. Äldre studenter (det vill säga som är ) indelas i första hand på basis av eventuell makes yrke, i andra hand på basis av eventuellt yrke vid sidan om studierna. Den klassindelning vi använder bygger på olika yrkens ställning i produktionen, och baseras på den svenska SEI-indelningen (m.fl. 1974; , 1981). För det första skiljs egna företagare och anställda åt. Den stora gruppen anställda delas först upp i arbetare och tjänstemän. Inom dessa breda grupper särskiljs klasser på basis av den kvalifikationsnivå som typiskt sett krävs i olika yrken. Därigenom skiljer vi ut två grupper av arbetare, nämligen sådana i yrken med respektive utan kvalificerade arbetsuppgifter, härefter kallade kvalificerade och okvalificerade arbetare. Vidare skiljer vi ut tre tjänstemannagrupper, nämligen högre tjänstemän, tjänstemän på mellannivå, samt lägre tjänstemän. Slutligen kvarstår en mindre kate- gori med oklassificerbara, vilket i huvudsak är en konsekvens av bristande information på någon punkt, och inte ett resultat av brist på rimliga principer för att hantera klassificeringen av icke förvärvs- arbetande. De som här kommit i kategorin övriga är således personer för vilka ingen yrkesinformation finns att tillgå.13 13 Hälften av gruppen består av studerande, av vilka de flesta är och därmed inte kodats efter föräldrarnas position. Den näst största gruppen är pensionärer för vilka uppgifter om eventuellt tidigare yrke saknas. Totalt sett utgör denna grupp av kategorin övriga, av vilka drygt hälften är ålderspensionärer och resten förtidspensionärer. Resterande av kategorin övriga utgörs mest av oklassificerbara utan närmare specifikation, plus några få hemarbetande utan yrkesuppgifter för maken, samt någon enstaka militär och långtidsarbetslös. Välfärd, välfärdsteori och välfärdsmätning 25 1.5Intervjumaterial och metoder som använts Flera olika slag av metodologiska överväganden har redan diskuterats ovan, exempelvis de grundläggande principer vilka den forsknings- och datainsamlingstradition som denna rapport ingår i vilar på. Det finns dock anledning att något mer i detalj redogöra för det intervjumaterial våra analyser baseras på, liksom att introducera och förklara de statis- tiska tekniker vi brukar i våra analyser. I efterdyningarna av den första Levnadsnivåundersökningen 1968 (se avsnitt 1.2 ovan) upprättades två program för insamling av uppgifter om levnadsförhållanden. Dels fick Levnadsnivåundersökningarna vid fortsatt stöd, och uppföljningar av den ursprungliga Levnadsnivåundersökningen gjordes 1974, 1981 och 1991. Den senaste undersökningen i denna serie genomförs . fick i uppgift att genomföra årliga undersökningar av levnadsförhållanden (hädanefter ). gjordes en provstudie, och har SCB producerat årlig statistik kring levnadsförhållanden (för presentation av samt en utförlig redovisning av långsiktiga välfärdsförändringar se 1997). ULF-materialet utgör därmed en rik och utifrån ett internationellt perspektiv unik källa för att följa välfärdsförändringar på individnivå. Liksom Levnadsnivåundersökningarna bygger på en så kallad komponentansats, det vill säga levnadsförhållanden inom en rad olika områden kartläggs. Exempel på sådana områden är sysselsättning och arbetstider, arbetsmiljö, ekonomi, boendeförhållanden, sociala relatio- ner, politiska resurser, trygghet och säkerhet och hälsa. ULF-undersök- ningarna har en basdel vilken ger en grundläggande information om levnadsförhållanden inom vart och ett av dessa områden. Därutöver görs fördjupningar inom olika områden efter en rotationsprincip. Dessa fördjupningar kommer vi här inte att kunna utnyttja nämnvärt. Inom respektive välfärdsområde används en mängd olika frågor för att fånga människors faktiska förhållanden snarare än deras värderingar eller upplevelser av dessa förhållanden. Detta innebär att exempelvis arbetsförhållanden ringas in med hjälp av frågor om det bullrar och i så fall om bullret är öronbedövande, om det krävs tunga lyft i arbetet och i så fall hur ofta, om arbetet är jäktigt, om det är enformigt, om man blir smutsig, och så vidare. På motsvarande sätt söker man fånga hälsotill- 26 Välfärd, välfärdsteori och välfärdsmätning stånd, ekonomiska förhållanden och alla andra slags levnadsförhållan- den med hjälp av konkreta frågor om faktiska förhållanden. Även om vi i princip skulle kunna bygga våra analyser på uppgifter från fram har vi valt att fokusera på tre tidpunkter, nämligen 1989–90, 1993–94 samt 1997– 98.14 Dessa tre årspar får representera tre olika faser i den makroekonomiska och välfärdsstatliga kris som präglat och som utgör fonden för arbetet med ett välfärdsbokslut. 1989–90 utgör kulmen gyllene år, och från dessa år kan vi få uppgifter om hur vanliga olika välfärdsproblem var och hur de fördelades mellan olika grupper i befolkningen före krisen. Åren 1993– 94 representerar de svåraste åren ekonomiskt, sysselsättningsmässigt och statsfinansiellt. Åren 1997–98 representerar sysselsättningsmässig och statsfinansiell efter krisen, även om välfärden på individuell nivå inte nödvändigtvis återställts. Anledningen till att vi överhuvud gör ett urval av undersökningsår är i första hand praktiska skäl – analyser baserade på tre tidpunkter snarare än på nio eller tio enskilda under- sökningsår blir mer genomträngliga, och framställningen därmed också förhoppningsvis klarare. genomförs normalt sett som personliga intervjuer med ett representativt urval av befolkningen i åldrarna 16–, för årgångarna 1988–89 dock utan övre åldersgräns (i denna rapport är dock 85– åringar och äldre borttagna års data för jämförbarhetens skull). Nettourvalen, det vill säga urvalet minus emigrerade och döda, har varit något mindre än tidigare, men är ändå ungefär 7 500 personer per kalenderår. Bortfallet har varierat något över den tidsperiod vi täcker, men har legat kring vilket får anses som normalt och fullt acceptabelt. Andelen telefonintervjuer har ökat, men detta anses inte påverka kvaliteten i svaren (1995a, sid. 24). Andelen intervjuer som gjorts med någon annan än intervjupersonen, så kallade indirekta intervjuer, har förblivit . 14 ULF-undersökning höll fortfarande på att göras då huvuddelen av denna rapport gjordes sommaren och . Välfärd, välfärdsteori och välfärdsmätning 27 Fältarbetsresultat för för undersökningsåren 1989, 1990, 1993, 1994, 1997 och 1998. Antal i urval, antal svarande och bortfallet i procent av nettourvalet. Andelen vägrare och andelen ej anträffade särredovisade (resterande bortfall utgörs av sjuka). Indirekta intervjuer samt telefonintervjuer anges som procent av de svarande Källa: 1991; 1995a samt personlig kommunikation med , SCB. Även när vi således begränsar våra analyser till tre tidpunkter baseras alltså vår undersökning på sex olika undersökningsår, inkluderande mer än 36 000 intervjuer totalt sett. Varje intervju har tagit , och omfattar ungefär 200 frågor. Till detta kommer registeruppgifter om inkomster. Sammantaget finns därmed en enorm mängd informa- tion om människors levnadsvillkor, även givet den fokusering vi valt att göra på hälsa, ekonomi, arbete, och sociala relationer. För att kunna analysera dessa uppgifter på ett sätt som gör att vi kan besvara våra frågor kring 1990-talets välfärdsutveckling utan att drunkna i olika ovidkommande och eller tillfälliga förändringar och fluktuationer krävs statistiska mått och tekniker. De enklaste sätten att sammanfatta stora material är att helt enkelt beräkna andelen med ett givet välfärdsproblem, säg nedsatt hälsa. För vissa typer av indikatorer, som inkomst, kan det vara av större intresse att beräkna medelvärdet även om man också här kan studera hur andelen under eller över en viss inkomstnivå förändras. Denna typ av sammanfattande och beskrivande mått (procent och medelvärden) blir dock lätt klumpiga att använda då syftet är att jämföra olika befolk- ningsgruppers välfärdsutveckling , särskilt om man vill renodla 28 Välfärd, välfärdsteori och välfärdsmätning dessa jämförelser för att undvika felaktiga slutsatser. Om exempelvis hälsotillståndet bland invandrare och infödda jämförs måste man ta hänsyn till skillnader i ålders- och könssammansättning mellan dessa grupper för att få en rättvisande bild. Detta kan göras genom att jäm- föra andelen sjuka mellan inrikes och utrikes födda separat för män och kvinnor i en rad olika åldersgrupper. Ett sådant förfarande ger dock ganska snabbt mycket svåröverskådliga mängder av siffror ur vilka generella mönster och trender inte särskilt lätt kan utläsas. Om man som vi vill jämföra välfärdsutvecklingen över tre tid- punkter för män och kvinnor i ett antal åldersgrupper och också ta hänsyn till klasstillhörighet, familjetyp och födelseland måste därför någon form av teknik för att komprimera och sammanfatta utvecklingen användas. Annars skulle läsaren för varje välfärdsproblem som studeras behöva överblicka en tabell med 2 352 olika procenttal (* 2 kön * 7 åldersgrupper * 2 födelseländer * 4 familjetyper * 7 klasser), och ur denna informationsmängd försöka se hur utvecklingen gestaltar sig för olika grupper. Detta är uppen- barligen inte bara opraktiskt utan också ogörligt. Vid sidan av enkla beskrivningar baserade på andelar och medel- värden bygger därför våra analyser i huvudsak på så kallade regres- sionsanalyser av ett speciellt slag (kända som logitregression eller logistisk regression). Med hjälp av dessa regressioner åstadkommer vi tre saker. För det första kan vi på ett hanterbart sätt sammanställa den stora mängden information och därmed uttala oss om generella skillnader mellan grupper. För det andra kan vi renodla skillnader mellan de olika delgrupperna inom var och en av beskrivnings- kategorierna (kön, ålder, klass etc.) i och med att vi i regressions- modellen håller effekter av andra oberoende variabler konstanta. En könsskillnad som enbart uppträder därför att män och kvinnor har olika fördelning över klasserna kommer därför inte att framkomma i våra modeller. För det tredje ger oss regressionsmodellerna också möjlighet att enkelt skatta inte bara styrkan av skillnaden mellan våra olika beskrivningskategorier (könen, åldersgrupperna etc.) utan också huru- vida dessa effekter är statistiskt signifikanta samt i vilken mån samspelseffekter är signifikanta. Denna sista sak är central för vår tredje frågeställning, det vill säga om skillnaderna mellan olika grupper förändras . Detta mäter vi som samspelseffekten (eller interak- tionen som det också vanligen kallas) mellan undersökningsår och de olika beskrivningskategorierna. I logitregressionerna analyseras således oddset för ett visst väl- färdsproblem, samt skillnader mellan grupper i termer av kvoter mellan odds. Sannolikheter, risker eller chanser uttrycks normalt i termer av procent – en sannolikhet kan inte vara lägre än noll eller högre än ett. Välfärd, välfärdsteori och välfärdsmätning 29 Ett sätt att beskriva ett odds är att det uttrycker den relativa sannolik- heten (eller chansen) för ett utfall genom att relatera sannolikheten för detta utfall med sannolikheten för alla andra möjliga utfall. Uttryckt i en formel innebär det att om sannolikheten är P är oddset = P/1-P. Odd- set beskriver därmed risken eller chansen att man får utfallet A istället för utfallet B. Detta utnyttjas som bekant bland annat i vadslagning, där det just är de relativa sannolikheterna som är av intresse.15 Att man i logitregressioner analyserar odds snarare än procent beror dock i första hand på att odds respektive kvoter mellan odds har vissa fördelar rent statistiskt (se exempelvis Aldrich och 1984). De tal som redovisas i tabellerna utgörs också av oddskvoter, där oddset för en kategori alltså jämförs med de genomsnittliga oddset för alla kategorier. Genomsnittet för alla är därmed 1,0, och talen i tabellerna anger om oddset i respektive delkategori ligger över eller under detta genomsnitt. Om vi skulle anta att av de männen har stora ekonomiska svårigheter medan detta gäller för av kvinnorna så är oddset för män 0,25 (0,2/0,8=0,25), oddset för kvinnor 0,67 (0,4/0,6=0,67), och medeloddset16 0,41 ( (0,25 * 0,67) . tabellen skulle vi i detta fall få värdet 0,61 för män (0,25/0,41) medan vi för kvinnor får värdet 1,63. kommer vi i texten också att relatera olika grupper direkt till varandra, det vill säga i detta exempel skull man kunna säga att kvinnornas odds är knappt 2,7 gånger större än männens (1,63/0,61), vilket alltså är detsamma som kvoten mellan de ursprungliga oddsen, det vill säga 0,67/0,25). Ett närmare studium av detta exempel visar också att skillnaderna i odds och kvoter mellan odds alltid är något större än skillnaderna i procent (kvoten mellan pro- centtalen blir ju 2,0). Detta beror helt enkelt på att procenttal beräknas med den studerade gruppen i både täljare och nämnare, medan de vid beräkning av odds endast återfinns i täljaren. 15 I statistiska sammanhang gäller att ett högt odds motsvarar en högre sannolikhet, liksom en oddskvot över 1.0 innebär en högre sannolikhet för det studerade utfallet. Vid vadslagning eller spel på hästar gäller det omvända, det vill säga en häst som med stor sannolikhet kommer att vinna ger lägre odds. Detta beror helt enkelt på att oddsen vid vadslagning refererar till avkastningen på satsade pengar vid vinst, och att vinsten per person självfallet blir lägre om favoriten vinner eftersom det då är många som skall vara med och dela. 16 Beräknat som ett så kallat geometriskt medelvärde. 30 Välfärd, välfärdsteori och välfärdsmätning I nästföljande kapitel görs dels en beskrivning av hur befolkningens sammansättning med avseende på kön, ålder, födelseland, familjetyp och klass utvecklats , dels en översiktlig redogörelse för förändringar av välfärdens nivåer. Kapitel 3 behandlar arbete och sysselsättning, kapitel 4 inkomster och ekonomiska resurser, kapitel 5 hälsa och dödlighet, kapitel 6 sociala relationer och kapitel 7 utsatthet och ackumulering av ofärd. I det avslutande kapitlet görs en samman- fattande bedömning av välfärdsutvecklingen sedd från medborgarnas horisont. 2 Den allmänna välfärdsutvecklingen Analyserna av välfärdsutvecklingen kommer huvud- sakligen att baseras på multivariata analyser, det vill säga den typ av regressionsanalyser med alla beskrivningskategorier som presenterades i slutet av första kapitlet inkluderade . Denna ansats har många fördelar, men bör kompletteras av en översiktlig och mer lättillgänglig beskrivning av välfärdsutvecklingen. I de senare analyserna är vi framförallt intresserade av de skillnader som finns mellan olika befolkningsgrupper och huruvida dessa skillnader i sin tur har förändrats . I detta övergripande kapitel rörande välfärdsutvecklingen lämnas dessa frågor helt och här koncentreras intresset istället till frågan om välfärdens nivå. Dessutom finns det anledning att också kort belysa den sociala strukturens förändringar . Förändringar i människors levnadsförhållanden kan uppkomma på ett flertal olika sätt. Två i grunden olika mekanismer är dock centrala att urskilja, nämligen sådana förändringar som uppkommer genom att den sociala strukturen förändras respektive förändringar som uppstår av att de fördelningsprocesser som skapar skillnader i levnadsförhållanden mellan olika grupper ändras.17 Den första typen av process innebär att sociala grupper vars levnadsförhållanden genomsnittligt är bättre eller sämre än vad som är allmänt ökar eller minskar i numerär. Därmed påverkas dels de individer som rör sig mellan positionerna men även den allmänna nivån på ofärdsproblem i samhället som helhet kan påverkas. Den andra typen av mekanism innebär att fördelningen av 17 En annan viktig typ av förändring är då mellanliggande steg i en process förändras så att det slutliga utfallet påverkas men inte den grundläggande ojämlikheten. Om exempelvis skillnader i arbetad tid minskar mellan kvinnor och män kommer också inkomstskillnaderna att minska även om löneskillnaden består. 32 Den allmänna välfärdsutvecklingen goda och dåliga villkor mellan olika samhällsgrupper förändras i sig (absolut eller relativt sett). Den grundläggande skillnaden mellan dessa två typer av förändringar kan exemplifieras med hur risken för fattigdom varierar mellan olika samhällsklasser. Om andelen högre tjänstemän ökar påtagligt, och dessa har en oförändrat låg risk för fattigdom, kommer detta att leda till att andelen fattiga i landet minskar (allt annat lika), liksom förstås de ekonomiska livsvillkoren för de människor som rör sig till den högre tjänstemannagruppen.18 kommer klasskillnaderna i risken för fattigdom att kunna vara oförändrad. Om däremot arbetarnas inkomster stiger snabbare än tjänstemännens, åtminstone bland dem med mycket låga inkomster, kan vi finna såväl utjämning som nivåhöjning. Att skilja mellan förändringar av andelen i olika mer eller mindre gynnade grupper å ena sidan och förändringar av hur gynnade eller missgynnade dessa grupper är blir därför en viktig del av ett bokslut över välfärdsutvecklingen. I de multivariata analyser vars resultat vi i all huvudsak kommer att basera våra slutsatser på är det den andra typen av förändringar som vi kommer att fokusera. En enkel beskrivning av de olika redovisningsgruppernas relativa storlek , dess mitt och slut är därför en god utgångspunkt för våra fortsatta analyser. I Tabell 2:1 visas därför hur sammansättningen i befolkningen 16–har ändrats enligt ULF- undersökningarna med uppdelningar på kvinnor och män, olika åldersgrupper, inrikes och utrikes födda, familjesammansättning och social klass. Allt givet de definitioner och indelningsgrunder som presenterades i kapitel 1. 18 Vi bortser här helt avsiktligt från frågan om hur fattigdom definieras. Den allmänna välfärdsutvecklingen 33 Fördelningen i befolkningen över de olika beskrivningskategorierna kön, ålder, födelseland, familjetyp respektive social klass . Antal observationer 36 392 Arbetare i kvalificerade yrken Arbetare i okvalificerade yrken Könsfördelningen är som väntat i det närmaste identisk mellan de olika undersökningsåren. Åldersprofilen förändras dock något beroende på den allmänt åldrande befolkningen i och på hur de stora födelsekullarna rör sig mellan åldersgrupperna . är det värt att notera att de yngre ålderspensionärerna faktiskt blivit färre . I stort överensstämmer dessa åldersförändringar också med befolknings- statistiken. Andelen utrikes födda ökar , och även familje- trukturen förändras med en ökande andel 34 Den allmänna välfärdsutvecklingen ensamstående föräldrar och en minskande andel sammanboende med barn. Även totalt sett minskar barnfamiljernas andel något.19 Också klasstrukturen förändras, och detta framkommer mycket tydligt också i vårt material trots att vi här klasskodat även icke förvärvsarbetande (för en beskrivning av klasstrukturen bland de förvärvsarbetande enbart se avsnitt 3.1). Förändringarna är mest tydliga i klasstrukturens ytterlighetsgrupper, med en ökande andel högre tjänstemän och en minskande andel arbetare i okvalificerade positioner, men gäller också andra grupper. Andelen tjänstemän på mellannivå eller högre har därmed ökat med (eller ), medan andelen arbetare sammantaget minskat (eller ). Denna strukturförändring är än mer uttalad bland förvärvsarbetande (se avsnitt 3:1), och innebär att fler människor befinner sig i relativt sett gynnade klasspositioner vid decenniets slut än vid dess inledning. Sammantaget har strukturförändringarna varit ganska måttliga . Detta är också vad man kunde förvänta givet den relativt sett korta tidsperiod som vi här täcker in. I ljuset av detta framstår dock förändringarna i klasstrukturen som tämligen dramatiska. Vårt huvudsyfte i denna rapport är att studera hur välfärdens sociala differentiering gestaltar sig och framförallt vilka förändringar vi kan urskilja . Det finns dock anledning att allra först ge en mycket översiktlig bild av hur vanligt förekommande de olika former av välfärdsproblem är som vi ska analysera och hur förekomsten av dessa problem har förändrats . I Tabell 2:2 ges därför en översikt för ofärdens omfattning inom de övergripande områden och med de specifika indikatorer som vi valt att använda. 19Eftersom vi här studerar individers (16–) position i olika strukturer är detta egentligen inte helt vad som framgår i tabellen. Den mer korrekta slutsatsen är att andelen personer som lever i familjer med egna och/eller make/makas barn har minskat. 20Samtliga indikatorer kommer att presenteras mer noggrant och utförligt i kommande avsnitt. Den allmänna välfärdsutvecklingen 35 Översiktlig beskrivning av välfärdsförändringar . Befolkningen i åldrarna 16–84 där ej annat anges Arbete och sysselsättning, bland Sysselsättningstyp bland sysselsatta: Företagare (inkl. bönder) Högstressarbete (bland anställda)1 Svårt med löpande utgifter2 Trångbodda (norm 2) Långvarig sjukdom, svåra besvär Värk i leder, rygg etc.4 Ängslan, oro, ångest4 Sociala relationer och medborgarskap: Begränsat umgänge utom familjen Lite umgänge med vänner Ej kontakt med nära vän senaste Utsatt för våld eller hot 1.Avser åren 1986–87, 1994–95 och 1997–98. 2.Ungdomar 16–24 som bor i föräldrahemmet är exkluderade. 3.Individer vars reala hushållsinkomster (ekvivalerade disponibla inkomster) understiger av medianvärdet . 5.Av dem som anger att de har en nära vän. 36 Den allmänna välfärdsutvecklingen Förändringarna som skett vad gäller arbete och sysselsättning är delvis välkända. Sysselsättningsgraden har sjunkit dramatiskt och andelen som uppger att de var arbetssökande i samband med intervjutillfället ökade till dryga under krisåren och ligger kvar på i det närmaste samma andel även 1997–98. Också bland dem som är sysselsatta finner vi dock en del påtagliga förändringar. Det har blivit vanligare med olika former av tidsbegränsade anställningar och i detta fall tycks utvecklingen, åtminstone delvis, vara oberoende av konjunktursvängningar. Med andra ord finner vi en klar ökning också från mitten till slutet av decenniet. Även olika aspekter av arbetets villkor, vilka är av stor betydelse för människors välfärd, har förändrats . Fysiskt krävande arbeten tycks ha minskat något, som arbetet i allt ökande grad upplevas som jäktigt. Många arbeten (ungefär en sjättedel) är dock alltjämt enformiga och det tycks inte här finns någon trend åt endera hållet. Att många individer och hushåll har haft det ekonomiskt knapert är knappast överraskande.