sou · GOB342 · 2001-01-01 00:00:00 — I årsrapporten från för redovisas att samtalen till Bar- nens hjälptelefon om barnmisshandel har mer än fördubblats . Dessa samtal utgjorde av samtliga samtal . Samtal till vuxentelefon om barn handlade i av fallen om barn som uppgavs vara utsatta för fysisk och/eller psykisk misshandel eller vanvård. Hur stor ökningen av antalet anmälda fall av barnmisshandel är inom går inte att få fram ur den nationella statistiken, eftersom det där saknas uppgifter om antalet anmälningar och vilket skäl till anmälan som anges. Eftersom polisen är skyldig att anmäla till när barn är utsatta för misshandel eller själva begår brott är det rimligt att anta att det skett en ökning av ärenden som rör barn- misshandel även inom . Här krävs såväl utveckling av statistiken som en fördjupad analys av tillgängliga uppgifter. Det finns ytterligare frågor som är relevanta i sammanhanget och som behöver belysas på olika sätt: Hur förebyggs barnmisshandel på bästa sätt? Hur upptäcks barn som misshandlas? Fungerar anmälnings- skyldigheten enligt 71 § socialtjänstlagen? Finns fungerande samråds- grupper i kommunerna? Fungerar samverkan mellan de berörda myn- digheterna? I vilken utsträckning polisanmäls barnmisshandel? Anmä- ler misstanke om brott mot underårig till polisen med stöd av 66 § socialtjänstlagen? I vilka situationer avstår från att göra polisanmälan? Vad händer sedan inom rättsväsende, soci- altjänst och hälso- och sjukvård? Vilken hjälp finns att få för de drab- bade barnen, deras föräldrar och förövaren? arbete med barn som av olika skäl behöver samhäl- lets skydd har diskuterats . Olika grupper av barn har lyfts fram . har fokus varit på barn som utsatts för sexuella övergrepp, vid andra tillfällen har det handlat om barn som misshandlas, barn till missbrukare eller psykiskt sjuka föräld- rar, barn som blir vittne till våld eller barn som försummas på annat sätt. Oavsett skälet till att barn behöver samhällets skydd och stöd ge- nom framförallt försorg är det angeläget att ha en helhetssyn på barn som lever under olika missförhållanden. Det är således inte karaktären av dessa missförhållanden som avgör barnets behov av insatser utan det är allvaret i barnets totala livssituation. Det är utifrån denna situation som prioriteringar när det gäller samhällets insatser måste göras. Mot den angivna bakgrunden tillkallas en utredning med parlamenta- risk sammansättning för att utreda frågan om barnmisshandel och där- med sammanhängande frågor. Den långsiktiga målsättningen är att skapa bättre förutsättningar för att förhindra att barn misshandlas, för en bättre samverkan mellan de verksamheter som skall utreda och åt- gärda barnmisshandel, för förbättrad kunskap hos berörda yrkesgrupper och för bättre möjligheter till stöd och hjälp till berörda. Utredningen skall ha ett barnperspektiv och i sitt arbete utgå från intentionerna och tillämpliga artiklar i FN:s konvention om barnets rät- tigheter. I barnperspektivet bör ingå att se om det finns några mönster i hur pojkar respektive flickor drabbas av övergrepp. Också när utred- ningen behandlar barn och ungdomar som förövare av misshandel bör ett könsperspektiv finnas med. Utredningen skall i sitt arbete utgå från den kunskap som är till- gänglig från tidigare utredningar, uppdrag och rapporter. Utredningen skall samverka med , , Brottsföre- byggande rådet och länsstyrelserna, vilka samtliga har kunskaper och erfarenheter som skall ligga till grund för och användas aktivt i utred- ningens arbete. Även frivilligorganisationernas kunskaper och erfaren- heter skall tas till vara av utredningen. Kunskaper och erfarenheter ur såväl ett internationellt som kulturellt perspektiv bör tas till vara. Barnmisshandel används ofta som ett samlingsbegrepp för såväl fysisk som psykisk misshandel och sexuella övergrepp. Uttrycken utsatta barn eller barn som far illa används också för att benämna de barn som misshandlas. De olika begreppen skapar ibland oklarhet om vad som skall förstås med barnmisshandel och hur stor omfattningen av barnmisshandel är i . En utgångspunkt för utredningen är att begreppet barnmisshandel bör innefatta de fall när ett barn utsätts för fysiskt och psykiskt våld. Frågan om barn som mobbas eller utsätts för sexuella övergrepp behandlas redan i andra sammanhang, varför dessa frågor inte bör övervägas av utredningen. Utifrån denna avgränsning skall utredningen närmare definiera begreppet barnmisshandel. faktiska utvecklingen av barnmisshandel i skall beskrivas och förklaringar till denna utveckling sökas. Vid () planeras ett forskningsprojekt för att fördjupa kunskaper om barnmisshandel genom sammanställningar av olika typer av statistik och beskrivande studier av polisanmälda fall. Utredningen skall ta till vara de erfarenheter som BRÅ gör i detta arbete. Orsakssammanhang och förebyggande arbete Utredningen skall göra en sammanställning av kunskapsutvecklingen när det gäller möjligheterna att känna igen mönster såväl inom den en- skilda familjen som i samhället som kan orsaka barnmisshandel och som redovisas i olika forskningsrapporter. Utredningen skall se över formerna, omfattningen och inriktningen av det förebyggande arbete mot barnmisshandel som förekommer . Utredningen skall beskriva de skador som kan uppstå i samband med barnmisshandel. Mot bak- grund av detta skall strategier utformas för att effektivisera och för- bättra arbetet med att förhindra barnmisshandel. Förskoleverksamhet, skola och skolbarnsomsorg Personal inom förskola, skola och skolbarnsomsorg har daglig kontakt med i stort sett alla barn och har därigenom särskilda möjligheter att upptäcka barnmisshandel. Utredningen skall redovisa de svårigheter som de olika personalgrupperna möter och ta reda på vilka kunskaper och vilket stöd de behöver för att de på ett adekvat sätt skall kunna hantera en situation då barnmisshandel misstänks eller upptäcks. Hälso- och sjukvården kommer vid olika tillfällen i kontakt med barn som misshandlas och deras familjer. Den har en betydelsefull och ofta grannlaga uppgift när det gäller att, med utgångspunkt i en definition av begreppet barnmisshandel, upptäcka, identifiera och behandla ska- dor som kan ha uppstått genom misshandel. Utredningen skall beskriva och analysera hälso- och sjukvårdens roll och svårigheter i detta sam- manhang för att kunna föreslå lämpliga åtgärder för att förbättra möj- ligheterna för dessa barn och deras familjer att kunna få adekvat stöd och behandling. Rättsväsendet har viktiga uppgifter när det gäller att komma till rätta med barnmisshandel och förhindra att barnmisshandel fortsätter. Miss- tankar som gäller misshandel av barn är av många skäl ofta svåra att utreda. Ett problem som ibland förs fram är att ärenden som rör barn- misshandel tar tid. En uppgift för utredningen är att kartlägga hand- läggningstider och polisens och åklagarnas metoder för arbetet med sådana utredningar. Utredningen skall lämna förslag till de åtgärder som kan krävas för att arbetet skall effektiviseras och – om det behövs – för att kvaliteten på utredningarna skall höjas. Uppdraget skall i denna del redovisas senast före utgången av . I de fall förövare döms har kriminalvården viktiga rehabiliterande uppgifter. Utredningen skall kartlägga den rehabilitering som förekommer inom kriminalvården, vid behov lämna förslag till föränd- ringar av den och beskriva hur erfarenheterna inom detta område kan användas för att förebygga barnmisshandel. har det yttersta ansvaret för att barn som behöver sam- hällets skydd får skydd, stöd och hjälp. kritiseras ofta för sitt sätt att arbeta med dessa barn. Mycket utvecklingsarbete har genomförts för att höja kvaliteten inom . Utredningen skall med utgångspunkt från barnets bästa överväga och föreslå olika insatser för att förbättra arbete – utredning, insatser, behandling – med barn som utsatts för misshandel och deras familjer. En förutsättning för att arbetet med och mot barnmisshandel skall fun- gera väl är att samverkan mellan alla olika inblandade verksamheter är god. finns i många kommuner en etablerad samver- kan mellan , rättsväsendet och hälso- och sjukvården, s.k. samrådsgrupper. Dessa grupper arbetar både på lokal och regional nivå och behandlar såväl enskilda ärenden som mer generella frågor. Utred- ningen bör lägga särskild vikt vid samverkan mellan berörda verksam- heter och hur denna samverkan kan underlättas, ytterligare utvecklas och förbättras samt vid behov föreslå åtgärder för att avlägsna de hin- der för samverkan som kan finnas. Utredningens arbete skall vara brett upplagt. Den skall arbeta aktivt och utåtriktat med att sprida information och anordna seminarier i syfte att öka medvetenheten om barnmisshandel hos såväl allmänheten som hos dem som arbetar med barn i olika verksamheter. Utredningen skall arbeta i nära kontakt med myndigheter, kommuner och organisationer och pröva och förankra sina överväganden och förslag i seminarier, offentliga utfrågningar och liknande. Vid behov skall utredningen ta initiativ till nödvändigt utvecklingsarbete. Det skall stå utredningen fritt att också ta upp andra närliggande frågor som kan bidra till att förhindra att barn utsätts för misshandel. Om ut- redningens överväganden innebär att författningsreglering bör ske skall förslag till sådan lämnas. Konsekvenserna av förslagen skall redovisas och om de innebär ökade kostnader skall en finansiering av förslagen anvisas. Utredningen skall i sitt arbete beakta vad som sägs i de gene- rella direktiven till kommittéer och särskilda utredare om att redovisa regionalpolitiska konsekvenser (dir. 1992:50), att pröva offentliga åta- ganden (dir. 1994:23), att redovisa konsekvenser för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet (dir. 1996:49) samt att redovisa jäm- ställdhetspolitiska konsekvenser (dir. 1994:124). Uppdraget i frågan om polisens och åklagarnas handläggningstider och utredningar skall redovisas senast före utgången av . Uppdraget i övrigt skall redovisas . Om kommittén finner det lämpligt kan uppdraget redovisas fortlöpande i delbetänkanden. (S 1998:07) Regeringen beslutade att tillkalla en utredning med parlamentarisk sammansättning för att utreda frågan om barnmisshandel och därmed sammanhängande frågor. Enligt de till utskicket bilagda kommittédirektiven (dir. 1998:105) skall utredningen bl.a. kartlägga polisens och åklagarnas handläggningstider och metoder för arbetet med barnmisshandelsutredningar samt lämna förslag till åtgärder som kan krävas för att arbetet skall effektiviseras och - om det behövs - för att kvaliteten på utredningarna skall höjas. I denna del skall uppdraget redovisas senast före utgången av februari månad . Som ett led i detta arbete har vi inom kommittésekretariatet utarbetat ett frågeformulär som riktar sig till poliser som arbetar med bl.a. barnmisshandels utredningar. Du ingår i vårt urval av poliser antingen därför att Du ingår i RPS nätverk av barnutredare eller för att vi har fått information om att Du arbetar med övergrepp mot barn, och din medverkan är av största vikt. Om Du av någon anledning inte kan besvara frågorna, är vi tacksamma om någon annan på arbetsplatsen - helst någon som arbetar med barnmisshandelsutredningar - besvarar enkäten. Vi vill poängtera att frågor som rör mobbning eller sexuella övergrepp inte ingår i detta utredningsuppdrag. Den som fyller i enkäten bör alltså tänka på att frågorna avser misshandel exklusive sexuella övergrepp. Vi behöver svaret . : huvudsekreteraren , sekreterarna samt assistenten . Frågor rörande enkäten besvaras i första hand av , tel: , e-post: . Polisens handläggning av barnmisshandelsärenden Den ifyllda enkäten skickas till: Kommittén mot barnmisshandel Först ett par frågor om dig och din myndighet. Enkäten är ifylld av: Namn: Tel. nr. Vad heter din myndighet? Hur många poliser på din myndighet utreder barnmisshandelsärenden? Ingår dessa poliser i någon grupp/enhet där inriktningen är att utreda övergrepp i olika former mot barn ? Ja Beskriv närmare! Fråga 1 Varifrån kommer anmälan oftast när det gäller barnmisshandelsärenden? Fråga 2 Varifrån kommer förfrågningar oftast när det gäller barnmisshandelsärenden? Fråga 3a Informerar ni om varje anmälan som kommer in? Vanligtvis, men inte rutinmässigt Det beror på typ av ärende b)Vad avgör om skall informeras? Fråga 4a Leds förundersökningen alltid av åklagare? Nej, inte alltid b)Kopplas åklagaren in direkt? Ja, åklagaren tillskrivs och papper skickas alltid över direkt Ja, åklagaren kopplas i merparten av fallen in direkt Nej, åklagaren kopplas vanligtvis in senare c)Vad avgör tidpunkten för åklagarinträde? Fråga 5 Är ärendena av förturskaraktär enligt arbetsordning eller liknande? Ja Lyckas ni behandla alla ärenden med tillräcklig Nej snabbhet, enligt din mening? Ja, i stort sett Handläggs ärendena ändå med förtur? Ja, alltid Vad avgör om förtur ska gälla? Ja, i vissa fall . Fråga 6 Finns några generella utredningsdirektiv som anger hur en utredning angående barnmisshandel skall bedrivas (jfr RÅFS 1997:12)? Fråga 7a Lämnar ni över ärenden om barnmisshandel till länskriminalpolisen för utredning? Vilka ärendetyper brukar överlämnas? b)Har ni några riktlinjer el. dyl. för detta? c)Påverkar eller tror du att ett överlämnande skulle påverka handläggningstiden? Ja, tiden kortas/skulle kortas i hög grad Ja, tiden kortas/skulle kortas i viss mån Fråga 8 Har den/de poliser hos er som handlägger ärendena om barnmisshandel någon särskild kompetens och/eller erfarenhet för detta? Ja, både särskild kompetens och erfarenhet har poliser hos oss Ja, särskild kompetens, men inte så stor erfarenhet har .. poliser Ja, stor erfarenhet, men ingen särskild kompetens har poliser Nej, våra poliser handlägger de flesta typer av ärenden (generalister) b)Vilken är den kompetens som poliserna med särskild kompetens har? Fråga 9a Erbjuds poliserna hos er någon särskild utbildning som rör barnmisshandel? b)I utbildningskatalogen finns bl.a. utbildningar som ger större kompetens i att handlägga barnmisshandelsärenden. Har poliser hos er deltagit i sådan utbildning ? Ja, särskilda handläggare Ja, vanliga poliser Nej, ingen har deltagit i sådan utbildning Fortsätt till fråga 10 c)Beskriv närmare vilka som deltagit, vilken slags utbildning det varit och vem som anordnade de utbildningarna. Fråga 10a Hur stort är ditt behov av vidareutbildning i barnmisshandelsfrågor? Behovet är väl täckt b)Hur stort är behovet av vidareutbildning för andra poliser hos er? Särskilda handläggare har stort behov Särskilda handläggare har visst behov Vanliga poliser har stort behov Vanliga poliser har visst behov Behovet är väl täckt Beskriv närmare vilka som har behov/ är intresserade av vilken slags utbildning. Fråga 11 Har ni hos er tillgång till ett särskilt förhörsrum för barn? Ja Är ni nöjda med den utrustning (videokamera, möbler, etc.) Nej som finns i förhörsrummet? Nej Vad saknas? Fråga 12a Hålls förhören med barn alltid på polismyndigheten? Nej, de hålls relativt ofta på utredningshem Nej, de hålls relativt ofta på kvinnojourer Nej, de hålls relativt ofta på PBU/BUP Nej, de hålls relativt ofta på sjukhus Nej, de hålls b)Vilka möjligheter har barnet att välja var förhören ska ske? Små eller inga alls c)Hur ser en bra förhörsmiljö ut ur polisens synvinkel? Fråga 13 Hur ser du på länskriminalpolisens kompetens, utbildning, utrustning, m.m.? Fråga 14a Vad fungerar bra respektive mindre bra i samarbetet med ? b)Vad fungerar bra respektive mindre bra i samarbetet med åklagaren? c)Vad fungerar bra respektive mindre bra i samarbetet med hälso- och sjukvården? d)Vad fungerar bra respektive mindre bra i samarbetet med ytterligare andra berörda instanser? Fråga 15 Ingår din polismyndighet i någon samrådsgrupp, där frågor som rör misshandlade barn tas upp? Ja Beskriv kortfattat hur gruppen arbetar, vilka myndigheter som ingår, hur ofta man träffas, vem som ansvarar för kallelse, etc. Fråga 16 Försvårar (enligt dig) bestämmelserna i sekretesslagen samarbetet med andra myndigheter? Ja På vilket sätt? Fråga 17 Hur kan arbetsmetoder etc. förbättras? Finns det något hos er som fungerar särskilt bra? Fråga 18 Hur kan handläggningstiderna förkortas? Fråga 19a Är ni själva nöjda med kvaliteten på era utredningar? Nej Förklara närmare! b)På vilket/vilka sätt kan kvaliteten förbättras (ytterligare)? Fråga 20 Finns det något som hindrar eller försvårar arbetet med utredningar om barnmisshandel? Ja Beskriv närmare! Är du beredd att fungera som kontaktperson på din myndighet vid ev. ytterligare kontakter under kommittéarbetets gång? Skicka den ifyllda enkäten till: Stort tack för din medverkan! (S 1998:07) Huvudsekreterare Regeringen beslutade att tillkalla en utredning med parlamentarisk sammansättning för att utreda frågan om barnmisshandel och därmed sammanhängande frågor. Enligt de till utskicket bilagda kommittédirektiven (dir. 1998:105) skall utredningen bl.a. kartlägga polisens och åklagarnas handläggningstider och metoder för arbetet med barnmisshandelsutredningar samt lämna förslag till åtgärder som kan krävas för att arbetet skall effektiviseras och – om det behövs – för att kvaliteten på utredningarna skall höjas. I denna del skall uppdraget redovisas senast före utgången av februari månad . Som ett led i detta arbete har vi inom kommittésekretariatet utarbetat ett frågeformulär som riktar sig till åklagare som arbetar med bl.a. barnmisshandelsutredningar. Vi ber om Er hjälp med att överlämna formuläret till en åklagare inom Er myndighet som har sådana arbetsuppgifter. Vi vill poängtera att frågor som rör mobbning eller sexuella övergrepp inte ingår i detta utredningsuppdrag. Den som besvarar enkäten bör alltså tänka på att frågorna avser misshandel exklusive sexuella övergrepp. Vi behöver svaret . : huvudsekreteraren , sekreterarna samt assistenten . Frågor rörande enkäten besvaras i första hand av , tel: , e-post: . Åklagarnas handläggning av barnmisshandelsärenden Den ifyllda enkäten skickas till: Kommittén mot barnmisshandel Först ett par frågor om dig och din myndighet. Enkäten är ifylld av: Namn: Tel. nr. Vad heter din myndighet? Hur många åklagare på din myndighet (kammare) utreder barnmisshandelsärenden? Ingår dessa åklagare i någon grupp/enhet där inriktningen är att utreda övergrepp i olika former mot barn ? Ja Beskriv närmare! Fråga 1 Leds förundersökningen av ett barnmisshandelsärende alltid av åklagare? Nej, inte alltid b)Kopplas åklagaren in direkt? Ja, åklagaren tillskrivs och papper skickas alltid över direkt Ja, åklagaren kopplas i merparten av fallen in direkt Nej, åklagaren kopplas vanligtvis in senare c)Vad avgör tidpunkten för åklagarinträde? Fråga 2 Är ärendena av förturskaraktär enligt arbetsordning eller liknande? Lyckas ni behandla alla ärenden med tillräcklig snabbhet, enligt din mening? Ja, i stort sett Handläggs ärendena ändå med förtur? Vad avgör om förtur ska gälla? Ja, i vissa fall Fråga 3 Finns några generella utredningsdirektiv som anger hur en utredning angående barnmisshandel skall bedrivas (jfr RÅFS 1997:12)? Fråga 4 Har den/de åklagare hos er som handlägger ärendena om barnmisshandel någon särskild kompetens och/eller erfarenhet för detta? Ja, både särskild kompetens och erfarenhet har åklagare hos oss Ja, särskild kompetens, men inte så stor erfarenhet har .. åklagare Ja, stor erfarenhet, men ingen särskild kompetens har åklagare Nej, våra åklagare handlägger de flesta typer av ärenden (generalister) b)Vilken är den kompetens som åklagarna med särskild kompetens har? Fråga 5a Erbjuds åklagarna hos er någon särskild utbildning som rör barnmisshandel? Annat, nämligen ... b)I utbildningskatalogen finns bl.a. utbildningar som ger större kompetens i att handlägga barnmisshandelsärenden. Har åklagare hos er deltagit i sådan utbildning ? Ja, särskilda åklagare Ja, vanliga åklagare Nej, ingen har deltagit i sådan utbildning Fortsätt till fråga 6 c)Beskriv närmare vilka som deltagit, vilken slags utbildning det varit och vem som anordnade de utbildningarna. Fråga 6a Hur stort är ditt behov av vidareutbildning i barnmisshandelsfrågor? Behovet är väl täckt b)Hur stort är behovet av vidareutbildning för andra åklagare hos er? Särskilda åklagare har stort behov Särskilda åklagare har visst behov Vanliga åklagare har stort behov Vanliga åklagare har visst behov Behovet är väl täckt Beskriv närmare vilka som har behov/ är intresserade av vilken slags utbildning. Fråga 7a Är åklagaren med när barnet förhörs? Hålls förhören i ett särskilt förhörsrum för barn? Är ni nöjda med den utrustning (videokamera, möbler, etc.) som finns i förhörsrummet? Nej Vad saknas? Hur ser en bra förhörsmiljö ut ur åklagarens synvinkel? Fråga 8a Vad fungerar bra respektive mindre bra i samarbetet med polisen? b)Vad fungerar bra respektive mindre bra i samarbetet med andra berörda instanser? Fråga 9 Ingår din myndighet i någon samrådsgrupp, där frågor som rör misshandlade barn tas upp? Nej Varför inte? Beskriv kortfattat hur gruppen arbetar, vilka myndigheter som ingår, hur ofta man träffas, vem som ansvarar för kallelse, etc. Fråga 10 Försvårar (enligt dig) bestämmelserna i sekretesslagen samarbetet med andra myndigheter? Ja På vilket sätt? Fråga 11 Hur kan arbetsmetoder etc. förbättras? Finns det något hos er som fungerar särskilt bra? Fråga 12 Hur kan handläggningstiderna förkortas? Fråga 13a Är ni nöjda med kvaliteten på polisens utredningar? Nej Förklara närmare! b)På vilket/vilka sätt kan kvaliteten förbättras (ytterligare)? Fråga 14 Finns det något som hindrar eller försvårar arbetet med utredningar om barnmisshandel? Ja Beskriv närmare! Är du beredd att fungera som kontaktperson på din myndighet vid ev. ytterligare kontakter under kommittéarbetets gång? Skicka den ifyllda enkäten till: Stort tack för din medverkan! Sammanfattning av BRÅ:s rapport Handläggningstider vid polisanmäld barnmisshandel tillsatte regeringen en kommitté med uppdrag att ut- reda frågan om barnmisshandel och därmed sammanhängande frågor. På uppdrag av kommittén har () gjort en kartläggning och analys av handläggningstiderna för polisanmäld barnmisshandel inom polis- och åklagarväsendet. Arbetet har genom- förts , vilket innebär att undersökningen är begränsad till data som gått att få fram . Studien kan därför ses som ett underlag för att kunna gå vidare med mer inträngande ana- lyser. Syftet med undersökningen är att kartlägga handläggningstiderna för polisanmälda fall av barnmisshandel. Målsättningen med kartlägg- ningen har varit att denna skall utgöra ett underlag för beslut om åtgär- der som syftar till att korta ned handläggningstiderna för polisanmäld barnmisshandel. Strategin för att uppnå denna målsättning har dels va- rit att analysera olikheter i handläggningstider mellan brott med olika egenskaper och dels att göra jämförelser mellan handläggningstiderna vid olika polismyndigheter. Den sistnämnda infallsvinkeln, en jämförelse mellan polismyndig- heterna, ger möjligheter att identifiera vilka arbetsmetoder som an- vänds vid myndigheter där handläggningstiderna är korta. Om vissa polismyndigheter utreder fall av barnmisshandel relativt snabbt, och med gott resultat, torde deras metoder och arbetssätt kunna användas även av andra. Det sista steget i en sådan analys, att identifiera arbets- metoderna, har inte kunnat göras inom ramen för denna undersökning. Motivet med den förstnämnda infallsvinkeln, att identifiera olika egen- skaper hos brotten som påverkar handläggningstiderna, är att det kan vara mer angeläget att satsa resurser på att korta ned handläggnings- tiderna för de brott som tar att utreda än att göra generella re- sursinsatser. Eftersom syftet med undersökningen är att ge underlag för att kunna förkorta handlingstiderna har den fokuserats på hanteringen av anmäl- ningarna 1996/1997. Eventuella förslag till förbättringar måste ju utgå från den situation som råder. Materialet /1991, som alltså har mer historiskt intresse, används främst för att belysa eventuella skillnader mellan de två tidsperioderna