sou · GOB3112 · 2001-01-01 00:00:00 — En sådan insats är enligt 9 § bostad med särskild service för barn och ungdomar. Vanligtvis svarar kommunen för denna insats. För verksamheten enligt LSS skall det finnas personal som behövs för att ett gott stöd och en god service och omvårdnad skall kunna lämnas. Den enskilde skall genom insatserna enligt LSS tillförsäkras goda levnadsvillkor. Insatserna skall vara varaktiga och samordnade samt anpassas till mottagarens individuella behov. Vidare skall de vara lättillgängliga för de personer som behöver dem och stärka deras förmåga till ett självständigt liv. I förarbetena till LSS anges bl.a. att inriktningen bör vara att bostäder med särskilt stöd skall vara beläg- na i vanliga bostadshus och inte lokaliseras i direkt anslutning till varandra. För en mindre grupp barn och ungdomar med mycket stort sjukvårdsbehov kan det vara nödvändigt att bostäderna förläggs så, att de bäst tillgodoser behovet av medicinska insatser. Enligt 18 § LSS får av den som är berättigad till assistansersättning tas ut avgift för personlig assistans inom ramen för sådan ersättning. Om någon som är får omvårdnad i ett annat hem än det egna med stöd av LSS, är föräldrarna enligt 20 § skyldiga att i skälig utsträckning bidra till kommunens kostnader för omvårdnaden. I sådana fall får kommunen uppbä- ra underhållsbidrag som avser barnet. Vuxna personer som omfattas av LSS har under vissa förutsättningar rätt till särskilt anpassad bostad för vuxna., En sådan bostad kan utformas på olika sätt. Enligt förarbetena förekommer främst tre huvudformer. Det kan vara fråga om en av kommunen särskilt anpassad bostad utan fast beman- ning eller en servicebostad med viss fast basstöd genom anställd personal för anläggningen eller slutligen en gruppbostad som i huvudsak skall täcka de boendes hela stödbehov. I 19 § LSS föreskrivs att av dem som har folkpension i form av förtids- pension eller hel ålderspension eller som har inkomst av motsvarande storlek får skäliga avgifter för bostad, fritidsverksamhet och kulturella aktiviteter tas ut enligt grunder som kommunen bestämmer. Avgifterna får inte överstiga 60 Olika former av institutionsvistelse.... Vidare skall kommunen se till att den enskilde får behålla tillräckliga medel för personliga behov. Personer som får reducerad folkpension 61 5Personer som får reducerad folkpension I utredningsuppdraget ingår inte att föreslå ändringar beträffande sjukvårds- huvudmännens eller kommunernas möjlighet att debitera avgifter för uppe- hälle vid institutionsvistelse. Med hänsyn härtill kan i praktiken förslag läm- nas endast rörande sådan institutionsvistelse som bekostas av staten. Vidare framgår av direktiven att de olägenheter som hänger samman med nuvarande bestämmelser om reduktion av förmåner från socialförsäkringen vid institu- tionsvistelse främst rör pensionsförmånerna. Oönskade effekter uppkommer på grund av att grundskyddet inom det reformerade ålderspensionssystemet har konstruerats som en utfyllnadsförmån. Mot denna bakgrund har vi tagit fram uppgifter om i vilka fall folkpension reduceras i anledning av att den pensionsberättigade är intagen på en institution på statens bekostnad, dvs. omfattningen av tillämpningen av 10 kap. 2 § AFL. 5.2Tillämpningen av 10 kap. 2 § lagen om allmän försäkring För att få en uppfattning om vilka personkategorier som främst är föremål för reduktion av folkpension enligt 10 kap. 2 § AFL har uppgifter inhämtats från pensionsregister. Uppgifter togs fram om hur många personer som per var aktuella för reduktion av folk- pension. På så sätt erhölls en ögonblicksbild som kan antas motsvara genomsnitt- ligt antal reduktioner . Uppgifterna från pensionsregistret har därefter samkört med sitt diagnosregister för att få en profil på diagnoserna bakom de folkpensioner i form av förtidspension som reducerats enligt 10 kap. 2 §. Vidare har uppgifterna från pensionsregistret samkörts med kriminalvårdens register för att se hur många personer som får sin folkpension reducerad på grund av att de vistas i kriminalvårdsanstalt. 62 Personer som får reducerad folkpension Sammanfattningsvis visar de framtagna uppgifterna följande. Till helt övervägande del är det förtidspensioner och inte ålderspensioner som redu- ceras på grund av att den pensionsberättigade är intagen på en institution på statens bekostnad. I flertalet fall är det fråga om personer som är intagna i kriminalvårdsanstalt. är det fråga om förtidspension som beviljats på grund av missbruksproblem eller psykiska problem. Enligt uppgifter från pensionsregistret fick 604 personer sin pension reduce- rad enligt 10 kap. 2 §. Antalet fördelade sig på följande slag av pensioner. Uppgifter om en person saknas. Antal personer med förtidspension eller sjukbidrag Antal personer med ålderspension Antal personer med endast änkepension Antal personer med endast barnpension Antal personer med endast handikappersättning (utl. Antal personer med endast tilläggspension (utl. Den helt övervägande delen av dessa fall () av reduktion gällde således förtidspension eller sjukbidrag, medan avsåg ålderspension. 5.2.2 Diagnoser för förtidspension Diagnosstatisk gick att ta fram för 503 av de 563 förtidspensioner som reducerats enligt pensionsregistret. Det kan nämnas att endast tretton per- soner var . Resultat efter sammanställning: Kolumnerna visar följande: 1Alkoholrelaterade diagnoser samt missbruk av alkohol, droger och läkemedel utan beroende 2Narkotikarelaterade diagnoser samt diagnoser relaterade till missbruk av andra preparat 3Psykiska störningar och beteendestörningar som inte orsakats av alkohol, narkotika eller missbruk av andra preparat 4Somatiska diagnoser, dock inte leversjukdomar som orsakats av alkohol Personer som får reducerad folkpension 63 Sammanfattningsvis har det framkommit följande. Andelen missbruksrelate- rade diagnoser uppgår till , medan andelen psykiska stör- ningar och beteendestörningar som inte är drogrelaterade uppgår till . Andelen somatiska diagnoser utgör för den aktuella gruppen. Vidare framgår att av den aktuella gruppen förtidspensionärer är 40–. En trolig förklaring till att inte samtliga fall med reducerad förtidspension påträffats i statistikregistret är brister i den löpande rapporteringen från för- säkringskassorna till diagnosregistret. En matchning mellan uppgifterna om reducerade pensioner från pensionsre- gister mot kriminalvårdens register över intagna i kriminalvårdsanstalt visa- de att 537 personer av de 604 personerna var intagna i kriminalvårdsanstalt. Följande antalsuppgifter med avseende på strafftid och ålder erhölls från kriminalvårdens register Yngre än 65 år Mer än 1 mån, dock högst 3 mån. Mer än 3 mån, dock högst 6 mån. Mer än 6 mån, dock högst 9 mån. Mer än 9 mån, dock högst 12 mån. år, dock högst . Av dessa hade 520 personer (493 + 27) en aktuell verkställighet av fängelse- straff. Beträffande de 17 fall i vilka det inte finns någon aktuell fängelsepå- följd registrerad har inhämtats att nio personer hade skyddstillsyn och att fem personer har verkställt fängelsestraff tidigare, medan uppgift om påföljd 64 Personer som får reducerad folkpension för tre personer saknas. Av dem som har en aktuell vistelse i kriminalvårds- anstalt hade en strafftid . 5.2.4Personer som inte avtjänar fängelsestraff Av de 604 personer som har reduktion enligt 10 kap. 2 § AFL har 67 perso- ner inte påträffats i kriminalvårdens register. Vidare finns, som nämnts ovan, inte någon aktuell strafftid registrerad för ytterligare 17 personer. Dessa 84 personer (67+17) får sin pension reducerad enligt 10 kap. 2 § AFL utan att vistas i kriminalvårdsanstalt. Häktena är skyldiga att till lämna uppgifter om vilka som är häktade. Det kan därför antas att en väsentlig del av de 84 per- soner som får vidkännas en reduktion är häktade. När en häktad som dömts till fängelse överklagar domen i brottmålet är det inte ovanligt att häktes- tiden kommer att överstiga en månad innan det föreligger en lagakraftvun- nen brottmålsdom. En annan grupp som kan få reduktion av pension vid vistelse på en insti- tution på statens bekostnad är elever som bor i elevhem vid den statliga spe- cialskolan. Enligt diagnosuppgifterna är emellertid endast 13 personer av dem med förtidspension/sjukbidrag . Av dem som får sin för- tidspension/sjukbidrag reducerad på grund av institutionsvistelse på statens bekostnad kan därför endast ett fåtal vara elever på en statlig specialskola. Samma gäller ungdomar som verkställer sluten ungdomsvård. Ett viktigt mål för kriminalvården är att under straffverkställigheten förbättra de intagnas utsikter till att efter frigivning inordna sig i samhället. Detta är vägledande för kriminalvårdens planering av de intagnas arbete, utbildning och annan sysselsättning under arbetstid. Sysselsättningen för de intagna är uppdelad på olika program. Inom programmet arbete kan de intagna erbju- das industriellt arbete, monterings- och förpackningsarbete, jordbruks- och skogsarbete, hantverksarbete samt arbete med intern service. Vid arbetspla- cering försöker man i möjligaste ursträckning ta hänsyn till den intagnes tidigare yrkeserfarenhet och möjligheter till arbete efter frigivningen. Vidare förekommer utbildningsprogram. Många intagna har bristfälliga kunskaper i att läsa, skriva och räkna. Inte sällan saknar de intagna arbets- livserfarenhet och de sociala färdigheter som krävs för att kunna fungera i samhället. En målsättning för kriminalvården är därvid att i möjligaste ut- sträckning ge de intagna tillgång till det utbildningsutbud som erbjuds övriga medborgare i samhället. Den teoretiska undervisningen sker främst i form av Personer som får reducerad folkpension 65 grundläggande vuxenutbildning motsvarande låg-, mellan- och högstadium. Vid några kriminalvårdsanstalter bedrivs även studier på gym- nasienivå och i viss utsträckning även eftergymnasial utbildning. Dessutom förekommer yrkesutbildning med verkstadsmekanisk, träindustriell, in- dustriteknisk eller elteknisk inriktning. I kriminalvårdsanstalterna förekommer också brotts- och missbruksrela- terade program. Därmed avses program som tar sin utgångspunkt i den in- tagnes brott eller missbruk och som syftar till att förebygga återfall i brott eller missbruk. Hit hör alkoholrelaterade program i syfte att informera, mo- tivera och behandla intagna med alkoholproblem, t.ex. dömda för rattfylleri. Vidare förekommer narkotikatrelaterade program i syfte att informera, moti- vera eller behandla intagna med narkotikaproblem. Det finns också sexual- brottsrelaterade, våldsbrottsrelaterade och andra brott/missbruksrelaterade program. Dessutom finns särskilda program som vänder sig till kvinnor och ungdomar. Enligt 5 § lagen (1976:371) om behandlingen av häktade och anhållna m.fl. skall en häktad om möjligt erbjudas arbete eller annan därmed jämför- lig sysselsättning . Vidare skall en häktad ges möjlighet att utföra arbete som han eller hon själv har skaffat sig, om det kan ske utan olägenhet. Enligt 34 § häktesföreskrifterna (KVVFS 1997:15) bör den som är intagen i häkte utöver arbete erbjudas studier eller annan sysselsättning. För dem som är intagna i kriminalvård gäller sysselsättningsplikt. Den som får ålderspension enligt AFL får dock inte åläggas någon sysselsättning. Enligt 12 § KvaL är en intagen skyldig att delta i den verksamhet och ha den sysselsättning i övrigt som anvisas honom eller henne. Vidare får den som har förtidspension eller sjukbidrag enligt AFL åläggas ha sysselsättning bara av den art och omfattning som kan anses lämplig för honom eller henne. Sysselsättningsplikt enligt 12 § infördes även för intagna som hade förtidspension eller sjukbidrag. Bakgrunden var följande. Kriminal- vårdsstyrelsen hade på regeringens uppdrag sett över straffverkställigheten för intagna som hade sjukbidrag, förtidspension eller ålderspension m.m. Enligt styrelsen skulle en stor del av dessa kunna sysselsättas, om de fick sysselsättning som var avpassad för dem. Orsaken till att denna grupp inte kunde fungera på den reguljära arbetsmarknaden var i många fall att de till följd av alkohol- eller narkotikaproblem och dåligt utvecklade arbetsvanor hade svårt att regelbundet inställa sig på en arbetsplats. Dessa problem gjor- de sig normalt inte gällande på samma sätt när de var intagna i anstalt. Enligt utredningen skulle det vara en fördel, om skyldigheten att delta i olika akti- viteter omfattade även denna grupp intagna. En utvidg- ning av arbetsplikten till att omfatta även sysselsättning av terapikaraktär kunde öka möjligheten att förmå intagna som hade förtidspension eller sjuk- bidrag att delta i olika aktiviteter som de annars var negativa till. På så sätt skulle intagna som på grund av missbruksskador eller av andra skäl hade 66 Personer som får reducerad folkpension nedsatt arbetsförmåga lättare kunna placeras i en arbetsträning som kunde förbättra deras förhållanden och framgent ge möjlighet till en mer normal arbetsinsats. Enligt utredningen borde den vidgade skyldigheten för de in- tagna att ha någon form av sysselsättning omfatta även deltagande i olika former av behandlingsinsatser. I förarbetena till införandet av sysselsättningsplikt även för intagna i kri- minalvårdsanstalt som har förtidspension eller sjukbidrag (prop. 1989/90:154 s. 28f) anslöt sig departementschefen till uppfattningen att sys- selsättningsplikten för de intagna borde utvidgas så att dessa fick en skyldig- het att, utöver skyldigheten att utföra arbete eller delta i undervisning eller utbildning, delta i arbetsträning eller ha någon annan sysselsättning som anvisades dem. Enligt departementschefen borde från skyldigheten att ha sysselsättning, liksom ditintills, undantas intagna som uppbar ålderspension. Skyldigheten borde därför i princip omfatta även intagna som hade förtids- pension eller sjukbidrag. De arbetsuppgifter som de intagna utförde var emellertid av mycket olika karaktär. En utgångspunkt vid all anstalts- eller arbetsplacering var den intagnes förmåga att klara av olika arbetsuppgifter. När det gällde intagna som hade förtidspension eller sjukbidrag var det sär- skilt viktigt att sysselsättningen var avpassad efter förmåga. Enligt departe- mentschefens uppfattning borde därför skyldigheten i dessa fall begränsas till sysselsättning av den art och i den omfattning som var lämplig med hän- syn till den intagnes förmåga. Det kunde i sådana fall vara lämpligt att sam- råda med läkare innan viss sysselsättning ålades. Beträffande olika former av vård och behandling av mera medicinsk karaktär ansåg departementschefen att sådana även i fortsättning skulle bygga på frivillighet. Bestämmelser om rätt till ersättning för arbete till häktade och anhållna finns i 7 § förordningen (1976:376) om behandlingen av häktade och anhåll- na m.fl. Där föreskrivs att för arbete eller annan jämförlig sysselsättning, som tillhandahålls den som är intagen i förvaringslokal som står under Kri- minalvårdsstyrelsens tillsyn, utges ersättning. En intagen i kriminalvårdsanstalt har rätt till ekonomisk ersättning för utfört arbete och deltagande i annan anvisad verksamhet. Viss ersättning utges till en intagen även vid sjukdom, olycksfall, arbetslöshet m.m. Be- stämmelser om ersättning till en intagen i kriminalvårdsanstalt finns i 44 § KvaL samt i föreskrifter och allmänna råd om er- sättning till intagna i anstalt och häkte (KVVFS 1999:4). Ersättning vid ar- betslöshet, sjukdom eller motsvarande utges dock bara i den mån den intag- ne inte erhåller sjukbidrag, förtidspension eller ålderspension enligt AFL. Denna begränsning i rätten till ersättning infördes . Som skäl härför anfördes (prop. 1983/84:148 s. 16) i huvudsak följande. Kriminalvårdssty- relsen hade tolkat de tidigare ersättningsbestämmelserna på så sätt att intag- na som uppbar ålders- eller förtidspension var berättigade till ersättning från kriminalvården bara i den mån de arbetade eller deltog i annan motsvarande Personer som får reducerad folkpension 67 Denna tolkning hade emellertid underkänts i rättspraxis. De- partementschefen ansåg att det inte var rimligt att en intagen som uppbar pension eller sjukbidrag dessutom skulle ha ersättning från kriminalvården, när han inte deltog i sådan verksamhet som anordnades av anstalten. Detta kunde nämligen upplevas som orättvist inte minst av andra intagna. Mot denna bakgrund begränsades rätten till ersättning. Av bestämmelsens avfatt- ning avsågs framgå att den som t.ex. erhåller halv förtidspension kan erhålla en i motsvarande mån reducerad ersättning från kriminalvården vid sjuk- dom m.m. Enligt 11 § tredje stycket i ovannämnda före- skrifter om ersättning till intagna i anstalt och häktade skall ersättning vid sjukfrånvaro, brist på programverksamhet m.m. inte utges till en intagen i häkte eller till en intagen i anstalt som uppbär ålders- eller förtidspension eller sjukbidrag. Ersättningen vid arbete bestäms individuellt i förhållande till utförd ar- betsinsats, medan ersättning för deltagande i t.ex. utbildning och brotts- och missbruksrelaterade program utgörs av ett fast belopp. Ersättningsbeloppen är knutna till prisbasbeloppet på sätt som närmare anges i Kriminalvårdssty- relsens ovannämnda föreskrifter. Normalersättning för arbete uppgår till liksom den fasta ersättningen för studier samt brotts- och missbruks- relaterade program. Ackordsarbete kan ge högre förtjänst. I kri- minalvårdsanstalten förekommer marknadsanpassad ersättning, som är något högre än den ersättning som lämnas i andra kriminalvårds- anstalter. Den marknadsanpassade ersättningen uppgår normalt till . Ersättningen vid sjukfrånvaro eller brist på programverksamhet uppgår till . Enligt 8 kap. 25 § inkomstskattelagen (1999:1229) är underhåll till pati- enter på sjukhus eller intagna i kriminalvårdsanstalt och liknande inrättning- ar skattefria. Denna bestämmelse är enligt förarbetena (prop. 1999/2000:2) hämtad från punkt 1 första stycket av anvisningarna till 19 § kommunal- skattelagen (1928:370). Förmånerna torde ha undantagits från skatteplikt av sociala skäl. Regeringsrätten har i ett avgörande (se 1986 referat 28) slagit fast att s.k. marknadsanpassad arbetsersättning till intagen i kriminalvårdsanstalt är att hänföra till sådant underhåll som anges i nämnda anvisningspunkt till 19 § kommunalskattelagen och att ersättningen därför inte är skattepliktig. Från en intagens ersättning görs enligt 15 § i ovannämnda föreskrifter sparavdrag . De innehållna medlen skall i första hand användas till utgifter vid permission och frigivning. För en intagen med marknadsanpassad ersättning gäller särskilda bestämmelser om ekonomisk planering. I sådant fall erhåller han eller hon av intjä- nad ersättning för fri disposition, medan resterande ersättning fördelas mel- 68 Personer som får reducerad folkpension lan ett permissions- och frigivningskonto och ett budgetkonto enligt upprät- tad budgetplan. En intagen kan under vissa omständigheter få tillstånd att vistas utanför kriminalvårdsanstalt. Detta gäller vid frigång, permission och vid utevistelse för fritidsaktivitet samt vid placering enligt 34 § KvaL. Det sistnämnda fallet innebär oftast vistelse på behandlingshem. Om det finns särskilda skäl för det, kan en intagen enligt 34 § KvaL medges att vistas utanför anstalten för att bli föremål för särskilda åtgärder som kan antas underlättas hans eller hennes anpassning i samhället. Därvid skall särskilt beaktas om han eller hon behöver vård eller annan behandling mot missbruk av beroendeframkallande medel. Ytterligare bestämmelser om sådan placering finns i föreskrif- ter och allmänna råd om placering enligt 34 § lagen om kriminalvård i an- stalt (KVVFS 2000:5). Placering enligt 34 § medges främst för att intagna skall få möjlighet att undergå behandling för drogmissbruk på behandlingshem (hem för vård eller boende). Sådan placering kan också ske för andra ändamål såsom studier vid en internatskola eller vård i familjehem. har ett generellt vård- och kostnadsansvar för missbrukare m.fl. Det är därför angeläget att vårdbe- hov, behandlingsinsatser och kostnader utreds i samråd med företrädare för . För att underlätta myndigheternas upphandling av vård och behandling för 34 §-placering har kriminalvården slutit ramavtal med ett antal vårdgivare. Vårdgivare som inte har bemanning bör enligt allmänna råd normalt inte anlitas för placeringar enligt 34 § KvaL. Kriminalvården har kostnadsansvaret för en intagen under vistelsen från placeringsdagen till och med frigivningsdagen. Därefter över- går kostnadsansvaret normalt till en intagens hemkommun. Innan en intagen placeras enligt 34 § inhämtas vanligen en skriftlig ansvarsförbindelse beträf- fande kostnadsansvaret från eller annan huvudman i de fall placeringen är avsedd att fortsätta efter frigivningen. Kriminalvården ansva- rar för att en intagen vid placeringen har ändamålsenlig utrustning såsom kläder och annat. Normalt erhåller han eller hon fickpengar genom den av kriminalvården erlagda vårdavgiften enligt träffat placeringsavtal. Om en intagen uppbär pension, sjukbidrag, sjukpenning, utbildning, livränta, lön eller annan ersättning bör han eller hon enligt all- männa råd svara för en skälig del av omkostnaderna som fickpengar, utgifter för kläder, resor m.m. Personer som får reducerad folkpension 69 5.4Levnadsförhållandena för intagna i kriminalvårdsanstalt Forskare vid den kriminologiska institutionen vid har i samarbete med gjort en levnadsnivåundersökning av personer som dömts till fängelse. Därvid gjordes en intervjuun- dersökning med ett slumpmässigt urval av intagna i kriminalvårdsanstalt. Ett syfte var att kartlägga under vilka förhållanden dessa personer lever, när de befinner sig ute i samhället. Därvid gjordes jämförelser med förhållandena för normalbefolkningen. Det framkom att intagna i kriminalvårdsanstalt är en mycket utsatt grupp med avseende på olika välfärdsproblem såsom hälsa, boende, utbildning, ekonomi, sysselsättning, sociala relationer och utsatthet för brott. Vidare framkom bl.a. följande. Av dem som var intagna var män. Merparten () var i åldern 25–. En av sju saknade fullbordad utbildning. Motsvarande andel hos normalbefolkningen uppgick till en av hundra. Bland de intagna förekom stora hälsoproblem. Av de intagna hade upp- gett sig ha svåra besvär av långvarig sjukdom, vilket var så myck- et som hos normalbefolkningen. De som hade psykiska problem utgjorde , vilket var fem gånger så mycket som hos befolkningen i övrigt. Var femte intagen hade uppgett att han eller hon i frihet behövt begå brott för att kunna betala mat, hyra och räkningar. Tre av tio intagna saknade egen bostad för brottmålsdomen jämfört med fyra av hundra i normalbefolkningen. Före frihetsberövandet var tre av fyra intagna utan anställning mot tre av tio i normalbefolkningen. En av åtta intagna hade utsatts för våld som krävt läkarbesök. Motsvarande andel hos övriga befolkningen uppgick som jämförelse till endast en av hundra. Vidare var missbruk av narkotika och alkohol klart överrepresenterat bland de intagna i kriminalvårdsanstalt. Nära hälften av de intagna uppgav att de hade använt narkotika mer än , och att de hade narkotikaproblem vid straffverk- ställighetens början. Flertalet intagnas hushållstyp utgjordes före frihetsberövandet av katego- rin ensamstående utan barn. Andelen sammanboende med barn uppgick till . Sammanboende med barn var ungefär vanliga- re hos övriga befolkningen. Dock hade hälften av de intagna barn som var . av dem som hade barn i det åldersintervallet hade någon form av kontakt med barnen under straffverkställigheten. Vid intervjuundersökning framkom även följande. Av de intag- na uppgav att de hade pension eller sjukbidrag månaden före frihetsberövandet. Det rörde sig nästan uteslutande om förtidspension eller sjukbidrag. Endast en procent av de intervjuade hade ålderspension. 70 Personer som får reducerad folkpension