sou · GOB3109d2 · 2001-01-01 00:00:00 — de vill använda i renskötseln. Jag noterar också att utbildningen, och i förlängningen den praktiska användningen av hästar i renskötseln, kan medverka till att skapa förutsättningar för att en till samebefolkningen och naturen anpassad hästturismverksamhet kan utvecklas i de svenska fjällen. Det är dock en fråga som bör lösas mellan berörda samebyar och berörda länsstyrelser. Jag föreslår därför att regeringen avsätter för att inrätta den av föreslagna utbildningen. Det är bra att Trav och Galoppskolan Wången är beredd att delta i utbildningen eftersom riksanläggningen kan medverka till att skapa goda förutsättningar ur ett regionalt perspektiv även för annan hästverksamhet än trav- och galoppsport. i har i sin skrivelse också tagit upp att länsstyrelserna med stöd av rennäringslagens 32 § meddelar tillstånd att bedriva organiserad ridverksamhet på renbetesfjällen. anser att de ridföretagare som nyttjar renbetesfjällen för sin verksamhet bör ha god kännedom om gällande regelverk. Därför kommer att kräva någon form av kompetensbevis innan tillstånd kan meddelas om att få bedriva ridverksamhet på renbetesfjällen. menar att den påbyggnadsutbildning som ges inom hästturism av KomVux i Åre kommun efter det att den kvalitetssäkrats kan utgöra sådant kompetensbevis som krävs för att tillstånd skall kunna fås för att bedriva ridverksamhet i renbetesfjällen. Jag noterar att anser att utbildningen bör förläggas till Wången för att synergieffekter skall kunna fås med den utbildning av samer som förordar skall ske. Jag konstaterar att i avser att inom länet skärpa reglerna för tillståndsgivning för att få bedriva ridverksamhet i renbetesfjällen. Det tycker jag är bra. För att kunna vårda de natur- och miljövärden som finns i renbetesfjällen, och för att inte störa renskötseln, ser jag det som viktigt att endast personer med erforderlig kompetens ges tillstånd för ridverksamhet i de berörda områdena. Övrig utbildning på hästområdet 6.2.8Hovslagarskolan i och utbildningen av hovslagare har vid hearing poängterat vikten av att en väl fungerande hovslagarverksamhet är en förutsättning för ett gott djurskydd, att ökade utbildnings- insatser behöver vidtas på detta område samt att föreskrifter om godkännande av hovslagare behöver utfärdas . NS har i skrivelse till utredningen bedömt att det finns ca 1 000 personer som arbetar mer än halvtid som hovslagare. Av dessa saknar ungefär 500 formell kompetens. Enligt NS anser hovslagarföreningen att det finns ett akut behov av ca 100 hovslagare och att det behövs utbildas ungefär 400 hovslagare ytterligare . Hovslagarutbildning ges dels vid i , dels köper arbetsförmedlingarna i varierande omfattning utbildnings- platser av i och av Nordviksskolan, . NS:s uppfattning är att problemen vad gäller hovslagarutbildning främst beror på att hovslagarskolan i är underfinansierad och att för få elever når slutexamen vid de utbildningar som ges av i och Nordviksskolan, . Hovslagarskolan i har påpekat att veterinärfakulteten, till vilken hovslagarskolan organisatoriskt hör, inte har något uppdrag av att bedriva hovslagarskola. Enligt Hovslagar- skolans föreståndare behöver regeringen precisera SLU:s uppdrag att bedriva hovslagarutbildning i så att även antalet elev- platser framgår. Det anslag som Hovslagarskolan får via SLU:s veterinärfakultet betalas inom ramen för fakultetens anslag för grundutbildning och forskning. Enligt uppgift från är den underfinansierad. Skolan finansieras dels med anslag, ca , dels med uppdragsintäkter. De senare består dels av intäkter från viss utbildningsverksamhet, dels från extern hovslagarverksamhet. Hovslagarskolan har upp- visat ett underskott på och 1999. Det balanserade underskottet bedöms uppgå till ca per . är budgeten under- balanserad med ca . För att utbildningen skall vara fullt finansierad krävs att anslaget höjs, då elevavgifter inte får tas ut för annat än undervisningsmaterial. Hovslagarskolan har fört diskussion med bland annat NS om att kunna förlägga viss praktik till de tre riksanläggningarna. De som anordnar praktik bör enligt Hovslagarskolan kunna erbjuda Övrig utbildning på hästområdet handledare som avlagt mästarbrev. Hovslagarskolan bedömer möjligheterna att öka antagningen från nuvarande ca 10 till ca 30–35 som goda. Detta bland annat mot bakgrund av att det varit ca 50 behöriga sökanden till hovslagarutbildningen . Antalet icke behöriga sökanden har också varit ca 50. En ökad antagning bedöms kunna ske . Enligt hovslagarskolan bör ett ökat utbildningsuppdrag följas av ett öronmärkt anslag för hovslagarutbildning som via veterinär- fakulteten fördelas till Hovslagarskolan. För att utbildningen skall vara fullt finansierad vid en årlig antagning av 30–35 elever krävs ett anslag på ca , vilket i princip är en fördubbling av nu tilldelade anslag. Jag anser att utbildning av hovslagare är mycket viktigt för att säkerställa djurskyddet inom hästsektorn. Vidare spelar hovvården en väsentlig roll för att hästarna skall kunna prestera och fungera bra och ha en god hållbarhet. Jag konstaterar att i beslut (prop. 1973:107, bet. JoU 1973:26, rskr. 1973:233) gett dåvarande i uppdrag att förlägga hovslagarskolan till . Jag bedömer att det är viktigt att ökade insatser ges för att utbilda hovslagare så att hästsektorn får tillgång till väl utbildade hovslagare. Det är därför positivt att möjlighet finns att öka antagningen till Hovslagarskolan i . Jag anser att en ökad antagning av antalet elever vid i på ett bra sätt kan medverka till att svara upp mot hästsektorns behov av tillgång till välutbildade hovslagare. Jag föreslår därför att regeringen preciserar SLU:s uppdrag att bedriva hovslageri- utbildning till att omfatta en årlig antagning av 30–35 elever. Jag förutsätter att SLU avsätter erforderliga resurser för hovslagar- skolans verksamhet, vilket vid en utbildning av 30–35 årselever av SLU bedöms uppgå till ca i årets penningvärde. Frågan om föreskrifter om godkännande av hovslagare behandlar jag i kapitel 9. 7 Forskning inom hästsektorn De resurser som anvisas från sektorns sida för hästforskning uppgår till ungefär 3–3,. Den forskning som stöds avser främst veterinärmedicinsk forskning. Insatserna kanaliseras främst genom AB Trav och Galopps (ATG) forskningskommitté (ca ) och djurförsäkrings- bolaget (ca ). Staten anvisar inga medel som särskilt är avsedda för hästforskning. De statliga medel som kommer hästforskningsprojekt tillgodo sker inom ramen för tillgängliga basresurser vid () och (). Enskilda hästforskningsprojekt har vid enstaka tillfällen finansierats av Skogs- och Jordbrukets Forskningsråd (). Forskning inom hästområdet bedrivs således i ganska liten om- fattning i landet. Jag bedömer dock efter samtal i referensgruppen att det finns ett intresse för forskningen och att det finns tillräck- ligt bra projekt för en utökad forskning på hästområdet. Orsaken till att det bedrivs så lite hästforskning som det görs i landet beror enligt min bedömning på avsaknad av ekonomiska resurser. Ökade forskningsinsatser på hästområdet skulle bidra till en önskvärd kunskapsuppbyggnad som kan stimulera och utveckla och där- igenom stärka sektorns konkurrenskraft. Dessutom ger ökade forskningsinsatser på hästområdet goda förutsättningar för att ytterligare höja kvaliteten i den nuvarande tvååriga hippologiska högskoleutbildningen. Jag ser det som viktigt att befintliga bas- resurser i form av kompetens och infrastruktur tas till vara. Jag har i kapitel 5, Den hippologiska högskoleutbildningen, för- ordat att ett tredje utbildningsår bör införas först när det visar sig att nuvarande tvååriga utbildning visar stabilitet, långsiktighet och har en säkerställd finansiering. Införandet av ett tredje utbild- ningsår ger studenterna möjlighet att avlägga kandidatexamen, och såldes erhålla formell behörighet att påbörja forskarutbildning. ökad satsning på hästforskningsområdet kommer således även att bidra till att säkra sektorns behov av kvalificerad kompe- tens. Mina förslag under detta avsnitt förutsätter att (), i allt väsentligt i enlighet med det förslag som NS gett in till utredningen, se bilaga 5, inrättar en Hästnäringens Forskningsfond och ett Häst- näringens samt att det som föreslår, och vilket även tillstyrks av NS, inrättas en hästforskningskommitté av det nya forskningsråd, för miljö, areella näringar och samhällsbyggande (), som går upp i . skall således organisatoriskt höra till . Jag föreslår att staten anvisar –2004 till för miljö, areella näringar och samhällsbyggande () för att ingå avtal med () om s.k. kollektiv forskning på hästområdet. En förutsättning för att staten skall anvisa medel till sådan forskning bör vara att NS inrättar en Hästnäringens Forskningsfond och Hästnäringens i allt väsentligt i enlighet med det förslag som NS gett in till utredningen samt att inrättar en särskild hästforskningskommitté. En annan förutsättning bör vara att det träffas ett långsiktigt bindande avtal mellan och NS angående uppgifter, ansvarsfördelning, styrformer och finansi- ering för den av inrättade hästforskningskommittén och för de av NS inrättade Hästnäringens Forskningsfond och Hästnäringens . Avtalsvillkoren bör i allt väsentligt överensstämma med de överenskommelser som träffat med andra stiftelser om s.k. kollektiv forskning. Avtalet skall för att vara gällande i lik- het med vad som gäller i motsvarande sammanhang godkännas av regeringen. Jag föreslår att staten anvisar för hästforskning till under förutsättning att näringen anvisar lika mycket, dvs. och Hästnäringens Forskningsfond bör sammanlagt totalt disponera ca . De till- gängliga forskningsmedlen som disponeras av och Hästnäringens Forskningsfond skall fördelas av den till MAS:s hörande hästforskningskommittén. Inom den föreslagna organisationen bör det avsättas resurser för att på lämpligt sätt föra ut både svenska och internationella forskningsresultat till aktiva och andra berörda. En kontroll- station bör verksamhet analysera och utvärdera forskningsverksamheten samt ge underlag och förslag till hur verksamheten därefter bör bedrivas. Jag föreslår att det statliga åtagandet inom svensk hästforsk- ning motsvarande –2004 skall finansieras inom ramen för anslag 26:1 för miljö, areella näringar och samhällsbyggande: Forskning och kollektiv forskning, utgiftsområde 23. 7.2Motiv för mina förslag Jag bedömer att de insatser som görs på hästforsk- ningsområdet är otillräckliga sett i relation till sektorns storlek och omfattning. Enligt min mening behövs ökade forskningsinsatser för att stärka organisationers och företags konkurrenskraft inom hästsektorn. Bedömningen delas såväl av referensgruppen som av SVA. En ökad satsning på hästforskning ligger enligt min uppfattning väl i linje med den särskilda satsning regeringen avser göra på forskning eftersom hästforskning bör vara intressant för både unga och kvinnliga forskare. För att bedriva en så effektiv forskning som möjligt bör vi foku- sera våra forskningsområden på ett begränsat antal väl definierade områden och verka för att inom dessa bevara och utveckla en inter- nationell spetskompetens. Det är viktigt att så många som möjligt får ta del av relevanta forskningsresultat. Forskningsresultaten bör vara kollektiv information, vilket innebär att de resultat som upp- nås är allmänt tillgängliga. För att ligga i forskningens frontlinje är det också angeläget att vi följer den internationella forskningen och att resultaten tas till vara på ett bra sätt och kommer de aktiva och andra berörda till del. För att tillgodose behoven av kunskapsupp- byggnad och kompetensutveckling inom de områden där vi inte har spetskompetens är det viktigt att bygga upp internationella kontaktnät. Jag ser det som väsentligt att det bedrivs samarbete mellan forskare, universitet och hästsektorns organisationer i andra För att få delta i ett internationellt samarbete krävs dock att vi har något att erbjuda i form av kompetens som också svarar mot andra länders behov. Vi har en väl etablerad hästforskning inom vissa spetsområden där förutsättningar funnits att kontinuerligt bedriva forskning. Inom andra områden måste vi ägna särskild kraft åt att bygga upp vår kunskap, t.ex. har enligt SLU:s företrädare i referensgruppen ingen disputerat inom ett så för sektorn betydelsefullt område som hästutfodring. Jag noterar att SVA och SLU tagit vara på möjligheter att samverka med andra internationella forskningsinstitutioner på hästforskningsområdet, och också fått ekonomiska resurser från EU:s ramprogram för forskning. Förutom att resultaten av hästforskningen har betydelse för sektorns konkurrenskraft och utveckling, så är det också viktigt att skapa förutsättningar för sektorn att rekrytera personer som har kvalificerad kompetens inom hästområdet, framför allt till de olika som byggs upp inom hästsektorn. NS har på uppdrag av de organisationer som ingår i dess styrelse presenterat ett förslag för utredningen där staten och näringen gemensamt tar ansvar för insatser på hästforskningsområdet och tillsammans anvisar ca . Förslaget innebär även att det inrättas ett Hästnäringens Forskningsfond, Hästnäringens och Hästnäringens Forsknings- råd, se bilaga 5. Hästnäringens Forskningsfond föreslås bestå av representanter för företag och organisationer inom näringen som bidrar med medel för forskningsinsatser och staten genom förslagsvis . Fondens uppgift föreslås vara att medverka till att resurserna för hästforskning ökar. Fonden bör finansieras till lika delar av när- ingen och staten. Målsättningen är enligt förslaget att fonden skall göra det möjligt att avsätta ca för forsk- ningsinsatser inom hästnäringens område. Hästnäringens Forsk- ningsråd föreslås disponera de medel som fonden kan avsätta för forskningsinsatser. Medlen föreslås fördelas i öppen konkurrens med utgångspunkt från näringens behov av insatser inom hela det område som hästnäringen representerar. Rådet före- slås bestå av personer, som utses av berörda organisationer inom näringen och , och som har erforderlig kompetens för att på ett professionellt sätt kunna bedöma och utvärdera inkomna ansökningar och slutredovisningar. Hästnäringens Forsknings- forum föreslås bestå av företrädare för forskningens avnämare och de organisationer som avsätter resurser till verksamheten. Syftet med forumet föreslås vara att med viss periodicitet fastställa inrikt- ningen av planerade forskningsinsatser och redovisa resultatet av gjorda insatser. Jag bedömer att det skulle vara mycket värdefullt för den fram- tida utvecklingen av sektorn om ökade insatser sker på hästforsk- ningsområdet och att det på detta område kan ske ett samspel mellan sektorn och staten. En av grundbultarna för en framtida framgångsrik hästpolitik tror jag är att sektorn tillförs särskilda medel för hästforskning och att sektorn ges tillgång till den kun- skap som finns kring forskning inom de statliga forskningsråden. Om vi skall kunna bevara och utveckla hästsektorn i krävs att vi har en hög kompetens på hästområdet och att vi ligger i frontlinjen även vad gäller hästforskning. Jag ser det som särskilt viktigt att forskningen inte bara blir tillgängligt för en fåtal personer utan att resultaten förs ut till aktiva och andra berörda och ser därför med tillfredsställelse att det finns en struktur för att föra ut forskningsresultaten i den föreslagna organisationen. I det följande har jag några kommentarer till det framförda förslaget. Hästsektorns företrädare har framfört att ATG:s forsknings- kommitté i allt väsentligt fungerar bra. Den begränsning som råder i kommittén vad gäller beviljade av forskningsprojekt till andra forskningsändamål än vad som i första hand avser trav- och galopp- sporterna ser jag som naturlig mot bakgrund av bolagets uppgift. För att samordna insatserna mellan hästsektorns organisationer och ett statligt åtagande via efterföljare , på hästforsk- ningsområdet ser jag det som angeläget att en gemensam plattform inrättas, vilket är i linje med hästsektorns förslag. Vad gäller uppgiften att identifiera och prioritera ämnesområden som skall fokuseras anser jag att avnämarna med sin kompetens om hästsektorns behov och dess konkurrensförmåga spelar en betydelsefull roll. Därför anser jag det är bra att det görs en upp- delning mellan ett och en forskningskommitté. Hästnäringens bör identifiera och fastställa behov av forskning inom olika ämnesområden med betydelse för hästsektorns utveckling. Områden som bibehåller och förstärker sektorns konkurrenskraft bör prioriteras. inom de prioriterade ämnesområdena fokuseras på de områden där förutsättningar finns att kan uppnå en spetskompetens i ett internationellt perspektiv. Jag ser det som viktigt att beställarna, dvs. representanterna för avnämarna, är tydliga i sin beställarroll och klart och tydligt anger vilka ämnesområden de anser skall prioriteras. För att få ett bra samspel mellan forskningsforumet och vetenskapsvärlden ser jag det som viktigt att åsikter kan brytas och diskuteras inom ramen för hästnäringens . Därför ser jag det som viktigt att även hästforskningskommittén ges möjlighet att delta i forumets arbete. Jag anser i likhet med att det Hästnäringens Forskningsråd som föreslås inrättas i NS:s förslag skall kallas för hästforsknings- kommitté. Likaså ser jag det som viktigt att staten via efterföljare ges inflytande i kommitténs arbete mot bakgrund av att jag föreslår att staten skall svara för hälften av de medel som skall anvisas för hästforskningsändamål. Den modell som använts på andra områden för statlig finansiering av s.k. kollektiv forskning anser jag är väl lämpad att använda även i detta fall. Det innebär att hästforskningskommittén organisatoriskt tillhör , att kommitténs kostnader för administration finansieras i särskild ordning av , att tillgång ges till MAS:s kanaler för spridning av forskningsresultat m.m. och att tillsätter ordförande i kommittén. och sektorn, via NS, bör nominera lika många representanter vardera till kommittén. Genom att kommittén organisatoriskt tillhör så kommer MAS:s etiska regler vid medelsfördelning till olika projekt att gälla. Detta ser jag som betydelsefullt. Genom MAS:s deltagande i kommittén tas även MAS:s erfarenheter vad gäller internationell forskningssamverkan och kunskap om deltagande i EU:s ramprogram för forskning till vara. NS har i referensgruppen angett att de tillstyrker dessa justeringar av det förslag som getts in till utredningen av NS, se bilaga 5. Principen för kommitténs arbete bör vara att tillgängliga forsk- ningsmedel fördelas i öppen konkurrens. Jag anser också att det bör ges möjlighet för utländska forskningsinstitutioner etc. att få del av de medel som kommittén fördelar för att förstärka konkur- rensen. Det är kvaliteten på projekten som skall vara styrande så att konkurrensförmågan för hästsektorn stärks. Dessutom skall forsk- ningsresultaten göras allmänt tillgängliga och spridas på ett bra sätt till de aktiva i hästsektorn samt till elever och studenter på hippo- logiska utbildningar. För att fullgöra uppgiften att välja ut vilka forskningsprojekt som skall stödjas ser jag det som betydelsefullt att den plattform som skapas har en hög vetenskaplig kompetens samt att den består av personer som har erfarenhet av metoder att välja ut och utvärdera forskningsprojekt. Den samverkan som har skett mellan ATG:s och ser jag som betydelsefull och det är därför bra att den finns med och tas tillvara i sektorns förslag till utveckling av svensk hästforskning. Enligt sektorns förslag är målsättningen att avsätts för forskningsinsatser inom hästsektorn. Hälften föreslås finansi- eras av näringen och den andra hälften av staten. Jag delar förslagets bedömning av resursbehovet och anser att det är rimligt att näringen och staten finansierar hälften vardera. Jag kan också konstatera att nivån i stort sett överensstämmer med de ansökningar som kommit in till ATG:s och AGRIA:s forskningskommittéer . En förutsättning för att staten skall anvisa särskilda medel för hästforskning är att det kan träffas långsiktigt hållbara avtal om den föreslagna organisationens uppgifter, ansvarsfördelning, styrformer m.m. mellan NS och . Förebilder för sådana avtal finns i de avtal som träffat med andra stiftelser om kollektiv forskning och som har fungerat bra. Avtalet är enligt min uppfattning viktigt för att säkerställa stabiliteten och långsiktigheten. Avtalet bör därför i likhet med övriga avtal som träffat om kollektiv forskning godkännas av regeringen. Forskning är till sin karaktär långsiktig och det krävs därför att hållbara överenskommelser kan träffas mellan hästsektorns organi- sationer och staten. Jag ser det som angeläget att en finansiering för en programperiod av kan säkerställas, så att förutsättningar skapas för att långsiktigt utveckla forsknings- verksamheten inom hästområdet. En programperiod är också i linje med de överenskommelser som träffat med företrädare för andra sektorer vad gäller s.k. kollektiv forskning. Med hänsyn till hästsektorns betydelse för jordbruket ser jag det som betydelsefullt att LRF har förklarat sig beredda att delta i hästforskningsfrågorna. sker diskussioner mellan NS och LRF om hur detta deltagande skall ske. I likhet med finansieringen av den hippologiska högskoleutbild- ningen ser jag det som rimligt att finansiering av ett forskningspro- gram motsvarande baseras på att hästsektorn och staten vardera finansierar ungefär hälften av kostnaderna. Därvidlag bör den eventuella del som avser finansiering via LRF vara att betrakta som finansiering från hästsektorns sida. En kontrollstation bör genomföras och därefter bör man ta ställning till fortsatt verksamhet. 7.2.3Samspel mellan hästforskning och den hippologiska högskoleutbildningen Förutom forskningens betydelse för att utveckla kunskaps- och kompetensuppbyggnad och medverka till att stärka sektorns kon- kurrensförmåga vill jag framhålla att hästforskningen även spelar en stor roll för att utveckla en kreativ högskolemiljö för de studenter som studerar på den hippologiska högskoleutbildningen. Högskolemässigheten i den hippologiska högskoleutbildningen är till stora delar beroende av närhet till forskning och lärarnas forskningserfarenhet samt pedagogisk förmåga. Genom ett nära samspel mellan SLU och utbildningsanläggningarna bedömer jag att förutsättningarna är goda för att studenterna skall få en nära inblick i tillämpad forskning. Vidare skapas förutsättningar för kompetenshöjning av lärare som undervisar i den hippologiska högskoleutbildningens teoretiska och praktiska ämnen. Jag delar SLU:s och NS:s bedömning att detta bäst sker om tillämpad hästforskning till stor del förläggs till utbildningsanlägg- ningarna , och Wången. På så sätt tas även an- läggningarnas resurser i form av hästar, personal och fastigheter till vara. Jag vill dock poängtera att utgångspunkten för lokalisering av tillämpad hästforskning skall vara att man får så goda förutsätt- ningar som möjligt för projektets genomförande. Om förutsätt- ningarna vid utbildningsanläggningarna och alternativa platser bedöms som likvärdiga anser jag dock projekten i tillämpliga delar bör förläggas till utbildningsanläggningarna. I annat fall skall lokalisering ske till den plats som ger bäst förutsättningar för projektens genomförande. 8 Hästens roll i jordbrukspolitiken Jordbrukspolitiken har av hävd haft en betydelsefull roll i EU:s historia. Detta bland annat mot bakgrund av att jordbruket är den enda näring som verkar inom ramen för en gemensam politik. av EU:s budget används för att finansiera jordbrukspolitiken, och det motsvarar ca hälften av EU:s totala budget. Målen för den gemensamma jordbrukspolitiken (Common Agricultural Policy, CAP) är fastställda i det s.k. artikel 33 . skälig levnadsstandard för jordbruksbefolkningen marknadsstabilitet skäliga livsmedelspriser för konsumenterna De medel som används för att uppnå ovan nämnda mål är: