sou · GOB328d2 · 2001-01-01 00:00:00 — Har man UBS får man dessutom samma belopp. Den som deltar i arbetsmarknadsutbildning får också i viss mån ersättning för resor. För synskadade i reguljär utbildning kan länsarbetsnämnden finansiera anpassning av läromedel. Regeringens motivering till varför funktionshindrade och invandrare ska kunna studera i reguljär utbildning på grundskole - och gymnasie nivå var att studiefinansieringen bedömdes spela en avgörande roll till att börja studera på en grundläggande utbildning: För vissa grupper såsom invandrare och arbetshandikappade är studiefi- nansieringen av avgörande roll för att dessa skall kunna gå in i en grundläggande utbildning. Regeringen anser därför det vara angeläget att ... arbetslösa arbets- handikappade som saknar grundläggande utbildning även framöver i vissa fall skall kunna beviljas utbildning inom det reguljära utbildningsväsendet på grundskole- och gymnasienivå inom ramen för arbetsmarknadsutbildning. Dessa grupper har ofta behov av längre och mer omfattande utbildning. (prop 1995/96:222). Ett problem med UBS är att alla inte uppfyller villkoren (a-kassa och ålder) för att erhålla bidraget. Dessutom ges UBS enbart för 12 måna- der, vilket innebär att den som startar sin kompetensupphämtning från en låg nivå, inte har möjlighet att uppnå gymnasiekompetens . UBS är alltså inte ensam en lösning för s.k. svaga grupper som behöver förmånlig studiefinansiering för att motiveras till studier. Huruvida möjligheten för människor med funktionshinder att läsa in grundskole - och gymnasienivå via arbetsmarknadsutbildning bör kvarstå, är till största delen beroende på hur ett nytt studiefinansieringssystem ser ut. Arbetslösa människor med arbetshandikapp har haft ett högt deltagande i arbetsmarknadsutbildning. Ungefär en fjärde- del av de människor med arbetshandikapp som befann sig i konjunk- turberoende åtgärder deltog i arbetsmarknadsutbildning. Av dessa deltog drygt en tredjedel i utbildningar anordnade av det reguljära utbildningsväsendet. För många människor med funktionshinder är arbetsmarknadsutbildning en viktig del i kompetensutvecklingen. I den statistik som finns tillgänglig framkommer att deltagare med funktions- hinder i arbetsmarknadsutbildning har en betydligt lägre utbildningsnivå än övriga deltagare. En förklaring till detta är att många människor med funktionshinder utnyttjar arbetsmarknadsutbildningen till att höja sin formella utbildningsnivå. Människor med funktionshinder som saknar grundläggande utbildning har nämligen – liksom långtidsarbetslösa invandrare – möjlighet att studera på grundskole - och gymnasie nivå i reguljär utbildning via arbetsmarknadsutbildning. En stor andel av deltagarna i arbetsmark- nadsutbildning utnyttjar denna möjlighet. studerade i genomsnitt 1 800 personer med funktionshinder i reguljär utbildning på grundskole - eller gymnasienivå. Det motsvarade nästan en tredjedel av samtliga deltagare med funktionshinder i arbetsmark- nadsutbildning. Av dessa studerade i allmänteoretiska utbildningar. Främst utnyttjades platser i den kommunala vuxenutbild- ningen och i folkhögskolan. Det är svårt att spekulera i huruvida människors deltagande i reguljär utbildning via arbetsmarknadsutbildning beror på att de ordinarie utbildningsvägarna inte fungerar. Det finns dock viss indikationer på detta, t.ex. att så stor andel av de unga i arbetsmarknadsutbildning stu- derar inom det reguljära utbildningsväsendet och att vissa grupper av funktionshindrade har ett högt deltagande i reguljär utbildning contra den upphandlade utbildningen. Generösare regler för studieersättning – Man kan konstatera att det i vissa avseenden ges bättre stöd i arbetsmarknadsutbildning än i ut- bildningsformer som folkhögskola och vuxenutbildning. Det finns främst studiefinansiella fördelar att studera i den reguljära skolan genom arbetsmarknadsutbildning jämfört med att studera via de ordina- rie utbildningsvägarna. Den som deltar i arbetsmarknadsutbildning och är berättigad till arbetslöshetsersättning får ett utbildningsbidrag som motsvarar dagpenningnivån. För den som studerar i ordinarie vuxenut- bildning finns olika studiefinansieringsmöjligheter. Den som mest liknar utbildningsbidraget är UBS (särskilt utbildningsbidrag) som deltagare i vuxenutbildning kan söka om de är berättigade till arbetslöshets- Den stora skillnaden mellan studiestöden är att deltagare i arbetsmarknadsutbildning alltid har rätt till utbildningsbidrag medan UBS utdelas genom urval och utgår alltså inte per automatik till den sökande. För att få UBS krävs dessutom att personen i fråga är 25–– alltså en snävare åldersgrupp än för utbildningsbidraget – och att man är berättigad till a-kassa. UBS ges endast . Övriga vuxenstudiestöd är mindre förmånliga då de innehåller en större eller mindre lånedel som ska betalas tillbaka. Möjligheter till annat stöd – De människor som deltar i reguljär ut- bildning via arbetsmarknadsutbildning ska i princip omfattas av samma regelsystem för stödåtgärder som gäller för ordinarie utbildning i re- spektive utbildningsform. Det innebär att utbildningsanordnaren ofta har ett stort ansvar för att utbildningen tillgängliggörs. Den kartläggning av vuxenutbildning och folkhögskolan som gjorde i sitt förra betänkande (SOU 1999:39) vi- sade på att människor med funktionshinder inte alltid erhåller det stöd de behöver i dessa utbildningsformer. För deltagare i arbetsmarknads- utbildning är situationen något bättre då de har vissa möjligheter till samhälleligt stöd. Människor med funktionshinder i arbetsmarknadsut- bildning har rätt till bidrag för vissa resekostnader och deltagare med synskada kan få anpassade läromedel. I övrigt ska deltagare med funk- tionshinder som studerar i den reguljära skolan via arbetsmarknadsut- bildning inte få annat stöd än vad deras kurskamrater som studerar via de ordinarie utbildningsvägarna får. Det händer dock att finansie rar vissa andra stödinsatser för deltagare i den reguljära utbildningen. Det finns exempel på att har bekostat anpassade läromedel till andra än synskadade, och det förekommer även att lånar ut hjälpmedel till vissa studerande. hade ganska stora möjligheter att bekosta stödinsatser till deltagare i reguljär utbildning, men striktare regleringar har gjort att dessa möjligheter minskat. För många människor i behov av särskilt stöd kan den uppbackning och det mentala och praktiska stöd som ger vara betydelsefullt för att överhuvudtaget välja studier. kan agera stöttande, och det finns personal som har god kunskap om de hinder och förutsättningar som den aktuella funktionsnedsättningen medför. Det är möjligt att kompetens skulle kunna utnyttjas på ett bättre sätt av utbildningsanord- nare när det gäller utbildning för människor med funktionshinder. I den kartläggning gjort av den kommunala vux- enutbildningen framgår att komvuxenheternas kontakter och samarbete med andra myndigheter, bl.a. arbetsförmedling/, ofta är av blygsam art. Det är oftast lättare för att kontrollera att utbildningen är till- gänglig för deltagare med funktionshinder i upphandlad utbildning. I upphandlingsförfarandet kan se till att lokaler anpassas och att grundutrustning som t.ex. anpassade datorer finns. I upphandlingen kan även ingå att utbildningsanordnaren införskaffar hjälpmedel, t.ex. er- gonomiskt utformade bord och stolar, och anpassade läromedel till deltagare med funktionshinder så att de kan tillgodogöra sig studierna. Människor med behov av särskilt stöd har goda möjligheter att få en tillgänglig utbildning i den upphandlade arbetsmarknadsutbildningen. En tillgänglig utbildning är däremot inte alltid fallet för de deltagare i arbetsmarknadsutbildning som studerar i det reguljära utbildningsvä- sendet. Dessa individer är hänvisade till utbildningsanordnarens vilja och möjlighet att ge stöd. Studerande som deltar i reguljär utbildning via arbetsmarknadsutbildning har möjlighet att få förmånligare studie stöd än sina kurskamrater som studerar via de ordinarie utbildningsvägarna. När det gäller hur utbildningen fungerar praktiskt, med läromedel, hjälpmedel, studietakt m.m. stöter deltagarna i arbetsmarknadsutbildning på samma hinder som övriga studerande i vuxenutbildning, folkhögskola etc. Som nämnts utreder arbetsmarknadsutbildningen. Ett syfte är att tydliggöra gränsdragningen mellan reguljär utbildning och utbildning som en arbetsmarknadspolitisk åtgärd. Dessutom har regeringen presenterat ett nytt studiestödssystem med förslag på införande av ett fördelaktigt bidrag på för prioriterade grupper. Därutöver lägger förslag på väsent- ligt förbättrade möjligheter för vuxna till utbildning på grundläggande och gymnasial nivå. Med ovannämnda förbättringar i botten har det funnits all anledning för kommittén att fundera över om inte det undan- tag som existerar för vissa grupper att erhålla utbildningsbidrag under reguljära studier bör ändras. Betydelsen för funktionshindrade att erhålla övriga bidrag, i form av till exempel traktamente vid vistelse utanför hemmet, är viktig. Detta eftersom den här gruppen ofta har större kostnader än de flesta andra, särskilt i samband med resor och boende. Även möjligheten till mer individuella lösningar i form av hjälp av gör att undantaget kanske ändå bör finnas kvar. Å andra sidan är en renodling av regelverket nå- got eftersträvansvärt och undantag bör tas bort. Dessutom eftersträvar ett genomslag för ansvars- och finansierings- principen inom svensk handikappolitik. föreslår därför att undantaget för funk- tionshindrade att läsa grundläggande och gymnasial utbildning som en arbetsmarknadsutbildning tas bort. Detta bör emellertid endast ske under förutsättning att de förbättrade villkor som kommittén föreslår bland annat i form av höjd åldersgräns och även i övrigt genomförs. Gällande regelverk ger även invandrare, som har varit arbetslösa , rätten att gå en reguljär utbildning på grundläggande och gymnasial nivå som arbetsmarknadspolitisk åtgärd med utbildningsbi- drag. Med de förbättrade villkor som införts samt planeras finns det inte någon anledning att behålla en åtgärd som dessutom ger en sned- vridande effekt. Med dagens regler uppmanas berörda individer i be- hov av dylik utbildning att som arbetslösa vänta innan de börjar utbilda sig, istället för att börja utbilda sig omgående. Här finns det betydligt mindre anledning att kvarhålla undantaget än för arbetshandi- kappade. föreslår att möjligheten för långtidsar- betslösa invandrare att läsa grundläggande och gymnasial utbildning som en arbetsmarknadsutbildning tas bort under förutsättning att de av föreslagna förbättringarna inom studie - stödssystemet genomförs. 11 .6 .3 Flexiblare studier med EU:s Mål 3 och individuell kompetensutveckling i arbetslivet Inriktningen mot både arbetslösa och arbetstagare av EU:s nya Mål 3- satsningar utgör en god grund för möjligheten att komplettera det utbud och de finansiella möjligheter som finns för vuxenstuderande. Mål 3-utredningens förslag innebär också en tydlig koncentration på insatser för kompetensutveckling i arbetslivet i vid mening. Åtgärderna medverkar till ett livslångt lärande i arbetslivet. Kunskapslyftskom- mitténs uppfattning är att pengarna i större omfattning bör användas till kompetensutveckling i företagen och mindre till reguljär arbetsmark- nadspolitik. När det gäller frågan om individuell kompetensutveckling i arbetslivet hoppas kommittén att utredarens förslag främjar en utveckling mot ett flexibelt system som för alla kan lägga grunden till ett verkligt livslångt lärande med både ekonomisk trygghet och valfrihet i studierna. menar att individuella kompetens- konton kommer att vara ett omfattande och ofta förekommande sätt att finansiera studier. För att detta ska bli verklighet och för individen kunna bli ett reellt alternativ måste dock staten inledningsvis ta ett an- svar inte minst när det gäller den ekonomiska grundplåten som möjliggör ett reellt kompetenssparande för alla. Under en övergångstid behövs dessutom ett utökat statligt åtagande för att utvecklingen ska ta en önskad riktning. Dessutom kommer det alltid att finnas personer i behov av utbildning på grundläggande eller gymnasial nivå som inte hunnit spara tillräckligt mycket på kompetenskontot och för vilka det reguljära studiestödssystemet blir viktigare än eget kompetenssparande. 11 .6 .4 Studier med socialbidrag Rent generellt är det beklagligt om det är i vilken kommun man bor som är avgörande för om man får tillgång till grundläggande- och gymnasial utbildning med socialbidrag eller inte. Det skulle vara önskvärt att kommunerna i större utsträckning och mer likartat följde Social- styrelsens rekommendationer. Inte minst gäller det i samband med eftersom i sina rekommendationer sär- skilt nämner utbildningssatsningar för personer som saknar gymnasial nivå. Här har kommunerna ett större ansvar att utöka möjligheterna att studera med socialbidrag. I huvudsak är det dock det statliga studiestödssystemet som ska stå för individernas finansiering under studier, inte socialbidragssystemet. Så länge studiestödssystemet genom sin struktur utestänger många med kort utbildning och stort utbildningsbehov, t.ex. genom en för stark koppling mellan arbetslöshetsersättningen och rätt till förmånligt studiestöd, kommer emellertid socialbidraget att behövas för att ge dessa grupper en möjlighet till studiefinansiering. Socialbidragstagarna utgör en viktig del av målgruppen, både med tanke på utbildningsnivå och ekonomiska förutsättningar. Därför menar att det är en positiv utveckling att socialbi- dragstagare i högre utsträckning kommer att tjäna på det nya priorite- rade bidraget i det nya studiestödssystemet då kopplingen mellan arbetsmarknadsstatus och rätt till fördelaktigare studiestöd försvinner. menar också att det naturligtvis måste ligga i respektive kommuns eget intresse att stötta de studerande kom- muninvånare som inte klarar sig ekonomiskt med det nya studiestöds- systemet och som behöver extra stöd i form av försörjningsbidrag. Dessa studerande bör lättare kunna ta sig ur sin situation efter en tids studier och på lång sikt komma ur sitt bidragsberoende. 11 .6 .5 Utökade möjligheter att studera med introduktionsersättning menar att systemet med introduktionsersätt- ning på många sätt är positivt för alla inblandade. Att få kombinera sfi, praktik med annan aktivering kan till slut stimulera många flykting- grupper till vidare studier. Helst skulle dock se en större variation och flexibilitet vad gäller innehållet i studierna. Exempelvis skulle sfi i högre grad kunna kombineras med t.ex. studier inom naturvetenskapliga ämnen inom den kommunala vuxenutbild- ningen. Att systemet med introduktionsersättning redan tillåter detta visar på att det finns mycket att göra för att skapa möjligheter till ett flexibelt lärande för nyanlända flyktingar. I den mån sfi upphör att vara en egen skolform och integreras i den kommunala vuxenutbildningen blir det mer naturligt att finansieringen av uppehället främst består av det prioriterade studiestödet i enlighet med studiestödspropositionen (prop. 1999/2000:10) i stället för försörjning med koppling till socialbidragssystemet. För att aktiveras finns det mycket som talar för att man i högre utsträckning stimuleras att själv påverka den disponibla inkomsten genom eget arbete. Detta är omöjligt i ett system som i för hög grad liknar socialbidragen där en nettonivå garanteras och där marginaleffekterna är totala. Här borde kommunerna utöka in- dividens möjligheter. På kort sikt antas systemet med introduktionsersättning i stället för socialbidrag kunna bli dyrare för kommunerna. På är det dock meningen att bl.a. den ökade aktiveringen ska leda till större andel självförsörjande invandrare. Därför skulle det i långa loppet bli lägre omkostnader för kommunerna. Att så få kommuner ändå väljer att inte tillämpa lagen är således ett problem och flera röster har därför höjts för att genom lagstiftning få kommunerna att göra så. Bland annat föreslår socialtjänstutredningen att introduktionsersättningen blir ett obligatoriskt inslag hos kommunerna. Proposition inom området väntas (Gralberg, 1999). 11 .6 .6 Reformerad förtidspension Regeringen har i takt med de allt ökande kostnaderna för socialförsäk- ringssystemet insett nödvändigheten av att reformera försäkringssystemet. Förtidspensionssystemet måste reformeras då dess beräkningsgrunder har varit integrerade med det statliga ålderspen- sionssystemet. Att så har varit fallet har varit mindre lyckat då förtids- pensionen snarare tillhör sjukförsäkringen. Det är också den uppdel- ningen regeringen eftersträvar. har så här långt i reformarbetet beslutat att det ska finnas ett särskilt ersättningssystem för individer som har drabbats av en me- dicinskt orsakad varaktig nedsättning av arbetsförmågan. Ersättningen ska baseras på en uppskattning av den inkomst individen skulle ha haft. Som grund för beräkningen ska inkomsterna närmast före pension an- vändas. Till den inkomstrelaterade ersättningen kommer i vissa fall ett garantibelopp. För de individer som har haft låga eller inga inkomster alls ska ersättning lämnas motsvarande upp till garantinivån. Det finns även ett bostadstillägg för behövande individer. Ersättningen ska vara skattepliktig och kräva boende i . Ökad aktivitet med förtidspension (S 1997:03) fick i uppdrag att – förutom att se över hela beräknings- och finansieringssystemet – göra en översyn av reglerna så att de möjliggör en aktiv rehabilitering och uppmuntrar till aktivitet. Utredningen skulle även se över reglerna för unga med förtidspension (dir. 1997:9). Arbetet inkluderar även förslag på nya termer. Förtidspension föreslås ersättas av ersättning vid varaktig ar- betsoförmåga, medan sjukbidrag föreslås ersättas av ersättning vid långvarig arbetsoförmåga. Utredningen presenterade två för intres- santa förslag i linje med direktiven att uppnå ökad aktivitet och minska ett passivt bidragsberoende bland bidragstagare (1997:166). Det första gällde arbete, där förtidspensionärer ska få prova att arbeta med bibehållen eller vilande pension. Det andra förslaget gällde rätten för förtidspensionärer att bedriva studier med bibehållen ersättning. Motive- ringen är att förtidspensionärer ska stimuleras att pröva på studier. Ingen begränsning ska finnas vad gäller form, inriktning eller omfattning av studierna. Studierna ska exempelvis både kunna bedrivas på heltid och vara en del av en längre sammanhängande studieperiod. Om studierna varar än föreslår utredningen att pensionen ska vara vilande från och med det andra studieåret till dess att studierna är avslutade. Det betyder att förtidspensionären efter det första studie - året får studera under samma ekonomiska förutsättningar som övriga studerande, exempelvis med hjälp av studiestöd. Arbetet med att reformera förtidspensionen fortsatte sedan inom . I den proposition regeringen lämnade till ville inte regeringen ställa sig bakom rätten till studier med bibehållen ersättning och därefter vilande pension under eventuella fortsatta studier (prop. 1997/98:111). Regeringen ansåg att det måste finnas en möjlighet att ompröva rätten till förtidspension om den försäkrade varaktigt återfår sin arbetsförmåga. Görs inte det kan förtidspensionen bli en försörjningsgaranti för den som väl fått den. Regeringen konstaterade dock att gällande regler kan medföra att förtidspensionärer avstår från att aktivera sig, eller i vart fall från att öppet visa aktivitet, för att inte riskera omprövning av rätten till pension. Dessutom finns det en stor osäkerhet om i vilken omfattning en förtidspensionär tillåts aktivera sig. Regeringen föreslog därför följande riktlinjer inför det fortsatta reformarbetet: Reglerna om förtidspension skall utformas så att de stimulerar till återgång till arbetslivet och ett i övrigt aktivt liv. Rätten till förtidspension skall prövas då den försäkrade regelbundet och uppvisat arbetsförmåga (prop. 1997/98:111). beslutade i enlighet med de riktlinjer som angavs i propositionen (bet. 1997/98:SfU11, skr. 1997/98:237). Ett förslag med vilande pension vid arbete utformades och beslutade i enlighet med regeringens förslag (prop. 1999/00:4) om vilande förtidspension (bet. 1999/00:SfU05, skr. 1999/00:97). Reformen innebär att en individ som har uppburit förtids- pension under ska kunna prova på arbete och be- hålla sin ersättning . Därefter kan hon/han välja att fortsätta arbeta, men då ska pensionen förklaras vilande till den del in- dividen arbetar. De nio påföljande månaderna kan individen pröva att arbeta utan att rätten till pensionen går förlorad. Därefter kan den för- säkrade ha pensionen vilande . Under den tiden upphör inte det ursprungliga beslutet om rätt till arbete. Om individen under eller efter periodens slut åter vill uppbära förtidspension i samma utsträckning som innan hon/han började arbeta ska det emellertid vara möjligt att pröva om pensionen bör minskas eller dras in om en utred- ning visar att arbetsförmågan har förbättrats väsentligt. Med ett dylikt system förväntas flera bidragstagare våga försöka ändra sin situation i en positiv riktning. Reglerna trädde i kraft . För studier är man inte beredd att gå lika långt. Regeringen har istället valt att hålla detta område öppet i väntan på att regelsystemet för unga funktionshindrade får sin slutliga lösning. emellertid att studier kan i många fall vara det mest effektiva medlet för att förbättra möjligheterna för en förtidspensionär att helt eller del- vis försörja sig själv och att man bör se över reglerna och eventuellt revidera dem, även för äldre. Även avstyrker förslaget om studier med bibehållen förtidspension och sedan vilande ersättning i sitt remissvar. Verket tar för troligt att vissa förtidspensionärer kan missgynnas av en förändring. Den grupp verket syftar på är de förtids- pensionärer som studerar med förtidspension. Med en förändring skulle de tvingas ta studiemedel istället för att läsa vidare med bibe- hållen förtidspension. Därför skriver RFV att om reglerna ska ändras bör förslaget gälla för än – det förslag de avstyrker är nämligen att en förtidspensionär får bedriva studier med bibehållen förtidspension endast . Det finns en viktig faktor som skiljer förhållandet att studera med förtidspension från att arbeta med förtidspension och det är försörj- ningen. En förtidspensionär som arbetar får en inkomst som ersätter pensionsbortfallet, medan en studerande ska leva av ett bidrag från staten och/eller lån. Om en individ försöker arbeta och det fungerar kan han eller hon sedan försörja sig själv. Det är svårare med studier efter- som det är oklart hur och var man ska begränsa rättigheten till studier med förtidspension. Hur länge man ska kunna finansiera studier med förtidspension? För vilka studier och på vilken nivå? Det finns en prin- cipiell invändning mot att göra socialförsäkringen till en alternativ stu- diefinansiering eftersom personer kan tänkas gå in och ut ur studier och sedan inte ha några egentliga möjligheter att försörja sig själva utan återgå till hel förtidspension. Men för förtids- pensionärer innebär det oftast ett stort risktagande att ta lån och grup- pen är därför obenägen att ta lån. Efter studierna ska lånet betalas till- baka och med det gällande studiestödssystemet beräknas avbetalningen på alla beskattningsbara inkomster, vilket inkluderar förtidspension och sjukbidrag. Lagen anger dock att lånen vid ansökan kan avskrivas av synnerliga skäl. Praxis enligt CSN är att om inkoms- terna är högst får individerna anstånd med skulden tills vidare. förslag för unga förtidspensionärer Med beaktande av att riskerna med att passiviseras in i ett bidragsbero- ende är särskilt allvarliga när det gäller unga individer, lämnade För- tidspensionsutredningen ett särskilt betänkande med förslag som berör just unga funktionshindrade och sjuka. Det finns i cirka 15 000 förtidspensionärer i åldrarna 16–, varav cirka 3000 är 16–.