sou · GOB352d6 · 2001-01-01 00:00:00 — Jordbruket bidrar i hög grad till övergödningen av sjöar och kust- vatten, och stora insatser krävs för att minska de vattenburna kväve- utsläppen och ammoniakutsläppen. Jordbruket svarar för av utsläppen av ammoniak i . Näringsläckaget är störst i södra delarna av landet. Rester av bekämpningsmedel återfinns i såväl yt- som grundvatten samt i foder och livsmedel. Orsaken är ofta oförsiktigt handhavande i samband med spridningen men beror i hög grad även på läckage i marksprickor och rotkanaler. I takt med att mer av samhällets restpro- dukter tillförs åkern ökar dock risken att även andra oönskade förore- ningar följer med de nyttigheter som eftersträvas genom att utveckla näringskretslopp. Jordbruket bidrar genom sina dieseldrivna arbets- maskiner till utsläpp av kväveoxider, av landets totala kväveoxidutsläpp. 30 Målbilden motsvarar sektorsmål för ekologiskt hållbar utveck- ling (Information 1999:7). SOU 2000:52 Konsekvenser för näringsliv, hushåll och offentlig verksamhet 869 Den ekologiskt odlade arealen uppgår till av den totala åkerarealen. Ekologisk produktion utgör en viktig drivkraft för att miljökvalitetsmålen Giftfri miljö och Ett rikt odlingslandskap ska nås. De miljörelaterade styrmedel som berör jordbruket är ekonomiska styrmedel i form av miljö- och landsbygdsprogrammet samt skatter på bl.a. kväve. Förutom detta finns lagstiftning, främst samt informations- och utbildningsinsatser liksom försöks- och utvecklingsverksamhet. Mer än hälften av landyta består av produktiv skogsmark där skogsbruk bedrivs. avverkas av den årliga tillväxten. Skogsbruket sysselsätter närmare 18 000 personer och har ett förädlingsvärde på . På många orter utgör arbete i skogsindustrin eller skogsbruket den dominerande sysselsätt- ningen. Många av de miljöproblem som finns i den svenska skogen är resultatet av tidigare decenniers skogsbruk. finns drygt 2 000 rödlistade arter i skogslandskapet, varav många är akut hotade. Några viktiga skäl är bristen på död ved och gammal skog, för lågt lövinslag samt att känsliga biotoper som våtmarker eller torra hällområden ska- dats vid avverkning. Slutavverkningen är det mest genomgripande in- greppet under skogens omloppstid. Avverkningen innebär ett ingrepp i landskapsbilden som kväve frigörs ur marken vilket kan leda till läckage till omgivande sjöar och vattendrag. Skogsmarkens lång- siktiga produktionsförmåga kan försämras om skördeuttagen drivs för hårt. Skogsmaskiner som används vid avverkningar kan orsaka svårt slitage på marken. Maskiner och lastbilar som använder fossila driv- medel orsakar en hel del utsläpp av luftföroreningar. Skogssektorn kännetecknas av en hög miljömedvetenhet och en stark vilja att själv lösa miljöfrågorna. Sektorns egna miljölednings- system, planeringsinstrument, rådgivning och utbildning har stor bety- delse för det frivilliga miljöarbetet. Hänsynen till kulturmiljön behöver dock integreras tydligare. Statens styrmedel för att direkt påverka skogsbruket är främst information och rådgivning samt skogsvårdslagen, lagen om kulturminnen m.m., för att avsätta och skydda skogsområden samt information och rådgivning. 870 Konsekvenser för näringsliv, hushåll och offentlig verksamhet SOU 2000:52 Det finns 51 samebyar och ca 930 renskötselföretag i landet. Företagen ägs av ca 4 650 renägare och håller omkring 227 000 renar. Ren- näringen är extremt arealkrävande och bedrivs på ca en tredjedel av landets yta.31 Rennäringen är nära kopplad till samisk verksamhet och kultur. finns det i rennäringslagen (1971:437), ett krav på hänsynstagande till miljön som innebär att betesuttag, renantal och hjordsammansättning ska vara anpassade till betesmarkernas långsiktiga produktionsförmåga och bevarandet av den biologiska mångfalden. har tagit fram ett program för hållbar utveckling: Sápmi – vårt gemensamma arv. () antog 1996 en handlingsplan för miljö: Samiskt vägval. En rennäringspolitisk kommitté (Jo 1998:03, Dir. 1997:102) har till- satts med uppgift att kartlägga och redovisa de stödformer som kommer rennäringen, samerna, samisk kultur och sameskolorna till del samt göra en översyn av rennäringslagen och rennäringsförordningen. Utifrån kartläggningen ska kommittén bl.a. lämna förslag till en rennäringspolitik som ger underlag för en ekologiskt, ekonomiskt och kulturellt långsiktigt bärkraftig rennäring. Kommittén ska också granska förhållandet mellan rennäringen och andra areella näringar, och lämna förslag till organisatoriska förändringar. Kommittén ska redovisa sitt uppdrag till regeringen . Sektorsmål för rennäringen bör inrymma alla verksamheter inklusive jakt och fiske som bedrivs som ett komplement till renskötseln. Med fiskenäringen avses yrkesfisket, fritidsfisket som innefattar både husbehovsfiske och sportfiske, samt vattenbruket. är drygt 2300 personer verksamma som yrkesfiskare. De flesta yrkesfiskarna finns i (drygt 900). Insjöfiske i kommersiell skala bedrivs främst i , , och . Den svenska fiskeflottan består av ca 2100 fartyg. Fiskets omsättning är . Det kommersiella fisket, särskilt havsfisket från större båtar, bedrivs på ett icke hållbart sätt. Uttagen av många fiskarter är alltför stora och motsvarar inte återväxten. Bifångster av däggdjur, sjöfågel, oönskade fiskarter och ungfisk förekommer i stor utsträckning. 31 , Ds 1998:8. SOU 2000:52 Konsekvenser för näringsliv, hushåll och offentlig verksamhet 871 Fiskevårdsprogram och förvaltningsplaner är viktiga styrmedel samt fiskerilagstiftningen i kombination med ekonomiskt stöd till näringen. EU:s gemensamma fiskepolitik, liksom internationella överenskom- melser, har också stor betydelse. Etappmål som berör de areella näringarna Effektiviserad energianvändning och minskade utsläpp m.m. Användning av fordon och arbetsmaskiner förekommer inom alla areella näringar. För att nå etappmålen under Bara naturlig försurning, luft och Ingen övergödning krävs, i kombination med förbättrad reningsteknik, utveckling av hållbara och effektiva transportsystem inom näringarna. För båtar är det viktigt att utsläppen från båtmotorer både till vatten och luft minimeras. Näringarna bör generellt minska sin energianvändning genom effektiviseringar. Motorer är ofta en källa till buller. För att nå etappmålen om buller under Hav i balans samt levande kust och skärgård och Storslagen fjällmiljö krävs anpassning av verksamheten inom fiske- respektive rennäringen. Hänsyn måste tas till skoterregleringsområden i fjällen och framtida hänsynsområden i skärgården. Teknikutveckling bör dessutom kunna ge betydande bul- lerminskningar vid källan. Även inom jord- och skogsbruket är ofta ljudnivåerna i närheten av arbetsmaskiner och fordon oacceptabelt höga, och bör även åtgärder vidtas inom dessa näringar för att minska bullret. Minskad användning av gifter och bekämpningsmedel Användningen av gifter måste minimeras inom alla areella näringar för att miljökvalitetsmålet Giftfri miljö ska kunna nås. Det är viktigt att de nya reglerna om båtbottenfärger beaktas av fiskerinäringen. Bekämp- ningsmedelsanvändningen inom framför allt jordbruket, men också skogsbruket, måste begränsas. Inom jordbruket bör därvidlag utgångs- punkten vara och Kemikalieinspektionens handlings- program för minskade hälso- och miljörisker vid användning av be- kämpningsmedel. Det är också väsentligt att åtgärder vidtas för att minska kadmiumhalterna i mark och jordbruksgrödor. De skydds- bestämmelser, bl.a. avseende användning av bekämpningsmedel, inom vattenskyddsområden som behövs för att nå miljökvalitetsmålen Grundvatten av god kvalitet och Levande sjöar och vattendrag påverkar jord- och skogsbruket. 872 Konsekvenser för näringsliv, hushåll och offentlig verksamhet SOU 2000:52 Det är främst jord- och skogsbruket som bidrar till övergödning. För att etappmålen under Ingen övergödning ska nås krävs betydande insatser, särskilt för de etappmål som anger att vattenburna utsläpp av kväve och ammoniakutsläpp till luft ska minska. Skogsbruket bör särskilt vid avverkningar vidta åtgärder för att minska läckaget av näringsämnen, bl.a. genom att ridåer m.m. lämnas mot vattendrag och sjöar. För jord- brukets del behövs anpassning av gödslingen och åtgärder som t.ex. fånggrödor, träda och våtmarker för att minska läckaget av kväve till vatten samt tekniska åtgärder för att begränsa ammoniakutsläppen. Anläggning av våtmarker och småvatten i odlingslandskapet är också en del av miljökvalitetsmålet Myllrande våtmarker. Inom fiskerinäringen är det väsentligt att vattenbruk bedrivs så att det inte bidrar till övergödningen. Att den långsiktiga produktionsförmågan bevaras är viktigt för alla areella näringar. Särskilda etappmål har formulerats för fisket under Hav i balans (etappmål 4 om bifångster och etappmål 5 om uttag av fisk som motsvarar återväxten) och Levande sjöar och vattendrag (etappmål 4 om utsättning av främmande arter och stammar). Ren- näringen bör särskilt vidta åtgärder för att nå etappmål 1 (om skador på mark och vegetation) under Storslagen fjällmiljö. Jordbruket bör med- verka i etappmålet (etappmål 5) om skydd av växtgenetiska resurser och inhemska husdjursraser under Ett rikt odlingslandskap. Alla areella näringar bör formulera egna sektorsmål för att bevara ekosystemens långsiktiga produktionsförmåga. Inom jordbruket behövs bl.a. mål för begränsning av markpackning. Bevarat och vårdat natur- och kulturlandskap, samt bevarad biologisk mångfald För att naturens och kulturlandskapets kvaliteter ska kunna bevaras, krävs stor hänsyn från de areella näringarna i den dagliga verksamheten samt skydd och skötsel. Jordbrukets medverkan krävs för att nå etapp- målen om bevarad areal ängs- och hagmarker, skydd av småbiotoper, vård av kulturbärande landskapselement och bevarade äldre ekonomi- byggnader (etappmål 1–4) under Ett rikt odlingslandskap. Jordbrukets medverkan krävs också för att nå målet om nyanläggning av våtmarker (etappmål 4) under Myllrande våtmarker. SOU 2000:52 Konsekvenser för näringsliv, hushåll och offentlig verksamhet 873 krävs för att nå etappmålen om bevarad och förstärkt mängd död ved, areal äldre lövrik skog och gammal skog (etappmål 2) och skador på fornlämningar (etappmål 3) under Levande skogar. Skogsbruket be- höver också vidta åtgärder för att etappmålet om skogsbilvägar (etappmål 3) under Myllrande våtmarker ska nås. Fiskenäringens med- verkan, bl.a. genom särskilt hänsynsfullt fiske i vissa miljöer, krävs för ett bra skydd av miljöer (etappmål 1 under Hav i balans samt levande kust och skärgård). Rennäringen bör särskilt vidta åtgärder för att nå etappmål 1 (om skador på mark och vegetation) under Storslagen fjällmiljö. Rennäringen har också en viktig roll att fylla för att bevara värdefulla natur- och kulturmiljöer i renskötselområdet. Alla areella näringars medverkan behövs för att nå de särskilda etappmålen om åtgärdsprogram för hotade arter (under målen Hav i balans samt levande kust och skärgård, Myllrande våtmarker, Levande sjöar och vattendrag, Levande skogar, Ett rikt odlingslandskap och Storslagen fjällmiljö). Konsekvenser för de areella näringarna Jordbruk32,33,34 På företagsekonomisk nivå blir konsekvenserna olika för olika typer av jordbruksföretag. Skillnaden beror i hög grad på var i landet företagen ligger liksom på storleken och inriktningen. Förslag till åtgärder för att reducera växtnäringslådraget omfattar bl.a. användning av fånggrödor, utebliven höstbearbetning, våtmarker m.m. Dessa åtgärder ryms inom miljö- och landsbygdsprogrammet där lantbrukarna ersätts för dessa. I vissa fall kan kostnader för anläggning av våtmarker överstiga den maximala ersättningen. Krav på att stall- gödsel inte får spridas före höstsådd kan, framför allt för svinprodu- center, innebära behov av ökad lagringskapacitet för stallgödsel vilket innebär ökade kostnader. Den årliga kostnaden för att minska kväve- läckaget uppgår till ca 5–. För att begränsa ammoniakutsläppen anpassas hantering och sprid- ning av flytgödsel och urin. Ammoniakåtgärderna rör i huvudsak Göta- lands slättbygder. Investeringsstöd kan utgå för en del av kostnaden för att förbättra lagring och spridning. Kostnadskrävande investeringar är bl.a. släpslangsspridare och tak på urinbehållare. 33Företagsekonomiska förutsättningar för att uppnå långsiktiga miljömål inom jordbruket, samt , Odling i balans. 34Naturvårdsverkets rapport 4755. 874 Konsekvenser för näringsliv, hushåll och offentlig verksamhet SOU 2000:52 kostnaden för att begränsa ammoniakutsläppen är . Den årliga kostnaden är lägre i början av perioden –2010 och stiger mot slutet till ca . Åtgärder för att minska fosforläckaget är t.ex. anläggning av skyddszoner, anpassad gödsling och utfodring samt översyn av djurtät- hetsbestämmelser, särskilt för slaktsvin. Skärpta djurtäthetsbestämm- elser kan leda till att kostnader uppstår för företagen. De ekonomiska konsekvenserna för jordbruket av att inrätta vatten- skyddsområden för att skydda yt- och grundvattentäkter kan innebära restriktioner, bl.a. vad gällera användning av bekämpningsmedel. Dock har vi under miljökvalitetsmålet Grundvatten av god kvalitet beräknat kostnader för ersättning till markägare för intrång i pågående markan- vändning, vilket kommer jordbruket till del. Det handlar för jordbrukets del dessutom om att sköta ängs- och hagmarker, landskapselement samt att anlägga och sköta våtmarker. I vissa områden kan det bli svårt att klara av att hålla betesdjur på betesmarker med höga natur- och kulturvärden. Trenden är att antalet jordbruksföretag med betesdjur minskar. För att klara etappmålet om bevarad areal ängs- och betesmarker kan det bli nödvändigt med utökat samarbete mellan aktiva djurhållare och markägare utan egen jord- bruksverksamhet. I övrigt bör de förslagna etappmålen under Ett rikt odlingslandskap i huvudsak vara positiva för jordbruket. De flesta åtgärder förutsätts ersättas genom miljö- och landsbygdsprogrammet. I bygder med rik förekomst av områden med höga natur- och kultur- värden kan miljöersättningen bidra till ett fortsatt brukande. Kraven på omställning berör i mindre grad ekologiska lantbruk, varför dessa kan beräknas få en relativ konkurrensfördel. En ökning av antalet ekologiska lantbruk skulle ha en positiv inverkan på flera mål, men främst målen Giftfri miljö och Ett rikt odlingslandskap. Utbyte av arbetsmaskiner och fordon innebär ökade kostnader för jordbruket. Merkostnaden för en miljöanpassad maskin bedöms som medelvärde vara ca . Kostnaden beror på motorstorleken och är högre för maskiner med mindre motoreffekt.35 Det ligger i näringens eget intresse att vidta åtgärder för att en långsiktigt god produktionsförmåga ska bibehållas. De gårdar som studerats inom ramen för projektet i balans36 klarar samtliga miljömål . Det är dock förhållandevis stora gårdar. För mindre gårdar där lantbrukaren lever på mar- ginalen kan anpassningen till miljömålen få svåra ekonomiska kon- sekvenser. Regeringen bör se över de samlade styrmedlen för jord- och 35Naturvårdsverket, rapport 6001. 36Företagsekonomiska förutsättningar för att uppnå långsiktiga miljömål inom jordbruket, , SLU samt . Odling i balans. SOU 2000:52 Konsekvenser för näringsliv, hushåll och offentlig verksamhet 875 skogsbruk för att förhindra oacceptabla effekter och ytterligare nedläggning framför allt för mindre företag. Detta i syfte att minimera målkonflikter och öka möjligheterna att bevara den biologiska mång- falden och uppfylla övriga mål. kan jordbruket komma en god bit på väg mot hållbarhet. Ska generationsmålen nås räcker inte enbart satsningar på ny teknik och anpassade brukningsmetoder, man måste även beakta den strukturella utvecklingen. Jordbruket i skogs- och mellanbygderna måste finnas kvar i ungefär dagens omfattning för att målen för biologisk mångfald ska nås. Köttproduktionen baserad på betesdjur måste uppehållas. För att klara de långsiktiga målen om fosforkretslopp och minskat näringsläckage behöver en ändrad produktionsinriktning upp- muntras t.ex. i samband med ägarbyten av gårdar. Det gäller speciellt slättbygd med stark koncentration av endera växtodling eller djur- hållning. Konsekvenserna på lång sikt för svenskt jordbruk är svår- bedömda och i hög grad beroende av den framtida utformningen av EU:s gemensamma jordbrukspolitik. Det bör vara ekonomiskt rimligt att åstadkomma de förändringar som etappmålen anger. Många av målen och åtgärderna är positiva för skogsbruket då de bidrar till att bevara marken och vattnets pro- duktionsförmåga. Åtgärder i skogsbruket innebär kostnader för näringen i form av produktionsbortfall. Det gäller i första hand frivilliga avsättningar av mark med höga natur- och kulturvärden samt ökad hänsyn i pågående skogsbruk (bl.a. ökad mängd död ved). Ett ökat hänsynstagande till våtmarker med höga natur- och kulturvärden vid anläggning av skogs- bilvägar bedöms ge en merkostnad på /år. Behovet av skyddszoner kring sjöar och vattendrag till skydd för vattentäkter, och för att minska läckaget av näringsämnen till vattendragen och bevara natur- och kulturvärden, ställer krav på skogsbruket. Våra förslag medför ett produktionsbortfall på ca 200–/år för skogsbruket, vilket motsvarar som medelvärde av det årliga förädlingsvärdet. För mindre skogsfastigheter med stor andel områden med höga naturvärden kan konsekvenserna bli kännbara. Utbyte av arbetsmaskiner och fordon innebär ökade kostnader för skogsbruket. Merkostnader för en miljöanpassad maskin bedöms som 37Naturvårdsverkets rapport 4784. 876 Konsekvenser för näringsliv, hushåll och offentlig verksamhet SOU 2000:52 medelvärde vara ca 25 000 kr.39 Kostnaden beror på motorstorleken och är högre för maskiner med mindre motoreffekt. pågår teknisk forskning och utveckling vars syfte är att göra maskinerna bränsle - effektivare, exempelvis genom hydraulsystem som utnyttjar lägesener- gin i samband med fällning av timmer. Det bör vara ekonomiskt rimligt att åstadkomma de förändringar som etappmålen anger eftersom våra förslag motsvarar kostnader på av det årliga förädlingsvärdet. Målen och åtgärderna är också positiva för skogsbruket då de indirekt kan bidra till högre priser på skogsråvara som är producerad på ett miljöanpassat sätt. Konsekvenserna bör huvudsakligen vara positiva för rennäringen. Många av målen och åtgärderna syftar till att skydda och bevara marken och vattnets produktionsförmåga som en resurs för ett lång- siktigt nyttjande. Att undanta ytterligare skogsmark från skogspro- duktion och att skydda fler fjällområden mot exploatering bidrar till att bevara den nuvarande arealen renskötselområde. I vissa områden är renbetet, och därmed renskötseln, dessutom en förutsättning för att bevara områdenas natur- och kulturvärden. På kort sikt kommer hårdare krav på terrängfordon att medföra kostnader för rennäringen. Hårdare buller- och avgaskrav ökar för- modligen inköpspriset på skotrar, terrängmotorcyklar och fyrhjulingar. Emellertid innebär kraven att arbetsmaskinerna får en bättre bränsle - ekonomi, varför den ökade kostnaden betalar sig . Regionalt kan detta ha negativa effekter på mindre företags ekonomi. För att minska markskador kan det också vara nödvändigt att i vissa områden minska användningen av terrängfordon. Det bör framhållas att en teknisk förbättring av fordonen vad gäller buller och utsläpp, liksom minskad användning, kan ha positiva effekter på arbetsmiljö och hälsa. SOU 2000:52 Konsekvenser för näringsliv, hushåll och offentlig verksamhet 877 Näringen är beroende av att den långsiktiga produktionen upprätthålls och har därmed allt att vinna på att miljökvalitetsmålen nås. Kortsiktigt innebär etappmålen dock åtaganden för näringen. För att minimera bifångster krävs att man använder andra och bättre fångstredskap, vilket troligen medför ökade kostnader för inköp av redskap. Å andra sidan bör nya redskap leda till minskade skador på själva redskapen och till mindre förluster av fångsten. Fisket kännetecknas av att de företagsekonomiska förutsättningar för vissa typer av fisk blivit allt sämre, medan andra typer av fiskeföretag har god lönsamhet. Genom att begränsa överfisket kan de ekonomiska förutsättningarna för fler fiskeföretag förbättras. Dock krävs begränsningar av fisket innan de positiva långsiktiga effekterna har uppnåtts, vilket kan medföra ekonomiska problem för vissa typer av fiskeföretag. Vi gör bedömningen att kostnaderna för fiskesektorn som helhet uppgår till ca /år. Begränsningar av överfisket för att upprätthålla dels fiskestånden dels det småskaliga kustfisket kan sannolikt inte utan en reduktion av den havsbaserade fiskeflottan, vilket lokalt kan få konsekvenser för sysselsättningen. Ansvarig myndighet för jordbruksfrågor är . På varje länsstyrelse finns dessutom en landsbygdsenhet med det regionala ansvaret för rådgivning och administration av miljöstöd till jordbruket. Kemikalieinspektionen har bl.a. ansvar för bekämpningsmedel. Jord- brukarna företräds av i första hand av (). Hushållningssällskapen arbetar regionalt med rådgivning och utveckling av produktionsmetoder inom jordbruket. De ideella orga- nisationernas och kommunernas medverkan är också ytterst betydelse- full. Myndigheter med sektorsansvar för odlingslandskapet är Natur- vårdsverket, och länsstyrelserna. De myndigheter som har ansvar för skogs- och skogsbruksfrågor är med och de regionala Skogs- vårdsstyrelserna, , , Energimyn- digheten och länsstyrelserna. för skogsbruket är och de regionala skogsvårdsstyrelserna. För att etapp- målen och miljökvalitetsmålet ska nås är det nödvändigt att myndig- heterna samarbetar för att lösa problem som kan uppstå t.ex. för att skydda skogsområden eller för att utnyttja skogsenergin. Skogsbruket företräds bl.a. av LRF – Skogsägarna och Skogsindustrierna. 878 Konsekvenser för näringsliv, hushåll och offentlig verksamhet SOU 2000:52 organisationernas och kommunernas medverkan är också ytterst bety- delsefull. Den framtida ansvarsfördelningen för rennäringen utreds för när- varande av . är den centrala myndighet som ansvarar för rennäringen. Regionala myn- digheter som och länsstyrelserna i fjällänen (inkl. fjäll- delegationen) fyller också en viktig uppgift. Regionala miljö- och hushållningsprogram skulle kunna utgöra en plattform för regional samordning och samordning mellan olika sektorer/intressen (se vidare kap. 23). Central myndighet för fiskerinäringen är . Yrkesfisket företräds av flera organisationer, varav de viktigaste är och . Fiskevattenägare och fiskevårdsområdesföreningar har stort ansvar för fisk- och kräft- bestånden i insjöar och vattendrag. I det hållbara samhället bor hushållen i mycket energisnåla hus där huvuddelen av energin kommer från förnybar energiråvara. Smarta elektroniska system används för att reglera behovet av värme och kyla i syfte ett minimera energianvändningen. Husen är flexibelt byggda och kan varieras efter människors behov i skilda skeden. Husen har genom- tänkta system för källsortering av restprodukter och för återföring av näringsämnen till jordbruket. I tätorter dominerar kollektiva transporter. Korta resor sker i större utsträckning än tidigare med cykel eller till fots. Vid längre resor beställer man enkelt via Internet en transport från dörr till dörr. Transporten utförs sedan med den kombination av färdmedel som är effektivast när det gäller miljö och ekonomi. Bilarna är energisnåla och förnybara drivmedel har till stor del ersatt fossila bränslen. Bilarna liksom nästan alla andra varor är miljödeklarerade som underlag för miljömedvetna val. I deklarationen ingår energiåtgång, utsläppsnivåer vid drift, innehåll av olika slags material och kemikalier samt återvinnbarhet. För de flesta livsmedel kan råvarornas ursprung spåras tillbaka till den enskilde producenten liksom hur varan har tran- sporterats på vägen till kunden. Konsumenterna källsorterar och bidrar 40Naturvårdsverket rapport 4542. 41Kretsloppsdelegationens rapport 1997:14. SOU 2000:52 Konsekvenser för näringsliv, hushåll och offentlig verksamhet 879 En stor marknad finns för uppgraderade och begagnade varor.