sou · GOB3121d2 · 2001-01-01 00:00:00 — Kombinationen av höga krav och låg kontroll, hög anspänning, ökar enligt detta mått kraftigt . stiger andelen med hög anspänning för kvinnor från till och för män från till . Denna påfrestande kombination, vars samband med att ha haft sjukersättning vi visat ovan, har alltså blivit betydligt vanligare under det senaste årtion- det. Följande diagram visar utvecklingen av jobb med hög anspänning i olika sektorer för kvinnor respektive män. Observera att det vik- tigaste är utvecklingstendenserna för de jämförda sektorerna och relationen mellan dem. Ett annat mått för krav och kontroll skulle troligen ge en något annan nivå, alltså en högre eller lägre andel med hög anspänning. Andelen kvinnor som har arbete med hög anspänning efter sektor. Andelen kvinnor som har arbete med hög anspänning ökade 1991– 1999 med 11,1 procentandelar, medan motsvarande ökning för landstingsanställda kvinnor var 21,9. Andelen män som har arbete med hög anspänning efter sektor. 1989 1991 1993 1995 1997 1999 Andelen män som har arbete med hög anspänning ökade 1991– 1999 med 8,4 procentandelar, medan motsvarande ökning för landstingsanställda män var 18,8 procentandelar. Männens värden är genomgående lägre än kvinnornas. visades att det är en särskilt hög andel som haft sjuk- skrivningar med AFL-ersättning bland landstings- och kommun- anställda kvinnor. Ovan har visats att den riskfyllda kombinationen av höga krav och litet inflytande (hög anspänning) blivit allt vanli- gare . Här ser vi att det gäller i särskilt hög grad bland landstingsanställda och bland dessa särskilt kvinnor. När alltfler arbetar under sådana villkor skulle det alltså kunna vara en bidragande förklaring till en ökning av sjukfrånvaron. Dock är den i och för sig markanta ökningen av andelen med hög anspänning inte så stor att den kan förklara huvuddelen av den drastiskt ökade sjukfrånvaron med ersättning AFL. 7Socialt stöd, konflikter och ersatta sjukdagar AFL I detta avsnitt beskrivs sambandet mellan å ena sidan några frågor om socialt stöd och konflikter och å den andra ersatta sjukdagar AFL. Andel som haft ersättning AFL Möjlighet till stöd och uppmuntran För det mesta/ Konflikter/bråk på arbetsplatsen Minst några ggr .. de senaste 3 mån Möjlighet till stöd och uppmuntran För det mesta/ För det mesta .. Bland kvinnor är det klart större andelar som har haft sjukersätt- ning AFL bland dem som har sämre stöd från chefer och arbets- kamrater. Särskilt stor är skillnaden mellan dem som har respektive inte har haft konflikter med chefer på arbetsplatsen. Så ser det också ut inom de olika åldersgrupperna. Bland män är sambanden svagare och t.o.m. osäkra utom beträf- fande konflikterna. Så ser det även ut inom åldersgrupperna bland män. Att skillnaderna i andel med sjukersättning inte är större – sär- skilt bland män – sammanhänger med andra arbetsförhållanden som samvarierar med det sociala stödet. De som har relativt lite stöd av chefer har ofta stimulerande och självständiga arbetsupp- gifter. Bland dem som ofta har stöd finns i stället andra svårigheter som t.ex. fysiskt påfrestande eller enahanda arbetsuppgifter. Frågor om stöd och gott chefskap bör därför studeras inom kategorier av ungefär samma typ av arbete. Det kan också tänkas att en del som haft bristande stöd har för- svunnit ut ur populationen genom att ha varit frånvarande före intervjutillfället. Andel som haft ersättning AFL Möjlighet till stöd och uppmuntran För det mesta/ Konflikter/bråk på arbetsplatsen Minst några ggr .. de senaste 3 mån Möjlighet till stöd och uppmuntran För det mesta/ För det mesta .. Bland kvinnor är andelen som haft sjukersättning klart vanligare bland dem som inte får uppskattning, inte får stöd från chefer eller arbetskamrater eller som har konflikter med che- fer. Det gäller inte i den yngsta åldersgruppen. Bland män är sambanden otydliga. Sjukersättning minst visade sig vara vanligare bland dem som hade vissa konflikter med chefer. När man ser till sjukersättning , saknas dock även detta samband. Kvinnors sjukfrånvaro (med ersättning AFL) är alltså vanligare när sociala relationer är bristfälliga. Bland män kan inte detta sam- band påvisas. Som tidigare noterats kunde kanske betydelsen av de sociala relationerna framstå tydligare, om man jämförde likartade jobb. I tablån nedan visas utvecklingen av uppskatt- ning och stöd från chefer, konflikter med chefer samt stöd från arbetskamrater. Genomgående redovisas andelen som inte får stöd m.m. – alltså den negativa bilden. Två av frågorna har ställts endast . Utveckling 1989–1999 bland anställda Möjlighet till stöd och upp muntran Konflikter/bråk på arbetsplatsen Minst några ggr. de senaste 3 mån Möjlighet till stöd och uppmuntran För såväl kvinnor som män gäller att uppskattningen från chefer är ungefär lika vanlig i undersökningarna 1995–1999. Bristande stöd och uppmuntran från chefer tenderar att öka bland kvinnor men är stabil bland män. Andelen som har haft konflikter med chefer är stabil för kvinnor och ökar något för män. Andelen som saknar stöd och uppmuntran från arbetskamrater är stabil bland såväl kvinnor som män. Dessa frågor om socialt stöd och konflikter har alltså för kvinnor men inte för män ett visst samband med ersatta sjukdagar AFL. Andelen med bristande stöd eller med konflikter visar inte någon stor förändring . Dessa förhållanden verkar inte kunna förklara mycket av de senaste årens ökade sjukfrånvaro eller drastiskt ökade antal ersatta sjukdagar (AFL). 8Kroppsliga påfrestningar och ersatta sjukdagar AFL I detta avsnitt beskrivs sambandet mellan å ena sidan några frågor om kroppsliga påfrestningar och å den andra ersatta sjukdagar AFL. Andel som haft ersättning AFL Minst 1/2 Upprepar enbart samma arbetsmoment många ggr/tim Minst 1/2 Arbetar i vriden ställning Minst 1/4 av Dessa tre frågor om fysiska påfrestningar ger i alla kategorier kraf- tigt utslag i större andelar med ersatta sjukdagar AFL. Särskilt starkt är sambandet för kvinnor i mellanåldrarna och män som är . Nedan visas motsvarande samband för sjukersättning . SOU 2000:121 Bilaga 7 Andel som haft ersättning AFL Minst 1/2 Upprepar enbart samma arbetsmoment många ggr/tim Minst 1/2 Arbetar i vriden ställning Minst 1/4 av Andelen med mer än 60 dagars sjukersättning är klart större bland dem som har kroppsligt ansträngande arbete eller vriden arbets- ställning. Det gäller kvinnor och män i alla åldrar. Sambandet ser likadant ut beträffande upprepade arbetsmoment dock inte bland kvinnor som är och mer. Bland män i den äldre gruppen ver- kar det vara en särskilt tydlig skillnad mellan dem som har och dem som inte har kroppsligt ansträngande arbete. För dessa tre frågor visas nedan med hela svarsskalorna samban- det med att få sjukersättning. (Ålder beaktas ej.) Andel som haft sjukersättning AFL bland dem som utsätts för viss exponering Fått ersättning minst. Fått ersättning minst. Lite, 1/10 av tiden Bland såväl kvinnor som män gäller: Ju större del av tiden man arbetar med viss kroppsansträngning desto högre är andelen som fått sjukersättning minst . Det är mycket markerat bland kvinnor som arbetar så minst tre fjärdedelar av tiden. Sambandet med ersättning minst är inte lika tydligt efter hela svars- skalan, men de som endast har lite eller inget kroppsligt arbete har lägre andel med ersättning. Här finns skäl att misstänka en selek- tionseffekt; en del med hälsoproblem kan inte arbeta med så kroppsligt ansträngande arbete. En del kan t.o.m. vara frånvarande från arbetet före intervjun och har där- med kommit utanför Arbetsmiljöundersökningens population. Andel som haft sjukersättning AFL bland dem som utsätts för viss exponering Fått ersättning minst. Fått ersättning minst. Lite, 1/10 av tiden Tendensen är tydligare bland män än kvinnor att ju större del av arbetstiden man utför mycket upprepade moment desto högre andel som fått sjukersättning. Detta förhållande är likadant vid sjukersättning . Det är ovisst varför mycket upp- repade arbetsmoment verkar vara mera ohälsosamma för män än för kvinnor, men det kan sammanhänga med att sådant arbete bland män ofta är fysiskt tungt. Det kan också finnas selektionseffekter bland såväl kvinnor som män, som innebär att de som har mest hälsoproblem inte i samma utsträckning utför arbete där hela arbetstiden präglas av mycket upprepade arbetsmoment. Andel som haft sjukersättning AFL bland dem som utsätts för viss exponering Arbetar i vriden ställning Fått ersättning minst. Fått ersättning minst. Lite, 1/10 av tiden Bland såväl kvinnor som män gäller: Ju större del av tiden man arbetar i vriden ställning, desto högre är andelen som fått sjuk- ersättning minst . Sambandet med ersättning minst är också tydligt för män, medan för kvinnor endast gruppens om inte alls arbetar i vriden ställning avviker genom att ha lägre andel med sjukersättning. Detta mått på en påfrestande arbetsställning visar således ett tydligt samband med andelen med sjukersättning – för kvinnor dock inte vad gäller dem med fler ersatta dagar. Nedan visas utvecklingen av dessa tre förhållanden under perio- den –1999. Bilaga 7 SOU 2000:121 Utveckling 1989–1999 bland anställda Minst 1/2 tiden arbetsmoment många ggr/tim Minst 1/2 tiden Arbetar i vriden ställning Minst 1/4 av tiden Det är bland kvinnor ungefär samma andel med kroppsligt arbete . Bland männen kan en svagt minskande andel med kroppsligt arbete skönjas. Att arbeta minst halva arbetstiden med mycket upprepade moment har successivt blivit något vanligare bland såväl kvinnor som män. Andelen som arbetar i vriden ställning har tenderar att öka något bland kvinnor . Bland män har andelen varit stabil. I detta avsnitt har visats att sambanden är starka mellan kropps- liga påfrestningar i arbetet och sjukersättning. Dessa arbetsmiljö- faktorer har blivit något vanligare. Denna begrän- sade ökning kan dock inte räcka som förklaring till kraftigt ökade andelar som får sjukersättning. 9 Alldeles för mycket att göra och enformigt arbete – och ersatta sjukdagar I detta avsnitt beskrivs sambandet mellan å ena sidan upplevelsen att man har alldeles för mycket att göra eller att arbetet är enfor- migt och å den andra sidan ersatta sjukdagar AFL. Andel som haft ersättning AFL Har ett en formigt arbete Frågan om man har alldeles för mycket att göra ger ganska litet utslag utom för unga kvinnor. Detta skulle kunna innebära att detta mycket vanliga sätt att beskriva sin arbetssituation inte står för en reell påfrestning för hälsan. Men observera att en hög arbetsbelastning är ett mycket starkt skäl för närvaro! Frågan om enformigt arbete ger starka skillnader i alla grupper. Bland dem som uppfattar sitt arbete som enformigt är andelen klart större som har fått sjukersättning. Det är särskilt stor skillnad bland män i den äldsta gruppen. Nedan visas dessa frågors samband med sjukersättning som är mer omfattande än under . Bilaga 7 SOU 2000:121 Andel som haft ersättning AFL Frågan om man har alldeles för mycket att göra ger även för den mer omfattande sjukersättningen litet utslag utom för unga kvin- nor. Återigen: att ha för mycket att göra är en påfrestning och ett skäl för närvaro. I flertalet grupper är det vanligare med mycket sjukersättning bland dem som uppfattar sitt arbete som enformigt. Det är särskilt stor skillnad bland män i den äldsta gruppen. Nedan visas utvecklingen för dessa förhållanden –1999. Utveckling 1989–1999 bland anställda Har alldeles för mycket Andelen kvinnor och män som instämmer helt eller delvis i att de har alldeles för mycket att göra har ökat successivt och kraftigt För kvinnor går ökningen från 1999. Motsvarande förändring går för män från . Andelen som instämmer helt eller delvis i att arbetet är enfor- migt ökar något , bland kvinnor från och bland män från . Det har blivit allt vanligare att uppfatta att man har alldeles för mycket att göra. Sambandet mellan att uppge sig ha alldeles för mycket att göra och att ha fått sjukersättning är svagt. Påfrestningen av för mycket arbete kan förväntas bidra till sjuk- frånvaro, men att ha mycket att göra kan vara stimule- rande och ett starkt skäl för närvaro. Till en viss gräns kan det tän- kas gälla även om man inte är frisk. Sammantaget skulle detta kunna förklara att det statistiska sambandet mellan att ha alldeles för mycket att göra och att ha fått sjukersättning försvinner. 10Ont, olust, sömnsvårigheter och ersatta sjukdagar Arbetsmiljöundersökningen innehåller frågor om olika former av besvär, uppfattat som reaktioner på påfrestningar i arbetsmiljön. Här undersöks sambanden mellan besvär och att ha fått sjukersätt- ning. De variabler som används är olust när man går till arbetet, sömnsvårigheter pga. jobbet samt ett samlat mått på belastnings- besvär (ont i övre delen av ryggen/nacken, axlar/armar, ländryggen, höfter, ben). I detta avsnitt benämns detta mått ont i kroppen. I vilken utsträckning får de sjukersättning som har ont eller besvär? Andel som haft ersättning AFL skall gå till arbetet För både kvinnor och män och för samtliga tre använda besvärs- variabler visas betydligt större andelar med sjukersättning för dem med besvär. Det är förväntat och rimligt. Att ha ont i kroppen, att känna olust inför att gå till arbetet, att ha svårt att sova p.g.a. tankar på arbetet är rimliga skäl för frånvaro. Det tyder på att en väsentlig del av ohälsa och frånvaro är arbetsrelaterad. Även ett hälso- problem som främst beror på annat än arbetet kan bidra till att man känner olust när man skall gå till arbetet eller kan göra det svårt att sova när man förväntar sig en svår arbetsdag. Andel som haft ersättning AFL skall gå till arbetet De tidigare beskrivna sambanden mellan olika besvär och sjuk- ersättning AFL gäller ännu starkare när man – som här – ser till ersättning . Bland kvinnor som är är skillnaden särskilt stor mellan dem som har ont i kroppen och dem som inte har det. Nedan visas mera precis några utfallsvariablers samband med sjukersättning. Hela svarsskalorna används från till eller aldrig. Frågorna avser olust inför att gå till arbetet, sömnsvårigheter på grund av arbetet samt ont i övre delen av ryggen eller nacken. Den senare ingår i indexet ont i kroppen som använts ovan. Andel som haft sjukersättning AFL bland dem som har haft vissa besvär Bilaga 7 SOU 2000:121 Ont i övre delen av ryggen eller nacken Fått ersättning minst. Fått ersättning minst. Ju oftare man har ont i övre delen av ryggen eller nacken desto större andel som har haft sjukersättning . För kvinnor och män, som har ont , är sambandet särskilt starkt. Bland dessa kvinnor har en av tre haft ersättning och bland män en av fyra. Sambanden är ännu tydligare beträffande ersättning . Det är i storleksordningen fem gånger större andel kvinnor och män som haft så mycket ersättning bland dem som har ont jämfört med dem som sällan eller aldrig har det. Andel som haft sjukersättning AFL bland dem som har haft vissa besvär Olust när man skall gå till jobbet Fått ersättning minst. Fått ersättning minst. Ju oftare man känner olust när man skall gå till arbetet, desto större andel som har haft sjukersättning . Sambandet är starkt för såväl kvinnor som män och speciellt beträffande ersättning . Andel som haft sjukersättning AFL bland dem som har haft vissa besvär SOU 2000:121 Bilaga 7 Svårt att sova pga. att tankar på jobbet håller en vaken Fått ersättning minst. Fått ersättning minst. Svårigheter att sova p.g.a. tankar på arbetet har ett starkt statistiskt samband med sjukersättning. av kvinnor som har svårt att sova därför att de tänker på jobbet har fått sjukersättning minst och har fått ersätt- ning . Gruppen som sover så illa är ganska liten och bland män så få i vårt urval att vi inte redovisar resultatet. Sjukskrivning är dubbelt så vanligt bland dem som har svårt att sova jämfört med dem som sällan eller aldrig har det. Relationstalet är lika för kvin- nor och män. Nedan visas hur andelen som har ont i kroppen, känner olust eller har svårt att sova har utvecklats –1999. Utveckling 1989–1999 bland anställda Känner olust att gå till Har svårigheter att sova p.g.a. tankar på jobbet Ont i övre delen av Andelen som har ont i kroppen ökar för såväl kvinnor som män. För kvinnorna från 49,8 till och för män från 38,2 till . (Ev. förändringar i åldersstrukturen har ej beaktats.) En av frågorna som ingår i ovanstående index om ont i kroppen avser ont i övre delen av ryggen eller nacken. Andelen med ont i denna del ökar markant bland kvinnor (från 32,3 till 41, %) men mindre dramatiskt bland män (från 19,0 till 23, %). Andelen kvinnor och män som känner olust när de skall gå till arbetet har ökat successivt , då denna fråga infördes i Arbetsmiljöundersökningen från 12,3 till bland kvinnor och från 14,6 till bland män. Även beträffande svårigheter att sova på grund av tankar på jobbet ökar andelen bland kvinnor och män : från 12,1 till för kvinnor och från 11,5 till för män. Det råder som väntat tydliga samband mellan vissa besvär (så som de definieras av de använda frågorna) och att ha fått sjuk- ersättning. Besvären har successivt blivit vanligare . Sjukfrånvarons utveckling hänger samman med många för- hållanden, bl.a. försäkringssystemets utformning. Den ökande andelen som uppger besvär av olika slag innebär kan dock ses som ett ökat behov av att få vara sjukfrånvarande. 11Företagarnas arbetsmiljö och ersatta sjukdagar AFL Antalet företagare som besvarat enkätfrågorna i Arbetsmiljöunder- sökningen 1999 var 450 män och 200 kvinnor. Därför är under- laget, särskilt beträffande kvinnor, så litet att det blir alltför osäkra resultat, om man delar in dem efter deras arbetsmiljö. Nedan skall ändå några sådana grova uppdelningar göras. Resultaten måste tol- kas försiktigt. Totalt har av de kvinnliga företagarna haft ersättning AFL . Vanligast är ersättning . Totalt har av de manliga företagarna haft ersättning AFL . Vanligast är ersättning . Ersättning förefaller vara något vanligare bland kvinnor. Nedan jämförs för några samband mellan påfrestningar i arbetet och att ha haft sjukersättning AFL . Bilaga 7 SOU 2000:121 Andel som haft ersättning AFL minst Minst 1/2 tiden 11,2* Har alldeles för mycket Instämmer helt eller delvis Antalet svar från kvinnor med kroppsligt arbete är 75, och resulta- tet redovisas ej. Antalet svar från kvinnor med låga krav i arbetet är 98 personer och med alldeles för mycket att göra 96 personer. Dessa resultat är därför mycket osäkra. Bland manliga företagare har de med kroppsligt arbete dubbelt så stor andel med sjukersättning. Att ha stora krav på sig i arbetet ökar risken för frånvaro med ersättning, men skillnaden är inte sär- skilt stor. De som uppger att de har alldeles för mycket att göra har inte högre andel med sjukersättning än andra. Ungefär så ser det ut även bland anställda. Att ha en stor arbetsbelastning är säkert påfrestande men också ett starkt skäl för närvaro. Nedan visas utvecklingen av dessa tre förhållanden –1999. Utveckling av vissa påfrestningar 1989–1999 bland företagare Minst 1/2 tiden Har alldeles för mycket Bland såväl kvinnliga som manliga företagare är andelen som har kroppsligt arbete i stort sett stabilt . Det skulle tyda på att denna påfrestning som sammanhänger med sjukfrånvaro har ungefär samma betydelse . Kraven i arbetet har för såväl kvinnor som män en någorlunda stabil andel med en viss svacka i början av årtiondet. Något lik- nande kan sägas om andelen som helt eller delvis instämmer i att de har alldeles för mycket att göra. 1999 är andelarna åter på samma nivå som 1989. Ovan har visats att dessa förhållanden inte har något starkt samband med frånvaro och ersättning. Det skall dock inte tolkas som att det inte är en hälsorisk att vara utsatt för höga krav och att ha alldeles för mycket att göra. Sambandet är bara mera komplext. Här kan detta inte belysas närmare. Man behöver skilja mellan olika situationer: en stimulerande känsla av att behö- vas, att klara av besvärliga arbetsuppgifter och/eller att ha svårare att klara kraven, en känsla av maktlöshet, att arbeta under sjuknär- varo och skjuta en ökande hälsorisk framför sig. Utvecklingen av vissa besvär beskrivs nedan. Utveckling av vissa besvär 1989-1999 bland företagare Bland kvinnorna tenderar alla dessa besvär att öka. Andelen som har ont i kroppen ligger högre än tidigare sista år. Det gäller bl.a. ont i övre delen av ryggen eller nacken. Andelen som upplever olust när de skall gå till arbetet tenderar att öka. Andelen som har sovsvårigheter på grund av att de tänker på arbetet ligger klart högre senare hälft jämfört med tidigare. Bland männen är förändringarna mindre. Andelen med ont i kroppen är något högre under andra delen av årtiondet. Det gäller kanske även ont i övre delen av ryggen eller nacken. En stabil andel av manliga företagare känner olust när de skall gå till arbetet. Svårigheterna att sova berör en ungefär lika stor andel . Vissa ökningar av andelen med besvär kan alltså noteras bland kvinnliga företagare och i mindre utsträckning bland manliga. Den utvecklingen av besvären pekar ändå mot ett visst ökat behov av att kunna vara sjukfrånvarande snarare än motsatsen. Den långa sjukfrånvaron sikt Uppdrag att beskriva sambandet mellan sjukförsäkring och förtidspension har gett Statskontoret i uppdrag att vidareutveckla den tidigare redovisade beskrivningen av sambandet mellan sjukförsäkring och förtidspension som redovisades till utredningen . I den bifogade promemorian Den långa sjukfrånvaron redovisas det samlade resultatet av arbetet. Direktör , chef för och välfärds- enheten, har beslutat i detta ärende. Avdelningsdirektör , föredragande, var närvarande vid den slutliga handlägg- ningen. Den framtida utvecklingen av antalet sjukfall som varat kan beskrivas utifrån tre olika scenarier. I scenario 1 fortsätter utvecklingen som , vilket innebär en kraftig ökning av antalet sjukfall . I scenario 2 beskrivs hur åtgärder vidtas för att åstadkomma en stabilisering eller svag minskning och i scenario 3 hur åtgärder vidtas för att åstadkomma ett kraftigt trendbrott mot snabbt sjun- kande antal. De åtgärder som kan vidtas är ökad rehabilitering och förtidspensionering. Åtgärden ökad förtidspensionering torde i första hand kunna användas för att öka utflödet eftersom det närmast är bland de sjukfall som redan varat som behovet kan finnas. Åtgärden medför initialt en viss ökning av administrationskost- naderna som vänds till en minskning. Försäkringskostna- derna påverkas i positiv riktning, men det är osäkert hur mycket. Förtidspensioneringen för med sig en betydande nackdel genom att den bidrar till det redan växande problemet med sysselsättning och försörjningsbörda. Åtgärden rehabilitering skulle kunna påverka såväl utflödet, genom att personer som varit sjukskrivna återfår sin arbetsförmåga, som inflödet, genom rehabilitering av personer som ännu inte varit sjukskrivna så länge, men som annars skulle riskera att bli det. Erfarenheten talar för att det är i syfte att påverka inflö- det som det finns en större potential, eftersom rehabilitering högst sannolikt är mer effektiv bland de kortare sjukfallen. Rehabilitering medför initialt ett ökat resursbehov. En god kontroll på kostnads- effektiviteten inom verksamheten torde innebära att rehabili- teringen kan nå upp till sin fulla potential. En god kontroll förut- sätter dock att ansvariga aktörer kan identifiera de fall där rehabili- tering bör vara aktuell och kan leda till en besparing. Om behovet av god kontroll är tillgodosett borde resursbehovet kunna tillgodoses genom en överföring från försäkrings- till admi- nistrationsmedel. Resurser motsvarande skulle kunna användas för att bidra till den stabilisering som åstadkoms om 20 000 fall kan rehabiliteras. Om ökningen av antalet sjukfall i stället kan förbytas i en nedgång kan mer än per lyckat rehabiliteringsfall användas eftersom det då uppkommer en besparing på .