sou · GOB359d1 · 2001-01-01 00:00:00 — Motsvarande gäller den som är berättigad att bedriva partihandel med spritdrycker, vin och starköl. kan begära upplysningar och handlingar och göra inspektioner även hos den som bedriver detaljhandel med eller servering av folköl. Polismyndig- heten skall lämna det biträde som behövs för tillsynen. Beslut enligt lagen gäller , om inte något annat anges i beslutet. Både Alkoholinspektionens och kommunens beslut får överklagas till förvaltningsdomstol, dvs. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 10 kap. Ansvar m.m. I detta kapitel finns straffbestämmelserna i alkohollagen, vilka huvud- sakligen tar sikte på olovlig tillverkning och olovlig försäljning av alkoholdrycker. Även förvärv och innehav av olovligt tillverkad sprit liksom innehav av spritdrycker, vin eller starköl i uppenbart syfte att olovligen sälja dem är straffbart. Den som säljer eller lämnar ut alkoholdryck till någon som inte har uppnått föreskriven ålder eller som är märkbart påverkad av alkohol eller annat berusningsmedel kan dömas för olovlig dryckeshantering. Detsamma gäller bl.a. den som säljer öl i strid med av kommunen meddelat försäljningsförbud. Att uppsåtligen eller av oaktsamhet anskaffa alkoholdrycker till någon som inte har rätt att själv införskaffa drycken (s.k. langning) är straffbart som olovligt anskaffande av alkoholdrycker. I detta fall kan, om brottet är grovt, dömas till fängelse i högst . Sprit, alkoholdrycker, mäsk, destillationsapparater, filtreringsmedel m.m. som varit föremål för brott enligt bestämmelserna i 10 kap. skall förklaras förverkade. De kan därmed också tas i beslag enligt rätte- gångsbalken. Ett centralt register skall finnas hos Alkoholinspektionen med uppgifter rörande tillverknings- och serveringstillstånd. I kapitlet regleras vilka uppgifter om fysiska och juridiska personer som registret får innehålla samt vad registret får användas till. Vissa bestämmelser i alkohollagen 59 3 Vissa bestämmelser i alkohollagen I detta kapitel redovisar sina överväganden med anledning av olika uppdrag enligt direktiv och överlämnade skrivelser. Varje avsnitt inleds med en kort bakgrundsbeskrivning/presentation av ärendet samt nuvarande tillämpning. Avsnittet avslutas med över- väganden och förslag. Frågor som rör serveringsbestämmelser, folkölsförsäljningen och vissa sanktions- och straffbestämmelser presenteras i kapitel 4, 5 och 6. Utredningens förslag: Gränsdragningen mellan spritdrycker och vin görs tydligare. Vätskor som innehåller alkohol som har uppstått enbart genom jäsning skall inte anses som sprit. Benämningen vin reserveras för alkoholdrycker som framställts av druvor eller druvmust. Ett nytt begrepp, fruktvin, införs för att definiera alkoholdrycker som har framställts av bär och frukt m.m. Bestämmelserna för maltdrycker kvarstår oförändrade. Regeringen har i beslut överlämnat en skrivelse från Riks- åklagaren, som hänvisar till en dom från rörande olovlig sprittillverkning, till för närmare utredning. I domen, vari domstolen ogillade ett yrkande om ansvar för olovlig sprittillverkning, förs ett principiellt resonemang om alkohollagens definitioner av vad som är vin och vad som är sprit. Skrivelsen från Riksåklagaren lyder: har i en dom ogillat ett yrkande om ansvar för olovlig sprittillverkning i ett fall där den tilltalade berett ca mäsk med en alkoholkoncentration mellan 16–21 volym- procent. Den tilltalade uppgav att han tänkt tillverka vin. 60 Vissa bestämmelser i alkohollagen I domen för hovrätten ett principiellt resonemang om alkohollagens definitioner om vad som är vin och vad som är sprit. Riksåklagaren har beslutat att inte överklaga domen. Enligt uppgift är det ofta som det är just odestillerad sprit som påträffas när man gör husrannsakan vid misstanke om olovlig sprittillverkning. Hovrättsdomen visar på vilka tillämpningssvårigheter som kan uppkomma när det gäller att lagföra personer som sysslar med olovlig sprittillverkning. Domarna i det aktuella fallet överlämnas härmed för kännedom. Även den s.k. Svartspritsgruppen (som avgett rapporten och Ungdomar Ds 1997:8) har via i skrivit till i ärendet: har vi observerat ovan nämnda dom, där hovrätten haft svårigheter att utröna om beslagtagen vätska var att betrakta som vin. Motiveringen är att alkohollagen anses otydlig i fråga om definitioner av olika begrepp. Svartspritsgruppen vill, genom OAS, efterhöra hur Socialdeparte- mentet har reagerat på domen och om domen kommer att föranleda ett övervägande av ett förtydligande av alkohollagen. 3.1.2Sprit- och alkoholdrycksdefinitioner i lagstiftningen Domen i ovan ifrågasätter alkohollagens gränsdragning mellan vin och sprit. Före alkohollagen fanns definitionerna angivna i lagen (1977:292) om tillverkning av drycker, m.m. (LTD). Däri angavs följande. 1 § Med sprit förstås vara, som innehåller alkohol i en koncentration av mer än 1,8 viktprocent. Med tillverkning av sprit förstås varje förfarande, varigenom alkohol i sådan koncentration framställes eller utvinnes. Vin eller maltdryck anses dock ej som sprit. Ej heller utgör framställning av sådan dryck tillverkning av sprit. Med alkohol avses i denna lag etylalkohol. 2 § Med spritdryck förstås sprit som är avsedd att förtäras som dryck. 3 § Med vin förstås dryck som är framställd genom jäsning av saft från druvor, bär, frukt eller rabarber och som innehåller mer än 1,8 viktprocent men högst 22 volymprocent alkohol. Vissa bestämmelser i alkohollagen 61 Vin kallas lättvin om det har en alkoholhalt av högst 15 volymprocent och starkvin om alkoholhalten överstiger 15 men ej 22 volymprocent. I alkohollagens kap. 1 definitionerna fått följande lydelse. (1,8 viktpro- cent alkoholhalt i LTD motsvaras av 2,25 volymprocent i alkohollagen. Begreppet maltdryck ersattes med starköl och öl.) 2 § Med sprit förstås en vätska som innehåller alkohol i en koncentration av mer än 2,25 volymprocent. Med tillverkning av sprit förstås varje förfarande, varigenom alkohol i sådan koncentration framställs eller utvinns. Vin, starköl och öl anses dock inte som sprit. Inte heller utgör framställning av sådan dryck tillverkning av sprit. Med mäsk förstås en jäsande vätska som blir sprit om den får fortsätta att jäsa. Med alkohol avses i denna lag etylalkohol. 3 § Med alkoholdryck förstås en dryck som innehåller mer än 2,25 volymprocent alkohol. Alkoholdrycker delas i denna lag in i spritdrycker, vin, starköl och öl. 4 § Med spritdryck förstås en alkoholdryck som innehåller sprit. 5 § Med vin förstås en alkoholdryck som är framställd genom jäsning av druvor eller druvmust eller av bär, frukt eller andra växtdelar samt andra alkoholdrycker som innehåller högst 22 volymprocent alkohol och som inte är spritdryck, starköl eller öl. I författningskommentaren (s. 86) i propositionen till alkohollagen betonas att begreppet spritdryck i alkohollagens mening är betydligt vidare än motsvarande begrepp i EG-rätten. Definitionen i alkohollagen är dock motiverad av alkoholpolitiska och inte jordbrukspolitiska skäl. Den svenska vindefinitionen bedömdes inte komma i konflikt med EG:s vindirektiv (se nedan). I andra länder brukar den nedre sprit- drycksgränsen sättas betydligt högre än volymprocent alkoholhalt. Vanligt förekommande är en gräns vid 22 volymprocent. Den alkoholpolitiska definitionen av sprit fanns redan i LTD och har inte ändrats i sak i alkohollagen. Däremot har definitionen av vin ändrats. Under LTD-tiden hade rättspraxis fastslagit att tillsatser av socker eller honung inte fick överstiga mängden av frukt- eller bärsaft. Definitionerna av olika alkoholdrycker var senast föremål för översyn av Alkoholpolitiska kommissionen som i sitt huvudbetänkande Svensk 62 Vissa bestämmelser i alkohollagen Alkoholpolitik en strategi för framtiden (SOU 1994:24) anförde följande (s. 97 f). Redan av de i vindefinitionen nämnda råvarorna framgår att t.ex. maskrosor inte kan vara utgångsråvara för vintillverkning. Med hänsyn till rättspraxis rörande användningen av socker kunde maskrosor inte heller godtas enligt tidigare lagstiftning trots att denna godkände användningen av saft även från "andra växtdelar". Ur maskrosblommor kan inte pressas någon nämnvärd mängd saft som kunnat jäsas till vin. Däremot har inget hindrat att ett regelrätt tillverkat vin också kunnat innehålla maskrosor. I detta avseende finns ingen skillnad mellan den tidigare och den nuvarande lagstiftningen. Ett av de grundläggande motiven för att vintillverkning i hemmet är tillåten är att det skapar en möjlighet att ta tillvara överskott av frukt och bär. Det mesta av det hemtillverkade vinet torde tillverkas av dessa råvaror och således falla in under bestämmelserna. Vissa vinrecept som förekommer i vinböcker och i tidningar faller dock utanför vindefini- tionen. Det har rört sig om recept som bygger på t.ex. maskrosor. Det har uppfattats som kitsligt att inte också andra råvaror än de som nämns i lagen varit tillåtna att använda för vinberedning i hemmet. För att detta skall vara möjligt krävs således dels att stadgandet om godkända råvaror ändras, dels att praxis beträffande användningen av socker och honung ändras. Att mjuka upp hemtillverkningsreglerna för vin till att också göra det möjligt att utgå från t.ex. maskrosor skulle innebära att möjligheterna för vintillverkning i hemmet ökar. Någon större ökning av tillverk- ningen torde det emellertid i praktiken knappast bli fråga om. Lagstift- ningen skulle däremot vinna i trovärdighet om möjligheten infördes. Ett krav som dock bör ställas är att drycken, för att bli betraktad som vin, har en tydlig karaktär av de ingående råvarorna eller av de vid jäsningen uppkomna smak- och aromämnena. Med en sådan lösning får man bort regler som allmänheten har svårt att acceptera, för en verksamhet som till stora delar är en begränsad hobby. Det fanns således en uttrycklig vilja att mjuka upp bestämmelsen om hur mycket socker man fick använda i förhållande till fruktsaften vid tillverkning av vin. Regeln ansågs som onödigt byråkratisk och förhindrade tillverkning av maskrosvin, vilket massmedia ofta tagit fram som exempel på en "löjlig" svensk lagregel. (Anledningen till att maskrosvin började tillverkas är att maskrosor innehåller egen jäst, så att det enda som behöver tillsättas är socker och vatten.) Vissa bestämmelser i alkohollagen 63 Begreppet mäsk fördes in alkohollagen och kopplades också till straffbestämmelsen i 10 kap. 1 § olovlig sprittillverkning med påföljden böter eller fängelse i högst . 3.1.3Ett par uppmärksammade rättsfall Den ovan (avsnitt 3.1.1) omnämnda domen i handlade om ett överklagande av en dom i angående olovlig sprit- tillverkning. Tingsrätten beskriver ansvarsfrågan i sina domskäl på följande sätt. NN har erkänt att han – olovligen tillverkat sammanlagt sprit eller spritdryck. Han har vidare erkänt att han berett mäsk som jäst till sprit men bestritt ansvar då hans avsikt var att göra vin. Han har inte velat ifrågasätta de av åklagarna åberopade analysresultaten. Hörd över åtalet har NN berättat följande. När polisen ingrep hade han vätska, "kokrester", i destillationsapparaten. Åter- stoden fanns i förmodligen tre vinhinkar och en dunk. Vinhinkar rymmer vanligtvis 25–vätska. Det var ungefär lika mycket vätska i varje kärl. Han hade för avsikt att göra vin av vätskan. Den bestod av en påse () Turbojäst, socker och upp till vatten. När jäsningen var klar skulle han tillsätta två, juice eller fruktsaft, förmodligen citronsaft. Möjligen hade han redan gjort det i ett par, tre av kärlen. Polisingripandet skedde innan vätskan jäst klart. Det var alltså fråga om vin under tillverkning och inte sprittillverkning. Vinet var avsett för husbehov och för en stundande fest. Destillations- apparaten rymmer 25–och ger två till två och en halv liter 40- procentig sprit. Han hade bara använt den nu i beslag tagna apparaten . Han hade fått den av en bekant som inte kunde använda den. Han ljög vid ett polisförhör om försäljning för att bli försatt på fri fot. Den i beslag tagna vätskan bestod under jäsningsprocessen enbart av jäst, socker och vatten samt innehöll mer än 2,25 volymprocent alkohol. Följaktligen är utrett att NN har tillverkat sprit och inte vin. Hans påstående att han hade för avsikt att tillverka vin lämnas med hänsyn till omständigheterna utan avseende. Av anförda skäl skall åtalet i sin helhet bifallas. Den omständigheten att NN måhända varit okunnig om 64 Vissa bestämmelser i alkohollagen innehållet i ifrågavarande straffbud eller missförstått det föranleder inte till någon annan bedömning. Vid överklagandet till hovrätten hördes på den åtalades begäran som nytt vittne, en s.k. vinmakare. I övrigt var det inga förändringar i sakförhållanden eller bevismaterial jämfört med tingsrätten. Vinma- karen uppgav inför domstolen bl.a. att det vid vintillverkning inte spelar någon roll när fruktämnena tillsätts under jäsningsprocessen och att det är lättare att kontrollera alkoholhalten, om frukten tillsätts i slutskedet av jäsningen. I hovrättens domskäl (mål nr B 1969-98) anförs följande. ... I NN:s bostad påträffades förutom de nu aktuella kärlen med vätska bl.a. en hembränningsapparat, två reningsrör med kol, aktivt kol samt hembränd sprit. NN har inte kunnat lämna någon godtagbar förklaring till varför han inte under något av de tre polisförhören berättade att han tillverkade vin i kärlen. Vidare är hans uppgift om att såväl protokollen från förhören som tingsrättens dom felaktigt återger vad han anfört inte rimlig. Vid dess förhållanden lämnar hovrätten utan avseende NN:s uppgift om att han tillsatte fruktämnen i tre av plastdun- karna och avsåg att senare under jäsningen tillsätta sådana ämnen i den fjärde dunken. Begreppsbestämningar med anknytning till hanteringen av drycker som innehåller alkohol ges i 1 kap. alkohollagen (1994:1738). Med sprit förstås enligt 2 § en vätska som innehåller alkohol (etylalkohol) i en koncentration av mer än 2,25 volymprocent. Enligt paragrafen anses dock vin, starköl och öl inte som sprit, och enligt paragrafen utgör inte heller framställning av sådana drycker tillverkning av sprit. Med alkoholdryck förstås enligt 3 § en dryck som innehåller mer än 2,25 volymprocent alkohol, och enligt paragrafen delas i lagen alkohol- drycker in i spritdrycker, vin starköl och öl. Enligt 4 § förstås med spritdryck en alkoholdryck som innehåller sprit. I 5 § anges förutom att en alkoholdryck som är framställd genom jäsning av druvor eller druvmust eller av bär, frukt eller andra växtdelar utgör vin att även andra alkoholdrycker utgör vin, om de innehåller högst 22 volym- procent alkohol och inte utgör spritdryck, starköl eller öl. Av det anförda följer enligt hovrättens mening att det inte av alkohol- lagen går att utläsa någon saklig skillnad mellan bestämningen av begreppet sprit eller spritdryck och begreppet vin när det är fråga om alkoholdrycker, som inte är framställda genom jäsning av druvor eller annat sådant som har angetts och vars alkoholhalt överstiger 2,25 men inte 22 volymprocent. Vissa bestämmelser i alkohollagen 65 fråga i lagen kan således, som hovrätten ser det, sägas bygga på ett cirkelresonemang. Av utredningen framgår att den vätska som påträffades hos NN hade en alkoholkoncentration överstigande 2,25 men inte 22 volymprocent samt att den bestod av jäst, socker och vatten. Även om denna bland- ning i vardaglig mening uppenbarligen inte utgör vin måste, då skuld- frågan bedöms i ett brottmål och särskilt när den som här är beroende av s.k. legaldefinition, otydligheten i alkohollagen i fråga om bestämningen av begreppet sprit och begreppet vin enligt vad som sagts tolkas till den enskildes fördel. Hovrätten anser sålunda vid bedöm- ningen av åtalet att vätskan har utgjort vin och inte sprit. Åtalet skall därför ogillas. NN frikändes därför från åtalet om olovlig sprittillverkning i den del som avsåg de beslagtagna plastdunkarna med "mäsk". Han fälldes däremot för innehav av destillationsapparat utan tillstånd samt för olovlig sprittillverkning för den färdiggjorda sprit som påträffades i lokalen. Påföljden fastställdes till en månads fängelse. Domen överkla- gades till som ej meddelade prövningstillstånd (mål nr B 434-99). I ett annat mål som bl.a. gällde beslag av olovligt tillverkad sprit, två reningsrör och mäsk åberopade den tilltalade att reningsrören användes för att rena dricksvatten med och att avsikten med mäsken, som bestod av socker, vatten, s.k. turbojäst och fruktjuice, var att bereda vin. ogillade i dom (mål nr B 230-99) åtalspunkterna angående reningsrören och mäsken därför att domstolen ansåg att åklagaren inte kunnat visa att den tilltalades invändningar saknade fog för sig. Domen överklagades och dömde (mål nr B 834/99) för brott mot alkohollagen bestående av beredande av mäsk i uppenbart syfte att olovligen tillverka sprit eller spritdrycker. I domskä- len gjorde hovrätten följande bedömning. Genom NN:s uppgifter är styrkt att han innehaft sammanlagt av en blandning som har innehållit mellan sex och alkohol. NN:s varierande uppgifter om hur han avsåg att tillverka vin är inte trovärdiga. I stället finner hovrätten med hänsyn till mängden och omständigheterna i övrigt att NN har berett mäsk i uppenbart syfte att olovligen tillverka sprit eller spritdrycker. Åklagarens talan skall därför bifallas i denna del. meddelade ej prövningstillstånd i beslut (mål nr B 6-00). 66 Vissa bestämmelser i alkohollagen 3.1.4Förordningar och direktiv angående alkoholdrycker inom EU Tulltaxan som används inom EU bygger på den s.k. HS-nomenklaturen (The Harmonized Commodity and ). Denna nomen- klatur, som används av de allra flesta länderna i världen, och är avsedd för tulländamål, internationell handelsstatistik och transport av gods, utgör en systematisk förteckning av transportabla varor. För att tillgodose behov inom EU har man byggt på HS-nomenklaturen och skapat den kombinerade nomenklaturen (KN) (jfr bilaga 1 till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan senast ändrad genom kommissionens förordning (EG nr 2204/1999). Syftet med den kombinerade nomenklaturen är att säkra en likartad tillämpning av EG:s gemensamma tulltaxa, så att samma tullsats tillämpas för en specifik vara, oavsett till vilket medlemsland varan importeras. Den kombinerade nomenklaturen utgör dessutom grunden för insamling och utväxling av upplysningar om EG:s utrikeshandel. En rad speciella gemenskapsbestämmelser kan inte tillgodoses inom ramen för den kombinerade nomenklaturen. Det har därför varit nödvändigt att utarbeta speciella gemenskapsunderuppdelningar och uppta dessa i en integrerad tulltaxa för gemenskapen, den som i dagligt tal benämns TARIC (). I tulltaxans kapitel 22 behandlas drycker, sprit och ättika. De olika varuslagen är i detalj indelade i HS-, KN- och TARIC-nummer samt angivande av tullsats m.m. Här följer som exempel ett komprimerat utdrag ur tulltaxan beträffande vin. I vissa fall har tulltaxenumret också angivits. Vin /2204/ av färska druvor, inbegripet vin som tillsatts alkohol eller druvmust - Mousserande vin /2204 10/ -- med en alkoholhalt av minst 8,5 volymprocent: -- - /2204 10 11/ -- - mousserande kvalitetsviner /2204 10 19/ från specificerade områden -- - spumante /22 04 10 91/ (Italienska mousserande viner med mindre än 8,5 volymprocent) - Annat vin samt druvmust vars jäsning har förhindrats eller avbrutits genom tillsats av alkohol /2204 10 99/ Vissa bestämmelser i alkohollagen 67 -- på kärl rymmande högst -- - vin i flaskor med champagnekork, som hålls på plats med fasthållningsanordning, med undantag av vin enligt 2204 10; vin på andra kärl, som vid 20 * C har ett tryck av minst 1 bar men mindre än 3 bar /2204 21 10/ -- - andra: -- - - med en verklig alkoholhalt av högst 13 volymprocent -- - - - kvalitetsviner från specificerade områden -- - - - - vita: -- - - - - - /2204 21 11/ -- - - - - - /2204 21 12/ O.S.V., O.S.V. Listningen i tulltaxan fortsätter sedan med övriga viner samt viner med högre alkoholhalter, t.ex. portviner, sherry m.m. Varje varuslag inom dessa områden specificeras sedan i detalj enligt ovan. Gemensamt för KN-nummer 2204 är att endast vindruvor (och tillsatserna alkohol och/ eller druvmust) får användas för att alkoholdrycken skall få klassas som vin. KN-nummer 2205 är reserverat för vermout och annat vin av färska druvor, smaksatt med växter eller aromatiska ämnen. KN-nummer 2206 upptar andra jästa drycker, t.ex. äppelvin (cider), päronvin och mjöd; blandningar av jästa drycker samt blandningar av jästa drycker och alkoholfria drycker, inte nämnda eller inbegripna någon annanstans. Odenaturerad etylalkohol med alkoholhalt av minst 80 volym- procent; etylalkohol och annan sprit, denaturerade, oavsett alkoholhalt har tilldelats KN-nummer 2207. Här finns bl.a. huvuddelen av det som vi benämner teknisk sprit. KN-nummer registrerar odenaturerad etylalkohol av mindre än 80 volymprocent; sprit, likör och andra spritdrycker. T.ex. , , rom, genever etc. I förekommande fall även här indelat i undergrupper. (Vatten har KN-nummer 2201, läskedrycker 2202, maltdrycker 2203 och ättika 2209.) EG:s definitioner av vin, rådets direktiv om harmonisering av strukturerna för punktskatter på alkohol och alkoholdrycker m.m. Som nämnts ovan angavs i propositionen till alkohollagen att den svenska vindefinitionen inte ansågs komma i konflikt med EG:s definition av vin. Vad som då avsågs (prop. 1994/95:89 s. 86) var 68 Vissa bestämmelser i alkohollagen artikel 1 i rådets förordning (EEG) nr 822/87 av om den gemensamma organisationen av marknaden för vin. Däri föreskrivs följande. 1.Den gemensamma organisationen av marknaden för vin skall omfatta regler om produktionen och kontrollen av utvecklingen av produktions- kapaciteten inom vinodlingen, regler om enologiska metoder och processer, ett prissystem och regler om interventioner och andra marknadssanerande åtgärder, en ordning för handeln med tredje land samt regler om omsättning och övergång till konsumtion. 2.Den gemensamma organisationen av marknaden för vin skall omfatta följande produkter: a) 2009 60 Druvsaft (inbegripet druvmust) Annan druvmust, bortsett från druvmust i jäsning eller vars jäsning avbrutits på annat sätt än genom tillsats av alkohol Vin av färska druvor, inbegripet vin som till- satts alkohol för destillation; druvmust, annan än sådan enligt nr 2009, bortsett från annan druvmust enligt nr 2204 30 91 och 2204 30 99 c) 0806 10 91 Färska druvor, bortsett från bordsdruvor d) 2206 00 10 Av artikel 1.4 i förordning (EEG) nr 822/87 framgår att följande definieras i bilaga 1 till förordningen: – färska druvor, druvmust, druvmust i jäsning, druvmust i jäsning framställd av lätt torkade druvor, druvsaft, koncentrerad druvsaft, vin, Vissa bestämmelser i alkohollagen 69 nytt, icke färdigjäst vin, vinättika, jäsningsrester, pressrester, piquettevin, vin som har tillsatts alkohol för destillation, och – följande produkter med ursprung inom gemenskapen: druvmust vars jäsning har avbrutits genom tillsats av alkohol, koncentrerad druvmust, renad koncentrerad druvmust, vin som lämpar sig för framställning av bordsvin, bordsvin, likörvin, mousserande vin, mousserande vin tillsatt med koldioxid, pärlande vin och pärlande vin tillsatt med koldioxid. Fr.o.m. upphör förordning (EEG) nr 822/87 och ersätts med förordning (EG) nr 1493/99 av om den gemensamma organisationen för marknaden för vin. I artikel 1 i denna förordning föreskrivs följande. 1.Den gemensamma organisationen av marknaden för vin skall innehålla bestämmelser om produktionskapacitet för vin, marknads- mekanismer, producentorganisationer och branschorganisationer, oenologiska metoder och behandlingar, beteckningar, benämningar, presentation och skydd av produkterna, kvalitetsvin från specificerade områden (fso) samt handel med tredje land. 2.Den skall tillämpas på följande produkter: Druvsaft (inbegripet druvmust) Annan druvmust, annan än den i jäsning eller vars jäsning har avbrutits på annat sätt