sou · GOB367 · 2001-01-01 00:00:00 — pågår arbete med att stödja och utveckla småskaligt kustfiske nationellt och inom EU. Regeringen har gett i uppdrag (Regeringsbeslut 11, ) att analysera situationen inom det småskaliga kustfisket i . bör enligt uppdraget belysa vilken betydelse olika typer av lokalt bedrivet fiske har ur biolo- gisk, ekonomisk och regionalpolitisk synvinkel. I uppdraget ingår att analysera vilka förvaltningsåtgärder som kan genomföras i syfte att ge det småskaliga kustfisket möjlighet att bedriva sin verksamhet under så stor del av fiskeåret som möjligt. Om analysen visar att förutsätt- ningarna för det småskaliga kustfisket kan förbättras, ska föreslå lämpliga åtgärder. ska redovisa uppdraget till regeringen. har det småskaliga kustfisket också lyfts fram inom EU. inledde Europeiska kommissionen en allmän översyn av den gemensamma fiskeripolitiken som en del av den revision av fiskeripolitiken som ska vara klar . Det småskaliga kustfisket bör enligt särbehandlas genom att det främjar både 66 Åtgärder för hållbar utveckling i skärgården sysselsättning och hållbara fiskuttag. I EU:s strukturprogram för tas det småskaliga kustfisket särskilt upp som ett stödområde där insatser krävs. I strukturplanen för fiskerinäringen i , som överlämnats till Europeiska kommissionen, anges att målet för det småskaliga kustfisket ska vara ett ekologiskt hållbart och ekonomiskt bärkraftigt fiske längs samtliga kuststräckor. Torsken hade tidigare en nyckelroll för fisket i . I Öster- sjön är den alltjämt, tillsammans med skarpsill och strömming, en nyckelart både i ekosystemet och i fiskenäringen. Men torsken är nästan borta från och från halva sitt naturliga utbrednings- område i . Skälen är för stora uttag i kombination med låga salt- och syrehalter. Syresituationen har förvärrats av övergödningen och till detta kan även läggas eventuella effekter av miljögifter. Effekt- erna av att torsken minskat har påverkat ekosystem. Torsken är den dominerande rovfisken i toppen av näringskedjan och är därför en nyckelart i . När torsken minskar i antal förbrukas inte lika mycket bytesdjur (konsumtionen har varit reducerad med jämfört med perioden ) vilket får effekter på arter längre ner i näringskedjan. verkar ha genomgått ett regimskifte, från ett system där torsk är ett nyckelrovdjur som delvis kontrollerar sina bytesfiskar strömming och skarpsill, till ett system dominerat av dessa små fiskar som möjligen reglerar torsken genom att äta dess yngel och ägg. Erfarenhet från visar att denna typ av regimskiften kan vara svåra att reversera, dvs. att få att återgå till den ursprungliga strukturen. Torsken kan därmed bli ekonomiskt utdöd och ersättas av betydligt mindre ekonomiskt värdefulla arter. har inom ramen för för (International Baltic Sea Fisheries Commission, IBSFC) drivit frågan om en förvaltningsplan för torsk. Förvalningsplanen förväntas bl.a. innehålla minimimått för hur stora torskarna får vara för att få fångas, sommarfredning av torsk och redskapsutveckling t.ex. för att minska oönskade fångster. Enligt de av fastställda miljömålen bör hotade arter ges möjlighet att sprida sig till nya lokaler inom sina naturliga utbred- ningsområden så att långsiktigt livskraftiga populationer säkras. Vi anser att delmålet inte kan uppfyllas beträffande torsk, vare sig i Öster- sjön eller , och att stammen är allvarligt hotad. Detta utgör redan ett akut hot mot delar av fiskenäringen, i synnerhet det kustnära fisket. Vi föreslår därför att verkar för att torskfisket i stoppas för . Beståndsstorleken bör noga följas och fisket bör återupptas först när beståndet ökat i hela det naturliga utbredningsområdet. Vi tycker att detta är en mycket viktig åtgärd för Åtgärder för hållbar utveckling i skärgården 67 att inte bara säkra tillgången på torsk utan även stärka fiskenäringen vid kusterna och i havet. har, som vi tidigare nämnt, i uppdrag att analysera situationen beträffande det småskaliga kustfisket i och föreslå åtgärder. Vi anser att fångstkvoter bör införas bl.a. för torsk i syfte att främja ett småskaligt kustfiske i såväl som . Detta bör ingå i uppdrag. I uppdraget bör också ingå att kriterier utarbetas för det fiske som ska räknas till kategorin småskaligt kustfiske. Kvoterna blir givetvis inte aktuella att tillämpa i då torskfisket där är stoppat. Kunskapsuppbyggnad om skärgårdens fiskresurser får i uppdrag att göra en plan för de undersökningar som krävs för att kvantifiera och vårda kusternas fiskbestånd. Planen bör inkludera en bedömning av industrifiskets inverkan på fiskförekomsten i skärgårdarna. I uppdraget bör också ingå att utreda möjligheterna att införa krav på miljökonsekvens- bedömningar av det storskaliga industrifisket. I Miljövårdsberedningens betänkande Hållbar utveckling i Sveriges skärgårdsområden (SOU 1996:153) framhölls att kunskap saknas om många områden som rör fiske och vattenbruk. Enligt samtliga läns- styrelser behöver kunskapen om fiskbestånd och fiskuttag i kust- och skärgårdsområdena förbättras. När det gäller underlag för fiskbestånd och fiskuttag meddelar att visst arbete pågår men att det går långsamt p.g.a. brist på medel. Det uppges också finnas brister i fångststatistiken. I aktionsplan för biologisk mångfald, som behandlas i regeringens proposition Hållbart fiske och jordbruk (prop. 1997/98:2), uppmärksammas behovet av fiskevårdsåtgärder i kustområdena. menar i aktionsplanen att det bl.a. finns brister i kunskapen om fiskens livsmiljö, förekomst och geografisk spridning av olika biotoper samt status och hotbilder för en stor del av de arter och bestånd som finns i kustområdena. I regeringens uppdrag (Regeringsbeslut 11, ) till om att analysera det småskaliga kustfisket ingår också att sammanställa de biologiska undersökningar som gjorts och som har visat på vikande fiskbestånd i kustzonen. Dessutom ska myndigheten göra en samlad bedömning av orsakerna till dessa förhållanden och deras effekter på fisket. Det är enligt vår mening mycket viktigt att bristerna i kunskapen om fiskbestånd och fiskuttag i kust- och skärgårdsområdena åtgärdas. 68 Åtgärder för hållbar utveckling i skärgården Vi föreslår att får i uppdrag att göra en plan för de undersökningar som krävs för att kvantifiera och vårda kusternas fiskbestånd. Uppdraget ska syfta till att ta reda på inom vilka områden som det saknas kunskap och hur man ska komma till rätta med denna kunskapsbrist. Planen kan t.ex. ta upp behovet av utökade inventering- ar, statistiskt underlag och annan kunskapsinsamling. Planen bör även inkludera en bedömning av industrifiskets inverkan på fiskförekomsten i skärgårdarna. I uppdraget bör ingå att utreda möjligheterna att införa krav på miljökonsekvensbedömningar av det storskaliga industrifisket, liknande dem i 6 kap. 5, 6 och 7 §§. I detta sammanhang kan det finnas behov av att föreslå kriterier för vilka som ska omfattas av skyldigheten att lämna konsekvensbedömningar. Den del av uppdraget som rör kunskapsinsamling kan förmodligen till viss del samordnas med det uppdrag som fått av regeringen (Regeringsbeslut 11, ) om att analysera det småskaliga kustfisket i . Berörda länsstyrelser får i uppdrag att i samråd med ansvara för att försök med lokal förvaltning av fiskresursen organiseras och genomförs samt utvärderas. får dessutom i uppdrag att tillhandahålla det kunskapsunderlag som är nödvändigt för försöksverksamheten. Försöken inleds i tre skärgårdsområden, ett i , ett i skärgårds- området , och samt ett i skärgårdsområdet och län. Forum eller arbetsgrupper som samlar olika kategorier fiskare samt myndigheter och forskare är viktiga initiativ för ett ökat ansvarstagande för förvaltningen av fiskresursen. Flera länsstyrelser tar upp de problem som finns kring dagens förvalt- ning av fiskresursen. Det pågår några projekt, i och mellan och andra länder som syftar till att undersöka förut- sättningarna för nya förvaltningsformer för det kustnära fisket. Inom ramen för Nordiska verksamhet pågår ett projekt för att finna långsiktigt hållbara förvaltningsmodeller för det småskaliga kust- fisket i . Syftet med projektet är att skaffa erfarenheter för en nordisk modell för kustzonsplanering. Betydelsen av att nå förståelse och acceptans bland olika intressenter lyfts särskilt fram för att skapa en gemensam plattform för kustplanering. Åtgärder för hållbar utveckling i skärgården 69 också behovet av att finna en balans mellan centralt utformade fiske- regler och lokalt ansvarstagande för att lösa lokala förvaltnings- problem. deltar tillsammans med , , och i projektet. Dessa frågeställningar står även i centrum för det program om bär- kraftig förvaltning av kustresursen (SUCOZOMA) som finansieras av (). I programmets första fas bedrivs bl.a. forskning rörande de konflikter som försvårar dagens förvaltning. En planerad andra fas inriktas på att föreslå nya förvaltningsmodeller baserade på biologisk och samhällsvetenskaplig forskning. Med utgångspunkt i de resonemang som framförts av flera läns- styrelser samt med beaktande av de forskningsprojekt som pågår, vill vi föreslå försöksverksamhet kring lokal/regional förvaltning i tre skärgårdsområden. Länsstyrelserna i , i , och samt i och län föreslås få i uppdrag att organisera, genomföra och följa upp försöken med lokal förvaltning i samråd med . får dessutom i uppdrag att tillhandahålla kunskaps- underlag som är nödvändiga för försöksverksamheten. uppdrag om att ta fram en plan för kusternas fiskbestånd kan med fördel samordnas med denna försöksverksamhet. De områden som omfattas av försöken bör bestämmas av länsstyrel- sen tillsammans med berörda myndigheter och intressenter. Såväl yrkes- som olika former av fritidsfiske ska finnas i de valda områdena. Försöken ska ta fasta på fördelningen av ansvar, resurser och fiske- möjligheter samt pröva nya samverkansformer. I varje försöksområde bör skapas en samrådsgrupp där representanter för vattenägare, fiske, miljö, friluftsliv, turism och myndigheter bör delta. Dessa grupper kan utgöra forum för framtida delaktighet och ansvarsfördelning. Vi tycker att några länsstyrelsers förslag om att inrätta en arbetsgrupp alternativt ett återkommande forum för olika kategorier fiskare, myndigheter och forskare i detta sammanhang är viktiga initiativ som kan genomföras på regional nivå. En förutsättning för samverkan är att en gemensam informationsbas skapas genom en täckande anslutning av samtliga fiskarkategorier vid journalföring av fiske och fångster. Hur förvaltningen kan utformas bestäms primärt av fiskerätt och beståndens biologi. I skärgårdar är den enskilda fiskerätten av stor betydelse. Stationära arter dominerar och antalet separata bestånd är mycket stort. I skärgårdar bör förvaltnings- områden inrättas som kan vara av formen fiskevårdsområde, men där även andra intressenter än fiskerättsägarna bör delta. Ett problem beträffande ekonomi och fiskevård som länsstyrelserna i 70 Åtgärder för hållbar utveckling i skärgården och län har framhållit är effekterna av det fria handredskapsfiskets införande. Miljö- och jordbruksutskottet har föreslagit (1999/2000:MJU8) en kartläggning och översyn av det fria handredskapsfisket och frågan är under beredning i . I avvaktan på denna beredning bör försöken med nya förvaltningsformer ske inom nuvarande regler rörande det fria handredskapsfisket. Vid är fisket i stort sett fritt. Här förekommer främst vandrande arter vilka fiskas i såväl kust- som havsfiske. Problemen är mycket stora vad gäller dessa arters förekomst i kust- zonen. En lokal förvaltning skulle kunna bidra till fiskevården genom att reglera fisket, bl.a. för att skydda uppväxande fisk och minska konflikterna mellan intressenter som vill utnyttja de knappa resurserna. Fiske, friluftsliv och miljöskydd måste samordnas, vilket gör kommu- nen till en lämplig enhet för försöket. Genom att låta en kommun delta i försöket kan man också pröva i vilken mån den kommunala plane- ringen i kustområdet kan anpassas till fiskets behov. Försöken kommer att kräva utveckling av råd och anvisningar för beståndsvård, rutiner för journalföring, databaser samt instrument för utvärdering. föreslås främst bidra med att med ledning av kunskap om fiskbeståndens lekområden och vand- ringsmönster avgränsa lämpliga försöksområden vid ostkusten, utveckla en databas för journalföring av yrkes- och fritidsfiske inom försöksområdena, ta fram rutiner för en förenklad analys av beståndsstatus baserad på journalföring och annan information, utveckla studiematerial och handledningar. Med stöd av det av framtagna underlagsmaterialet bör berörda länsstyrelser i samråd med organisera fiskevattenägare och andra intressenter i två samverkans- områden liknande fiskevårdsområden i skärgårdar, initiera ett försök med kustförvaltning i en skärgårdskommun vid . Resultatet av försöksverksamheten bör utvärderas, liksom kvaliteten hos de framtagna anvisningarna och tillämpningen av dessa anvis- ningar. I genomförandet samt vid utvärderingen av försöksverksam- heten kan lämpligtvis erfarenhetsutbyte ske med pågående och planerad forskning kring fiskeförvaltning. Det gäller framför allt tidigare nämnda forskningsprojekt stödda av MISTRA och . Åtgärder för hållbar utveckling i skärgården 71 Det är viktigt att de skador som orsakas av säl och skarv kan mini- meras genom förebyggande åtgärder. Här behövs insatser såväl på nationell som på europeisk nivå. Regeringens uppdrag till att analysera det småskaliga kustfisket omfattar också en analys av de ekonomiska konsekvenserna av redskapsutveckling för att minska skadorna på fiskeutrustning som orsakats av säl och skarv. En förvaltningsplan för skarv som utarbetats av är under remiss. Också på europeisk nivå har säl- och skarvproblematiken lyfts fram. Inom EU tas en åtgärdsplan fram för skarv. Sälfrågan kommer sannolikt att hanteras inom ramen för () som avger rekommendationer. Utvecklingen inom vattenbruket bör följas avseende miljöbelastning samt lokalisering av odlingar. får i uppdrag att se över och uppdatera de råd och anvisningar som finns beträffande vattenbruk. har det skett en betydande minskning av fosfor- och kväveutsläppen från fiskodlingar. Det beror framför allt på att utfodringstekniken har förbättrats vilket minskat foderspillet. Fodret för fiskodling har dessutom utvecklats . Det är energiinnehållet som har ökat, vilket har reducerat fodermängderna och därmed minskat utsläppen av fosfor och kväve. Med hjälp av EU:s strukturstöd och nationella medel finansieras bl.a. projekt med syfte att undersöka vattenbrukets effekter på miljön. Statliga medel finns också avsatta för kontroll av musselodlingar avseende alggifter och kontroll av vattenområden. Ett forsknings- och utredningsprogram har bedrivits vid , . Programmet har indelats i tre områden och rör fiskodlingens närsaltsbelastning och dess effekt på miljön, fiskodlingens övriga biologiska effekter samt frågor kring lokalisering av fiskodling. Syftet har varit att ta fram underlag till tillståndsgivande myndigheter och branschens intressenter. I ett annat forskningsprojekt vid har det bl.a. framkommit att fiskodling har en betydande utvecklingspotential, inte minst avseende möjligheten till sysselsättning. Det handlar inte bara om arbetstillfällen vid odlingen av fisk utan också de positiva sysselsättningseffekter som är kopplade 72 Åtgärder för hållbar utveckling i skärgården 2000:67 till förädlingen av odlad fisk, distribution samt tillverkning av utrustning m.m. Vi instämmer i förslag till åtgärder för vattenbruk under delmål 4, Nyttjande av havets levande resurser, det nationella miljökvalitetsmålet Hav i balans samt levande kust och skärgård. föreslår bl.a. att modeller utvecklas för bedömning av vattenbrukets miljöbelastning, samt att lokaliseringsstrategier med anvisningar av lämpliga vattenområden för vattenbruk utarbetas. har vattenbrukets miljöpåverkan studerats närmare och det har också skett framsteg vad gäller odlings- och utfodrings- teknik. I ljuset av denna utveckling kan det finnas behov av att se över de råd och anvisningar vad gäller vattenbruk som ansvarar för. Åtgärder för hållbar utveckling i skärgården 73 Sammanfattning av våra bedömningar och förslag Övergödningen av kusthaven är sannolikt den enskilda företeelse som har störst negativ inverkan på skärgårdens miljö. Vi anser att den negativa utvecklingen tillåtits pågå alltför och att kraftfulla åtgärder måste vidtas. Det arbete som pågår nationellt och internationellt måste få mycket hög prioritet samt utvecklas och fördjupas för att minska övergödningens negativa effekter på vattenmiljön. Det är viktigt att åtgärder som kan minska övergödningens nega- tiva effekter på regional och lokal nivå genomförs. Det gäller t.ex. åtgärder med syfte att återskapa eller anlägga våtmarker för att reducera näringsinnehållet i vattnet. får i uppdrag att ta fram förslag till strikta utsläppskrav för befintliga båtmotorer och att utforma regler för en snabbare utfasning av båtmotorer som inte klarar utsläppskra- ven. Ett bortre datum bör anges då dessa motorer inte längre får användas. bör undersöka möjligheten att införa en miljöavgift på dylika utombordsmotorer för att påskynda utfas- ningen. En omläggning och differentiering av skatterna på bensin och olja genomförs så att en kraftig skattesänkning på alkylatbensin och biologiskt nedbrytbara oljor blir möjlig. Skattesänkningen syftar till att uppmuntra en övergång till miljöanpassade bränslen och oljor. Omläggningen bör ske i samarbete med berörda delar av näringslivet. får i uppdrag att genomföra en informations- kampanj om skälen för att använda miljöanpassade bränslen och oljor. Kampanjen bör även upplysa om skälen för att fasa ut båt- motorer som inte klarar strikta utsläppskrav. 74 Åtgärder för hållbar utveckling i skärgården Föreslagna åtgärder i miljö- och hushållningsprogrammen Länsstyrelserna presenterar i de regionala miljö- och hushållnings- programmen sammanlagt ett sextiotal åtgärder som omfattar skärgårdens vattenmiljö. Det är framför allt följande områden som behandlas utsläpp och gifter i havet fritidsbåtarnas inverkan på den miljön. Övergödning utgör i samtliga skärgårdsområden en stor påfrestning på vattenmiljön. Länsstyrelserna i och län upp- märksammar betydelsen av fortsatt internationellt arbete för att minska utsläppen av gödande ämnen till luft, mark och vatten. Det finns också många förslag som riktar sig till lokal och regional nivå med syfte att minska övergödningsproblemen i den miljön. En studie om belastningen av kväve och fosfor i skärgården har gjorts på uppdrag av länsstyrelserna i , och . I studien föreslås bl.a. att kväve- och fosforutsläppen styrs efter förhållandena i recipienten (mottagande vatten). Detta kan enligt studien innebära en bättre koppling mellan mätresultat och styrning av utsläppen från re- ningsverken. Flera länsstyrelser lyfter fram behovet av övervakning av miljö- förhållandena och speciellt övergödningens effekter i den miljön. Länsstyrelserna i och län vill utöka och samordna övervakningen av land och vattenmiljön i skärgården i samarbete med kommuner och vattenvårdsförbund. Behovet av miljöövervakning uppmärksammas också av länsstyrelserna i , och . i föreslår att miljökvalitetsnormer införs för närsalter i havsvatten för att minska närsaltbelastningen i de inre kustvattnen. i och län vill tillsammans med kommuner och enskilda markägare arbeta för en ökad anläggning och restaurering av bl.a. våtmarker. i föreslår också en satsning på återskapande av våtmarker. Samma läns- styrelse vill dessutom att fintrådiga alger ska tas bort från grunda havsvikar för att på så sätt återställa produktionsförmågan. I flera regionala miljö- och hushållningsprogram uppmärksammas åtgärder för att minska växtnäringsläckage från odlingsmarker. Åtgärder för hållbar utveckling i skärgården 75 götlands och län pågår projekt med detta syfte. Länsstyrelserna pekar också på de förbättringar i lagring och hantering av stallgödsel som kan åstadkommas genom en mer planlagd tillsyn av jordbruks- företag med djurhållning. Också länsstyrelserna i , och lyfter fram behovet av att stödja jordbruks- företag i syfte att minska närsaltläckaget. i föreslår att ett pilotdistrikt bildas med uppgift att arbeta med övergödningen. Pilotdistriktets orga- nisation ska ha karaktären av ett distrikt i linje med EU:s vatten- direktiv. tycker att det bör snabbutredas hur ett sådant pilotdistrikt skulle kunna organiseras och vilka uppgifter som bör rymmas inom distriktets ram. i lämnar också förslag till områden som lämpar sig för att bli pilot- distrikt. Länsstyrelserna i och län anser att arbetet med att, i samband med EU:s vattendirektiv, ta fram avrin- ningsområdesvisa åtgärdsstrategier samt kartlägga närsaltbelastningen, ska utvecklas i bred samverkan med berörda myndigheter. Utsläpp och gifter i havet Samtliga länsstyrelser tar i de regionala miljö- och hushållnings- programmen upp olika åtgärder som är nödvändiga för att minska miljögiftsförekomsterna i kustområdet. Det handlar inte minst om att kartlägga miljögifternas omfattning, vilket i samt länsstyrelserna i och län uppmärksammar. Länsstyrelserna i och län vill också ta fram bransch- och anläggningsvisa åtgärdsprogram i syfte att minimera användningen av sådana kemikalier som innehåller giftiga, svårned- brytbara och/eller bioackumulerbara (lagras i levande organismer) ämnen. i föreslår att fartygs- och båttrafi- kens miljöpåverkan kontinuerligt följs upp i ett miljökontrollprogram för skärgården. vill också att regeringen ger Forti- fikationsverket i uppdrag att i samråd med Försvarsmakten, där det är lämpligt, sanera kända förorenade områden. Länsstyrelserna ger exempel på regionalt arbete som kan vara bety- delsefullt för att minska risken för oljeutsläpp i kust- och skärgårdsom- rådena. Länsstyrelserna i och län vill utarbeta en ny miljöatlas med tydliga anvisningar och prioriteringar som manual vid oljeolyckor och sanering. Dessutom vill länsstyrelserna verka regi- onalt för att oljehanteringen vid tankställen och m.fl. organi- seras och bedrivs så att oljespill minimeras. Det kemikalieprojekt som bedrivits i föreslår att på regional/lokal nivå installera 76 Åtgärder för hållbar utveckling i skärgården oljepapperskorgar i samtliga större hamnar. Oljepapperskorgarna ska fungera som enklare mottagningsanläggningar för maskinrumsavfall. Ett annat projekt kallat bunkring har pågått i med syfte att införa en miljövänligare oljebunkring. Samarbetet mellan olika parter har uppfattas som mycket positivt och inneburit lägre risk för oljespill vid bunkring. Projektet bedöms vara intressant också för andra hamnområden. Fritidsbåtarnas inverkan på den miljön Flera länsstyrelser tar upp de miljöproblem som orsakas av bränsle- utsläpp från i första hand tvåtaktsmotorer. I finns över 600 000 utombordsmotorer, de flesta tvåtaktsmotorer. I en tvåtaktsmotor, byggd med föråldrad teknik, går en stor del av bensinen och oljan rakt ut i vattnet och kan ge skador på bl.a. fisk. Länsstyrelserna i och län vill därför att tar fram ett system för att snabbare byta ut dagens utombordare mot tystare och mer miljö- anpassade motorer. Länsstyrelserna föreslår också att informationen kring var miljöanpassat båtbränsle finns att köpa förbättras för att minska utsläppen från fritidsbåtar. i föreslår en satsning på alkylatbensin och miljöanpassade tvåtaktsoljor i utombordsmotorer. Det krävs enligt lägre priser på dessa bränslen samt bättre tillgänglighet och information till båtägarna för en sådan satsning. har bedrivit ett delprojekt kring miljögifter. Detta kemikalieprojekt föreslår en sänkning av energi- skatten på alkylatbränsle samt ett åtagande från oljebolagen om att bidra till en rimlig prisnivå för försäljning av alkylatbränsle från pump med inriktning på tvåtaktsmotorer. När det gäller användandet av giftiga båtbottenfärger är samtliga länsstyrelser engagerade i olika projekt för att utveckla och testa miljömässigt bättre båtbottenfärger.