sou · GOB325d2 · 2001-01-01 00:00:00 — För kapning döms t.ex. den som genom olaga tvång ingriper i manövreringen av ett luftfartyg eller ett fartyg som används i civil yrkesmässig sjöfart. Det finns två straffskalor. Vid bedömningen av om den strängare straffskalan skall användas skall särskilt beaktas, om fara framkallats för flera människoliv eller om gärningen annars varit av särskilt farlig art. För flygplatssabotage döms t.ex. den som använder allvarligt våld eller hot om sådant våld mot någon som befinner sig på en flygplats som är öppen för internationell trafik om gärningen är ägnad att framkalla fara för flygplatsens funktion eller för säkerheten vid denna. Även här finns två straffskalor och vid bedömningen av om den strängare skalan skall användas skall samma övervägande göras som vid kapning. Våldshandlingar som är riktade mot den civila luftfartens säkerhet omfattas av internationella överenskommelser t.ex. om att utlämna den som har begått ett sådant brott till ett annat berört land. De nu angivna bestämmelserna har till viss del tillkommit för att tillgodose krav på kriminalisering i internationella överenskommelser. I den förut omnämnda lagen (1990:217) om skydd för samhälls- viktiga anläggningar m.m. ges bestämmelser om vissa åtgärder till skydd mot bl.a. terrorism. I lagen stadgas straff för vissa gärningar om de inte är belagda med straff i . Lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll Det infördes särskilda bestämmelser med syfte att bekämpa terrorism i svensk lagstiftning genom lagen (1973:162) om särskilda åtgärder till förebyggande av vissa våldsdåd med internationell bakgrund (terrorist- lagen). Avsikten var att göra det möjligt att hindra presumtiva terrorister från att komma in i eller stanna kvar i och att skapa utrymme för kontroll i de fall då de av asylrättsliga skäl ändå måste beredas en i landet. Bestämmelserna har ändrats . återfinns de i lagen (1991:572) om sär- skild utlänningskontroll. Enligt lagen skall en utlänning kunna utvisas om det av hänsyn till rikets säkerhet eller vad som är känt om hans tidigare verksamhet och övriga omständigheter kan befaras att han kommer att begå eller med- verka till en brottslig gärning som innefattar våld, hot eller tvång för politiska syften. Bestämmelserna i utlänningslagen (1989:529) om av- visning och utvisning skall dock tillämpas i första hand. Enligt ut- länningslagen får en utlänning avvisas bl.a. om han på grund av tidigare ådömt frihetsstraff eller någon annan särskild omständighet kan antas komma att begå brott i eller om det med hänsyn till hans tidigare verksamhet kan antas att han eller hon kommer att bedriva sabotage eller spioneri i . En utlänning får under vissa förhållanden utvisas ur om han döms för ett brott. Det krävs inte enligt lagen om särskild utlänningskontroll att personen i fråga tillhör en viss organisation för att lagen skall kunna tillämpas. Utvisning kan tillämpas även vid brottslig gärning i en främmande stat. Detta gäller dock inte en gärning som har övervägande karaktär av politiskt brott. En tidigare möjlighet att föreskriva s.k. kommunarrest samt byte av bostad och arbete har avskaffats. Om ett utvisningsbeslut inte kan verk- ställas på grund av att utlänningen t.ex. riskerar dödsstraff eller tortyr i det land till vilket han skall utvisas, skall regeringen förordna om in- hibition av verkställigheten. Regeringen kan i sådant fall meddela bestämmelser om skyldighet för utlänningen att på vissa tider anmäla sig hos en polismyndighet, s.k. anmälningsplikt. Regeringen får även förordna att vissa särskilda bestämmelser rörande tvångsåtgärder i spaningssyfte, t.ex. husrannsakan och hemlig teleavlyssning, får till- lämpas. Ett beslut om anmälningsplikt eller ett förordnande om be- fogenhet att tillämpa tvångsmedelsbestämmelserna är giltigt i högst . Efter giltighetstidens utgång skall frågan prövas av allmän domstol. 7.5.2Uttalanden om förekomsten av terrorism och framåt har det genomförts ett antal uppmärk- sammade terroristdåd, både inom och utom . Som exempel på terroristdåd i kan nämnas mordet på den jugoslaviske stock- holmsambassadören . Sedan förövarna dömts för brottet kapade sympatisörer till dem ett svenskt flygplan . ockupe- rades i . Terroristerna utvisades med stöd av terroristbestämmelserna. avslöjades att en grupp utländska medborgare hade långt framskridna planer på att kidnappa dåvarande statsrådet . Personerna i gruppen hade också gjort sig skyldiga till bl.a. rån och stölder i . De ut- visades med stöd av terroristbestämmelserna. Som exempel på terroristdåd utomlands kan nämnas attentatet mot den israeliska idrottstruppen vid olympiaden i . Vidare bombdådet 1984 riktat mot premiärministern och bombattentatet mot i . Vid det senare attentatet innehöll bomben cyanid. S.k. massförstörelsevapen användes också då en attack med nervgasen sarin utfördes mot . turister för en terroristattack i . utsattes ambassader i och i för attentat. Nationell terrorism förekommer i många länder. Som exempel på organisationer kan anges irländska och den baskiska separatist- rörelsen ETA. Nämnas kan också den militanta shiamuslimska politiska och religiösa rörelsen Hizbollah och dess militanta gren Islamiska . arbetarparti (PKK) är en marxist- leninistisk organisation som arbetar för ett fritt och som utanför riktat våld mot bl.a. motståndare från andra kurdiska organisationer och avhoppare från den egna organisationen. I finns t.ex. den peruanska organisationen . Internationell terrorism bedrivs t.ex. av Japanska Röda Armen, JRA, som förespråkar en våldsam världsrevolution och som riktar sina aktioner främst mot japanska och amerikanska intressen i världen. I fråga om statsterrorism kan anges att en tysk domstol har uttalat att den iranska statsledningen låg bakom mord på iranska dissidenter i . I det följande återges uttalanden som gjorts i fråga om förekomsten av terrorism. Först lämnas dock en redovisning av tillämpningen av terroristlagen och lagen om särskild utlänningskontroll. Tillämpningen av terroristlagen och lagen om särskild utlänningskontroll Vid bedömningen av förekomsten av terrorhot är tillämpningen av terroristlagen och lagen om särskild utlänningskontroll av intresse. beslutade regeringen med stöd av utlänningslagen (1980:376) att nio turkiska medborgare, medlemmar av PKK, skulle utvisas ur . Eftersom verkställighetshinder ansågs föreligga beslutade regeringen att utvisningsbesluten tills vidare inte skulle verkställas. upphävde regeringen utvisningarna beträffande två av de turkiska medborgarna och mildrade inskränkningarna för två andra. upphävde regeringen alla föreskrifterna utom avseende anmälnings- plikten för sex av de turkiska medborgarna. –beslutade regeringen att med stöd av terroristlagen utvisa fyra personer med palestinskt ursprung tillhörande palestinska organisationer eller verkande för sådana. Ytterligare en person aktualiserades , men lämnade frivilligt. Lagen om särskild utlänningskontroll tillämpades –. Lagen tillämpades inte –(regeringens skrivelse 1999/2000:37). Lagen tillämpades rörande en medborgare i , en statslös palestinier och en medborgare i –. Tillämpningen inskränkte sig till beslut om tagande i förvar. Den slutliga handläggningen genomfördes med stöd av utlänningslagen. Lagen tillämpades –rörde rörande tre statslösa palestinier. För alla tre gällde att de togs i förvar enligt beslut av och att chefen för departementet därefter förordnade om fortsatt förvar. De utvisades av regeringen och som grund angavs att det, med hänsyn till vad som var känt om utlänningens tidigare verksamhet och övriga omständigheter, kunde befaras att denne skulle komma att begå eller medverka till brottslig gärning som innefattade våld, hot eller tvång för politiska syften. Utvisningarna verkställdes genom Säkerhetspolisens försorg. Lagen tillämpades –i fyra fall. Regeringen beslutade efter ansökan av Säkerhetspolisen att utvisa utländska medborgare också här med hänvisning till att det kunde befaras att dessa skulle komma att begå eller medverka till brottslig gärning som innefattade våld, hot eller tvång för politiska syften. Tre av fallen rörde utlänningar från och ett av fallen rörde en medborgare från ett nordafrikanskt land. Utvisningarna verkställdes genom Säkerhetspolisens försorg. Ett fall gällde en rysk medborgare som misstänktes för spioneri. I ett fall då lagen tillämpades –beslutade regeringen att utvisa en algerisk medborgare, också med den angivna grunden som skäl. Regeringen beslutade sam- tidigt att verkställighet av utvisningen tills vidare inte fick ske. I ärendet togs utlänningen i förvar av Säkerhetspolisen och chefen för beslutade om fortsatt förvar. –upphävde regeringen ett tidigare meddelat beslut om utvisning med stöd av lagen. Regeringens uttalanden om den internationella terrorismen Regeringen har i en rad skrivelser till redogjort för den inter- nationella terrorismens utveckling. Regeringen har bl.a. angett följande om utvecklingen –. har varit förskonat från dåd med anknytning till internationell terrorism. Det bör dock nämnas att två svenskar, an- ställda vid verksamhet i , kidnappades av landets största regeringsfientliga motståndsgrupp . Efter lång- variga ansträngningar frisläpptes bägge oskadda . svenska turister bortfördes tillsammans med en nyazee- ländsk medborgare av rebeller i gränsområdet mellan , och . Fallet är alltjämt olöst. För del kan också nämnas att underåriga av kurdiskt ursprung, mot vårdnadshavares vilja, avvikit från ett sommarläger till träning utomlands i PKK:s regi. Efter Liberation Fronts misslyckade attack mot stränderna i uppsköt dialogen med PLO som följd av orga- nisationens vägran att fördöma attacken. Utvandringen av judar från till samt dödsdom mot författaren bidrog också till att det utfärdades varningar för terroristdåd, i första hand i och . Hotbilden förhöjdes ytterligare efter invasion av . och en rad palestinska grupper hotade med terroristattacker mot västländerna, och de moderata arabstaterna. Farhågorna om en terrorvåg besannades dock inte ens efter FN- koalitionens ingripande mot . inträffade attentatet mot i . anklagades för att ligga bakom sprängningen av ett franskt flygplan över . Ingen påtaglig ökning av terroristverk- samheten kunde iakttas inför undertecknandet av den begränsade freds- uppgörelsen mellan och PLO . I hade inhemska terroristgrupper i , och fortsatt att rikta attacker mot sina respektive hemmaregeringar. Sålunda möttes de italienska rättsingripandena mot maffian med bombattentat mot åklagare och domare. Antalet attacker utförda av den kurdiska organi- sationen PKK ökade såväl i som mot turkiska intressen utom- lands. Terrordåd fortsatte att förekomma mot flyktinganläggningar i m.fl. länder. Attentat av detta slag i fick stor uppmärksamhet. krävde en rad enskilda terroristhandlingar allvarliga offer och fick stor internationell uppmärksamhet, bl.a. bombsprängningarna i och och enskilda attentat i . I fortsatte striderna mellan den turkiska regeringens säkerhetsstyrkor och PKK – en kamp som kännetecknades av PKK:s terroristmetoder och säker- hetsstyrkornas hårdföra försök att få kontroll över situationen. I pågick en liknande kamp mellan regeringsstyrkor och de islamitiska fundamentalistiska aktivistgrupperna. I den internationella diskussionen om statsunderstödd terrorism figurerar flera länder som aktiva understödjare av olika terroristgrupper; på t.ex. amerikansk sida hävdar man att hela sju stater – , , , , , och – understödjer internationell terrorism. avbröt den väpnade kampen och Unionisterna svarade med samma åtgärd något . Motståndet från vissa extremistgruppers sida mot fredsprocessen i fortsatte att ta sig uttryck i terrorhandlingar. I drabbades av utlöpare av den senare konflikten. Terrordåd av delvis ny karaktär in- träffade . Ett sådant var nervgasattacken i , som förknippades med den japanska s.k. domedagssekten. Ett annat var bombattentatet mot ett kontorskomplex i , , som innehöll ett flertal myndigheter. Denna gärning förknippades med regeringsfientliga extremistkretsar på högerkanten. Allmänt sett avtog gradvis den typ av terrorism som haft sin gro- grund i vänsterextremism och upphörde praktiskt taget i med vissa undantag i och . Terrorism som helhet tog åter fart , vilket till stor del hängde samman med att freds- processerna i flera konflikter med rötter långt bakåt i tiden hakade upp sig. Vapenvilan på , vilken proklamerades , bröts i samband med att fredsprocessen gick in i ett politiskt dödläge. I fortsatte motståndet mot freds- processen från extremister på bägge sidor att ta sig uttryck i terror- handlingar i eller på av behärskat område, bl.a. dåd som drabbade såväl israelisk som palestinsk allmänhet och mordet på den israeliske premiärministern . I förorsakade baskisk nationalism och separatism terrordåd. Striden mellan turkiska regeringsstyrkor och PKK fortsatte med oförminskad oförsonlighet i . I pågick en kamp mellan regeringsstyrkor och islamiska fundamentalistiska extremister. I fortsatte den radikala islamiska extremistiska oppositionen i olika grupperingar att bl.a. angripa symboler för västerländskt inflytande såsom turist- näringen. Det förekom terroristdåd i t.ex. , och . Ett nytt fenomen var bombattentat mot den militära när- varon av i . I fortsatte terroristattentat förorsakade av baskisk nationalism och separatism , medan en ny vapenvila samt förhandlingar gav anledning till förhoppningar om att konflikten i kunde vara på väg in i en icke-militant fas. I eskalerade terrorn. Den islamiska militanta extremismen i landet tog på sig ansvaret för flera av dessa dåd, som i stigande utsträckning drabbade kvinnor och barn. I fick oskyldiga åter sätta livet till för det våld som den radikala islamiska extremistiska oppositionen utövade. Också i övriga delar av världen fortsatte terroristdåd, t.ex. i , och . Terrorismen fortsatte på ett sätt som visade att den alltmer är ett globalt fenomen. Den kan drabba när som helst och var som helst, något som visats genom terrordåden mot de amerikanska ambassaderna i och , långt från de konflikter vi vant oss vid att förknippa med terrorism. I tedde sig bilden lite ljusare. På såg IRA:s vapenvila ut att hålla liksom den historiska långfredagsöverens- kommelsen. Det politiska ledarskapet på ömse sidor höll fast vid förhandlingsvägen, men till de ännu olösta frågorna hörde över- lämnandet av vapen och frisläppandet av fångar. Inställningen hos utbrytargrupper var en annan osäkerhetsfaktor illustrerad av terrordådet i . I förklarade baskiska ETA, efter många års vålds- kampanj, en ensidig vapenvila . I intensi- fierades kampen mot PKK på flera plan bl.a. militärt i de sydöstra delarna av landet. Icke-europeiska terroristgrupper ägnade sig i huvudsakligen åt propagandaverksamhet och insamling av pengar. Nätverk av det algeriska skadades genom ingripanden av polis och säkerhetstjänst i och . Ett särskilt problem var de terrordåd som ansågs utgå från den i verksamme f.d. saudiarabiske medborgaren . Denne utfärdade via media i en egen s.k. fatwa av global inriktning mot och dess allierade. Terrordåden i , och kan ha varit förknippade med det nätverk av olika muslimska militanta extremiströrelser som bin Laden, i kraft också av sina finansiella resurser, kunnat etablera. fort- satte den tendens som varit märkbar och som pekat på ett färre antal utförda terrordåd men med ett stort antal offer. Under höstens skedde omfattande sprängattentat mot bostadshus i och i södra , som totalt krävde drygt 300 dödsoffer. Bilden i ljusnade i stora delar. Det träffades en överens- kommelse om hur frågan om avväpning av IRA:s militära gren skall hanteras och de stridande parterna i enades om det historiska steget att ingå i en gemensam regering. I däremot sade ETA upp den ensidigt förklarade vapenvilan. I kom kampen mot PKK in i en ny fas. Ledaren greps i och dömdes till döden . Efter gripandet inträffade en rad mer eller mindre våldsamma incidenter runt om i i synnerhet riktade mot grekiska diplomatiska eller konsulära utlands- myndigheter. Ett antal självmordsattacker med flera dödsoffer ägde rum i . Skulle avrättas ökar givetvis risken igen för nya våldsdåd. Fredsprocessen återupptogs i efter regerings- skiftet i . Detta ger å ena sidan förnyat hopp om framsteg mot en lösning av den segslitna konflikten, men ökar risken för terroristattacker från extrema grupper. I inledde presidenten med militärens stöd en försoningsprocess, som be- svarades positivt av huvuddelen av det islamiska samfundet i landet med undantag av de mest extrema kretsarna inom ett numera splittrat och vissa andra mindre organisationer. Säkerhetspolisens uttalanden om terrorism Säkerhetspolisen uttalade i en analys om hotbilder att det pågår ett stort antal konflikter av etnisk, religiös eller nationell karaktär i världen där olika organisationer och stater tillgriper terrorism som en kampmetod för att främja sina intressen. Utmärkande för det sena har varit att dåden i huvudsak ägt rum i de geografiska konfliktområdena, medan få internationella dåd utförts. Säkerhets- polisen angav att det dock finns starka skäl som talar för att hotet från internationell terrorism inte minskat i motsvarande grad som statistiken antyder. De terrordåd som genomförs tenderar att kräva fler dödsoffer än tidigare som terroristgrupperna blir svårare att kartlägga. Detta i sin tur torde bero på förändringar av gruppernas motivation, struktur och val av metoder, t.ex. drivs allt fler grupper av någon slags religiös motivation. Potentialen för internationella terrordåd är alltjämt betydande, framförallt från islamiskt orienterade extremistgrupper. Säkerhetspolisen angav i fråga om att den terrorism som är vänsterideologiskt motiverad i det närmast upphört samt att några aktiva högerideologiskt motiverade grupper som ägnar sig åt inter- nationell terrorism inte finns i . Säkerhetspolisen uttalade i sin verksamhetsberättelse för verksam- att många av de terrordåd som skett i det område där konflikter pågår har en internationell anknytning genom de gränsöver- skridande nätverk som många terroristgrupper skapat. Nätverken ägnar sig åt aktiviteter som penninginsamling, vapensmuggling, dokument- förfalskning och propagandaspridning till stöd för kampen i hemlandet. Säkerhetspolisen uttalade i den förut nämnda hotbildsanalysen att hotet från kända terroristorganisationer mot eller svenska intressen är relativt litet. Uttalande av US State Department om terrorism US State Department uttalade i en rapport om terrorism att det förekom något fler terroristattacker än , men att attackerna till antalet var bland de lägsta . Antalet döda och skadade låg dock fortsatt på en hög nivå. I rapporten angavs också att antalet terroristattacker i fortsatt var lågt. I fråga om angavs bl.a. att flera brevbomber adresserade till mål i postades i av nynazister, som sedan dömdes av dansk domstol. I en rapport om terrorism uttalade US State Department att antalet attacker minskade också under . Antalet döda och skadade i sådana attacker var däremot det högsta som inträffat. 7.6Kommitténs slutsatser om hotbilden Hur den faktiskt existerande brottsligheten ser ut i sin helhet vet vi inte. Det saknas i vissa delar information om den brottslighet som före- kommer i . Antalet anmälda brott kan vara en utgångspunkt vid bedömningen av brottsutvecklingen. En svårighet med att utifrån brottsanmälningar bedöma omfattningen av den brottslighet som före- kommer, och därmed också att bedöma hot om framtida brott, är dock att den faktiska brottsligheten för många brottstyper är betydligt mer omfattande än vad som framgår av brottsanmälningarna. Man kan anta att det förekommer ett mörkertal. Mörkertalet brukar anges som kvoten mellan det faktiska antalet brott och det anmälda antalet brott. Mörker- talet beror på att brott inte upptäcks eller på att brott inte anmäls. Ett skäl att inte anmäla ett brott kan vara t.ex. att offret känner rädsla för repressalier eller att ett företag som drabbas av dataintrång inte vill riskera att förlora förtroendet hos en uppdragsgivare. Det finns också en osäkerhet i att göra bedömningar utifrån brotts- anmälningar, med hänsyn till att en förändring kan ske mellan en brottsanmälan och en eventuell lagakraftvunnen dom, t.ex. för att det anmälda förfarandet inte utgjorde något brott eller för att det utgjorde ett annat brott än vad det från början rubricerades som. En svårighet vid bedömning av statistiskt material är också att det i stora delar saknas information om bakgrunden till brottet. Det kan därför vara svårt att avgöra t.ex. om brottet ingår i en organiserad brottslighet eller om det begåtts med rasistiska motiv. Det finns också svårigheter i att göra en internationell jämförelse, eftersom det inte finns någon internationell standard för hur brott skall registreras. Principerna för registrering av brott i skiljer sig från principerna för registrering i många andra länder. Skillnaderna kan t.ex. gälla att flera brott av samma typ mot samma offer i många länder räknas som ett brott, medan varje brott räknas i . Härtill kommer att vissa typer av brott som antas förekomma inom vissa brottskategorier troligen också i hög grad förekommer i andra sammanhang. Man kan t.ex. anta att mord och misshandelsbrott förekommer inom den organiserade brottsligheten, men att en större del av dessa brott inte utgör organiserad brottslighet. En annan svårighet vid bedömningen av hot om framtida brott är t.ex. att en händelse i utlandet i ett slag kan förändra risken för brott i . Så kan risken för brott mot t.ex. vissa ambassader i öka väsentligt om en konflikt blossar upp i ett annat land. Likaså kan en förändring utanför det straffrättsliga regelverket, t.ex. en ändring av reglerna om visumtvång, få återverkningar på brottsligheten. Kommittén anser på grund av det anförda att det saknas möjlighet att med bestämdhet fastställa storleken av den brottslighet som utövas i inom de förut beskrivna kategorierna, vilket också påverkar bedömningen av framtida hot. Det har dock utförts intressanta analyser, främst av polisen. Kommittén anser att man kan göra vissa antaganden som bl.a. grundar sig på dessa analyser och på uttalanden och utred- ningar i övrigt som redovisats i avsnittet samt på vad som framkommit vid intervjuer. angav i en prognos för brottsutvecklingen åren 1999–2000 att det totala antalet anmälda brott (varav utgör stöldbrott) kommer att öka under vart och ett av . I prognosen angavs också att – 1990 var trenden en årlig ökning med ett antal anmälda brott genomsnittligt sett, men att minskade det totala antalet anmälda brott för att –1998 öka igen. förutspår således en ökning av brottsligheten, dock inte någon radikal förändring av antalet brott. 7.6.2 Slutsatser om hot från organiserad brottslighet Den förändrade världsbilden har självfallet stor betydelse för många skilda former av kriminalitet. Rörligheten vad avser personer, kapital, varor och tjänster över gränser har avsevärt förenklats . Människor färdas snabbare och lättare över hela världen. Skilda stater och verksamheter integreras alltmer. verkar över hela världen. påverkar i hög grad många länders ekonomi och en ekonomisk kris i ett land kan få återverkningar världen över. Världs- omspännande nätverk har också uppkommit genom IT-utvecklingen. Information sprids enklare över världen och flödet är snabbare. Denna rörlighet öppnar också nya möjligheter för verksamhet som är brottslig – även kriminella kan lättare operera över gränserna. minskar kontrollmöjligheterna i vissa avseenden. Det har i skilda sammanhang uttryckts oro över att internationell organiserad brottslighet skall drabba . Särskilt har framhållits att en brottsvåg kan komma från öst. Att man befarade en massinvandring från öst visar den omständigheten att Hot- och riskutredningen i ett särskilt betänkande, Massflykt till av asyl- och hjälpsökande (SOU 1993:89), redovisade de påfrestningar och risker skulle utsättas för vid en massflykt hit från de baltiska staterna och .