sou · GOB378d6 · 2001-01-01 00:00:00 — Funk- tionshindrade som saknar arbete och är arbetssökande genom arbets- förmedlingen har tillgång till ett antal arbetsmarknadspolitiska åtgär- der, vilka syftar till att underlätta för den enskilde att få ett arbete. Per- soner med arbetshandikapp är de som på grund av funktionshinder har nedsatt arbetsförmåga och som därför har eller kan förväntas få svårig- heter att få eller behålla ett reguljärt arbete. När det gäller förberedande insatser i form av utredning och vägled- ning finns resurser för arbetslivsinriktad rehabilitering till förfogande. Det kan gälla vägledningsinsatser men också tillgången till den specia- listkompetens som finns hos vissa personalkategorier och som riktas till arbetshandikappade med syn, hörselskada, rörelsehinder, psykiska, intellektuella samt socialmedicinska funktionshinder. För att öka möjligheterna för dessa grupper att få en anställning finns arbetsmarknadspolitiska åtgärder som riktar sig till dels arbets- givare som anställer arbetshandikappade dels åtgärder till personer med arbetshandikapp. Arbetslösa arbetshandikappade har liksom övriga arbetslösa tillgång till de konjunkturbetingade arbetsmarknadspolitiska programmen. I vissa av dessa program finns särskilda villkor för arbetshandikappade arbetssökande. För att tillförsäkra att de arbetshandikappade får del av dessa pro- gram har en målsättning varit att arbetslösa arbetshandikappade ska ha tillgång till de konjunkturberoende programmen i minst samma utsträckning som deras andel av arbetslösheten. Dock är proportionella andelen sysselsatta betydligt lägre för funktionshindrade jämfört med de icke funktionshindrade. för icke funktionshindrade kontra för funktionshindrade. Programmet särskilda åtgärder för arbetshandikappade innehåller sex olika åtgärder: Offentligt skyddad arbete (OSA) Särskilt introduktions och uppföljningsstöd () Programmet finansieras över ett eget anslag – A3, Särskilda åtgärder för arbetshandikappade, som för uppgår till drygt 6,8 mil- jarder kr. Samtliga stödinsatser syftar till att arbetshandikappade ska ges möj- lighet till arbete och egen försörjning utifrån sina egna förutsättningar. Endast bidrag till arbetsbiträde är en åtgärd som kan ges till en redan anställd eller till egen företagare. I övrigt är programmen konstruerade att kompensera en nedsatt arbetsförmåga i form av stöd till individen eller lönesubvention till arbetsgivare. Anställda som till följd av sjuk- dom eller förvärvat funktionshinder får ett arbetshandikapp har inte tillgång till de arbetsmarknadspolitiska programmen. De i det följande beskrivna stödinsatserna är omgärdade av villkor och adresserade till olika grupper vilka centralt definierats. Detta sätt att relativt hårt anslagsstyra medel beskrivs från Arbetsmarknadsstyrel- sens ledning som en för framtiden icke önskvärd utbudsstyrning. I stället signaleras för framtiden ett annat synsätt med större individ- inriktning där den enskilde individens behov i högre grad påverkar utformningen och mer skräddarsyr stödinsatserna än de nu centralt reglerade villkoren för respektive stödinsats. Detta välkomnas natur- ligtvis av utredningen som genomgående hävdat vikten av individ- inflytande. Arbetsgivare som anställer personer med nedsatt arbetsförmåga kan kompenseras ekonomiskt genom lönebidrag. Förutsättningen för att lönebidrag ges är att den anställde får lön och andra anställningsför- måner som följer av eller är jämförbara med kollektivavtal i branschen. Lönebidragets storlek är flexibelt beroende på den arbetshandikappades nedsatta arbetsförmåga ställt i relation till arbetets krav – en generell högsta nivå är satt till av lönekostnaden. Högre bidrag kan lämnas för vissa grupper. Om lönekostnaden är högre än får inte den överstigande delen ligga till grund för bidraget. Det ska finnas en handlingsplan med uppgifter om utvecklande insatser som kan bidra till att arbetsförmågan ökar. Så länge bidrag lämnas ska arbetsförmedlingen regelbundet följa upp och ompröva bidragets nivå Alltefter som arbetsförmågan ökar ska bidragsnivån minska och ska bidragsgivningen upphöra. upp till men kan förlängas om nedsättningen i arbetsförmågan kvarstår. lämnas lönebidrag för närmare 48 500 personer. OSA – Offentligt skyddat arbete OSA kan anordnas av offentliga arbetsgivare - till största delen sker detta hos kommuner. OSA riktar sig till en avgränsad målgrupp och syftar till rehabilitering genom arbete. Den som anställs i OSA får lön och anställningsvillkor enligt avtal men omfattas inte av lagen om anställningsskydd. Statsbidrag lämnas till arbetsgivaren enligt ett flexi- belt system där bidragets nivå ska ställas i relation till den arbetshandi- kappade nedsättning av arbetsförmåga. I stort sammanfaller det med lönebidragets regler. Den största gruppen är socialmedicinskt arbetshandikappade vilken också åtgärden ursprungligen utformades för. vidgades mål- gruppen för OSA till att omfatta även personer som är berättigade till insatser enligt lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade samt personer med psykiska arbetshandikapp. fanns 5 264 anställda i OSA. – Särskilt introduktions- och uppföljningsstöd är det senaste arbetsmarknadspolitiska programmet för arbets- handikappade. Det infördes som en reguljär åtgärd försöksverksamhet. är ett individuellt stöd till en arbets- sökande med funktionshinder inför en anställning. Det särskilda stödet ges till såväl den arbetssökande som till arbetsplatsen av en SIUS-kon- sulent som har särskild kompetens i introduktionsmetodik. byg- ger på den amerikanska supported employment metodikens teori och metod. syftar till att ge ett särskilt stöd vid introduktionen inför en anställning om den arbetssökande har stort behov av individuellt stöd för att träna sig i arbetsuppgifter och annat som krävs i arbets- situationen. SIUS-konsulenten samverkar med arbetsplatsen om uppläggning av introduktionen och svarar för att ge det individuella stödet till den arbetssökande enligt en handlingsplan. I vissa fall arbetar SIUS-kon- sulenten sida vid sida med den arbetssökande i de aktuella arbetsupp- gifterna . Stödet trappas ned successivt för att helt upphöra när den arbetssökande kan utföra arbetsuppgifterna självständigt. Stöd genom en SIUS-konsulent kan lämnas . Ett visst uppföljningsstöd kan lämnas från föreligger inget anställningsförhållande utan den arbetssökande erhåller aktivitetsstöd. För att stöd från en SIUS-konsulent ska lämnas ska det finnas ett anställningslöfte från arbetsgivaren. Målgruppen för har främst varit personer med psykiska eller intellektuella arbetshandikapp. fanns 666 personer regist- rerade som deltagare i . Därutöver fanns drygt 450 personer som påbörjat men som inte har registre- rats i arbetsförmedlingens system eftersom denna möjlighet inte fanns före . Programmet är under uppbyggnad och det finns ca 100 SIUS-konsulenter fördelade på samtliga län. Bidrag till arbetsbiträde kan lämnas i samband med en nyanställning, men även för en redan anställd som har behov av särskilt stöd för att klara av sitt arbete. Bidrag kan också lämnas till egenföretagare. Bidrag kan lämnas med . För arbetshandikappade egenföretagare med ett funktionshinder som medför ett stort kommuni- kationshandikapp kan ett högre bidrag lämnas med . Arbetsbiträdet är vanligtvis en kollega som får avdela för stöd till den arbetshandikappade och som för arbetsgivaren medför att visst produktionsbortfall, vilket bidraget ska kompensera. Arbetshjälpmedel kan vara både tekniskt hjälpmedel till den enskilde arbetshandikappade eller ett bidrag till vissa anpassningsåtgärder som görs på arbetsplatsen, i det senare fallet är det arbetsgivaren som ansö- ker om bidrag. Bidrag till arbetshjälpmedel kan lämnas inför en anställning eller för behov som uppstår av anställningen. Därefter övergår ansvaret till arbetsgivare och försäk- ringskassa enligt lagen om allmän försäkring. Bidrag kan lämnas med vardera för den arbetshandikappade och för arbets- givaren. I vissa fall kan arbetsgivare gör en delfinansiering beroende på anpassningsåtgärdens art. Bidrag kan i vissa fall lämnas med högre belopp för datoriserade hjälpmedel. Näringshjälp kan lämnas till arbetslös arbetshandikappad som har en affärsmässigt bra lösning till att starta egen verksamhet som alternativ för anställning. Bidrag kan lämnas med till investe- ringar som är nödvändiga för att starta verksamheten. Näringshjälp kan också kombineras med det generella programmet. Bidrag lämnas av uppbyggnaden av företaget. De arbetsmarknadspolitiska programmen ger vissa möjligheter att finna lämpliga lösningar för den enskilde. Programmens utformning medger dock bara i undantagsfall att en redan anställd kan omfattas av dem även om det skulle vara en lämplig rehabiliterande insats. Vissa försök har prövats att ge en viss möjlighet till lönebidrag för redan anställda med arbetshandikapp som riskerade att bli arbetslösa vid strukturförändringar hos företagen. Platserna var främst tänkta för mindre företag där arbetsgivare var beredd att ta ett socialt ansvar för en redan anställd men där förutsättningar saknades vid nedskärning och omstrukturering av verksamheten. 500 platser fick användas för detta ändamål –1998. Försöket förlängdes inte trots att många vittnade om att behovet var mycket stort och att platserna skulle kunna utökas för att förhindra att personer slogs ut från arbetsplatser där de kunnat fungera trots sin nedsatta förmåga. Utöver beskrivna program motsvaras en stor del av det antal personer av de funktionshindrade som har arbete av de 27 000 anställda funk- tionshindrade i . Syftet med är att tillgodose ett behov av arbete för funktionshindrade vilka i utgångsläget inte klarar ett arbete på reguljära arbetsmarknaden. Behovet av dessa arbeten är emellertid betydligt högre än vad Samhallgruppen kan erbjuda. Efterfrågan är alltså väsentligt större än de 27 000 funktions- hindrade personer vilka vid utgången av 1999 hade anställning vid . har fyra mål att tillgodose, satta av ägaren, : Erbjuda meningsfullt arbete över hela landet, där behoven finns. Uppnå målet om årliga nyanställningar om från prioriterade grupper av personer med svårare funktionshinder och/eller flera funktionshinder. mellan 3–s.k. övergångar till den reguljära arbetsmarknaden. Nå uppsatta företagsekonomiska mål. För de personer vilka har mer omfattande funktionshinder och som har stora svårigheter att få en anställning på den reguljära arbetsmarknaden kan alltså en anställning hos vara ett alternativ. Den som anställs hos har avtalsenliga villkor men omfattas inte av lagen om anställningsskydd. Ett syfte med anställningen hos är för många utveckling genom arbete för att möjliggöra anställning hos annan arbetsgivare med eller utan lönebidrag. För de som har mycket stora funktionshinder eller där arbetsförmågan inte kan för- väntas öka ses anställningen i väl anpassade arbetsuppgifter vid Sam- hall som en i praktiken permanent anställning. Exempel på sistnämnda är när anställda personer har en sjukdom vilken successivt försvårar funktionshindret över tiden eller en anställd person med betydande begåvningshandikapp. Utveckling av alternativa sysselsättningar genom icke traditionella projekt och inom de olika EU- programmen har olika försök med kooperativa lösningar prövats runt om i landet. Det har oftast startas som rehabiliteringsprojekt för vissa grupper av arbetshandikappade där inslaget har varit utbildning i kooperativa företagsformer. Utbildningen och att arbeta med företags- idéen har i sig varit en rehabiliterande verksamhet där den enskilde fått kunskaper, ökat självförtroende och i demokratiska former vara delak- tig i att planera för sin framtida försörjning. Denna inledande fas har av de allra flesta beskrivits som en mycket bra rehabiliterande verksamhet men de flesta kooperativ har sedan stött på problem med att få en god- tagbar affärsmässighet som kan försörja kooperativets deltagare. För många är kanske en realistisk nivå på förvärvsverksamhet halv- tid som kan vara kopplad till en halv socialförsäkringsförmån. Det finns skäl att se över formerna för annat stöd till sådan verksamhet. Det finns kooperativ där merparten av deltagarna är psykiskt funktionshind- rade och där det har varit nödvändigt med en arbetsledare som kunnat utgöra en stabil stomme i kooperativet. I finns exempel på flera sådana kooperativ där det finns en nära samverkan med kommu- nen som bidragit med arbetsledarstödet, vilket är en form av stöd som var och en av kooperatörerna annars skulle ha varit berättigade till enligt . Här ges stödet till en grupp som i övrigt kan försörja sig genom arbete. Alternativ arbetspraktik för psykiskt funktionshindrade I ett rehabiliteringsprojekt riktat till psykiskt funktionshindrade har man utvecklat en metod för successiv utslussning i arbete med s.k. gruppvis praktik. Många personer med psykiska funktionshinder som inte varit i kontakt med arbetslivet känner oftast stor osä- kerhet att gå ut på en arbetsplats och för de många oförutsedda situa- tioner som kan uppstå. Genom att starta parvis praktik byggs en grund- trygghet upp i att klara att vara på en arbetsplats vilket är grunden för nästa steg att gå ut på en egen enskild praktik som helst ska leda till arbete. Med denna metod har många fler än tidigare kunnat klara sina praktikperioder och därmed har chanserna till anställning ökat. Galaxen inom byggbranschen är en särskild verksamhet som bygger på att branschens parter har tagit ett särskilt ansvar för rehabilitering genom arbete av byggnadsarbetare som fått arbetshandikapp. Före- gångare till dagens Galaxenverksamhet är den försöksverksamhet som benämndes Strukturstöd till byggbranschen som startade . De större riksomfattande byggföretagen och byggnadsarbetareförbundet drev i samverkan med försöksverksamheten vars syfte var att ta vara på byggarbetskraften och ge rehabilitering genom arbete. De byggnadsarbetare som omfattades av verksamheten fick en anställning i Galaxen som var ett bolag bildat av och de större byggföretagen. Bolagets syfte var att anställa byggnadsarbete som genom anpassat arbete, aktiv företagshälsovård och särskilt stöd fick möjlighet att få en rehabilitering för att sedan kunna återgå till en reguljär anställning i branschen. Under anställningen i Galaxen har lönebidrag lämnats som kompen- sation för den arbetshandikappades nedsatta arbetsförmåga. Under för- sökstiden med strukturbidrag var bidraget fastställt till . För- söksverksamheten upphörde och reglerna i den nya för- ordningen om flexibelt lönebidrag skulle gälla inom Galaxen. I sep- tember 1991 slöt och Central nads AB en överenskommelse om hur den fortsatta samverkan skulle ske med förordningen om 1991:333 lönebidrag som grund. I överens- kommelsen definierades parternas ansvarsområden och skyldigheter. Galaxen har omfattats av moderbolaget samt dotterbolag i varje län. har dotterbolagen slagits samman till sju bolag där varje bolag omfattar två eller flera län. Central Galaxen har till uppgift att, tillsammans med en central samverkansgrupp, samverka och utveckla verksamheten i Länsgalax- bolagen. I varje län har funnits ett Länsgalaxbolag som har samarbetat med respektive länsarbetsnämnd. I varje län finns en Länsanpassnings- grupp för byggbranschen (LAB) som har en aktiv roll i det rehabilite- ringsarbete som förekommer inom Galaxen. I anpassningsgruppen ingår företrädare för byggarbetsgivare, fackliga organisationer, försäk- ringskassa och arbetsförmedling samt representanter för företagshälso- vård. Det är länsanpassningsgruppen som tar ställning till vilka personer som skall hänvisas vidare till en anställning hos Galaxen. För dessa personer upprättas en handlingsplan som sedan följs upp av läns- anpassningsgruppen. För den praktiska uppföljningen med besök och stöd på arbetsplatsen svarar en särskild uppföljare vilken är anställd i Galaxenbolaget. Uppföljaren är en byggnadsarbetare med egna erfa- renheter av arbetshandikapp, vilket bedöms vara ett av de viktigaste inslagen i den rehabilitering och stöd som lämnas i Galaxen. När den arbetshandikappade byggnadsarbetaren bedöms ha återfått eller påtag- ligt förbättrat sin arbetsförmåga ska han anställas direkt i ett av de van- liga byggföretagen. I överenskommelsen mellan Arbetsmarknadsstyrel- sen och Central-Galaxen ska av de Galaxenanställda överföras till anställning utan lönestöd. En uppföljning som gjort av Galaxenverksamheten visar att det är endast fyra län som överstiger övergångar – riksgenom- snittet ligger på . En markant förändring har dock skett i flera regioner vilket återspeglar den ökade till- gången till anställningar inom branschen. Den situation som byggbranschen haft under större delen av 1990- talet med en nästan stillastående marknad förutom i vissa regioner gör att det är svårt att mäta effekter av det rehabiliterande arbete som utförts inom Galaxen då det knappast har funnits några anställningar att tillgå inom branschen. I den centrala överenskommelsen har medgivits att arbetshandikappade byggnadsarbetare med anställning i ett företag ska kunna ges en anställning i Galaxen. Villkoren är att det kan kon- stateras och skriftligen redovisas att alla omplaceringsförsök har gjorts inom företaget, att ytterligare möjligheter saknas och att den enskilde kommer att sägas upp. För att den enskilde inte ska behöva gå vägen över arbetsförmed- lingen och ha en period som arbetslös kan han aktualiseras för att tas upp i länsanpassningsgruppen för en eventuell anställning hos Galaxen om detta bedöms som den lämpligaste åtgärden. Det har visat sig att gruppen som kommer in i Galaxen direkt från en anställning har ökat och av dem som var anställda i Galaxen kom från en anställning. Det har visat sig att medelåldern för anställda i Galaxen har ökat vilket också kan förklara varför över- gångar till en vanlig anställning inte förekommer i den utsträckning som är önskvärt. Det har dock inom Galaxen bedömts som ett positivt rehabiliteringsmål att en person har kunna vara kvar i branschen med anpassade arbetsuppgifter fram till pension. Det har från olika håll framförts förslag om någon form av Senior-Galax där äldre byggnads- arbetare med nedsatt arbetsförmåga kan ges anställning så att deras kompetens tas tillvara i branschen men där förutsättningar ges för den enskilde att få arbeta utifrån sin förmåga. Trots en god arbetsmarknad med hög efterfrågan på arbetskraft finns det stora grupper som inte kommer ifråga för anställning. Det finns en regional obalans och det är framförallt glesbygdskommuner som fortfa- rande har svag eller ingen efterfrågan på arbetskraft. Men det finns även grupper i storstadsområdena som trots den goda arbetsmarknaden har stora svårigheter att komma ifråga för en anställning. De personer som är långtidsinskrivna vid arbetsförmedlingen saknar den kompetens som efterfrågas. Många har en allt för låg utbildningsnivå medan andra kan ha yrkesutbildningar inom vikande branscher. Flertalet av de lång- tidsinskrivna vid arbetsförmedlingarna har haft flera perioder där de deltagit i olika arbetsmarknadspolitiska program som dock inte lett till anställning. finns ca 67 000 personer som har fastnat i en rundgång mellan arbetsmarknadspolitiska åtgärder och a-kassa. För att öka möjligheterna för de som varit långtidsarbetslösa införs en s.k. aktivitetsgaranti som syftar till att denna grupp skall erhålla ett mer personligt och intensivt stöd i sitt sökande efter arbete. De arbetssökande kommer att ingå i mindre grup- per om 10–15 personer med en handledare. Tillsammans med hand- ledare ska en individuell jobbsökarplan utarbetas och den ska kunna omfatta den tid som individen bedöms behöva dvs. den ska kunna vara längre än den som anges i de enskilda programmen. Den arbetssökande ska erhålla aktivitetsstöd/utbildningsbidrag för sin försörjning i aktivitetsgarantin. Om den arbetssökande erbjuds ett tillfälligt arbete ska han ha lön från arbetsgivaren men kan återgå till aktivitets- garantin igen till dess att det finns en mer permanent lösning. För att öka sin kompetens kan den enskilde delta i flera olika program och aktiviteter som kan stärka hans ställning på arbetsmarknaden. För den som har en låg utbildningsnivå kan det bli aktuellt med varvat arbete och utbildning. För den som genom arbete ökar sin kompetens och framförallt skaf- far sig sociala färdigheter i arbetslivet kan det vara aktuellt att finna någon form av övergångsarbetsmarknad. Detta innebär att arbetsupp- gifter skapas genom att kommuner, företag och arbetsmarknadens par- ter m.fl. samverkar om meningsfulla arbetsuppgifter som behöver utfö- ras men som inte görs av någon annan och som inte sätter konkurrensen ur spel på den lokala marknaden. Den eller de som kan anordna sådana arbetsuppgifter som ställs till aktivitetsgarantins förfogande kan erhålla ett anordnarstöd på högst dag/individ för administration och kringkostnader. Exempel på övrig verksamhet med inslag av övergångsarbetsmarknad Förutom Galaxen och OSA som beskrivits ovan finns ytterligare verk- samheter som har karaktären av övergångsarbetsmarknad Stiftelsen har byggts upp i samverkan mellan arbetsförmed- lingen, kommunen och i . Syftet med Activas verk- samhet är att ge funktionshindrade med stora stödbehov en möjlighet till rehabilitering genom arbete. Arbetsträning kan ges dels inom ramen för olika verksamheter hos Activa dels hos andra arbetsgivare. Den funktionshindrade erhåller en anställning hos Activa med lönebidrag men har sin placering hos en annan arbetsgivare. Under introduktions- perioden ger Activa stöd via sina arbetskonsulenter, både till den enskilde och till arbetsgivaren. Arbetsgivaransvaret förblir Activas även om den funktionshindrade behöver att komma in i arbetet. Målet är att den enskilde ska övergå till anställning i det före- tag där arbetet utförts. Liksom i tillämpas supported employment metodiken. Activa har också utvecklat en datorteksverksamhet för funktionshindrade som syftar till utbildning och arbete. Kulturarvs IT är en gemensam arbetsmarknadspolitisk och kultur- politisk satsning som innebär att tillgängligheten till kulturarvet ökar som personer med arbetshandikapp bereds arbete. Kulturarvs IT omfattar dels en regional satsning som har projektansvar för och där sammanlagt 24 museer deltar, dels en sär- skild regionalpolitisk satsning där Stiftelsen i ökar sin verksamhet och även etablerar ny verksamhet i och . Verksamheten ger möjlighet för personer med större funktionshinder möjlighet till arbete. Arbetsuppgifterna innebär digitalisering av bilder och föremål för museer och arkiv. Dataregistreringsarbetet ställer stora krav på nog- grannhet men arbetet kan utföras även av den som inte har så hög Målgruppen för verksamheten är de som är berättigade till lönebidrag. har 100 personer fått utbildning och anställning och ytterligare 90–100 personer är aktuella för en förbere- dande utbildning i kulturhistoriska ämnen och i dataregistrering med sikte på anställning. kommer minst 190 personer med omfattande funktionshinder att vara anställda i Kulturarvs IT. Förutom denna riksomfattande satsning finns ett antal museer runt om i landet som byggt upp dataregistreringscentraler där arbetshandikappade har anställning, oftast med lönebidrag. Viss kooperativ verksamhet kan också ses som en form av övergångs- arbetsmarknad. Detta gäller särskilt kooperativ med social inriktning där processen haft en rehabiliterande funktion, både genom dess demo- kratiska arbetsformer och ansvarstagande vid en företagsetablering. Vissa har övergått till att bli fullvärdiga kooperatörer, andra har anställts av kooperativen för att senare kunna övergå till anställning hos annan arbetsgivare. Redan tidigt har det förekommit samverkan kring rehabilitering mellan arbetsgivare. Det har oftast haft formen av mer informella nätverk på orter eller i geografiskt avgränsade industriområ- den där företag har känt ett behov av varandras stöd för att kunna full- göra sitt rehabiliteringsansvar.