sou · GOB352d7 · 2001-01-01 00:00:00 — (SMB) i infrastrukturen. bör genomföra bullerbegränsande åtgärder enligt det rikstäckande handlingsprogrammet för trafikbuller. bör som en fortsättning på bullerarbetet i etapp 2 utveckla ett utvidgat rikstäckande handlingsprogram för trafikbuller (åtgärdsprogram etapp 3). bör redovisas 2005. Programmet utvidgas bl.a. med hänsyn till utvecklade riktvärden för trafikbuller i olika miljöer, t.ex. för rekreationsområden, parker och bostadsområden, kontors- och affärsmiljöer samt för bör få ett fortsatt tydligt sektorsansvar att arbeta vidare med bullersanering i befintlig miljö i samarbete med regioner, kommuner och andra berörda. bör utveckla arbetet med att göra gemensamma prioriteringar och utforma sektorsmål för transport- sektorn på grundval av de föreslagna etappmålen. Arbetet med att nå miljömålen ska inte begränsas inom ramarna för det egna transportslaget. bör få i uppdrag att ta fram ett informationspaket som ska syfta till att höja kunskaperna hos näringsliv och hushåll om hur de genom olika anpassningar kan minska sin miljöpåverkan och sina egna kostnader. bör ges i uppdrag att dels säkerställa artrikedomen i de artrika vägkanterna, dels utveckla artrikedomen i övriga vägkanter, särskilt i slättlandskapet. bör fortsätta arbetet med att minska bullret vid källan, bl.a. genom åtgärder på fordon, däck och I denna bilaga redovisas material från kommitténs arbetsgrupper. Syftet har varit att samla olika experter för att ta tillvara kunskaper som inte naturligt kommer fram i myndighetsarbetet och annat som inte naturligt framkommer då en sektor i taget studeras. Arbetsgruppernas ansvars- områden har varit miljömål relaterade till hälsofrågor, markanvändning, vattenanvändning, energianvändning och materialanvändning . 1Rapport från arbetsgruppen för hälsofrågor 2Rapport från arbetsgruppen för frågor relaterade till mark- användning 2.1Seminarierapport: Bidrag till kännedomen om konsten att bevara biologisk mångfald 3Rapport från arbetsgruppen för frågor relaterade till vatten 3.1Seminarierapport: Hållbart nyttjande av vattenresurser 4Rapport från arbetsgruppen för frågor relaterade till energi- 4.1Seminarierapport: Bioenergi och ökad hushållning med energi – finns det konflikter med andra miljömål 5Rapport från arbetsgruppen för frågor relaterade till materialanvändning 5.1Seminarierapport: Miljöanpassade materialflöden och win-win effekt – går det att kombinera? 5.2Seminarierapport: Mjuka styrmedel räcker det? Vilka styrinstrument behövs för att skapa resurssnåla och giftfria kretslopp? 6Rapport från gemensamt seminarium: Markanvändning 1Rapport från arbetsgrupp för Miljömål och hälsa (M 98:07) har tillsatt ett antal arbetsgrupper för att få tvärsektoriella synpunkter på sitt arbete och sådana som visar forskningsfronten. Arbetsgruppen för hälsofrågor lämnar här sin rapport. I gruppen har ingått , tionsbiologi vid ; , Kemikontoret; , ; , yrkes- och miljömedicin i ; , ordförande, , ; , vid i och , miljö- och hälsoskyddschef i . och vid sekretariat har fungerat som sekreterare i gruppen. Arbetsgruppen har haft i uppdrag att medverka till att hälsofrågorna blir ordentligt belysta i arbete. I sammanfattning vill arbetsgruppen anföra följande: 1.Den tidigare (SOU 1996:124) bedömningar stämmer även med dagens kunskap. Dock saknas viktiga frågor som arbetsmiljö, kostvanor, alkohol, tobak och läkemedel. I de flesta miljöfrågor är det viktigt att hälsoaspekterna ges en central roll och att många olika verktyg kombineras. Miljömålsarbetet i bör följa samma goda linje som drogs upp av om miljö och hälsa 1999. Miljö- och hälso- frågorna får inte diskuteras åtskilda utan en samlad syn bör efter- strävas. 2.Ministerkonferensen hade en stor brist i det att livsmedels- frågorna inte alls behandlades trots att de har nära anknytning till såväl hälsa som miljö. bör inte låta sig hindras av detta utan starkare och tydligare än tidigare stödja det fortsatta arbetet, bl.a. inom programmen Environment and Health och Environment for Europe samt därvid lyfta fram livsmedelsfrågorna. Vi tror att vi har möjlighet till en stark svensk insats på det europeiska planet. 3.Det är anmärkningsvärt, och en stor brist i miljömålsarbetet, att inte har deltagit trots att verket är den myndighet som ansvarar för regler, kontroll och information om livsmedels säkerhet. Vi anser att omgående bör involveras i det fortsatta miljömålsarbetet. Frågor som särskilt behöver belysas är ·de s.k. naturliga ämnenas inverkan på livsmedelsbetingad hälsa ·undersökningar av bröstmjölk och ett urval av baslivsmedel som led i en förbättrad miljöövervakning ·behovet av tester av nya kemikalier vad gäller deras transport över i bröstmjölk ·fastställandet av ett långsiktigt miljömål för att inte äventyra förutsättningarna för produktion av livsmedel av god kvalitet ·fortsatt utveckling av den potential som finns i näringslivet att driva ett effektivt miljöarbete beträffande livsmedel. 4.Vatten och avlopp berörs endast i ringa grad i de av myndigheterna framlagda målformuleringarna (, ). Det borde åligga dessa verk att arbeta för en utveckling av en miljö- och hälsoanpassad vatten- och avloppsförsörjning som går utöver enkel kartläggning. Myndigheterna har inte haft i uppdrag att behandla avfall och har endast i mindre grad tagit upp kretsloppsfrågor. Gruppen anser det märkligt att dessa frågor inte fått en djupare genomlysning i miljö- målsarbetet. Källsorteringen som sådan verkar ha fått högre prioritet är resurssparandet och har ingen klar koppling till miljö-, resurs- eller hälsomål. Vi anser att mer långsiktiga system och goda helhets- lösningar måste skapas. 5.Riktad forskning behövs för att klarlägga i vilken utsträckning nya kemikalieeffekter utgör ett hot mot människans hälsa och den bio- logiska mångfalden. Många industriellt och i samhället betydelsefulla kemikalier berörs. Stora ansträngningar måste göras att förhindra upplagringen i vävnaderna hos djur och människor av långlivade ämnen som pro- ducerats av människan. Genom forskning, testning och riskbedöm- ning bör man se till att kunna urskilja de kemikalier vilkas förekomst i miljön helt bör förhindras och de kemikalier vilkas förekomst till en viss gräns kan accepteras. Så t.ex. bör riskbedömningen av flamskyddsmedel vägas mot de olika åtgärdernas effektivitet när det gäller att rädda människoliv och mot vilka alternativ som finns. Vi efterlyser mer av övergripande risk-kostnads-nytto-analyser i frågor som dessa. Utökade insatser för riskutredning, riskbegränsning och risk- kommunikation behövs liksom effektiva resurser till de institutioner som arbetar med övervakning och uppföljning av dessa ämnen i miljön. Begreppen gift, giftfri, riskbedömning och riskhan- tering måste förklaras och diskuteras i en ökad dialog mellan medborgare, experter och beslutsfattare i syfte att öka förståelsen för dessa frågor. Det behövs en förbättrad och integrerad riskbedömning för de sammantagna allmänna, natur- och arbetsmiljöerna. 6.Åtgärder mot bristfällig ventilation är mycket angelägna ur folk- hälsosynpunkt. Den obligatoriska ventilationskontrollen bör fortsätta och erforderliga åtgärder vidtas. De sämsta husen bör åtgärdas först och ventilationen främst styras efter var och när problem finns. Beträffande radon måste åtgärder vidtas och nuvarande bidrags- system utvecklas. Den från hälsosynpunkt mest betydande luftföroreningen i inomhusluft är miljötobaksrök. Riskerna med passiv rökning är så stora att det är väl motiverat att genomföra kraftfulla insatser för att minska exponeringen. Vi stödjer miljömål beträf- fande passiv rökning och efterlyser motsvarande miljömål i Bover- kets arbete. Det är bra att nyproduktionen av byggnader (bostäder) och det befintliga byggnadsbeståndet miljöanpassas. För att dessa byggnader också ska bli bra ur hälsosynpunkt krävs dock ett helhetstänkande. Minskad energianvändning i bostadsbeståndet får inte ske på bekostnad av ett försämrat inomhusklimat. Innan nya lösningar introduceras i större skala bör dessa granskas kritiskt även med hän- syn till hälsoaspekterna. Detta gäller även s.k. ekologiskt byggande. 7.Beträffande målen för luftföroreningar ansluter sig gruppen till . Ett nytt långtidsmål för kvävedioxid bör tas fram. Ny kunskap behövs vad gäller medicinska effekter av små partiklar och långtidsmålen kommer då sannolikt att behöva formuleras om. Långtidsmålen för cancerogena ämnen kan behöva omprövas när kunskap utvecklas om bland annat synergieffekterna på hälsan. 8.Bullerfrågorna är inte tillräckligt uppmärksammade i myndigheter- nas konkreta förslag. Vi anser att det är angeläget att det svenska miljömålsarbetet följer rekommendationerna i Världshälsoorga- nisationens ny riktlinjer för samhällsbuller. 9.Vi ser ingen generell motsättning mellan kravet på goda arbets- miljöer och strävan att minimera risker för miljöbetingad ohälsa i den allmänna befolkningen. I vissa situationer kan det dock uppstå målkonflikter. För att undvika dessa måste en helhetssyn krävas, särskilt vid kemikalieanvändning. 10.Vi efterlyser närmare kontakter mellan forskare, myndigheter och näringsliv i frågor om miljö, hälsa och energi. Nära kontakter behövs för att få till stånd den helhetssyn som gör det möjligt att reagera och till lägsta kostnad. För detta behövs inte minst att politiska beslut i dessa frågor blir konsekventa och långsiktiga. expertorganisation gentemot EU i miljö-hälsofrågor behöver förstärkas. Sakliga, vetenskapliga argument är ofta det enda som biter. Inom behöver tillräckliga resurser till- föras kommunerna för att deras del i miljö-hälsoarbetet skall bli möjligt att genomföra. För att samhället skall få väl underbyggda underlag och analyser behöver miljö-, teknik- och hälsokompetens samverka bättre. De ekonomiska beräkningarna måste utsättas för en känslighetsanalys som visar spännvidden i utfallen vid olika antaganden om ingångsdatas osäkerhet vad gäller miljö- och hälsoeffekter. Inom flera av de tyngsta näringssektorerna i landet måste näringslivets mottagarkompetens öka för miljö- och hälsokunskaper; det gäller t.ex. bygg- och anläggningssektorerna. Mer av vetenskaplig konsensus behöver arbetas fram inom olika sektorer inom miljö- och hälsoområdet. I konsensusgrupper kan vetenskapliga fakta jämföras och sammansmältas på ett sätt som ger samhället och dess medborgare större förtroende än vad enskilda forskningsresultat kan ge. 11.Kommunerna har numera mycket varierande organisationsformer. Roller och ansvar blir oklara och risk för beroende- situationer och jäv uppstår. Tendensen till ökad ramlagstiftning medför att det behövs ökade resurser på det lokala planet för att tolka innebörden. Miljö- och hälsoarbetet behöver praktiska insatser, mer av uppföljning och återföring av erfarenheter och handling snarare än fler planeringsdokument. En framgångsrik riskhantering bygger på alla inblandades medverkan. Det åstadkoms bl.a. genom att en- skilda människor kan fås att känna sig berörda och att samhället bryr sig om dem. De informationsarbeten som startats bör fortsätta och intensi- fieras. ·certifieringar av godkända verksamheter eller förfaranden ·råd om goda beteenden. Det är av största vikt att allsidiga miljö- och hälsokonsekvens- analyser görs inför större miljöförändringar i landet. Hälsoekonomi är därvid en viktig del av miljömålsanalysen. Gruppen anser att sådana konsekvensanalyser görs i alldeles för liten omfattning. Vi uppmärksammar dock att mjuka styrmedel får en allt större be- tydelse, bl.a. genom frivilliga branschöverenskommelser och konsumentopinioner. 12.Genomtänkta, förtroendeingivande och kostnadseffektiva över- vakningsstrategier behöver utvecklas för miljö och hälsa. Gruppen anser att en haverigrupp för miljöolyckor bör bildas inom landet eller i varje fall att nätverk skapas. Hälsorelaterad miljöövervakning är en viktig komponent i den övergripande miljöövervakningen i landet. Därför är det med förvåning gruppen har erfarit att denna viktiga del har be- handlats styvmoderligt. En ändring bör ske. Vi rekommenderar att den framtida hälsorelaterade miljööver- vakningen baseras på breda parametrar, på föroreningar i föda, särskilt basföda och modersmjölk, och på humanbiologiska mar- körer av exponering och potentiella effekter. Den påtagliga ökningen i allergier och annan överkänslighet kan inte förklaras på ett enkelt sätt. Sannolikt är det komplexa an- ledningar bakom många av dessa misstänkt miljöbetingade sjuk- domar. Till denna osäkerhet måste miljömålen och åtgärderna ta stor hänsyn. 13.Historiskt sett har många miljöhot och miljöeffekter haft komplexa sociala och kulturella bakgrunder (bl.a. migration, urbanisering, befolkningstillväxt). För att möta framtida miljöhot är breda ansatser nödvändiga på grund av de stora variationer som naturmiljöer och människor visar i exponering, känslighet och livsstil. Viktiga forskningsområden är bl.a. utvecklingstoxikologi och ut- vecklingsimmunologi. Forskningen för att möta nya miljö- och hälsohot bör ges ökade, inte minskade, resurser. Den bör vara bred men trots det av god kvalitet. bör stimulera till korsbefruktning mellan vetenskaper och forskningskulturer. Den bör i hög grad inriktas på att utveckla modeller, studera likheter, göra jämförelser och studera dos-effektsamband och interaktioner i specifika miljöer/miljöfaktorer. För att kunna möta nya hot krävs: ·mångfald inom miljöforskningen som sammantaget leder till tillräckligt bred kunskap för att kunna upptäcka och förstå även det oväntade ·stimulans av det vetenskapliga utbytet mellan naturmiljö- och hälsomiljöforskning ·förnuft och helhetssyn i bedömning och hantering av problem som berör hälsa och miljö ·testning av nya substanser/produkter/tekniker samt kontroll av råvaror och metoder för produktion, distribution och avfallshantering ·utveckling av metoder för snabbscreening för att finna kritiska ämnen eller moment för noggrannare efteranalys ·kunskap om hur ämnen avges till, sprids och ansamlas i miljön och ekosystemen, hur de upptas, omsätts, omvandlas och verkar i människor ·kunskap om känsliga grupper och miljöer ·förståelse för och upplysning om hur miljö- och hälsorisker upplevs ·utvecklat lokalt samarbete. Hanteringen av nya miljöhot bör baseras på enkla principer såsom att tänka först och tänka brett, substituera klokt, använda försiktighetsprincipen när man inte vet och att så långt möjligt lösa problemen på plats nära dem som närmast berörs. Arbetsgruppen är tillsatt av (M98:07). Miljömåls- kommitténs uppdrag är att presentera förslag till delmål för att uppfylla 14 av de 15 nationella miljökvalitetsmål som beslutat. Kom- mittén skall också bland annat föreslå åtgärdsstrategier för att genom- föra målförslagen samt beskriva konsekvenserna av sina förslag. Gruppen har haft i uppdrag att ordna ett seminarium samt att i övrigt medverka till att hälsofrågorna blir ordentligt belysta i kommitténs arbete. Gruppen har därvid funnit det särskilt angeläget att kommentera (SOU 1996:24) som överlämnats till kommittén från regeringen. har i betänkandet Miljörelaterade hälsorisker tagit upp viktiga områden för hälsoskyddet som bör prioriteras. Hälsoriskerna med luftföroreningar är framför allt ett tätortsproblem. De viktigaste luftföroreningarna från hälsosynpunkt är kvävedioxid, ozon, partiklar och vissa cancerframkallande ämnen som PAH (poly- aromatiska kolväten med bens(a)pyren som indikator), eten, butadien och bensen. Kvävedioxid, ozon och partiklar påverkar lungfunktionen. Kvävedioxid kan också förstärka symtom genom pollen och andra allergen hos astmatiker. Förhöjda halter av ozon är främst förknippade med hosta och andnöd. Luftföroreningar i tätorter har bedömts medföra ca 100 lungcancer fall och 100–1 000 cancerfall totalt i . Problemet med inomhusmiljön är stort. Följande sifferuppgifter är tagna från (SOU 1996:124): ·400 000–500 000 personer upplever sig vara så besvärade av inom- husklimatet att de får symtom ·25 000–30 000 barn är allergiska mot kvalster (som trivs i fuktiga miljöer) ·Den andel av astma och/eller nedre luftvägskatarr hos små barn som kan förklaras med faktorer i inomhusmiljön har uppskattats till 20–för föräldrarnas rökning; 6–för pälsdjur i hemmet och 12–för bristande ventilation i bostaden ·400–900 lungcancerfall förorsakas av radon. I ca 70 000– 120 000 småhus och i 20 000–80 000 lägenheter ligger radonhalten över gränsvärdet ·I ungefär hälften av lägenheterna i flerbostadshus, och i 4 av 5 småhus uppfylls inte gällande ventilationskrav Problem som bör prioriteras är radon, miljötobaksrök samt sjuka hus, dvs. fuktiga hus med dålig ventilation. Riskerna med föroreningar i dricksvatten bedöms vara måttliga och smittspridning utgör det största problemet. Cancerriskerna med klorering bedöms vara liten och bör vägas mot nyttan av att undanröja mikrobiella risker. Kontrollen och skyddet av privata grundvattentäkter är dålig och förhöjda nitrathalter kan förekomma i jordbruksbygder. Radon bedöms var den största risken med vissa naturligt förekommande ämnen. Ytterligare forskning kring aluminiums påverkan på Alzheimers sjukdom krävs för att klargöra riskerna. Livsmedel har en avgörande betydelse för människans exponering av föroreningar. Detta gäller särskilt sådana ämnen som är långlivade och som kan ansamlas i näringskedjorna i naturen. Å andra sidan är kun- skapsbristen stor vad gäller bl.a. spridningsvägar och effekter i män- niskan. Avsiktliga tillsatser är reglerade och väl kontrollerade, varför riskerna bedöms vara mindre än för övriga föroreningar. Många poten- tiella hälsoproblem är också en fråga om hantering av livsmedel. Till dessa risker hör mögelgifter, stekytemutagener och bakterier. Miljö- hälsoutredningen anser att följande problem knutna till födan bör prioriteras. ·dioxiner, PCB och andra halogenerade föreningar ·diffus spridning av långlivade organiska ämnen i miljön ·kemikalier och hormonella effekter - forskningsbehov Människan kan utsättas för direkt eller indirekt exponering för kemiska ämnen som förorenar mark och vatten genom intag i munnen, hud- kontakt eller inandning av ångor eller uppvirvlade partiklar. Små barn är en särskild riskgrupp genom deras benägenhet att i större utsträckning få i sig jord vid utevistelse eller lek. Det är svårt att få en klar uppfattning om skador hos människan till följd av exponering av kemikalier i hemmen. Problem med allergi- framkallande ämnen i varor gör det angeläget att arbeta vidare med riskerna att framkalla överkänslighetsreaktioner. Den internationella handeln med varor gör det svårt att få en bra bild över flödet av kemi- kalier i samhället. Uppmärksamhet har riktats mot elektriska appara- ter(flamskyddsmedel), bilkemikalier, metaller, plaster och textilier. Riskerna med kemikalier i hushållen bör inte bara ses på individnivån. Den stora uppbyggnaden av kemikalier i varor leder i förlängningen till diffusa utsläpp som kan nå människan genom exponering via födan, luften eller dricksvattnet. De största källorna till buller är trafiken. Man beräknar att 5–av befolkningen är mycket störda av trafiken, 2–störs av grannar medan 1–är störda av industribuller. Omfattande bullersanering behövs för att nå det långsiktiga målen för buller i inomhusmiljön. är ca 1,5 miljoner människor exponerade för buller som överstiger gränsvärdena. ansåg att buller från gatutrafik och störande grannar var områden som borde prioriteras i det fortsatta arbetet. Joniserande och icke joniserande strålning samt elektriska och magnetiska fält prioriterar fortsatta åtgärder för att begränsa exponeringen av radon (se tidigare avsnitt) och UV-strålning. UV- strålningen uppskattas orsaka 1 200–1 300 fall av malignt melanom, som är en typ av elakartad hudcancer. Man befarar att ut- vecklingen kan förvärras till följd av uttunningen av stratosfärens ozonlager. Förekomsten av skivepitelcancer i huden har också sin orsak i solvanor. Utredningen konstaterade också att studier om sambandet mellan barnleukemi och exponering av magnetiska fält tyder på att det kvantitativt inte är ett stort problem. Frågan om elöverkänslighet m.m. av elektrisk apparatur behöver ytterligare forskning för att klarlägga eventuella samband. finns inga vetenskapliga studier som styrker ett sådan samband. fann att följande fem problemområden var särskilt viktiga. Arbetsgruppen anser att utredningens bedömningar även stämmer med dagens kunskap. Arbetsgruppen vill dock betona att det i utredningen saknas sådana viktiga frågor av betydelse för folkhälsan som arbetsmiljö, kostvanor, alkohol, tobak och läkemedel. ·Astma och luftvägsbesvär som ökar i samhället kan medföra livs- långt lidande eller vara livshotande. Även om orsakerna inte är helt klarlagda är det uppenbart att föroreningar i utom- och inomhusluft spelar stor roll. ·Lungcancer, drabbar många hundratals människor på grund av luftföroreningar, radon och miljötobaksrök. ·Maligna melanom (elakartade hudtumörer) ökar i en mycket oroan- de utsträckning och ogynnsamma solvanor har stor betydelse. ·Olycksfall och skador skördar fortfarande många offer i döda och invalidiserade. ·Upplagring av svårnedbrytbara ämnen i människokroppen och näringskedjor befaras påverka kommande generationer. I de flesta miljöfrågor är det lika viktigt som tidigare att hälsoaspekterna lyfts fram och ges en central roll. Som historien visat och som underströk är det viktigt att många olika verktyg kombineras för att lösa de stora hälsoproblemen i samhället. De flesta miljöfrågor måste behandlas med full insikt om deras stora inverkan på befolkningens hälsa. Så är inte alltid fallet . föreslog nedanstående riktlinjer för det nationella miljöhälsoarbetet. Gruppen ansluter sig till dessa riktlinjer och betonar deras stora betydelse för inriktningen av det pågående miljömålsarbetet: ·Hälsoskyddets höga nivå bör bevaras. ·Internationell samverkan är nödvändig för att minska de gräns- överskridande föroreningarna, åtgärder mot uttunning av ozonskiktet, antagandet av förordningar och handelsregler som är gynnsamma ur hälsosynpunkt m.m. och kräver kvalificerade insatser. ·Producenterna och ägarna ska vidta de försiktighetsmått som behövs för att förhindra skada på hälsan under produktionens, varornas och byggnadernas hela livscykel. ·Hälsokonsekvensanalyser bör även genomföras inför strategiska, politiska beslut. ·Forskningen och riskvärderingen behöver förstärkas, särskilt om samverkan mellan miljöfaktorer, levnadsvanor, arbets- och livsvillkor samt de svårnedbrytbara ämnenas långsiktiga hälsopåverkan. ·Det lokala och regionala miljö- och folkhälsoarbetet behöver tillgång till central kunskaps- och informationsförmedling samt stöd för nätverk i folkhälsoarbetet. ·Tillsyns- och kunskapsorganisationen bör vara pluralistisk, eftersom åtgärderna mot de miljörelaterade hälsoeffekterna är integrerade delar av andra verksamheter, men också samordnad och effektiv. ·Inom hälso- och sjukvården, där kunskapen om de miljörelaterade hälsoriskerna utvecklas inom miljömedicinen, bör resurserna använ- das bättre genom regional samverkan. ·Den hälsorelaterade miljöövervakningen behöver förbättras och an- vändas för fortlöpande analyser, bl.a. för att följa upp detta hand- lingsprogram. största betydelse ligger i att den på ett samlat sätt lyft fram miljörelaterade hälsoproblem som en central miljöfråga och att hälsoperspektivet tydliggjorts. Flertalet remissinstanser tycker att ett nationellt handlingsprogram vore bra. Utredningens förslag anses av såväl remissinstanserna som arbetsgruppen vara väl underbyggda, de viktigaste kunskapsluckorna är visade och utredningen är ett bra underlag för att bestämma forsknings- och undersökningsbehov. Trots det överlag positiva mottagandet bland remissinstanserna riktades kritik mot de övergripande målformuleringarna och avsaknaden av kostnadskonsekvenser för samhällets olika aktörer. Det ansågs därför svårt att omsätta utredningens målformuleringar i praktiken.