sou · GOB3102d1 · 2001-01-01 00:00:00 — ExMS finansieras av fyra organisationer (/Svensk Musik, , IFPI och Svenska Musikerför- bundet). Dessa fyra organisationer står för driftskostnaderna. Projekt finansieras av deltagarna i respektive projekt. ExMS har haft samordningsansvaret för den gemen- samma Sverige-montern på den internationellt viktigaste musik- mässan som äger rum i . ExMS har fått finansiellt stöd från UD för denna aktivitet. FR är största företagsorganisation och företräder mer än 90.000 företag i ett nätverk över hela landet med 328 lokala företagarföreningar. FR organiserar i huvudsak mindre företag, av medlemmarna är ensamföretagare. av medlem- marna har fler än 25 anställda. FR arbetar för ett bättre företagarklimat och erbjuder en rad medlemsförmåner. FR samarbetar med motsvarande organisa- tioner i andra länder, främst i och , och har ett stort nätverk som kan utnyttjas för att bistå medlemmarna att erhålla information om andra länder. I vissa fall kan sådan verksamhet ligga nära . FR har haft uppdrag från Sida för att utveckla små och medelstora företag i andra länder, bl.a. . FR är företrätt både i Delegation för de mindre företagen och i exportföreningens styrelse. Handelskamrarna är branschövergripande och partipolitiskt obundna regionala näringslivsorganisationer som finansieras genom medlemsavgifter och genom olika typer av service- verksamhet (exportdokument, kurser, konsultuppdrag etc.). I finns tolv av regeringen auktoriserade handelskamrar med Övriga aktörer med betydelse för export- och importfrämjandet tillsammans ca 11.000 medlemmar. Störst är , Sydsvenska samt och Handelskammaren. Därutöver finns i ett drygt 20-tal länder svenska utlands- handelskamrar eller motsvarande. De svenska handelskamrarna ingår i ett internationellt nätverk med över 10.000 handelskamrar. Handelskamrarna i samverkar inom Eurochambres med säte i . Olika internationella samverkansgrupper finns – t.ex. Östersjöhandelskamrarnas gemensamma organ . På det internationella planet verkar () med säte i . I finns ett 20-tal utländska handelskamrar och handels- representationer med vilka de svenska handelskamrarna samverkar. Alla handelskamrar ger råd om export och import till medlemsföretag och andra företag. Några har egna exportkonsulter, som på uppdrag utför marknadsundersökningar samt internationaliserings- och affärsutvecklingsprojekt. Några av de svenska handelskamrarna utomlands har serviceverksamhet för företag som önskar råd och hjälp med kontakter med andra företag i och utlandet. De svenska handelskamrarna i , och bedriver en omfattande sådan verksamhet. i ingår i utlandsorganisation och några handelskamrar har fasta uppdrag för (, , ). I några fall administreras svenska handelskamrar i utlandet av personer knutna till utlandsorganisation. Utrikeshandels- kamrarna utgör ett värdefullt komplement till . T.ex. kan dessa företräda medlemsföretag vid kontakter med myndigheter i värdlandet. De är också en samlingspunkt för svenska företag och deras personal i utlandet. Handelskamrarna utför vissa uppdrag åt Sida på det import- främjande området (se avsnitt 6.2.12). Handelskamrarna har två representanter i exportföreningens styrelse. Handelskamrarna samarbetar på många orter med och inom ramen för exportcentrum På många håll i landet finns lokala eller regionala företagar- föreningar (som ofta är anslutna till Företagarnas Riksorganisa- tion) eller andra nätverk som är mötesplatser för företagen på en Övriga aktörer med betydelse för export- och importfrämjandet ort eller i en region. Dessa kan antingen vara öppna för alla företag på orten eller vara inriktade på en särskild bransch eller särskilt område. Det finns också på vissa platser exportörsföreningar som anordnar regelbundna möten om export, t.ex. exportfinansiering, eller informerar om utländska marknader. Ett exempel på en sådan förening är Exporters´Club" i . Nyssnämnda nätverk spelar ofta en viktig roll för informationsspridning och kontakt- skapande. Det finns både i och utomlands vissa privata aktörer som utför uppgifter snarlika . Det finns t.ex. ett antal större konsultbolag m.m. inom managementområdet som till viss del arbetar med företags internationalisering samt förvärvs- och etableringsfrågor. I viss utsträckning kan de vara aktiva på samma område som . Några av dessa har egen representation i andra länder eller samarbetsavtal med utländska bolag. Det finns vidare advokatbyråer och banker som ibland utför exportfrämjande tjänster. Även dessa organisationer har ofta nätverk utomlands och kan stå till tjänst med upplysningar om utländska marknader m.m. Det finns också mindre privata konsultbolag som delvis eller helt arbetar i konkurrens med . Med något undantag är de flesta av dessa företag små med endast ett fåtal anställda, ofta enmansbolag. De som utredningen kommit i kontakt med har varit inriktade på antingen ett ämnesområde (t.ex. tullar eller moms) eller ett geografiskt område (t.ex. eller ). Andra arbetar med lite mer allmänna företagsutvecklingsfrågor, t.ex. internationalisering. Vissa av dessa aktörer erhåller ibland uppdrag från . Det finns också privata konsulter i utlandet som både konkurrerar och kompletterar konsult- verksamhet. Några leds av personer som arbetat på export- rådets utlandskontor. 6.3.6Näringslivets Internationella Råd (NIR) NIR har till uppgift att på skapa affärsutrymme för svenska företag utomlands. NIR har två huvudmän, och . En viktig uppgift är att bidra till förbättrat tillträde till nationella och regionala marknader med svåra och Övriga aktörer med betydelse för export- och importfrämjandet krävande politiska och kommersiella förhållanden eller på marknader där andra aktörer kan ha svårigheter att vara verksamma. NIR har fem anställda och en årlig basbudget på . NIR är uppdragsstyrt och arbetar både med exporterande och importerande företag. Rollen är bl.a. att etablera långsiktiga relationer och kontakter på hög nivå. NIR samarbetar i sina projekt i regel med större företag. NIR har arbetat med i första hand följande länder: , , , , , , och länder i och . Man har nära kontakter med Sida och har också genomfört projekt med finansiering från Sida. 6.3.7Svensk Handel (SH) SH som har ett åttiotal medarbetare är en kombinerad bransch-, service-, intresse- och arbetsgivarorganisation för import-, parti- och detaljhandel. Organisationen har ca 20.000 medlemmar som samverkar i branschorgan, länsförbund och köpmanna- föreningar. Medlemmarna svarar för den övervägande delen av inrikes- och importhandel. Medlemsföretagen sysselsätter ca 350.000 personer. Organisationens balansomslutning uppgick till ca . Huvudverksamheten ifråga om internationell handel omfattar bl.a. service och rådgivning om handelspolitiska regelverk, tullar, transporter och internationella betalningar samt tillvaratagande av handelssektorns intressen ifråga om frihandel och avreglering av den internationella handeln. Det är inom organisationen rådet med åtta mearbetare som svarar för den internationella verk- samheten med tonvikt på importen till . Man har ett stort externt kontaktnät i förvaltning och näringsliv och har likaså om- fattande kontakter med utländska företrädare och organisationer. Tre verksamhetsområden som samtliga är riktade både mot myndigheter och företag dominerar: service till företag, branschorgan, utländska intressenter och myndigheter i importrelaterade frågor handelspolitiskt arbete för att förenkla och avreglera importen, liberalisera handels- och jordbrukspolitiken i EU m.m. import- och handelsfrämjande projekt med extern finansiering, t.ex. sekretariatsansvar för sex bilaterala handelskammare, biståndsrelaterade projekt med finansiering från bl.a. Sida i och Öst- och , t.ex. Övriga aktörer med betydelse för export- och importfrämjandet teko-projektet , samt insatser för att öka kompetens och konkurrenskraft hos näringslivsorgan som arbetar med export till SAE är statens motpart i avtalet om och näringslivets huvudman för . SAE har en bred medlemskrets från alla branscher och exportintressen i näringslivet som helhet. SAE har ca 500 medlemmar. Styrelsen omfattar 35 personer varav 29 utses av stämman och sex av olika organisationer (, , , Sydsvenska och Västsvenska , , ). SAE:s viktigaste uppgift är att vara det samlade näringslivets talesman i exportfrämjandefrågor och att som huvudman till- sammans med staten lägga fast övergripande verk- samhetsinriktning. SAE representerar näringslivet i förhandlingar med staten om . Föreningen utser näringslivets representanter i styrelse och representanskapet. SAE kan ta hand om sådan exportfrämjande verksamhet som är angelägen för näringslivet men som inte kan utföras av . Ett exempel är handelskontoret i som drevs av SAE under innan tog över. SAE har också viss annan verksamhet, t.ex. hanterar man medel för ett par stiftelser. är den svenska industrins näringspolitiska huvudorganisation. Förbundets uppgift är att verka för en politik som gynnar ekonomisk tillväxt och ökad produktion samt att tillvarata industrins gemensamma intressen. omfattar totalt 19 branschorganisationer med ca 7.000 medlemsföretag. Tillsammans svarar de för mer än tre fjärdedelar av den svenska industriproduktionen och nästan hela industriexporten. största branschorganisation är verkstadsindustrier med ca 3.000 medlemmar som har ca 300.000 anställda. Näst störst är med drygt 600 medlemmar. Andra stora förbund är Kemikontoret, Livsmedelsindustrierna och Skogsindustrierna. Övriga aktörer med betydelse för export- och importfrämjandet Några av branschorganisationerna bedriver ibland verksamhet som ligger nära , t.ex. gemensamma marknadsaktiviteter. Beslut kommer sannolikt att fattas om att industriförbundet och SAF skall gå samman från . är exempel på ett privat nätverk av ca 25 företag på miljöområdet. ägs och drivs av medlemsföretagen. Medlem- marna består av både små och medelstora företag i alla nischer av miljöteknik. SET´s syfte är att genom olika aktiviteter stimulera uvecklandet av en kraftfull och internationellt konkurrenskraftig svensk miljöteknikindustri. Verksamheten består bl.a. av att till- handahålla aktuell och relevant databasinformation, förbättra kunskapen om exportprojekt och dessas finansiering, utveckla sektorbaserade kluster för internationella marknadsförings- aktiviteter och genomföra lobbying för svensk miljöteknik. Exportcentrum är beteckningen på en regional samarbetsform avsedd att skapa en enda dörr (one stop shop) för små och medelstora företag som önskar hjälp med export och internationalisering. Tanken var också att skapa ett samrådsforum mellan främst , och de regionala handels- kamrarna, bl.a. i syfte att undvika dubbelarbete och få till stånd en bättre samordning. Det första exportcentrumet bildades . Exportcentrum finns på 20 orter: , , , , , , , , , , , , , , , , , , och , dvs. i alla län utom och . De deltagande parterna är normalt , och respektive handelskammare men konstellationen varierar något. På några platser har någon av dessa aktörer valt att ställa sig utanför samarbetet. För alla exportcentra finns en huvudkontaktperson, oftast från eller handelskammaren men i ett fall från . har därutöver en egen kontaktperson för varje exportcentrum. En referensgrupp på länsnivå finns numera alltid knuten till ett exportcentum. Häri ingår normalt förutom de Övriga aktörer med betydelse för export- och importfrämjandet medverkande parterna, företag, representanter från samt eventuellt andra intressenter som EIC, högskolor, kommuner etc. administrerar det anslag på som regeringen avsatt av regionalpolitiska medel för åren 1999–2001 för en kampanj för exportutveckling för småföretag. Pengarna är avsedda att dels finansiera verksamhet hos exportcentra i regionalpolitiskt prioriterade områden (, , , , , , , , , , , och ), dels genomföra en generell informations- och rådgivningskampanj som riktar sig till de små och medelstora företagen. Projektet genomförs av , , , och respektive exportcentrum. Företrädare för dessa ingår i styrgruppen för kampanjen. Det länsvisa samarbetet baseras på treåriga strategiplaner som varje exportcentrum utarbetade . Planerna anger inriktningen (områden, planerade aktiviteter, tidsplan) och reglerar parternas samarbete. Därutöver har varje centrum kunnat ta fram en projektplan för varje aktivitet som man önskar finansiellt stöd för. De avsatta medlen kan användas för offentlig inhemsk medfinansiering i EU-finansierade projekt. Strävan är att ha så stor finansiering som möjligt från deltagande företag. För att genomföra ett projekt inom exportcentrum krävs att minst två av de medverkande parterna deltar. En stor satsning på information har gjorts över hela landet i syfte att inspirera företag att satsa på export och internationalisering. har distribuerats i över 100.000 exemplar till små och medelstora företag med exportpotential. I tidningen presenterades både företag som tagit steget ut på exportmarknaden och sådana som var på väg att göra detta. Tidningen gavs en regional prägel genom att varje exportcentrum fick egna sidor i den 20-sidiga tidningen. Här kunde organisationerna redovisa vad de kunde hjälpa företagen med. Vidare har ett informations- och utbildningspaket Exportguide tagits fram för företag (både i pappersform och Internet). I paketet ingår en allmän exportdiagnos och fyra områden där man fördjupar sig (kundbearbetning, kunder, produkter/tjänster och företag/personal). Genomgången indikerar hur väl förberett ett företag är för export liksom de områden där det finns utrymme för förbättringar. Vid utgången av 1999 hade anslagits för information och utbildning. Övriga aktörer med betydelse för export- och importfrämjandet En viktig del av informations- och rådgivningskampanjen är företagsbesök. Dessa genomförs över hela landet och främst hos företag som är nya för exportcentrumnätverket. Vid besöken görs en grov förutsättningslös analys enligt ovannämnda diagnos samt presenteras de olika aktörerna och deras verksamhet inom exportcentrum. Vid utgången av 1999 hade 1.180 företagsbesök runt om i landet genomförts till en totalkostnad om ca . De avsatta medlen används också för projekt och råd- givningsverksamhet i de regionalpolitiskt prioriterade områdena. Vid utgången av 1999 hade 25 projekt i två av dessa områden (inte sydöstra ) erhållit delfinansiering med . Projekten har sin tyngdpunkt i strategi, kompetens och marknad. Det är främst företag med högst 50 anställda som deltar i projekten. 7 Utredningens empiriska material I detta kapitel redogörs inledningsvis för utredningens fyra enkäter. Först redovisas den större enkät som utredningen och tillsammans lät företaget utföra. Därefter beskrivs de tre enkäter som utredningen själv genomfört. Slutligen behandlas det yttrande som utredningen på begäran erhöll från (). Stelacon utförde på uppdrag av exportrådsutredningen och 7–en undersökning bland företag i olika branscher och regioner i . Syftet var bl.a. att kartlägga i vilken utsträckning svenska företag faktiskt utnyttjar , om utnyttjande- graden skiljer sig med avseende på företagens storlek och regionala hemvist samt hur man betygsätter och dess tjänster. 658 intervjuer genomfördes medelst slumpmässigt urval av hela populationen företag i tillsammans nio branscher. Urvalskriteriet var att företagen skulle vara varuexportörer med i omsättning eller internationellt verksamma tjänsteföretag med minst 20 anställda. Urvalet hämtades ur företagsregister. Undersökningen är statistiskt säkerställd per bransch och exportomsättning. Storleken uttryckt i antal anställda bland de företag som svarat på undersökningen fördelade sig enligt följande: 11–50 anställda 51–100 anställda 101–250 anställda 251–500 anställda Undersökningen visar att bland de tillfrågade företagen är den enskilt dominerande men inte enda aktören till vilken företagen vänder sig med frågor om internationalisering och export. av de tillfrågade företagen uppger att de varit i kontakt med . uppger att de även anlitat någon annan organisation i samband med utlandssatsningar. svarar att de kontaktat någon handelskammare och att de kontaktat privata konsulter. uppger att de varit i kontakt med . av de tillfrågade företagen uppger att de aldrig varit i kontakt med någon organisation om dessa frågor. av de företag som uppger att de varit i personlig kontakt med eller exportcentrum uppger att de kontaktat i . uppger att de kontaktat något av . uppger att de varit i kontakt med något av regionkontor. av företagen uppger att de kontaktade i ärenden som hade med exportinformation att göra, i ärenden som hade med exportkonsulting att göra och i ärenden som gällde exportutveckling (se avsnitt 5.8). Undersökningen visar på marginella skillnader i utnyttjandegrad mellan olika regioner i . av företagen i öst (, , , , , och ), i väst (, , , ), i syd (, , Krono- bergs, län) och i nord (, , , , , ) uppger att de varit i kontakt med . Det förefaller alltså som om regional hemvist inte har någon större betydelse för i hur stor utsträckning företagen anlitar . Exportomsättningen har betydelse för i vilken utsträckning företagen anlitar . Företag med låg exportomsättning anlitar mindre än företag med hög. Av företagen med en exportomsättning uppgående på mer än uppgav att de anlitat . Motsvarande siffra för företag med en exportomsättning på var . Företagen ger i viss utsträckning högre betyg ju större exportomsättning de har. På en femgradig skala där 1 är Mycket dåligt och 5 är Mycket bra ger företagen med en exportom- sättning mer än ett medelbetyg på 3,8. Mot- svarande siffra för företag med en omsättning lägre än är 3,5. Medelbetyget för samtliga företag är 3,6. Undersökningen visar på relativt små skillnader i betygsättning av beroende på var i landet man är verksam. Man ger ungefär samma betyg oavsett regional tillhörighet. av företagen svarade att de har ökat sin försäljning till berörd marknad efter att de kontaktat . säger att försäljningen ökat i betydande grad, i någon grad. säger att de räknar med resultat . Utredningen vill främst lyfta fram följande fakta från undersökningen: av företagen uppger att de varit i kontakt med i frågor som rör internationalisering och export. av de tillfrågade företagen uppger att de i samband med utlandssatsningar även varit i kontakt med någon annan än . Av de som anlitat någon annan har nästan en tredjedel () varit i kontakt med en privat konsult. är sålunda den dominerande men inte den enda aktören på exportfrämjandeområdet. Utredningen tolkar detta som att det finns en alternativ privat marknad för tjänster på det exportfrämjande området. 2.De företag som anlitat ger på en skala från 1–5 medelbetyget 3,6. Det faktum att mycket få av de företag som anlitat är uttalat negativa i kombination med att totalbetyget 3,6 får sägas ligga över medel anser utredningen man kan tolka som att det exportfrämjande som sker genom fungerar relativt väl. 3.Skillnaderna är inte stora men små företag är mindre nöjda än stora över insatser. Ju högre exportomsättning ett företag har, desto högre betyg ger man. Utredningen tolkar detta som att det finns skäl för att i högre utsträckning än tidigare fokusera och utveckla verksamheten för de små och medelstora företagen. 4.Att har anledning att i ökad utsträckning fokusera på små och medelstora företag visar också det faktum att mindre än hälften av företagen med exportomsättning () uppger att de har varit i kontakt med . Utredningen genomförde en skriftlig enkät som ställdes till samtliga . Enkäten gällde i huvudsak olika aspekter av det statliga uppdraget. Frågorna rörde bl.a. inkommande förfrågningar, förekomsten av andra export- främjande aktörer samt uppdelningen mellan det statliga uppdraget och konsultverksamheten. Frågor rörande kopplingen mellan kontoret i fråga och samt samordningen lokalt mellan kontoret och utlandsmyndigheten ställdes också. Någon fråga berörde konsultverksamheten. De svar som inkom var på de flesta punkter ganska samstämmiga. Utredningen anser att följande förtjänar att framhållas: 1.Uppdelning mellan det statliga uppdraget och konsult- verksamheten. Exportinformationen svarade på de flesta kontor för 25–av verksamheten. På några närmarknader var siffran högre. På de flesta kontor var det särskild personal som uteslutande arbetade med expotinformationen. På andra, särskilt mindre, kontor delade samma personer sin tid mellan exportinformation och konsultverksamhet. Nästan alla handelssekreterare och kontorschefer uppgav att de arbetar till hälften med vartdera området. 2.Lokala förfrågningar största andelen av exportinformationen. För de flesta kontor svarade lokala förfrågningar för långt mer än hälften av alla frågor. Frågor från hade högre andel i vissa näraliggande länder, t.ex. (), (), () samt i vissa andra fall t.ex. (). Frågor från företag dominerade överallt, i de flesta fall stod dessa för . 3.Tydligheten i det statliga uppdraget. De flesta kontor anser att det statliga uppdraget var tydligt eller ganska tydligt formulerat. Vissa nämnde att interna riktlinjer och seminarier som genomförts av varit värdefulla hjälpmedel för att få information om vad som skulle göras och hur inom det statliga uppdraget. På de flesta platser fanns viss men begränsad konkurrens med andra aktörer. Eventuell konkurrens sågs inte som något problem utan snarare som något positivt. Det framgick vidare att det endast var i liten utsträckning som kontoren utnyttjade underkonsulter. 5.Konsultuppdrag härrörde i mycket liten omfattning från arbetet med exportinformation, oftast eller mindre. Den högsta siffran som nämndes var . Samtliga ansåg att konsultverksamheten var till nytta för exportinformationen. Kontorens konsultuppdrag kom i mycket liten omfattning från . 6.Införsäljning genom Sverige-besök. Omfattningen av den tid som avsattes för besök i varierade mellan kontoren. Besöken bokfördes ofta både på det statliga uppdraget och på konsultverksamheten. Det vanligaste var att man fick kontakt genom aktiv bearbetning förutom genom exportinforma- tionen. 7.Samarbetet med utlandsmyndigheterna. Samarbetet med utlandsmyndigheterna ansågs överlag fungera väl. Kontakternas frekvens och karaktär varierade. 7.4Enkät till ESEA-ambassaderna1 samt vissa andra utlandsmyndigheter genomförde april–maj en enkätundersökning till de 21 ambassader som ingår i det så kallade ESEA-samarbetet jämte ett tiotal andra ambassader. Enkätfrågorna omfattade bl.a. befintlig fördelning och trender i fördelningen mellan exportinformation och uppdragsverksamheten på respektive myndighet. Myndighetens synpunkter på UD:s och styrning av och omfattningen av stödet till den exportfrämjande verksamheten efterfrågades också, liksom den eventuella förekomsten av konkurrerande aktörer på det exportfrämjande området på respektive ort. 1 Effektivare Samarbete Ambassaderna. Som helhet uppvisar enkäten ganska stora skillnader i svaren mellan de olika myndigheterna. Följande förtjänar att framhållas: 1.Fördelningen mellan exportinformation och uppdrag. De flesta av de tillfrågade ambassaderna använder av befintliga resurser till exportfrämjande. Exportinformationen dominerar som regel kraftigt över uppdragsverksamheten. Undantaget är ambassaden i , där hälften av de tillgängliga personella resurserna ägnas exportfrämjande och där uppdragsverksamheten är större än exportinformationen. Enkäten uppvisar en något splittrad bild av styrningen. Vissa uppfattar den såsom varande så tydlig och omfattande som behövs. Andra har betecknat den som obefintlig eller svag och fragmenterad. Flera ambassader påpekar dock, att situationen förbättrats sedan de regionala främjarna på UD tillkommit och flera uttrycker uppskattning över främjarnas arbete. Vad gäller styrning förekommer såväl uppfattningen att styrningen är adekvat och att samarbetet fungerar bra som att styrningen inte är tillräckligt omfattande. Vissa ambassader anser att egentligen inte utnyttjar sin lagstadgade rätt att leda och planera det exportfrämjande arbetet.