sou · GOB388d2 · 2001-01-01 00:00:00 — Oavsett vilken av kriminaliseringsmetoderna som medlemsstaterna väljer att använda, skall de enligt artikel 2.2 i den gemensamma åtgärden i så hög utsträckning som möjligt bistå varandra när det gäller brott som omfattas av artikeln. Artikel 3 - ansvar för juridiska personer I Högnivågruppens rekommendation nr 18 b angavs att ansvar bör införas för juridiska personer som har varit inblandade i organiserad brottslighet. Som ett svar på denna rekommendation finns i artikel 3 i den gemensam- 146 Internationella åtaganden avseende aktivt deltagande.... ma åtgärden en bestämmelse som anger att varje medlemsstat skall se till att en juridisk person kan göras straffrättsligt ansvarig eller, i avsaknad av denna möjlighet, på annat sätt kan göras ansvarig för sådana brott som avses i artikel 2.1 och som begås av den juridiska personen. Ett sådant ansvar för den juridiska personen skall enligt artikel 3 inte påverka det straffrättsliga ansvaret för de fysiska personer som är gärningsmän eller som är medbrottslingar vid dessa brott. Vidare anges att varje medlemsstat särskilt skall se till att juridiska personer kan straffas på ett effektivt, pro- portionerligt och avskräckande sätt och att de kan åläggas förmögenhets- rättsliga och ekonomiska sanktioner. 13.2.4Ökad harmonisering på straffrättens område?16 Straffrätten brukar betraktas som kanske det yttersta utflödet av statens maktutövning; med stöd av den kan staten öppet tillfoga individen ett li- dande - straffet. Straffrätten är också djupt förankrad i olika nationers rättsliga och kulturella traditioner. Mot den bakgrunden inser man lätt att straffrätten är ett känsligt område när det gäller samarbete och harmonise- ring av lagstiftning länder emellan. Straffrätten har ansetts vara en påtag- ligt nationell angelägenhet och samarbetet inom EU har varit helt och hållet mellanstatligt och inte en del av den egentliga gemenskapsrät- ten. Det anförda innebär inte att straffrätten saknar internationella in- fluenser eller internationell betydelse. På grund av bl.a. ett gemensamt kulturarv och olika former av internationellt samarbete finns en betydande rättslikhet mellan länderna, särskilt i fråga om vad som är kriminaliserat. Vad gäller straffrättens allmänna del - t.ex. regler för upp- såt och behandling av psykiskt störda lagöverträdare - och särskilt regler om påföljdsbestämning torde skillnaderna medlemsstaterna emellan vara större. Stora skillnader finns också i fråga om längden av de fängelsestraff som döms ut. Många tror att straffrätten kommer att bli nästa stora område för euro- peisering och harmonisering. Vad som skulle kunna tala för detta är bl.a. 16 För en mera utförlig diskussion i detta ämne kan hänvisas till bl.a. följande ar- tiklar: /: Kommentar till ordförandeskapets förslag ur straffrättsligt perspektiv, SvJT 1997 s. 317; : Straffrättsligt samar- bete inom Europeiska unionen, SvJT 1997 s. 416; Hans G : Tredje pelaren mellan och , SvJT 1999 s. 709; Per : Corpus - ett frestande eller främmande förslag till en enhetlig europeisk rättssfär, NTfK 1997 s. 262 samt En gemensam europeisk strafflag begränsar nationell kriminalpolitik, 1999:9. Internationella åtaganden avseende aktivt deltagande.... det behov som kan uppkomma vad gäller samarbete med anledning av den framtida europeiska gränslösheten. En harmonisering kan också förmodas underlätta samarbetet i straffrättsliga ärenden (utlämning, m.m.), inte minst som det ofta uppställs krav på dubbel straffbarhet.17 Som ett exem- pel på harmoniseringssträvanden kan anges det arbete med att ta fram en gemensam strafflag till skydd för EU:s finansiella intressen, ibland be- nämnd Corpus , som en informell arbetsgrupp under kommissionen bedrivit.18 Det finns också många som är kritiska till ökad harmonisering av med- lemsländernas straffrätt, framför allt om det skulle ske i större skala. Kriti- kerna menar att det finns en stor risk för att en harmonisering leder till en successivt ökad repressionsnivå, en risk som förstärks när det fordras en- hällighet eller kvalificerad majoritet för besluten. Att driva igenom krimi- naliseringar och straffskärpningar är lätt, men möjligheterna att nå politisk enighet inom EU om minskad repression i vissa avseenden är enligt kriti- kerna mycket begränsade. Möjligheterna att driva en nationell kriminal- politik, inriktad på de problem som finns i det enskilda landet, kan också försämras betydligt med en långtgående harmonisering av straffrätten in- om EU. Även inom FN är bekämpning av organiserad brottslighet ett ämne på dagordningen. Ansvarigt för arbetet är FN:s brottsförebyggande och straffrättsliga kommission (UNCJIN). Generalförsamlingen beslutade (resolution 53/111) att tillsätta en öppen arbetsgrupp med uppgift att utarbeta en internationell konvention med åtgärder mot organiserad brottslighet. Arbetet inom grup- pen bedrivs med inriktningen att en konvention skall kunna antas av under innevarande år. Enligt det senaste () utkastet till konvention som tagits fram19 är syftet med konventionen att befrämja samarbete för att förhindra och bekämpa gränsöverskridande organiserad brottslighet (artikel 1). Konven- tionen skall enligt utkastet vara tillämplig på gränsöverskridande allvarlig brottslighet som begås av en organiserad kriminell grupp (artikel 2 bis). 17Enligt 4 § lagen (1957:668) om utlämning för brott får en person inte utlämnas från , med mindre den gärning för vilken utlämning begärs motsvarar brott, för vilket enligt svensk lag är stadgat fängelse . Inom EU kommer kravet att mildras något, se avsnitt 15.2. 18För en redogörelse för förslagets innehåll, se i NTfK nr 3-4 1998. A/AC.254/L.230/Add.1. 148 Internationella åtaganden avseende aktivt deltagande.... Artikel 2 i utkastet innehåller ett stort antal definitioner, bl.a. av begreppen kriminell grupp och allvarlig brottslighet. Generellt kan sägas att för- slagen har ganska stora likheter med de definitioner som finns i EU:s ge- mensamma åtgärd. Enligt artikel 3 i utkastet åtar sig varje stat som ansluter sig till kon- ventionen att kriminalisera vissa särskilt angivna beteenden. Således skall det vara brottsligt att organisera, leda, understödja, möjliggöra eller lämna råd om allvarlig brottslighet som involverar en organiserad kriminell grupp. Vidare skall endera eller båda av följande beteenden utgöra brott. Det första är att komma överens med en eller flera andra personer om att begå allvarlig brottslighet i ett syfte som direkt eller indirekt innefattar erhål- lande av ekonomisk eller materiell om, då det krävs enligt natio- nell lagstiftning, någon av deltagarna i överenskommelsen vidtagit en åt- gärd för att främja överenskommelsen. Den andra gärningstypen är hand- lande varigenom en person som, uppsåtligen och med kännedom om en kriminell grupps mål och allmänna brottsliga aktivitet eller dess avsikt att begå ifrågavarande brott, aktivt deltar i (a) brottsliga aktiviteter som begås av en organiserad kriminell grupp, eller (b) andra aktiviteter inom gruppen med kännedom om att det egna handlandet bidrar till uppnåendet av grup- pens kriminella syfte. Konventionsutkastet innehåller också andra bestämmelser inriktade mot organiserad brottslighet. Det gäller t.ex. åtaganden om kriminalisering av penningtvätt och korruption. Vidare finns bestämmelser om utlämning och om olika former av samarbete i brottsutredande syfte. De fördragsslu- tande staterna skall också åta sig att på olika sätt tillse att tillräckligt skydd för vittnen och målsägande finns samt överväga möjligheten att lindra straffet för dem som samarbetar med rättsväsendet. Straffansvar för deltagande i organisationer.... 14Straffansvar för deltagande i organisationer som ägnar sig åt brott - utländsk rätt Det finns i de flesta rättssystem möjligheter att döma till strängare straff för brott som begås av flera personer tillsammans. I några länder saknas formliga regler för detta - det är således en fråga helt för domstolarna - men i många länders lagstiftning finns åtminstone vissa riktlinjer beträf- fande i vilka fall straffskärpning får ske för brott som begås av flera. Ett vanligt sätt är att man i lagstiftningen pekar ut vissa brott som anses sär- skilt allvarliga när de begås i grupp - t.ex. rån, misshandel, våldtäkt eller narkotikabrott - och som i sådana fall skall bestraffas strängare än annars. Regler om förhöjda straff för brott som begås av flera tillsammans har emellertid i många länder inte ansetts tillräckliga i kampen mot den orga- niserade brottsligheten. Man har därför på många håll infört särskilda be- stämmelser om straff för medlemskap eller deltagande i kriminella organi- sationer. Sådana bestämmelser gör det möjligt att straffa en ledare för or- ganisationer eller sammanslutningar som har som syfte att begå brott utan att det för den skull måste bevisas att ledaren själv har deltagit i ett be- stämt brott. Bestämmelsernas räckvidd begränsar sig emellertid inte till ledare utan är generellt tillämpliga. Straffbart medlemskap eller deltagan- de i en kriminell organisation förutsätter i de flesta fall inte deltagande i specifika brottsliga handlingar. För att en person skall kunna dömas krävs emellertid regelmässigt att han eller hon känner till organisationens brottsliga syfte eller aktiviteter. I det följande lämnas en redogörelse för lagstiftningen i några olika länder rörande straff för medlemskap eller deltagande i en kriminell orga- nisation. Redogörelsen avser lagstiftningen i ett antal europeiska länder samt i och . I våra nordiska grannländer saknas, liksom i , särskilda be- stämmelser om straff för deltagande i organisationer som ägnar sig åt brott. Den finska regeringen har emellertid i en proposition (rp 183/1999) föreslagit att det skall införas en straffbestämmelse avseende 150 Straffansvar för deltagande i organisationer.... vissa fall av aktivt deltagande i en kriminell organisations verksamhet. Förslaget presenteras närmare i avsnitt 14.11. Det kan tilläggas att och inte heller har några be- stämmelser om straff för deltagande i kriminella organisationer: Däremot har man i dessa länder särskilda straffbestämmelser om conspiracy (överenskommelse om att begå brott) av samma typ som finns i och (se avsnitt 14.9 och 14.10). Material till redogörelsen i detta kapitel har hämtats huvudsakligen från ett antal artiklar i (1997 nr 3-4). Lag- texterna har hämtats ur olika databaser via Internet. I tysk rätt skiljer man mellan gärningsmannaskap (Täterschaft) och med- verkan (Teilnahme) till brott. Regler om detta finns i 25 § och följande paragrafer i den tyska strafflagen (Strafgesetzbuch, StGB). Gärningsman- naskap kan vara i formerna gärningsmannaskap, medelbart gärningsmannaskap och medgärningsmannaskap. Medverkan till brott kan ske i form av anstiftan eller medhjälp. Förberedelse till brott är i tysk rätt straffbar endast som särskilda brott. Som exempel kan nämnas förberedelse till högförräderi (83 § StGB) och förberedelse till penning- eller värdepappersförfalskning (149 § StGB). Vissa former av försök till delaktighet (), vilka motsvarar stämpling till brott i svensk rätt, är emellertid straffbelagda ge- nom en allmän bestämmelse (30 § StGB). Att bilda eller delta i kriminella eller terroristiska föreningar eller sammanslutningar (Vereinigungen) är straffbart enligt 129 och 129 a §§ i StGB. Lydelsen av 129 § är följande. 129 § Bildande av kriminella föreningar (1)Den som grundar en förening [Vereinigung], vars syften eller verksamhet är inriktad på att begå brottsliga handlingar eller den som deltar som medlem i en sådan förening, propagerar för denna eller stöder den, straffas med fäng- else eller med böter. (2)Mom. 1 skall inte tillämpas, 1.om föreningen är ett politiskt parti som den tyska författnings- domstolen (Bundesverfassungsgericht) inte har förklarat vara författ- ningsvidrigt, 2.om utförande av brottsliga handlingar bara är ett syfte eller en verksamhet av underordnad betydelse eller Straffansvar för deltagande i organisationer.... 3. om föreningens syften eller verksamhet gäller brottsliga hand- lingar enligt §§ 84 till 87 [vissa politiska brott av förberedelseka- raktär, vår anm.]. (3)Försök att grunda en sådan förening som anges i mom. 1 är straffbart. (4)Om gärningsmannen hör till ledarna eller dem som står bakom föreningen eller om i övrigt ett särskilt allvarligt fall föreligger, döms till fängelse och högst . (5)Domstolen kan avstå från att straffa enligt moment 1 och 3 när det gäller delaktiga, vars skuld är ringa och vars medverkan är av underordnad bety- delse. (6)Domstolen kan lindra straffet efter egen bedömning (§ 49 mom. 2) eller av- stå från straff enligt dessa föreskrifter, om gärningsmannen 1.frivilligt och på allvar försöker förhindra föreningens fortsatta existens eller försöker hindra den från att utföra en brottslig handling som motsvarar dess syften, eller 2.frivilligt för en myndighet avslöjar det han känner till och detta sker att brottsliga handlingar, vars planlägg- ning han känner till, kan förhindras; om gärningsmannen uppnår sitt mål att förhindra föreningens fortsatta existens, eller om detta uppnås utan hans medverkan, blir han inte straffad. Enligt praxis krävs för att en förening i lagens mening skall föreligga att den består av minst tre personer och att den är av en viss varaktighet. Fö- reningen skall ha ett visst mått av organisation, t.ex. genom en viss fördel- ning av arbetsuppgifter. Bestämmelsen i 129 a § StGB om straff för bildande eller deltagande i terroristiska föreningar är snarlik den i 129 §. Den skillnaden föreligger emellertid att det i 129 a § anges att den avser föreningar som är inriktade på att begå vissa särskilt angivna brott, såsom mord, folkmord, människo- rov och flera andra allmänfarliga brott. Den hade i ett intressant fall att ta ställning till en begäran från om utlämning av en turkisk medborgare som i häktats i sin utevaro misstänkt dels för att i enlighet med 129 a § vara medlem i en terroristisk organisation (PKK), dels för försök till mord. Begäran bifölls så vitt avsåg misstanken om försök till mord men avslogs när det gällde misstanken om medlemskap i (regeringens beslut , Ju98/897). Skälet för det senare ställ- ningstagandet var att medlemskap i viss organisation inte motsvarar något brott enligt svensk rätt och att hinder för utlämning därför förelåg enligt lagen (1957:668) om utlämning för brott. Här kan också nämnas en bestämmelse i 127 § StGB som straffbeläg- ger bildandet eller deltagande i väpnade grupper (Bewaffneter Gruppen). Enligt den bestämmelsen döms den som, utan att ha rätt till det, bildar eller för befäl över en grupp som förfogar över vapen eller andra farliga verktyg eller den som ansluter sig till en sådan grupp, förser den med va- 152 Straffansvar för deltagande i organisationer.... pen eller pengar eller stöder den på annat sätt, till böter eller fängelse . Enligt artikel 9(1) i den tyska grundlagen (Grundgesetz) har alla tyskar rätt att bilda föreningar. Bestämmelsen om föreningsfrihet ingår i den tys- ka grundlagens rättighetskatalog och reglerar en av de friheter som åtnju- ter ett särskilt författningsskydd. Vissa typer av föreningar är emellertid enligt artikel 9(2) förbjudna och kan upplösas i särskild ordning. Det gäl- ler dels föreningar med brottsligt syfte, dels föreningar med ett grundlags- stridigt syfte, t.ex. sådana som söker motverka den demokratiska ordning- en i landet. En överenskommelse mellan två eller flera personer om att begå vissa all- varliga brott, såsom mord, människorov eller rån, kan enligt den österri- kiska strafflagen (Strafgesetzbuch, StGB) bestraffas som Verbrecherisches Komplott (277 §). Bildandet av ett kriminellt gäng (Bandenbildung) är straffbart enligt 278 §. Paragraferna har följande lydelse. 277 § Brottslig sammansvärjning [Verbrecherisches Komplott] (1)Den som med en annan person kommer överens om att de tillsammans skall utföra mord (§ 75), kidnappning under utpressning (§ 102), överläm- nande till utländsk makt (§ 103), slavhandel (§ 104), rån (§ 142), allmän- farlig straffbar handling enligt §§ 169, 171, 173, 176, 185 eller 186, män- niskohandel (§ 217) eller en handling som är straffbar enligt §§ 28 mom. 2 till 5 eller 31 mom. 2 lagen om beroendeframkallande medel, straffas med sex månaders till fängelse. (2)Enligt mom. 1 skall inte den straffas som, genom att meddela myndig- het (§ 151 mom. 3) eller den hotade eller på annat sätt, frivilligt förhindrar den straffbara handlingen. Om den straffbara handlingen uteblir utan gär- ningsmannens medverkan, skall han inte straffas, om han omedveten om detta frivilligt och på allvar försöker förhindra den straffbara handlingen. 278 § Bildande av liga [Bandenbildung] (1) Den som slår sig samman med två eller flera andra personer med av- sikten att en eller flera medlemmar i denna sammanslutning upprepade gånger skall utföra mord (§ 75) eller andra betydande våldsdåd mot liv och lem, kidnappning under utpressning (§ 102), överlämnande till utländsk makt (§ 103), slavhandel (§ 104), rånöverfall (§ 142), utpressning (§ 144), penningtvätt (§ 165), allmänfarliga straffbara handlingar enligt §§ 169, 171, 173, 176, 185 eller 186 eller människohandel (§ 217), straffbara handlingar Straffansvar för deltagande i organisationer.... mot säkerheten i samband med handel med pengar, värdepapper och fri- märken (§§ 232 till 239) eller inte endast obetydlig skadegörelse, stöld eller bedrägeri eller handlingar som är straffbara enligt §§ 28 mom. 2 till 5 eller 31 mom. 2 lagen om beroendeframkallande medel, straffas med upp till fängelse. (2) Om sammanslutningen inte har lett till någon straffbar handling av den planerade arten, skall inte någon medlem i denna sammanslutning straffas, om sammanslutningen frivilligt upplöses eller om det på annat sätt framgår av dess uppträdande att den frivilligt har gett upp sin plan. Vidare skall inte den person straffas på grund av bildande av liga som frivilligt lämnar ligan, innan en gärning av den planerade arten utförts eller försök gjorts att utföra sådan gärning; den som deltagit som ledare i sammanslutningen dock en- dast när han genom anmälan till myndigheten (§ 151 mom. 3) eller på annat sätt frivilligt medverkar till att faran, som uppkommit genom sammanslut- ningen, undanröjs. infördes i StGB en särskild bestämmelse (278 a §) om kriminella organisationer. Någon närmare definition av vad som skulle avses med kriminell organisation gavs inte då utan det räknades i stället upp sådana brott som en organisation måste vara inriktad på för att bestämmelsen skulle vara tillämplig. Först genom en ändring infördes en sådan definition. Straffbestämmelsen lyder nu: 278 a § Kriminell organisation (1) Den som grundar en företagsliknande sammanslutning med ett större antal personer, vilken planeras existera , eller deltar som med- lem i en sådan sammanslutning, 1.vilken, även om inte uteslutande, är inriktad på återkommande och pla- nerat utförande av allvarliga [schwerwiegender] straffbara handlingar, som utgör hot mot liv och lem, frihet eller egendom, eller allvarliga straffbara handlingar inom området sexuellt utnyttjande av människor, människo- smuggling eller otillåten handel med stridsmedel, kärnmaterial och radio- aktiva ämnen, farligt avfall, falska pengar eller beroendeframkallande me- del, 2.vilken härigenom eftersträvar vinst i stor omfattning eller avsevärt in- flytande på politik eller näringsliv och 3.vilken försöker korrumpera eller skrämma andra personer eller på spe- ciellt sätt försöker undandra sig straff, straffas med sex månaders till fängelse. § 278 mom. 2 gäller på motsvarande sätt. (2) Den som på uppdrag av en kriminell organisation (mom. 1) eller i denna organisations intresse medvetet lägger beslag på delar av dess förmögenhet eller förvarar, investerar, förvaltar, omvandlar, använder eller överför för- mögenheten till tredje man, straffas med upp till fängelse, och den som begår gärningen med avseende på ett värde som överstiger 500 000 154 Straffansvar för deltagande i organisationer.... österrikiska schilling straffas med sex månaders § 165a gäller på motsvarande sätt. Genom att införa denna definition av en kriminell organisation ville det österrikiska parlamentet understryka skillnaden mellan en kriminell orga- nisation och ett kriminellt gäng (278 §). Det har dock satts i fråga om inte kriterierna för att en kriminell organisation skall anses föreligga har ut- formats så strikt att de mycket sällan kommer att kunna uppfyllas, än mindre bevisas. Som framgår av lagen måste en sammanslutning vara företagslik- nande för att den skall kunna anses vara en kriminell organisation. Det krävs emellertid inte att organisationen är en juridisk person; organisatio- nens legala status är således utan betydelse. Såväl bildande som deltagande i en kriminell organisation är straffbart enligt 278 a §. Det finns emellertid i lagen ingen närmare förklaring av vad som skall avses med deltagande. I lagens förarbeten har uttalats att ett passivt medlemskap i en organisation inte är tillräckligt, inte heller delta- gande i enstaka kriminella handlingar. Någon stabil praxis har ännu inte hunnit utveckla sig. I 279 och 280 §§ StGB finns straffbestämmelser med anknytning till väpnade grupper. Enligt 279 § kan den straffas som utan att ha rätt till det grundar eller på olika sätt leder en beväpnad sammanslutning (Bewaffnete Verbindung). Bestämmelsen gäller även den som utbildar medlemmar i sammanslutningen eller som lämnar betydande stöd till sammanslutningen i form av penningmedel eller på annat sätt. Enligt 280 § kan den straffas som, i syfte att utrusta ett större antal människor för strid, lägger beslag på eller äger vapen, ammunition eller andra stridsmedel eller skaffar sådana åt en annan person. ökade uppmärksamheten kring den organiserade brotts- ligheten i . Det medförde bl.a. att en gammal bestämmelse i den nederländska strafflagen (Strafwetboek) rörande deltagande i en kri- minell organisation återupptäcktes; först i samband med utlämning av medlemmar i men senare också i samband med ett antal större bedrägerier och även narkotikabrott. Sedan ordalydelsen änd- rats har bestämmelsen använts ganska flitigt. Den lyder nu: Straffansvar för deltagande i organisationer.... 1.Den som deltar i (ingår i) en organisation som har till syfte att begå brott, döms till ett fängelsestraff på högst eller till böter av kategori 4. 2.Den som deltar i den fortsatta verksamheten av en juridisk person som, genom en dom som har vunnit laga kraft, har förbjudits och av den anledningen har upplösts, döms till ett fängelsestraff på högst eller till böter av kategori 3. 3.Fängelsestraffet för grundarna eller ledarna kan ökas med en tredjedel och de kan dömas till böter som hör till den närmast högre kategorin. För att en organisation skall anses föreligga i lagens mening krävs inte att det är fråga om en juridisk person av något slag. Det krävs enligt praxis dock att ett strukturerat och varaktigt samarbete mellan flera personer fö- religger, dvs. helt tillfällig samverkan är inte tillräcklig. Det krävs inte att gruppen består av ett visst minsta antal personer och inte heller att det finns någon särskilt hierarki inom gruppen för att en organisation skall anses föreligga. In- och utskiftning av medlemmar kan förekomma. Så har t.ex. en grupp fredsaktivister som deltog i förstörelse av militär materiel ansetts utgöra en kriminell organisation i den mening som avses i artikel 140. Organisationen skall ha som syfte att begå brott. Det kravet är inte upp- fyllt om brott begås helt oplanerat, inte heller då endast förberedelse av ett enda brott föreligger. Kravet har emellertid i praxis efter hand givits en vidsträckt tolkning. Det har t.o.m. ansetts tillräckligt att en organisation haft som syfte att begå flera brott avseende samma narkotikaparti, nämli- gen införsel, transport och leverans, för att kravet skall vara uppfyllt.