sou · GOB329d1 · 2001-01-01 00:00:00 — arbeta för ökat konsumentinflytande. Av medlemsorganisationerna är Förbundet (tidigare Nor- diska Samfundet mot plågsamma djurförsök) störst med 53 000 med- lemmar. De övriga organisationerna är till medlemsantal väsentligt mindre än Djurens Rätt. Som exempel kan nämnas Konsument-Forum, , Framtiden i våra händer, Unga Aller- giker, , i , , , Frisksportförbun- det, Hälsofrämjandet och . Det bör noteras att de två paraplyorganisationerna inte rekryterat några renodlade invandrarorganisationer, nykterhetsorganisationer, kvinnoorganisationer, – förutom , som är medlem i Konsumentråd – religiösa organisationer eller ungdomsorganisationer med undantag för Unga Allergiker som är medlem i Konsumenter i Samverkan. I den svenska enkät- undersökningen utgjorde svaren från dessa grupper (22 st.) av det totala antalet svar. 5.4Organisationernas roll i konsumentpolitiken I regeringens proposition Aktiv konsumentpolitik (1994/95:140) sägs bland annat: Föreningslivet har på konsumentområdet, liksom på många andra områ- den, ofta fungerat som pådrivare och förnyare av etablerad verksamhet. Historiskt sett har de frivilliga organisationerna spelat en viktig roll för konsumentpolitikens utveckling i . Det var sådana organisationer som först började bedriva en konsumentverksamhet med forskning och utredning, utbildning, rådgivning, opinionsbildning och annan information liksom medverkan i standardiseringsarbetet. Det var också tack vare de fri- villiga organisationernas insatser som statliga organ kom att inrättas på området. Ursprungligen var det främst kvinnoorganisationer, kooperativa före- ningar, hushållningssällskap och fackliga organisationer som uppmärk- sammade konsumentfrågor. är det betydligt fler organisationer som är engagerade, inte minst ur ett miljöperspektiv. medlemskap i har medfört att de frivilliga organisationer- nas arbete är viktigare och av större betydelse . Det är naturligt för många av dem att arbeta över nationsgränserna. Genom sin fria ställning har de också lätt för att arbeta med uppvaktningar, namn- insamlingar, upprop, bojkotter och andra metoder för opinionsbildning, dvs. metoder som vanligtvis inte kan inlemmas i den kommunala kon- sumentverksamheten eller i de statliga organens verksamhet. Inte sällan är deras arbete ett viktigt komplement till myndighetsutövningen. De har också byggt upp ett flertal omfattande nätverk, både nationella, europeiska och globala. har nätverksamheten vuxit kraftigt tack vare Internet. För att till fullo kunna använda den nya tekniken i den dagliga driften kommer att krävas betydande insat- ser från organisationernas sida om de skall kunna bygga och vidmakt- hålla hem- och chatsidor som kan intressera och entusiasmera med- lemmarna och därmed också konkurrera med den snabbt växande kommersiella informationen på Internet. Statsmakterna har gett ekonomiskt bidrag till orga- nisationer som arbetar med konsumentprojekt. I nedanstående tabell redovisas anslaget Stöd till konsumentorganisationer åren 1995/96 (18 månader) . Ramanslaget har således ökat med varav huvudparten, , har gått till det anslag som Konsu- mentverket administrerar. Eftersom ett av syftena med bildandet av Konsumentråd, för- utom att föra sina medlemmars talan nationellt, var att bevaka konsu- mentintressena i EU och internationellt, har organisationen valt att koncentrera insatserna på nationella och internationella övergripande frågor. Det innebär att de söker utveckla rollen som konsumentföreträ- dare genom att bland annat samordna konsumentrepresentationen i olika organ. Konsumentråd har löpande kontakter med rege- ring och riksdag och med olika aktörer inom det konsumentpolitiska området såsom myndigheter, utredningar, näringslivet, organisationer, Europeiska kommissionen, , Nordiska Konsument- utskottet, BEUC, CI m.fl. generalsekreterare är medlem i kommissionens . har också representanter i olika styrelser, referensgrupper, arbetsgrupper och utredningar. Den ekonomiska basen är medlemsavgifter och bidrag från medlemsorganisationerna som i huvudsak finansierar den natio- nella verksamheten samt statsbidrag som i första hand är avsett som stöd för medverkan i och information om nordiskt och europeiskt kon- sumentsamarbete. Prioriterade verksamhetsområden har varit livsmedel, allmännyttiga tjänster där fokus varit avreglering, omreglering och konkurrensutsätt- ning av tidigare reglerade tjänster, IT/reklam och standardisering. Konsumentråd anordnar seminarier, ger ut nyhetsbrevet och skickar ofta ut pressmeddelanden för att redovisa resultatet av sitt arbete eller för att lyfta fram viktiga konsumentfrågor. tar också fram faktamaterial och policyuttalanden i en serie rapporter och faktablad som produceras både på svenska och engelska. Rådets webbplats uppdateras med aktuella konsu- mentnyheter. Webbplatsen används också för kampanjer och kon- sumentundersökningar. bedrevs bl.a. en kampanj för att behålla det svenska förbudet mot azo-färgämnen. Konsu- mentråd har också en kostnadsfri elektronisk nyhetstjänst med för när- varande 300 prenumeranter. har deltagit i ett 50-tal konferenser och seminarier, avgivit cirka 80 remissvar till nationella och internationella organ och deltagit i ett flertal muntliga hearingar och remissmöten som regeringen arrangerat. Rådet har också varit representerat i ett tiotal offentliga utredningar, EU:s konsumentkom- mitté, EU:s ekonomiska och sociala kommitté, det europeiska konsu- mentorganet för standardisering ANEC, den transatlantiska konsu- mentdialogen TACD, den internationella standardiseringsorganisa- tionen ISO, arbetsgruppen inom () för mil- jöanpassad konsumtion och ekonomisk utveckling samt CI/BEUC:s gemensamma . har också del- tagit i förberedelsearbetet inför WTO-förhandlingarna genom att formulera utgångspunkter och diskussionsunderlag inom CI. Kansliets personal som har bestått av generalsekreterare, informationssekrete- rare, livsmedelssamordnare, kanslist och en projektanställd interna- tionell sekreterare har varit synnerligen hårt ansträngt. I likhet med Konsumentråd bedriver Konsumenter i Samverkan en mycket omfattande verksamhet. De prioriterade arbets- områdena är internationell handel och dess regelverk (Codex), stan- dardisering, livsmedel, miljö, hälsa och etik inom vilka organisationen söker lyfta fram framtidsfrågorna och de globala perspektiven. De arbetar därför inte med produkttester och andra mer konventionella konsumentfrågor. Konsumenter i Samverkan anser att folk- hälsan och egenvården av hälsan är synnerligen viktiga områden sam- tidigt som insatserna kan bidra till att sänka sjukvårdskostnaderna. Arbetet inom det etiska området upptar exempelvis frågor om barn- arbete, vilka tillverkningsmetoder som används, hur de matproduce- rande djuren behandlas, hur näringslivet oetiskt nyttjar reklam och annan marknadsföring samt de globala effekterna av vår konsumtion. Konsumenter i Samverkan deltog 1998–1999 i ett tiotal departementala referensgrupper, arbetsgrupper och utredningar. Vidare var de representerade i knappt tio styrelser, nämnder, råd, projekt- och referensgrupper knutna till statliga myndigheter. Internationellt är organisationen knuten till EU:s konsument- kommitté, () och deras arbetsgrupper som arbetar med livsmedel respektive hälsa, Nordiska , och via CI som expert vid i . De har också avgivit flera skrivelser och deltagit i för WTO-frå- gorna. var Konsumenter i samverkan medarran- gör för två internationella konferenser, en om genteknik och en om världshandel. Konsumenter i Samverkan innehar även ord- förandeskapet i den nybildade europeiska lobbyorganisationen ciation of European Consumers, socially and environmentally aware (AEC). har Konsumenter i Sam- verkan besvarat ett mycket stort antal nationella och internationella remisser främst rörande livsmedel, hälsa och globalisering. deltar en expert från organisationen vid konsultativa möten om livs- medelssäkerhet som arrangeras av . Vidare deltog en expert även vid i i feb- ruari 2000. Genom att kontoret legat i har de många mötena i tagit en mycket stor del av den tillgängliga arbetstiden. Ett Stock- holmskontor har öppnats /2000. För att nå ut till fler konsumenter satsade man tidigt på en interaktiv hemsida på Internet. kunde man hålla alla medlemmar informerade om verksam- heten och ge alla en möjlighet att komma med synpunkter och förslag. Genom sin löpsedel på Internet hålls hemsidan ständigt aktuell. Vidare når organisationen via e-post snabbt alla intresserade med färsk infor- mation om bl.a. WTO och andra globala frågor. Sändlistan är mycket omfattande. En speciell Internetsatsning görs för att involvera ung- domar via en särskild hemsida, ung plattform. Konsumenter i Samverkan har också en veckotidning, Miljömagazinet. Kommitténs bedömning: Den nationella och internationella kon- sumentrepresentationen måste kraftigt förstärkas om det skall vara möjligt att med trovärdighet och framgång kunna hävda konsu- mentintresset i de nya och större marknader som växer fram. Efter godkännandet av Amsterdamfördraget har konsumentpolitiken blivit ett eget politikområde. har konsumentperspektivet lyfts fram i allt fler europeiska frågeområden och fått ökad tyngd i de inter- nationella organisationerna. TACD och frågorna kring konsument- inflytande vid WTO-förhandlingarna och i standardiseringen får tjäna som exempel. Vi bedömer därför att konsumentrepresentationen kraf- tigt måste förstärkas om det skall vara möjligt att med trovärdighet och framgång kunna hävda konsumentintresset i de nya marknader som växer fram som en följd av större och fler frihandelsområden, avregle- ring av nationella och monopolistiska marknader, ny massmediastruk- tur, ny informationsteknik och bioteknik samt ökade krav på användar- vänliga standarder i allt fler konsumentprodukter. måste kon- sumenternas etiska värderingar vägas in och få tillbörligt utrymme i konsumentorganisationernas agerande. Vi tänker då bland annat på kraven bakom rättvisemärkning och nedsmutsning av miljön. 5.5.1Sveriges Konsumentråd och Konsumenter i Samverkan Kommitténs förslag: Konsumentråd och Kon- sumenter i Samverkan får väsentligt ökade resurser för att fullgöra sina ökande åtaganden nationellt och internationellt. Vi bedömer att både Konsumentråd och Konsumen- ter i Samverkan behöver få väsentligt ökade resurser för att kunna full- göra sina ökande åtaganden internationellt och nationellt. Konsumenter i Samverkan bör ges möjlighet att vidta en önskvärd organisationsförändring för att , om utvecklingen blir tillfredsställande, bli ekonomiskt likvärdigt behandlad med Konsumentråd. Kommitténs förslag: För att bättre nå ut till unga konsumenter föreslår vi att en riktad satsning med projektstöd görs för att stärka ungdomarna i deras roll som konsumenter. I direktiven sägs att kommittén skall analysera om det behövs särskilda insatser för unga konsumenter, eller om konsumentinformationen behöver förtydligas för personer med bristande kunskaper i svenska språket. Mätningar av grundskoleelevernas och gymnasieungdomarnas kun- skaper inom områdena konsumenträtt, privatekonomi/hushållsekonomi och konsumtion/miljö visar att eleverna som regel svarar rätt på drygt hälften av frågorna. Som redovisats särskilt i kapitlet om utbildning (se kapitel 11) har bedömt att kunskaperna varierat mellan acceptabla och bristfälliga. De vanligaste kunskapskällorna är skolan och massmedia. För att öka ungdomarnas medvetenhet och stärka dem i deras roll som konsumenter beslutade Barn- och ung- domsdelegationen inom 1991 om en särskild sats- ning på lokala projekt, företrädesvis i ungdomsföreningar. Medel beviljades av Allmänna Arvsfonden (nuvarande namn: Arvs- fondsdelegationen). Som framgår av nedanstående sammanställning beviljades totalt 48 ansökningar. I konsument – konsumentprojekt i ungdomsföreningar görs en kortfattad genomgång av samtliga projekt och en sammanfattade kommentar som baseras bland annat på en enkätundersökning till de projektansvariga. Många av projekten har riktat sig till arbetslösa personer eller haft många arbetslösa med i arbetet. Projekten har väckt intresse från andra och skapat påtagliga ringar-på-vattnet-effekter. Uppskattningsvis 500 ungdomar har varit direkt engagerade i de lokala projekten. Betydligt flera, cirka 50 000, har dock kommit i kontakt med konsumentfrågorna, framför allt genom projektens olika kulturevenemang och informationsinsatser, till exem- pel teaterföreställningar, skolpresentationer och utställningar. I årsredovisning 1993/94 framhålls att Det tre- åriga försöket med stöd till ungdomsorganisationer har varit fram- gångsrikt. De nya grepp som prövats i organisationerna (teater, video- tävlingar, tidningar, ungdomsvägledningar) är ett viktigt komplement till skolan. En annan reflexion som bör göras är att i det utåtriktade arbetet har ungdomarna först utbildat sig själva för att därefter föra kunskaperna vidare till sina jämnåriga kamrater. Erfarenheterna från detta har varit mycket positiva. har därför valt att bygga vidare på konceptet från ungdom till ungdom. I arbetet med ungdomstidningen se´n då? har antingen arbetslösa ungdomar eller gymnasieelever tagit del av samtliga moment i produktionen. Ungdomarna har arbetat från idé via manus och bilder till layout och korrektur. som tidningen getts ut till samtliga avgångsklasser i gymnasieskolan har de haft gott stöd av konsumentvägledare och andra engagerade. Den utvärdering som gjordes 1997 visar på konsumentpolitiskt mycket positiva resultat. Det var påfallande många elever som sparat tidningen, läst om den eller gett den vidare till någon kamrat. Båda projekten konsument och Å se´n då? har rönt stort europeiskt intresse eftersom de visat på nya och effektiva arbetsmetoder för att höja ung- domarnas konsumentkunskaper och medvetande. Vi bedömer att det är angeläget att ungdomarna och deras före- ningar i väsentligt större utsträckning kan uppmuntras att arbeta med konsumentfrågor. Marknadsföringen har i ökad utsträckning ungdomarna som mål- grupp som många av dem har svårt att få ekonomin att gå ihop när de i en besvärlig arbetsmarknad skall flytta hemifrån och skaffa den första egna bostaden, kanske också vidareutbilda sig och bilda familj. I konsumentrollen krävs en ekonomisk medvetenhet till- sammans med bedömningar av exempelvis reklamens roll och påver- kan, sambandet mellan konsumtion och miljö och livsstilens betydelse. Eftersom konsumtionsvanor och värderingar grundläggs tidigt i livet är det särskilt angeläget att ungdomarna och deras föreningar i väsentligt större utsträckning kan uppmuntras att arbeta med konsumentfrågor. För att bättre nå ut till unga konsumenter föreslår vi att en riktad sats- ning görs för att stärka ungdomarna i deras roll som konsumenter. Satsningen bör göras i form av projektstöd till lokala ungdomsprojekt som drivs i första hand av ungdomsorganisationerna. Vi föreslår att satsningen görs i form av ett flerårigt projekt med ett årligt extra anslag och att får i uppdrag att ansvara för projektet. 5.5.3Bristande kunskaper i svenska språket Kommitténs förslag: För att stärka ställningen på marknaden hos dem som har bristande kunskaper i svenska språket bör resurser avsättas för ett femårigt projekt med ekonomiskt stöd för lokala organisationer som vill öka konsumentkunskaperna och förbättra medlemmarnas och andra konsumenters möjligheter att hävda sin rätt som konsument. bör ges i uppdrag att leda och utvärdera projektet. I direktiven sägs att kommittén skall analysera om konsument- informationen behöver förtydligas för personer med bristande kun- skaper i svenska språket. De särskilda utvärderingar som gjorts av fri- stående forskare av det särskilda anslaget Stöd till organisationer som administreras av visar att stödet är mycket kost- nadseffektivt som det når väldigt många konsumenter och ger dem ökad kunskap om bland annat hushållsekonomi, konsumenträtt och miljöfrågor. I rapporten 84 projekt – exempelsamling över kon- sumentprojekt i frivilliga organisationer beskrivs några projekt som riktat sig till invandrare. Förutom projekt som bedrivits av invandrarorganisationerna själva har till exempel kvinnoorganisationer och genomfört speciella projekt med invandrare som målgrupp. Att känna till och hävda sin rätt som konsument och att klara de ekonomiska vardags- frågorna är två områden som flera av projekten inriktats på. fall har det också varit nödvändigt att översätta informationsmaterial eller att arbeta fram nytt material på hemspråket. Även om inom ramen för sina begränsade perso- nella resurser gjort väsentliga insatser för att stödja projekt med invandrarinriktning framgår av utvärderingar och redovisningar att det krävs särskilda och målinriktade insatser för att kunna skapa väsentligt ökad bredd och långsiktighet på det lokala planet om de önskvärda konsumentpolitiska effekterna skall kunna uppnås. Erfarenheten visar också att det inte finns några generella och givna vägar att nå de kultu- rellt heterogena grupperna på det lokala planet. Inga invandrarorga- nisationer är exempelvis medlemmar i de två paraplyorganisationerna. Det kommer därför att erfordras ett brett, aktivt och uppsökande arbets- sätt som i sig är både tids- och arbetskrävande om det skall bli möjligt att grupper med bristande kunskaper i svenska språket själva skall kunna höja sina konsumentkunskaper och öka sitt konsumentmed- vetande genom att starta och driva projekt kring konsumenträtt, hus- hållsekonomi, kommersiell påverkan eller miljö. Vi har enligt våra direktiv flera deluppdrag när det gäller finansiella tjänster. Om man bortser från det uppdrag som rör KO:s roll, vilket tas upp i kapitel 15 i detta betänkande, består uppdraget av huvudsakligen två områden: 1.Vi skall analysera om det konsumenträttsliga skyddet, inte minst vad gäller informationskrav, är tillräckligt t.ex. när det gäller vissa sparformer och betaltjänster. Om inte, bör vi föreslå hur det kan förbättras. 2.Vi skall analysera säkerhetsaspekter ur ett konsumentperspektiv rörande användning av informationsteknik, t.ex. sådant som rör användning av betalkort, feldebiteringar och dröjsmål med betal- ningsförmedling, och lämna förslag om hur konsumenterna kan till- försäkras att informationstekniken kan användas på ett säkert sätt. I detta sammanhang kan frågor som rör samhällets tillsyn behöva uppmärksammas. När det i det följande talas om finansiella tjänster tar vi om inget annat sägs sikte på tjänster som tillhandahålls av banker, försäkringsbolag, kreditmarknadsföretag och värdepappersföretag samt andra finansiella institut. Betänkandet Allmänhetens bankombudsman (SOU 1994:79) har också tjänat som underlag för kommitténs arbete. 138 Finansiella tjänster från ett konsumentperspektiv 6.1.2Delrapporten tjänster från ett konsumentperpektiv Vi överlämnade delrapporten tjänster från ett konsumentperspektiv (nedan benämnd delrapporten). Delrap- porten har utgjort ett diskussionsunderlag för vårt fortsatta arbete på området finansiella tjänster. I delrapporten ges en överblick av regle- ringen och verksamheten på det finansiella området. Den genomgång som görs i delrapporten av det konsumentskydd som finns på området, visar att det grundläggande skyddet är gott. Genomgången visar enligt vår mening att såväl lagstiftningen som övriga instrument – föreskrif- ter, allmänna råd och riktlinjer, självreglering samt reklamationshan- tering och tvistlösning – för efterlevnad och övervakning av markna- den, i stort uppfyller de krav som kan ställas. Till detta kommer att regeringen och berörda myndigheter fortsätter att aktivt verka för ett bättre konsumentskydd såväl här hemma som genom det arbete som bedrivs i EU och genom det nordiska samarbetet. Delrapporten åter- finns i sin helhet som bilaga 6 till detta betänkande. Vi belyser i delrapporten ett antal frågeställningar och områden som därefter blivit föremål för ytterligare överväganden. De punkter som vi anser vara särskilt viktiga kommer nedan att beröras närmare. Vi har genom ett remissliknande förfarande hemställt om syn- punkter på delrapporten. Yttranden har inkommit från bl.a. företrädare för finansiella institut och handeln samt konsumentorganisationer. Ytt- randena berörs i det följande i den mån de är av särskilt intresse i sam- manhanget. Inom EU pågår arbete med att ta fram direktiv om distansförsäljning av finansiella tjänster till konsumenter. Det senaste officiella förslaget kom (KOM/1999/385 slutlig). Enligt förslaget är tanken att det skall bli ett s.k. totalharmoniseringsdirektiv (punkt 9 i ingressen). Denna är dock en av många omstridda frågor och det är i skrivande stund () inte klart hur det slutliga direktivet kom- mer att lyda. Det har därför inte varit möjligt att beakta direktivarbetet i de överväganden som görs i detta betänkande. I linje med vad som sägs i avsnitt 3.6.2 är det dock vår uppfattning att det slutliga direktivet bör vara ett s.k. minimidirektiv. Finansiella tjänster från ett konsumentperspektiv 139 6.2.1Privatekonomi – ett nytt skolämne Kommitténs förslag: Utökad undervisning i privatekonomiska frå- gor i skolan. Vi förde i delrapporten fram följande tankar om ett nytt skolämne; Pri- vatekonomi. Tankarna har vunnit stöd av en bred majoritet av remissin- stanserna. Trots den relativt omfattande information som sprids till kunderna har det visat sig att det fortfarande finns stora informationsproblem på området finansiella tjänster och som tillsammans med bristande kun- skaper hos konsumenterna om sådana tjänster – och den nya tekniken – skapar de flesta problemen. I första hand är det fråga om ett kommuni- kationsproblem eftersom kunden inte alltid förstår de termer och vill- kor som tillämpas i avtalen och inte har den kunskap som ofta behövs för att ställa relevanta frågor. Det för med sig att många inte heller för- står innebörden och konsekvenserna av sitt handlande. är det inte alldeles enkelt att varken som lärare eller elev själv skaffa sig kunskap och orientera sig inom både bank- och försäkrings- områdena. Här fordras ett samlat grepp för att göra hela den finansiella sektorn tillgänglig och begriplig för alla människor. Hos många unga konsumenter förekommer både stor kunskapsbrist och ointresse för privatekonomiska frågor. För att om möjligt hejda en fortsatt sådan utveckling är det enligt vår mening angeläget att åtgärder vidtas för att öka kunskaperna och få människor mer intresserade av sin privatekonomi. En möjlig väg, som vi förde fram i delrapporten, skulle kunna vara att göra privatekonomi till ett nytt skolämne. Målet skall vara att när eleverna slutar skolan skall de ha fått ökade kunskaper om elementära finansiella begrepp och beräkningar, ha bättre förståelse för de privatekonomiska villkoren, vara duktigare på att värdera privata finansiella risker, känna till sina skyldigheter i olika avseenden, kunna ta tillvara sina rättigheter och skaffa tillgång till finansiell information och rådgivning samt känna till och ta ansvar för den egna ekonomin. Vi föreslår på skäl som anförts att undervisning i privatekonomiska frågor utökas i skolan. I kapitel 11 lämnar vi mer övergripande förslag om konsumentundervisningen i skolan. 140 Finansiella tjänster från ett konsumentperspektiv 6.2.2Några frågor om konsumentkrediter Vi föreslår i det följande bl.a. några tillägg till de nuvarande reglerna om konsumentkrediter. Vi föreslår även att konsumentkreditlagen ses över i vissa avseenden. Vid överväganden om konsumentkrediter måste man ha i åtanke att regleringen på området är harmoniserad inom EU. Det gällande direktivet på området (87/102/EEG) förpliktar medlems- staterna att säkerställa att kreditavtal inte avviker till konsumenternas nackdel från de bestämmelser i nationell lagstiftning som införts för att följa direktivet eller som motsvarar direktivet (art. 14.1).