sou · GOB37d1 · 2001-01-01 00:00:00 — I detta alternativscenario lyckas trots den ofö rmå nliga demografiska utvecklingen upprä tthå lla ett vä xande arbetskraftsutbud fram till å r 2015. Detta resulterar i att tillvä xten endast gå r ned marginellt under den senare delen av perioden och att utrymmet fö r offentlig verksamhet blir betydligt stö rre. I basscenariot sker inte den begrä nsning av koldioxidutslä ppen som å tagit sig inom ramen fö r Kyotoprotokollet. Fö r att å tagandet skall uppnå s krä vs ytterligare miljö styrmedel. på verkar också den nä rmare i kapitel 5. Mycket tyder på att den framtida ekonomiska politiken kommer att tvingas hantera spänningar mellan ett krympande utbud av arbetskraft, ökande behov av vård och omsorg samt växande svårigheter att till fullo kunna finansiera välfärdssystemen via skattesystemet. I detta kapitel diskuteras hur de demografiska förändringarna och internationa- liseringens inverkan på det svenska skattesystemet kan komma att påverka de offentliga välfärdssystemen och deras framtida finansiering. I avsnitt 4.1 och 4.2 presenteras ett antal demografiska fram- skrivningar av arbetsutbud och efterfrågan på offentligt tillhandahållna välfärdstjänster, bland annat äldreomsorg och sjukvård. I avsnitt 4.3 diskuteras hur ekonomins ökade internationalisering kan komma att påverka skattesystemet och därmed förutsättningarna för finansieringen av välfärdssystemen. I det avslutande avsnittet 4.4 görs en utblick fram för att försöka se i vilken utsträckning utvecklingen ger upphov till problem med att finansiera den offentliga sektorn. Olika vägar att underlätta utvecklingen, bland annat ökad avgiftsfinansiering och alternativa finansieringsformer för delar av välfärdssystemen diskuteras avslutningsvis i avsnitt 4.5. 4.1Växande försörjningsbörda för dem som arbetar I SCB:s prognos över befolkningsutvecklingen under den första halvan av nästa sekel kan två trender utläsas. För det första förväntas befolkningstillväxten gradvis avta för att vändas i en krympande totalbefolkning. För det andra ökar medellivslängden. 1 Denna prognos över befolkningsutvecklingen ligger till grund för beskrivningarna av de konsekvenser för den svenska ekonomin som görs nedan. 1 SCB [c]. 70 Välfärdssystemens framtida utmaningar tillgå ngen på arbetskraft belyses med hjä lp av demografiska framskrivningar baserade på de beteenden som befolkningen uppvisar . Framskrivningarna avser att ge en bild av den underliggande demografiska utvecklingen, eftersom de ytterst baseras på fö rä ndringarna i befolkningen och dess sammansä ttning. Det bö r poä ngteras att befolkningsprognoser innehå ller en stor portion av osä kerhet. Fruktsamhet och invandring kan ä ndras kraftigt på . Medellivslä ngdens utveckling har underskattats i SCB:s tidigare prognoser, men i den senaste prognosen gö rs ett djä rvare antagande ä n tidigare vad gä ller denna variabel. Medellivslä ngden fö rutspå s ö ka, om ä n i avtagande takt, ä nda fram till å r 2050. Arbetskraften minskar – men antalet arbetade timmar minskar mer Befolkningen i arbetsfö r å lder, dvs antalet individer mellan 16 och 64 å r, fö rvä ntas vä xa fram till å r 2008, fö r att dä refter gradvis minska. Trendframskrivningen i diagram 4.1 visar hur denna utveckling kan komma att på verka arbetskraftsutbudet uttryckt som antalet personer som stå r till arbetsmarknadens fö rfogande och antalet arbetade timmar.2 I framskrivningen antas att framtidens 16-64-å ringar inte kommer att ä ndra sitt arbetskraftsdeltagande eller sin medelarbetstid jä mfö rt med å r 1998. Detta kommer med all sannolikhet inte att vara fallet utan kurvorna i diagram 4.1 illustrerar enbart den arbetsmarknadsutveckling som styrs av befolkningsutvecklingen. En statisk framskrivning kan likvä l fylla en funktion genom att denna gö r det mö jligt att peka på underliggande demografiska trender och få en uppfattning om storleken och inriktningen på de anpassningar som behö vs fö r att bemö ta dessa trender. Befolkningen mellan 16 och 64 å r fö rvä ntas vä xa med eller 180 000 personer fram till å r 2008. kommer den grupp som ä r mest aktiv på arbetsmarknaden, personer å r, att minska med knappt 230 000 personer. Den grupp som ö kar mest, 55-64- å ringarna, deltar i arbetskraften i mindre utsträ ckning och arbetar dessutom fä rre timmar ä n genomsnittet fö r befolkningen. Ä ven 16-24- å ringarna kommer att ö ka i antal men må nga av dem studerar och stå r så ledes inte till arbetsmarknadens fö rfogande. Den fö rhå llandevis kraftiga ö kningen av den sammanlagda arbetsfö ra befolkningen fram till å r 2010 leder dä rfö r inte till en motsvarande ö kning av utbudet av arbetskraft. 2 Detta avsnitt bygger på Bilaga 9 till Lå ngtidsutredningen – [2000]. Vä lfä rdssystemens framtida utmaningar 71 Diagram 4.1 Utbud av arbetskraft –2030 Anm: De två ö vre streckade kurvorna visar utvecklingen i basscenario, medan de två undre streckade kurvorna visar resultaten av en ren demografisk framskrivning. Kä llor: Bilaga 1 till Lå ngtidsutredningen –[2000], Bilaga 9 till Lå ngtidsutredningen –[2000b], SCB [b], SCB [c] samt egna berä kningar. Som framgå r av diagram 4.1 bö rjar bå de antalet personer i arbetskraften och antalet arbetade timmar att minska redan nå got å r in på det nya seklet, om dagens arbetskraftsdeltagande blir bestå ende. Denna utveckling fö rvä rras ytterligare efter å r 2015. Å r 2030 kommer antalet personer i arbetskraften att ha minskat med cirka 205 000 personer jä mfö rt med 1998, vilket med ofö rä ndrad medelarbetstid motsvarar drygt 330 miljoner arbetade timmar. Detta motsvarar en nedgå ng med vad gä ller antal arbetade timmar och personer i arbetskraften, medan antalet personer i å ldrarna 16-64 å r endast minskar med . Skillnaden mellan befolkningsutvecklingen och utvecklingen av utbudet av arbetskraft fö rklaras till stor del av att en stö rre andel av 55-64-å ringarna stå r utanfö r arbetskraften ä n vad personer i å å r gö r. Det ä r till exempel vanligare att 55-64-å ringar ä r lå ngtidssjukskrivna eller fö rtidspensionerade. Arbetskraftsdeltagandet har fallit kraftigt bö rjan. En intressant frå ga ä r i vilken utsträ ckning som den framtida demografiskt betingade nedgå ngen i arbetskraftsdeltagande och medelarbetstid kan motverkas av att arbetskraftsutbudet å ter ö kar. 72 Vä lfä rdssystemens framtida utmaningar timmar skall hå llas på 1998 å rs nivå fram till å r 2030 må ste arbetskraftsdeltagandet ö ka med , frå n å r 2030. Denna ö kning motsvarar cirka en tredjedel av den minskning av arbetskraftsdeltagandet som ä gde rum frå n hö gkonjunkturå ret 1990 till å r 1998. Detta betyder att det ä r mö jligt att kompensera fö r den demografiska utvecklingen genom ett hö gre arbetskraftsdeltagande.3 Berä kningarna bygger dock på att medel- arbetstiden hå lls , dvs att inte nå gon arbets- tidsfö rkortning genomfö rs. rä knar med ö kat arbetskraftsutbud de nä rmaste Diskussionen ovan bygger på enkla, statiska framskrivningar. Om hä nsyn tas till att arbetskraften kan ä ndra sitt arbetskraftsdeltagande och sin medelarbetstid kan utvecklingen gestalta sig annorlunda. I scenarier vä xer arbetskraftsutbudet betydligt snabbare ä n den underliggande befolkningsutvecklingen under de nä rmaste å ren. Ekonomin utvecklas mycket starkt fram till å r 2004, vilket leder till att utbudet av arbetskraft ö kar kraftigt, vilket framgå r av de bå da ö vre kurvorna i diagram 4.1. Efter en inledande period med ett stigande resursutnyttjande i ekonomin domineras arbetskraftsutvecklingen emellertid av den underliggande demografiska trenden, vilket illustreras med att kurvor få r samma lutning som kurvan fö r befolkningsutvecklingen kring å r 2010. I scenarier understryks så ledes det faktum att en positiv utveckling på arbetsmarknaden, å tminstone på kort sikt, kan motverka de demografiska trenderna. rä knar i sitt basscenario med att medel- arbetstiden minskar per å r fram till å r 2015. Skulle denna utveckling fortsä tta fram till å r 2030 må ste arbetskraftsdeltagandet ö ka med nä stan jä mfö rt med 1998 å rs nivå fö r att kompensera fö r det minskande antalet 16-64-å ringar. Detta motsvarar en ö kning till av befolkningen mellan 16 och 64 å r, vilket ä r ö ver den nivå som rå dde 1990 då arbetsmarknaden var ö verhettad. Slutsatsen blir att den demografiska utvecklingen kan mö tas med ett ö kat arbetskraftsdeltagande. Detta krä ver dock att arbetsmarknaden 3 I sammanhanget skall noteras att det inte ä r mö jligt att å terfö ra redan fö rtids- pensionerade personer till arbetskraften. I avsnitt 6.1.1 konstateras att av samtliga personer utanfö r arbetskraften var fö rtidspensionerade å r 1998. Vä lfä rdssystemens framtida utmaningar 73 fungerar bä ttre ä n den gjorde i bö rjan av . Om en stö rre andel av befolkningen mellan 16 och 64 å r deltar i arbetskraften och medel- arbetstiden inte sjunker så kan det totala antalet arbetade timmar ligga kvar på 1998 å rs nivå eller hö gre ä ven å r 2030, trots att antalet personer i den arbetsfö ra befolkningen blir fä rre och ä ldre. Den demografiska utvecklingen innebä r dock att ä ven en relativt blygsam fö rkortning av arbetstiden leder till ett minskat antal arbetade timmar, ä ven om sysselsä ttningsgraden ö kar. Fö rsö rjningsbö rdan ö kar I ett fö rsö rjningsbö rdemå tt sä tts den del av befolkningen som finns tillgä nglig fö r produktionen i relation till dem som produktionen skall rä cka till. Som tidigare på pekats visar SCB:s befolkningsprognos att individer i arbetsfö r å lder som andel av totalbefolkningen kommer att minska . Inledningsvis ä r dock utvecklingen relativt god, då andelen 16-64-å ringar ö kar nå got fö r att omkring å r 2008 nå en topp på av totalbefolkningen. Dä refter vä nder utvecklingen och andelen sjunker till å r 2030. Fö rsö rjningsbö rdemå ttet kan gö ras mer sofistikerat genom att vä ga befolkningsdata med sysselsä ttningsstatistik. I diagram 4.2 visas utvecklingen av fö rsö rjningsbö rdan definierad som andelen sysselsatta av totalbefolkningen. ö kade denna andel mer eller mindre kontinuerligt till stor del som en fö ljd av att allt fler kvinnor sö kte sig ut på arbetsmarknaden. Under bö rjan av skedde ett hastigt fall i samband med den kraftiga konjunkturnedgå ngen. Om utvecklingen enbart skulle styras av den demografiska utvecklingen skulle en lå ngsam trendmä ssig nedgå ng i kvoten andelen sysselsatta av totalbefolkningen ske, vilket framgå r av den streckade kurvan i diagram 4.2. Fram till å r 2030 minskar andelen sysselsatta med jä mfö rt med 1998. Med samma sysselsä ttningsgrad som 1998 kommer ungefä r fyra av tio i totalbefolkningen att vara sysselsatta å r 2030 jä mfö rt med drygt hä lften , hö gre ä n arbetade timmar per person i totalbefolkningen och å r minskar , eller med fram till å r 2030. Eftersom totalbefolkningen fö rvä ntas vä xa med drygt 450 000 personer fram till å r 2030 innebä r ä ven ett bibehå llande av arbetskrafts- utbudet på dagens nivå enligt resonemangen i avsnittet ovan att fö rsö rjningsbö rdan ö kar. Fö r att hå lla antalet arbetade timmar per person på dagens nivå må ste andelen sysselsatta bland dem mellan 16 och 64 å r ö ka fram till å r 2030 jä mfö rt med å r 74 Vä lfä rdssystemens framtida utmaningar Det motsvarar en sysselsä ttningsgrad på å ringarna, vilket kan jä mfö ras fö r 1998 respektive 1990. Den ö vre streckade kurvan i diagram 4.2 visar utvecklingen i basscenario. På samma sä tt som i diagram 4.1 sker ett inledande skift uppå t av kurvan nä r sysselsä ttningslä get fö rbä ttras. Nä r denna utveckling avstannar få r kurvan samma lutning som den kurva som ä r baserad på ett ofö rä ndrat beteende. Om antalet arbetade timmar per person i stä llet ritats ut skulle kurva efter det inledande lyftet ha en brantare lutning nedå t eftersom de rä knar med en kontinuerlig avkortning av arbetstiden. Diagram 4.2 Andel av befolkningen som är sysselsatt 1970–2030 Anm: Den ö vre streckade kurvan visar utvecklingen enligt basscenario och den undre streckade kurvan visar en ren demografisk framskrivning av sysselsä ttningsgraden i olika å ldersgrupper. Kä llor: Bilaga 1 till Lå ngtidsutredningen –[2000], Bilaga 9 till Lå ngtidsutredningen –[2000b], SCB [b], SCB [c] samt egna berä kningar. En vä xande fö rsö rjningsbö rda frestar på vä lfä rdssystemen Ett minskande utbud av arbetskraft få r flera konsekvenser fö r ekonomin. Fö r det fö rsta innebä r ett minskande arbetskraftsdeltagande och ett fä rre antal arbetade timmar per person att produktionen blir mindre, allt annat lika. Emellertid kommer produktiviteten med all sannolikhet att ö ka i en Vä lfä rdssystemens framtida utmaningar 75 ä n vad arbetskraften minskar och dä rmed kan produktionen ä ndå ö ka. Fö r det andra innebä r fä rre antal arbetade timmar att lö nesumman i ekonomin, och dä rmed skatteinkomsterna, blir mindre. Lö nesumman ä r den viktigaste skattebasen och har avgö rande betydelses fö r de totala skatteintä kterna. Det lå ngsiktiga utrymmet fö r en stor del av de offentliga verksamheterna ä r vidare nä ra fö rknippat med utvecklingen av antalet arbetade timmar. Det beror på att kostnaderna fö r offentlig verksamhet på lä ngre sikt ö kar ungefä r i takt med den genomsnittliga timlö neö kningen i ekonomin ä ven om verksamhetens volym inte ö kar. Orsakerna till detta ä r att lö nekostnaderna utgö r en stor del av de ä r vä sentligt ä n i ö vriga ekonomin.4 Om timlö nerna ö kar i samma takt i offentlig och privat sektor kommer lö nekostnaderna i den offentliga sektorn att ö ka ungefä r i takt med timlö neö kningarna, ä ven om volymen offentligt producerade tjä nster ä r ofö rä ndrad. En annan viktig del av de offentliga utgifterna ä r transfereringar till hushå llen, av vilka må nga har en direkt koppling till lö neutvecklingen. Ä ven de transfereringar som inte ä r direkt inkomstrelaterade kan tä nkas vä xa snabbare ä n den allmä nna prisutvecklingen om det finns en politisk vilja att ö ka ambitionsnivå n i takt med tillvä xten och att behå lla en jä mn inkomstfö rdelning. Mö jligheterna att bibehå lla eller till och med fö rbä ttra den offentliga sektorns verksamhet ä r dä rmed direkt beroende av sysselsä ttningslä get och antalet arbetade timmar i den privata sektorn. Fä rre sysselsatta och arbetade timmar innebä r dä rfö r med stor sannolikhet ö kade på frestningar fö r de skattefinansierade vä lfä rdssystemen. Om utbudet och kvaliteten på vä lfä rdstjä nster skall ö ka i takt med den ö vriga ekonomin krä vs att sysselsä ttningen ö kar i den privata sektorn eller att skattesatserna hö js. Det sistnä mnda kan bli problematiskt eftersom den ö kade internationaliseringen av ekonomin sä tter grä nser fö r hur hö ga skatterna kan vara. Ett ö kat skatteuttag leder dessutom till ö kade snedvridningar i ekonomin, inte minst om skatteuttaget i utgå ngslä get ä r hö gt, och dä rmed till en fö rsä mrad allokering av resurser. Hö ga skatter på arbete kan t ex leda till ö kade marginaleffekter, vilket i sin tur har en negativ effekt på arbetskraftsdeltagande och antal arbetade timmar. I ett internationellt perspektiv ä r en sysselsä ttningsgrad på å r 2030 ingen extremt lå g nivå . I må nga EU-lä nder har 4 Se vidare Bilaga 1 till Lå ngtidsutredningen –[2000] samt avsnitt 4.4 fö r en diskussion om produktivitetsutvecklingen i den offentliga sektorn. 76 Vä lfä rdssystemens framtida utmaningar Lå ngtidsutredningen sysselsä ttningen legat kring under en lä ngre tid. Ä ven om arbetskraftsdeltagandet och antalet arbetade timmar minskar, kommer produktionen av varor och tjä nster med all sä kerhet att vä xa ä ven under de fö rsta decennierna av nä sta sekel. kommer så ledes inte att bli fattigare i absoluta termer. Detta indikerar att den demografiska utvecklingen i fö rsta hand inte ä r ett fö rsö rjningsproblem utan snarare ett omfö rdelningsproblem. Det gä ller att konstruera fungerande inkomst- fö rdelningssystem som ä r anpassade efter det faktum att en allt mindre del av befolkningen kommer att ha lö neinkomster utan att skatte- och avgiftssatserna blir så hö ga att de upplevs som oskä liga och leder till att skattebaserna eroderas. De svenska omfö rdelningssystemen har byggts upp då fö rhå llandena på arbetsmarknaden varit gynnsamma, med en relativt stor andel av befolkningen i arbetsfö r å lder och en hö g sysselsä ttnings- grad. Omfö rdelningen via den offentliga sektorn ä r mycket stor och har också en mycket jä mn inkomstspridning.5 Omfö rdelningen via den offentliga sektorn bygger i hö g grad på beskattning av arbets- inkomster. Den framtida kombinationen av fallande sysselsä ttning och en allt mindre andel av befolkningen i arbetsfö r å lder kan fö ljaktligen komma att ä ndra fö rutsä ttningarna fö r dagens omfö rdelningssystem och dä rmed framtvinga regelfö rä ndringar. Denna utveckling diskuteras vidare i avsnitt 4.4.1. 4.2Den offentliga sektorns framtida utgifter En av den offentliga sektorns huvudå taganden under den nä rmaste framtiden kommer liksom med all sannolikhet att vara att tillhandahå lla olika tjä nster och transfereringar. Dessa å taganden, pensioner, ä ldreomsorg, skola, barnomsorg osv, ä r till den allra stö rsta beroende av skatteintä kternas tillhandahå llna tjä nster och transfereringar ä r i stor utsträ ckning beroende av hur befolkningens storlek och sammansä ttning fö rä ndras. I det fö ljande diskuteras och efterfrå geutvecklingen på offentligt transfereringar mot bakgrund av de befolkningsfö rä ndringar som fö rvä ntas . 5 [1999k]. Vä lfä rdssystemens framtida utmaningar 77 4.2.1Statliga utgifter fö r pensioner och transfereringar Ett nytt pensionssystem skall hantera befolkningsfö rä ndringar De samlade utbetalningarna frå n de allmä nna pensionssystemet, inklusive fö rtids- och efterlevandepensioner, uppgick till . Det ä r drygt hä lften av de offentliga transfereringarna till hushå llen och av BNP. Pensions- systemet befinner sig fö r nä rvarande i en omstä llningsfas. Det gamla ATP-systemet skall gradvis fasas ut och ersä ttas av ett nytt system som ä r mindre kä nsligt fö r fö rä ndringar i den demografiska utvecklingen och tillvä xten i ekonomin. Pensionssystem kan konstrueras på olika sä tt. En grundlä ggande skillnad gö rs mellan fonderade system och fö rdelningssystem. Pensionens storlek kan också vara antingen fö rmå nsbestä md eller avgiftsbestä md. Ett fonderat system baseras på ett sparande, dvs pensionens storlek bestä ms av de pensionsavgifter som sparats under yrkeslivet och den avkastning dessa givit. I ett fö rdelningssystem sker inget sparande utan pensionerna betalas lö pande med de avgiftsintä kter som kommer in frå n de yrkesverksamma. Inbetalade avgifter ger i sin tur en rä ttighet till en framtida pension som skall betalas av morgondagens yrkesverksamma. Till skillnad frå n ett system som baseras på sparande ä r ett så dant system kä nsligt fö r fö rä ndringar i tillvä xten och antalet sysselsatta i fö rhå llande till antalet pensionä rer. Om pensionä rerna ö kar i antal medan antalet sysselsatta minskar på grund av arbetsmarknads- eller demografiska skä l eller om tillvä xten blir lå g, betyder det att den genomsnittliga pensionen antingen må ste sä nkas eller att avgiften till systemet må ste hö jas fö r att en obalans inte skall uppstå . I ett fö rmå nsbestä mt system sker det sistnä mnda, medan pensionens storlek justeras i ett avgiftsbestä mt system. ATP-systemet var ett fö rmå nsbestä mt fö rdelningssystem, som skapades med hö g tillvä xt och en gynnsam demografi. Vid konstruktionen av detta system togs en god tillvä xt och demografisk stabilitet fö r givet, vilket gjorde att systemets egenskaper vid lå g tillvä xt och ett vä xande antal ä ldre tillmä ttes en liten betydelse. Det nya pensionssystemet, som konstruerats fö r att vara stabilt vid olika samhä llsekonomiska och demografiska utvecklingsfö rlopp, ä r avgifts- bestä mt och delvis fonderat. Utbetalda pensioner justeras så att de ö ver en lä ngre tid utvecklas i samma takt som avgiftsunderlaget, som utgö rs av lö nesumman och ett antal beskattade transfereringar. Dessutom finns en buffertfond fö r att hantera temporä ra obalanser mellan inkomster och utgifter. 78 Vä lfä rdssystemens framtida utmaningar En viktig skillnad mot ATP-systemet, dä r bestä mdes av de pensionsgrundande inkomsternas storlek under de bä sta 15 å ren av en persons yrkesliv, ä r att varje å r med pensionsgrundande inkomst ä r av betydelse fö r pensionens storlek i det nya systemet. Detta fö rbä ttrar incitamenten att arbeta ä ven under slutet av den yrkes- verksamma perioden och gö r svartarbete mindre lö nsamt. Inbetalda pensionsavgifter rä knas sedan å rligen upp med nå got som kan liknas vid en rä nteavkastning. Fö r att ge det nya systemet en koppling till tillvä xten i ekonomin och garantera ä ven pensionä rer en del av framtida standardhö jningar, ä r tanken i det nya systemet att denna avkastning bestä ms av ett index som baseras på utvecklingen av den genomsnittliga pensionsgrundande inkomsten. Eftersom avgiftsintä kterna vä xer med den samlade inkomstutvecklingen, och inte den genomsnittliga, finns en risk att detta leder till instabilitet. Bland annat av detta skä l har systemet fö rsetts med ett balanseringssystem som hå ller igen indexupprä kningen i de fall då tillgå ngarna i form av framtida avgiftsinbetalningar och behå llningen i buffertfonden understiger den samlade pensionsskulden. Fö rdelningssystemet kompletteras också med ett individuellt fonderat system dä r 2,5 av avgiftsatsens sä tts av i ett individuellt sparande, den så kallade premiepensionsdelen. Ett system som garanterar att avgiftsintä kter och pensionsutgifter blir lika minskar risken fö r framtida underskott i pensionssystemet som må ste finansieras via upplå ning eller hö jda skatter. Pensions- reformen innebä r dä rmed att ett potentiellt hot mot de offentliga finanserna har avvä rjts och att de risker en lå g tillvä xt och få sysselsatta medfö r flyttas direkt till pensionä rskollektivet. En mindre gynnsam samhä llsekonomisk utveckling kommer så ledes inte att drabba de offentliga finanserna, men dä remot framtida pensionä rer direkt i form av lä gre pensioner. Ett mö jligt problem ä r hä rvidlag de pensionsrä ttigheter som baseras på tidigare ATP-regler. Dessa ä r realt fastlagda och på verkas med andra ord inte i samma utsträ ckning om befolkningsutvecklingen eller samhä llsekonomin utvecklas ofö rmå nligt. Utgå ende ATP- pensioner kommer dock att indexeras med ett inkomstindex. Ju lä gre tillvä xten blir desto stö rre andel av de sammanlagda pensions- utbetalningarna kommer det så kallade ATP-arvet att utgö ra, eftersom ä ven vä rdet av innestå ende pensionsrä ttigheter frå n det nya systemet automatiskt justeras ned. Vä lfä rdssystemens framtida utmaningar 79 Diagram 4.3 Primärt sparande i pensionssystemet samt fondutveckling –2050 5 Nettosparande, vänster axel 4 Fondstyrka, höger axel Anm: Den heldragna kurvan visar pensionssystemets primä ra finansiella sparande i 1998 å rs priser. fö re å r 2005 blir nettosparandet negativt. Den streckade kurvan visar den fondutveckling som ä r en fö ljd av sparandet i pensionssystemet, givet en fondavkastning på . Observera att diagrammet visar en utveckling utan ett aktiverat balanseringssystem. Kä lla: RFV. I diagram 4.3 visas pensionssystemets primä ra finansiella sparande, dvs skillnaden mellan lö pande avgiftsintä kter och pensionsutgifter i fö rdelningssystemet, under fö rsta halvan av nä sta sekel. Berä kningarna fö rutsä tter en genomsnittlig tillvä xt i inkomstindex på . Den fondutveckling som fö ljer av detta sparande liksom en real fond- avkastning om per å r har också berä knats. Tillvä xten i inkomstindex under visas i tabell 4.1. Tabell 4.1 Genomsnittlig årlig förändring av inkomstindex 1960–1998 Kä lla: RFV. 80 Vä lfä rdssystemens framtida utmaningar Lå ngtidsutredningen Som framgå r av diagram 4.3 fö rvä ntas pensionsutbetalningarnas storlek redan om nå gra å r ö verstiga avgiftsintä kterna.