sou · GOB3102d2 · 2001-01-01 00:00:00 — Det kan sannolikt också i vissa sammanhang vara fördelaktigt gentemot andra länder att kunna peka på att stöder importfrämjande. Utgångspunkten bör vara att erbjuda sådana tjänster som marknaden inte tillhandahåller. Verk- samheten bör i första hand vara inriktad på att bistå små och medelstora företag. Sådana insatser bör ske i nära samverkan med existerande organisationer, främst handelskamrar och Svensk Han- del men även andra länders exportfrämjandeorgan. Utredningen bedömer att importfrämjande verksamhet till stor del kräver annan kompetens än exportfrämjande varför synergi- effekterna av att hålla ihop export- och importfrämjande är relativt begränsade. Det finns dock sådana effekter på främst informationssidan. Det finns dock som utredningen ser det uppenbara problem att placera en importfrämjande funktion i . Denna skulle med nödvändighet bli av begränsad storlek, en sparv i tranedansen, och ha svårt att hävda sig i organisationen. Utredningen ser mot bakgrund av ovanstående inga starka skäl att ge någon omfattande roll inom importfrämjandet. Det som utredningen förordar är att infocenter i , gärna i samarbete med och handelskamrarna, särskilt utbildar handläggare för att hantera förfrågningar om import. Det bör också klargöras att verksamheten inom exportinformation utomlands inbegriper även hantering av importförfrågningar. Utöver detta anser utredningen att stöd på detta område bör kana- liseras genom befintliga organisationer. Staten bör lämpligen upp- handla dessa tjänster. Utredningen bedömer att de medel som skulle behövas för detta är begränsade. Med relativt begränsade resurser kan mycket åstadkommas. Det är angeläget med ett nära samarbete mellan och de importkunniga organisatio- nerna. I vissa exportfrämjande sammanhang är det viktigt att även importintressen beaktas. Utredningen ser inga stora fördelar att hos samordna den exportfrämjande verksamheten med importfrämjande. Utred- ningen förordar en mindre förändring, nämligen att infocenter för- stärker sin kunskap om import. Vidare bör det klart framgå att också skall hantera importfrågor. Ett nära samarbete i importfrågor bör äga rum med handelskamrarna och . Utredningen anser att staten bör satsa mer medel på importfrämjande. Befintliga organisationer bör stå för utförandet. Finansieringen av detta bör ske inom ramen för befint- liga medel för företagsutveckling. 19Övriga frågor och utredningens iakttagelser Utredningen kommenterar här frågor som särskilt omnämnts i direktiven men inte tidigare kommenterats. Vidare redovisas iakt- tagelser som utredningen gjort under arbetets gång. I direktiven ställs frågan om det finns anledning att förändra sam- mansättningen av styrelse. Styrelsen har beskrivits i avsnitt 5.5. Utredningen har haft möten med fyra styrelseledamöter liksom med företrädare för de båda huvudmännen. Intrycket är att export- rådets styrelse fungerar väl och att det äger rum ett gott samarbete mellan de båda huvudmännens ledamöter. Styrelsen är enig i sina beslut. Utredningen har föreslagit att omvandlas till aktiebolag. I detta sammanhang bör även frågor kring styrelsens utformning och sammansättning behandlas. Utredningen noterar att endast två ledamöter i styrelsen kom- mer från små och medelstora företag. En förstärkning av represen- tationen för denna kategori företag skulle vara värdefull för verk- samheten och utredningen föreslår att ytterligare en ledamot bör komma från ett sådant företag. Detta skulle stärka position som ett organ som i första hand skall betjäna de små och medelstora företagen. Sådana företrädare kan utses på förslag av eller efter samråd med småföretagarorgan, t.ex. Delegationen för mindre företag eller . Utredningen noterar vidare att UD som företräder staten som huvudman inte har någon ordinarie ledamot i styrelsen. Med tanke på det statliga huvudmannaskapet borde även UD vara representerat av en ordinarie styrelseledamot. Övriga frågor och utredningens iakttagelser För att förbättra samordningen mellan olika aktörer på export- främjandeområdet bör även en företrädare för närings- departementet eller under detta departement lydande organisation finnas i styrelsen. På motsvarande sätt bör vara före- trätt i styrelsen för den nya företagsutvecklingsmyndigheten. Det kan finnas skäl att utöka styrelsen, förslagsvis med två personer för att ge utrymme för en sådan utökning. Utredningen önskar också framföra en principiell synpunkt. Det är väsentligt att det i en styrelse finns erfarenhet och historiskt minne. är det angeläget att detta kompletteras med nya idéer och andra erfarenheter. Det bör fastställas en övre gräns för den period man kan sitta i styrelsen. Utredningen har erfarit att de styrelseledamöter som utses av staten inte erhåller några anvisningar från den statliga huvud- mannen när de utses. Inte heller senare äger några särskilda kon- takter rum med dessa. Utredningen är medveten om att personer som utses till statliga styrelseuppdrag utses för att tillgodose respektive organisations bästa och inte företräda sin huvudman. Utredningen ser dock inga hinder mot att staten, främst när en ny styrelseledamot utses, lämnar information om sina intentioner med och det statliga uppdraget. Detta är särskilt viktigt med tanke på beslut i styrelsen som gäller det statliga uppdraget. 19.3Exportrådet och de regionala tillväxtavtalen I direktiven ställs frågan om anpassat sig till de nya arbetsformer och samverkansrelationer som arbetet med regionala tillväxtavtal förutsätter. Tillvaratas kunnande på ett bra sätt? De regionala tillväxtavtalen har mycket kortfattat beskrivits i avsnitt 6.2.19. Utredningen har inte haft möjlighet att inom ramen för sitt uppdrag granska alla avtal. Den har dock haft kontakter med samt andra aktörer ute i länen och på central nivå som medverkat i processen. medverkan i och inflytande på processen kring de regionala tillväxtavtalen har varierat mellan länen. förefaller inte ha deltagit i diskussionerna om vilka åtgärder inom internationaliserings- och exportområden som skulle ingå i avtalen. Däremot har man medverkat i att bedöma avtalsförslag utifrån exportfrämjande synpunkt. Man har också deltagit i de konferenser som ordnat i anslutning till arbetet med till- Övriga frågor och utredningens iakttagelser Det verkar främst vara regionalt placerade konsulter som deltagit i arbetet. Synpunkter från synes i den utsträckning de fått genomslag till största del ha framförts indirekt via de andra aktörerna i Exportcentrum, och handelskamrarna. Att inte varit med i större utsträckning kan bero på att det inte gått ut någon tydlig signal från den statliga huvudmannen att man skulle ägna stor uppmärksamhet åt detta. Vidare förklaras det sannolikt till viss del av att har begränsade personella resurser ute i landet (även om man internt gett viss prioritet åt detta arbete). Det hör till bilden att inte kunnat delta i processen som projektfinansiär. Enligt har arbetet med de regionala tillväxtavtalen inte lett till ändrade arbetsformer. Däremot har inriktningen av arbetet påverkats av de regionala projektens innehåll. I flera län tycks det bli Exportcentrum som får i uppdrag att genomföra sats- ningarna på exportfrämjande inom ramen för tillväxtavtalen. Utredningens intryck är att exportfrämjande och internationali- sering fått relativt gott genomslag i vissa av avtalen. I några avtal nämns /exportcentrum uttryckligen (t.ex. , och ). kompetens hade san- nolikt kunnat tas tillvara bättre om man hade varit mer aktivt enga- gerad i processen. Till viss del tycks dock kunnande ha tagits tillvara indirekt via samarbetspartners i exportcentrum. 19.4Exportrådets huvudmän som resurs i arbetet I direktiven ställs frågan i vilken omfattning och i vilka former utnyttjar de båda huvudmännen som en resurs i det operativa arbetet. har löpande kontakter med båda huvudmännen, bl.a. genom styrelsen och representantskapet. Utredningen har intrycket att dessa kontakter fungerar väl liksom samarbetet mellan huvudmännen. 19.5Exportrådets flexibilitet och handlingsberedskap I direktiven ställs frågan vilken flexibilitet och handlingsberedskap har att möta snabba förändringar på marknaden eller Övriga frågor och utredningens iakttagelser andra omvärldsförändringar, som kan generera nya exportmöjlig- heter för svenska företag. Utredningen anser att frågan kan besvaras något olika beroende på vilken del av verksamhet som avses. I konsultverk- samheten är flexibelt. Denna flexibilitet blir konse- kvensen av att verksamheten drivs på affärsmässiga villkor. Tjänster som inte uppfyller kundernas behov kan inte säljas. Inom ramen för det statliga uppdraget får begreppen flexibilitet och handlingsberedskap en annan innebörd. Här blir förmågan till trend- och omvärldsanalys viktig. En förutsättning för att flexibilitet och handlingsberedskap blir paradoxalt nog förmågan att arbeta strategiskt långsiktigt. Utredningen har konstaterat att utrymmet för sådan verksamhet behöver öka. har på flera sätt tvingats anpassa sig till ändrade förhållanden. Bland de förhållanden som mest påverkat arbetet kan neddragningen av det statliga basanslaget , den ökade globaliseringen, IT-tekniken och den nya eko- nomins framväxt nämnas. Detta har lett till stora förändringar hos och medfört att man har en ganska annorlunda verksamhet jämför med tidigare. Man arbetar med hjälp av den nya tekniken på ett annat sätt, konsultverksamheten har som nämnts tidigare vuxit som andel av verksamheten, man har delvis fått en annan personalstruktur där kompetensen ytterligare förbättrats och man har fler former för representation utomlands . Uppbyggnaden av ett eget kapital har förbättrat förmågan att klara av svängningar i den kommersiella verksamheten. Utredningen bedömer att väl lyckats anpassa sin verksamhet till de nya förhållanden som nämnts ovan. En annan fråga med anknytning till flexibilitet gäller det förslag som från några håll framförts att det borde finnas medel avsatta för exportfrämjande åtgärder som behöver genomföras med kort varsel och som inte kunnat förutses i samband med budget- processen. Sådana medel kunde t.ex. placeras i en fond. De överskott som f.n. uppvisar och som utredningen föreslår skall återföras till exportfrämjande verksamhet skulle också kunna användas för detta ändamål. 19.6Exportrådets arbete med andra frågor I direktiven ställs frågan i vilken omfattning arbetar med frågor som inte direkt rör exportfrämjande, men är handelsre- Övriga frågor och utredningens iakttagelser laterade, t.ex. logistikplanering och utbildning, samt vilken analys som kan göras kring rådets fortsatta engagemang i sådan verksam- het. sysslar utanför kärnverksamheten egentligen endast med ett annat område, utbildning. Denna är dock kopplad till verksamhetsområdet varför den inte kan betecknas som art- främmande. Utbildningen bekostas både med olika offentliga medel och avgifter från företag. Den genomförs till viss del i sam- arbete med andra. uppfattning är att verksamheten på detta område är uppskattad och fyller ett behov. Detta är skälet till att utbildning är ett av de områden man satsar på i den nya Sverige- verksamheten. Utredningen bedömer att denna verksamhet är värdefull för företagen. Det finns därför f.n. inget skäl att upphöra med den. Utredningen finner ingen anledning att lämna kommentarer på att vissa verksamheter tidigare sålts av. I direktiven ställs frågan i vilken omfattning medverkar till eller skulle kunna medverka till att antalet svenska exportföretag ökar och att detta sker i hela landet. Frågan är svår att besvara. Utöver exportfrämjande finns en mängd faktorer som påverkar utvecklingen av antalet exportföretag och deras geografiska spridning. Utredningen bedömer dock att exportfrämjandet hos är en viktig bidragande orsak till den positiva utvecklingen av exporten. Utredningen har föreslagit att omvandlas till aktiebolag. Den önskar i detta sammanhang påpeka att en översyn av avtalet behöver göras även utan en sådan förändring. Det behöver förtydligas, moderniseras och reglera vissa frågor som är oreglerade. Utredningen hade önskat att göra en utvärdering av den stora satsning som gjorts på miljöexport. Detta har dock inte varit möjligt inom ramen för uppdraget. Utredningen anser att en sådan utvärdering är önskvärd och att det vore värdefullt att senare utvärdera samtliga särskilda satsningar som gjorts. Övriga frågor och utredningens iakttagelser vid bör t.ex. inriktning, arbetssätt inkl. utnyttjandet av befint- liga nätverk och effekterna av verksamheten analyseras. Utredningen anser att den företagsenkät som utredningen till- sammans med genomfört borde upprepas om för- slagsvis och resultaten jämföras. är statens centrala organ för exportfräm- jande och en samverkan mellan stat och näringsliv. Verk- samheten har genomgått stora förändringar . Globa- lisering i olika avseenden och teknisk utveckling har förändrat för- utsättningarna för exportfrämjande. Mot bakgrund av dessa för- ändringar har exportrådsutredningen haft till uppgift att söka be- svara ett mycket stort antal frågor kring det statliga exportfrämjan- det. De frågeställningar som tas upp i direktiven spänner över ett vitt fält, från övergripande till mycket detaljerade och är delvis överlappande. Utredningen har funnit att fungerar väl, men också att utrymme för förbättringar finns. Utredningen redovisar nedan sina slutsatser och förslag. Staten bör främja både export och import Utrikeshandelns betydelse för ekonomi och välfärd är stor och har ökat . Exportfrämjandet spelar en viktig roll för att ta tillvara potentialen i den svenska ekonomin. Det finns alltjämt samhällsekonomiska skäl som talar för att exportfrämjande bör vara ett statligt åtagande. Omvärldsförändringarna har inte i grunden förändrat behovet härvidlag. Utredningen anser också att det finns samhällsekonomiska skäl för staten att stödja import- främjande verksamhet. Samverkan med näringslivet är värdefull och bör bestå Utredningen ser ett stort värde i att näringslivet är aktivt engagerat i det statliga exportfrämjandet. Samverkan mellan staten och när- ingslivet bör behållas. Kombinationen av myndighetsstatus och af- färsmässighet skapar bäst förutsättningar att bedriva ett slagkraftigt exportfrämjande. Det är viktigt att näringslivets huvudman är representativ för näringslivet i stort. Det utgör en komplikation att saknar associations- rättslig status. Rollen i förhållande till andra aktörer, såväl offent- liga som privata, är oklar. Ökad tydlighet kan uppnås genom att de bägge huvudmännen enas om att ge vedertagen associ- ationsrättslig form. I valet mellan ideell förening och aktiebolag har utredningen funnit att aktiebolagsformen ger störst tydlighet. Utredningen föreslår att de båda huvudmännen inleder förhandlingar i syfte att omvandla till ett aktiebolag. Det är av stor vikt att möjligheter att utföra myndighetsuppgifter inte försämras. Handelssekreterarnas officiella status utomlands får heller inte riskeras. Dubbla uppgifter gynnar verksamheten men kan skada konkurrensen Förutom att enligt lag utför myndighetsuppgifter är man också en kommersiell aktör. Nackdelen med detta är att konkurrenssnedvridning kan uppstå. Denna risk bör kontinuerligt uppmärksammas och analyseras och vägas mot de fördelar sam- spelet har. Tillhandahållandet av exportinformation är en väsentlig del av det statliga uppdraget. Utredningen anser att kvaliteten i utförandet av detta väsentligen höjs genom samspelet med den af- färsmässiga verksamheten. Utredningen är därför av uppfattningen att exportfrämjandet f.n. inte skulle gagnas av en uppdelning mel- lan informations- och rådgivnings- och den kommersiella verksam- heten. Staten bör dock motverka nackdelarna genom att främja konkurrensen på exportfrämjandeområdet. Konkurrensen bör stärkas genom upphandling av vissa uppdrag Statliga uppdrag utöver basuppdraget på områden där andra än ex- portrådet har specialkompetens bör normalt upphandlas i konkur- rens. Upphandling bör skötas av ett organ med kompetens på om- rådet. När så bedöms möjligt bör större uppdrag delas upp i mindre delar eller krav på underkonsulter ställas. Konkurrensen bör också främjas genom att ge konkurrenter tillgång till delar av strategiska infrastruktur, t.ex. genom att på hemsidan erbjuda länkutrymme. Därutöver bör såväl huvudmännen som vara lyhörda för konkurrenternas synpunkter på vilka ytterligare åtgärder som skulle kunna vidtas. bör ligga under UD Med tanke på att marknadskompetens förutsätter närvaro på ut- ländska marknader är organisatoriska koppling till UD naturlig. är det viktigt att såväl UD:s som exportrå- dets samverkan och kontakter med näringslivsfrämjande organisa- tioner och intensifieras. bör behålla direktivrätten – på vissa villkor Den lagstadgade funktionella direktivrätten över utrikesrepresen- tationens exportfrämjande bör ligga kvar hos . En för- utsättning för detta är dock att avsätter tillräckliga re- surser att utföra den gentemot hela utrikesrepresentationen. Ex- portrådets och UD:s verksamhetsplanering bör vidare samordnas bättre. Bättre UD-kompetens behövs på – och vice versa För att det samlade exportfrämjandet skall fungera väl anser utred- ningen att det vore till stor fördel om personal på fick bättre kännedom om statsförvaltningen i allmänhet och om UD i synnerhet. Nyanställda och tillträdande handelssekreterare bör ges en mer omfattande introduktion än . Vidare bör UD:s kom- petens på det exportfrämjande området bevaras och förstärkas. Växeltjänstgöring mellan UD och bör uppmuntras. Slutsatser och förslag SOU 2000:102 Exportfrämjandekompetensen bör ur karriärsynpunkt värderas högre på UD. Verksamhetens inriktning i huvudsak bra I utredningsuppdraget ingick att utvärdera verksamhetens inrikt- ning och det statliga uppdraget till och analysera om dessa överensstämmer med samhällsekonomiska mål och företa- gens behov i olika delar av landet. Såväl målen som behoven är dock svåra att mäta. Dessa har inte definierats närmare i det statliga uppdraget. Då det föreligger betydande svårigheter att bedöma effekterna av verksamhet, har utredningen valt att mäta nyttan av verksamheten genom företagens tillfredsställelse med tjänster. Den undersökning av företagens attityder till som utredningen beställt visar att man huvudsakligen är nöjd med utförandet av dessa. Attityd- skillnaderna är små mellan företag i olika delar av landet. Utredningen noterar att de små företagen är något mindre nöjda än de stora. Mer bör göras för små företag, t.ex. i form av lågpris- alternativ vid delegationsresor och visst stöd till mässdeltagande. Att den affärsmässiga delen av verksamheten vuxit kraftigt har varit positivt för möjligheter att ef- fektivt främja svensk export. En negativ av effekt av denna utveck- ling är, att fått svårare att fullt ut utföra de myndig- hetsliknande uppgifter man enligt lag ålagts utföra. Styrningen av det statliga uppdraget bör förbättras genom att uppfölj- ningsbara mål formuleras Regeringsbeslutet med riktlinjer bör ange tydliga och uppfölj- ningsbara mål för verksamheten samt vilka geografiska och sakom- råden som skall prioriteras. myndighetsuppgifter bör specificeras. Kraven på återrapportering bör skärpas genom att även omfatta uppgifter om fördelningen av de statliga medlen mellan olika länder och kontor liksom vilka resurser som går åt för uppdraget. Det statliga uppdraget bör särredovisas i årsredovisning. bör, inom ramen för det statliga uppdraget, anmodas regelbundet inkomma med långsiktiga bedömningar av strategiska exportmarknader. Uppdraget till i regeringsbeslutet att redogöra för hur verksamheten bidrar till tillväxt och ökad konkurrenskraft bör inte enbart läggas på utan i första hand på någon oberoende part. bör få en samråds- men ingen samordningsuppgift Utredningen anser att andra aktörer som bedriver av staten finansi- erad exportfrämjande verksamhet bör samråda med om sitt exportfrämjande. Staten bör i regleringsbrev till andra aktörer tillse att så sker. Utredningen bedömer dock att därutöver inte bör agera som samordnare. Sidas och verksamheter bör följas upp De möjligheter till export som Sidas och verksamhet skapar bör tas tillvara. bör kontinuerligt hålla sig in- formerad om dessa organisationers verksamhet. Där så bedöms lämpligt bör komma med initiativ till satsningar som är värdefulla såväl ur bistånds- som ur främjandesynpunkt. Det stat- liga uppdraget bör preciseras i detta avseende. Erfarenheterna av exportcentrum varierar Samarbetet inom exportcentrum har sällan fungerat enligt ur- sprungstanken att tjäna som enda inkörsport för företagens ex- portansträngningar. Det har i stället mestadels varit en intern sam- arbetsform mellan de inblandade aktörerna. Exportcentrum har på vissa orter varit ett värdefullt regionalt forum som förbättrat möj- ligheterna för de exportfrämjande aktörerna att samarbeta. Samråd på regional nivå är viktigt och bör fortsätta. Utredningen ifråga- sätter dock att särskilda resurser utöver beslutade avsätts för detta. En noggrann utvärdering bör göras innan nya medel tilldelas. verksamhet i bör koncentreras på verksamhet där man har särskild kompetens. Den förändring av Sverigeverk- samheten som f.n. håller på att genomföras är steg i denna riktning. Den nya verksamheten bör utvärderas efter två till . I det sammanhanget kan frågan om formerna för Sverigeverksamhetens samverkan med bl.a. den nya näringslivsutvecklingsmyndigheten övervägas. Exportrådsöverskott bör gå till exportfrämjande verksamhet När överskott uppstår i verksamheten bör dessa utnyttjas för ex- portfrämjande verksamhet. Huvudmännen bör fatta beslut om hur sådana medel skall användas. Handlingsberedskap för oförutsedda behov är viktig och kan förbättras. Basanslaget till bör inte minska Även om direkta jämförelser är svåra att göra tyder inhämtade upp- gifter om andra länders exportfrämjande på att anslaget till export- rådet är lägre än vissa jämförbara länders anslag till motsvarande organisation. Nivån på basanslag bör därför definitivt inte minska. Småföretagare, och näringslivsutveckling behövs i styrelsen Små- och medelstora företag bör i högre utsträckning vara representerade i styrelsen. I denna bör även finnas någon person med kännedom om allmän företagsutveckling. Systemet med ad- jungerad ledamot bör avskaffas och UD bör som huvudman ha en ordinarie representant i styrelsen. Övre gräns för den period man kan sitta i styrelsen bör fastställas. Av staten utsedda styrelseleda- möter bör instrueras bättre. Importfrämjande verksamhet bör stödjas Utredningen anser att staten bör utöka stödet till importfrämjande verksamhet. Detta bör finansieras inom befintliga medel för allmän företagsutveckling. Det mest ändamålsenliga är att importfrämjan- det hanteras av organisationer som är etablerade och redan bedriver sådan verksamhet. bör dock ges ett tydligare uppdrag att även hantera inkommande importförfrågningar. Det är också angeläget med nära kontakter mellan och de import- kompetenta organisationerna. Stödet i form av exportinformation bör vara långsiktigt. Det är viktigt att det finns ett över tiden stabilt system för tillhan- dahållande av avancerad exportinformation till företagen. Utföran- det av basanslaget är därför inte lämpligt att upphandla i konkur- rens med privata aktörer utan kan och bör även fortsatt ges till ex- portrådet. Utförandet bör ske i nära samarbete med utrikesförvalt- ningen. verksamhet bör inriktas på områden där privata ex- portfrämjande initiativ saknas och ha till syfte att stimulera fram, inte konkurrera med sådana. Även om bevarad affärsmässighet måste vara en grundpelare för bör verksamheten i för- sta hand vägledas av optimal exportnytta, inte maximerad intäkts- nivå. Det statliga exportfrämjandet genom exportråd 0En särskild utredare skall se över den del av det statliga export- främjandet som sker genom exportråd ().