sou · GOB332 · 2001-01-01 00:00:00 — En adoption i av ett utländskt barn medför automatiskt brittiskt medborgarskap om någon av adoptivföräldrarna är brittiska med- borgare (1981). Vad gäller en adoption av ett utländskt barn som genomförs utomlands av en brittisk medborgare, blir barnet inte automatiskt brittisk medborgare. Så snart barnet bosatt sig i och det står klart att bosättningen är bestående kan barnet emellertid registreras som brittisk medborgare av adoptivföräldern. Beträffande barn krävs, när adoptivföräldrarna är utländska medborgare, för uppehållstillstånd att adoptivföräldrarna har permanent uppehållstillstånd och har möjlighet att försörja barnet, att adoptionen skett när båda föräldrarna bodde tillsammans utomlands eller någon av dem bo- satt sig i och att adoptivbarnet har samma rättigheter som adoptivföräldrarnas andra barn. Dessutom krävs att adoptivbarnets biolo- giska föräldrar inte kunnat ansvara för honom eller henne och att det rör sig om ett verkligt överlämnande av föräldraansvaret samt att det inte rör sig om en skenadoption för att underlätta inresa i . Om adoptio- nen inte skett i ett land som upptagits i Adoption (Designation of Overseas Adoptions) Order blir adoptionen inte erkänd i . I sådant fall krävs ett adoptionsbeslut från domstol i . Om adoption av en vuxen sker utomlands, krävs för att uppehållstillstånd skall beviljas adoptivbarnet i att adoptivbarnet är helt eller huvudsakligen beroende av föräldern och att det inte finns några andra nära anhöriga som kan svara för försörjningen. Adoptivföräldern måste ha till- räckliga medel för att sörja för adoptivbarnet. Härtill kommer att adoptiv- barnet måste bo ensam under udda och ömmande omständigheter. I varje enskilt fall görs en individuell bedömning. Ett utländskt barn som adopteras av en tysk enligt ett i Tysk- land giltigt adoptionsbeslut blir automatiskt medborgare i . Därmed får frågan om uppehållstillstånd inte någon betydelse. Vad däremot gäller utländska vuxna personer som adopteras av en tysk eller barn och vuxna som adopteras av en utländsk person bosatt i krävs uppehållstillstånd för bosättning i . Adoptioner faller i princip under skyddsområdet för äktenskap och familj enligt art. 6 grundlagen (Grundgesetz). Huvudregeln är att adopterade barn i fråga om uppehållstillstånd skall jämställas med biologiska barn. Oavsett om en vuxen utländsk person har anknytning till en tysk eller en utländsk person som bor i och oavsett om det handlar om biolo- giska eller adopterade barn, får vuxna anhöriga endast uppehållstillstånd i om detta krävs för att undvika osedvanlig hårdhet. Detta gäller huvudsakligen när adoptivbarnet eller adoptivföräldrarna är beroende av den andres stöd i livet och detta stöd bara kan ges på tyskt territorium. Konkret avses särskilt fall med vårdbehövande personer. När utlänningar som bor på tyskt territorium adopterar minderåriga ut- länningar gäller de allmänna föreskrifterna för barn som har rätt till medflyttning. I stort sett föreligger en sådan rätt när båda föräldrarna har rätt till uppehållstillstånd, barnet är , det finns tillräckligt stor bostad för familjen och uppehället är tryggat utan att offentliga medel tas i 72 Internationella förpliktelser... Medflyttning av barn i åldern 16–är bara möjlig i ömman- de fall, eller när vissa förutsättningar för integration föreligger. Liksom i samband med skenäktenskap uppkommer vid adoptioner inte sällan fråga huruvida utlänningsmyndigheterna får bedöma adoptionsskälen och neka uppehållstillstånd med motiveringen att adoptionen endast görs för att få ett uppehållstillstånd som annars inte skulle vara möjligt. I motsats till äktenskap förutsätter adoption ett prövningsförfarande som måste avslutas med ett fastställande av att adoptionen är moraliskt försvarbar och att ett förälder-barnförhållande förväntas bli etablerat. Domstolarna i har betonat förmynderskapsdomstolens skyldig- het att ingående utreda huruvida syftet med adoptionen är familjerelaterat eller om ekonomiska syften eller syftet att förhindra utvisning är det huvud- sakliga skälet för adoptionen. I och med att förmynderskapsdomstolen be- viljat en adoption är det fastslaget att det förelegat moraliskt försvarbara skäl för adoptionen. har också ett familjerättsligt förhållande ska- pats som i princip står under skydd av art. 6 mom. 1 grundlagen. Detta skall utlänningsmyndigheten respektera. Vad gäller en vuxen utlänning som adopterats av en tysk skall i varje enskilt fall en avvägning göras mellan de allmänna intressen som talar mot uppehållstillstånd och den försämring som kan förväntas för utlänningens familj om uppehållstillstånd nekas. Endast när den tyske föräldern eller det utländska adoptivbarnet är beroende av den andres stöd i livet och detta stöd endast kan ges på tyskt territorium kan en mer långtgående skydds- verkan härledas ur art. 6 mom. 1 grundlagen. Först då kan uppehållstill- stånd för den adopterade beviljas. De olika funktionerna hos adoptionsmyndigheten och utlänningsmyndig- heten felbedöms om utlänningsmyndigheterna frånkänns sin befogenhet att värdera skälen för adoption enligt lagstiftningen om uppehållstillstånd. Följ- aktligen kan utlänningsmyndigheterna t.ex. ta hänsyn till att det genom ad- optionen huvudsakligen skulle bli möjligt för adoptivbarnet att genomgå en utbildning på tyskt territorium. Detta behöver familjerättsligt sett inte alls vara ett skäl som ger rätt att neka adoption. Enligt lagstiftningen om uppe- hållstillstånd kan emellertid hänsyn tas till att huvudsyftet såtillvida inte är att skydda äktenskap och familj utan att genomgå en utbildning på tyskt territorium. I sådana fall kan utlänningsmyndigheterna inte vara förhindrade att fästa avseende vid arten av personliga relationer mellan adoptivbarn och adoptivföräldrar när de fattar beslut om uppehållstillstånd. Regeringsrätten har fastställt att ett adoptivförhållande inte får diskrimineras med hänsyn till lagstiftningen om uppehållstillstånd, men det behöver inte heller privilegie- ras. Enligt utredningsdirektiven skall utredningen kartlägga omfattningen och arten av de konflikter som kan uppkomma mellan adoptionsreglerna och utlänningslagstiftningen. Som ett led i denna kartläggning har utredningen gjort några olika undersökningar för att ta reda på i vad mån uppehållstill- stånd beviljas för adopterade utländska personer. Den största undersök- ningen har bestått i att utredningen undersökt om personer som adopterats genom beslut av svensk domstol och varit eller äldre erhållit uppehållstillstånd i . Utredningen har i samtliga undersökningar satt den nedre åldersgränsen vid . Detta beror främst på bestämmelserna i medborgarskapslagen som redovisats i avsnitt 3.5. Barn som inte fyllt och som adopteras av svenska medborgare blir i de flesta fall vid adoptionen svenska medborga- re. Frågan om uppehållstillstånd är då utan intresse. Enligt utredningens direktiv har dessutom förklarat att när det gäller underåri- ga adopterade är det främst beträffande tonårsbarn som det i vissa enstaka fall kan komma i fråga att avslå en ansökan om uppehållstillstånd. I ett inledande skede av utredningsarbetet efterlyste utredningen vid landets 95 tingsrätter bifalls- och avslagsbeslut i adoptionsärenden där den person som adoptionen gällde var utländsk medborgare och vid beslutstillfället eller däröver. Adoptionsansökningen skulle ha inkommit till tingsrätten –1998. För det fall inkommit med yttrande i ärendet önskade utredningen ta del även av detta. Tingsrätterna ombads att kontakta utredningen även om några adoptionsbeslut av efterfrågat slag inte förekommit. Det var 93 tingsrätter som besvarade utredningens förfrågan. Vid 58 tingsrätter hade ett eller flera beslut av efterfrågat slag förekommit. Övriga 35 tingsrätter hade inga bifalls- eller avslagsbeslut att redovisa. Totalt hade 139 beslut fattats. I 70 fall avsåg ansökningen adoption av en person som var 12–och i 69 fall avsåg ansökningen en person som var eller äldre. Uppställningen nedan visar undersökningsresultatet. Från de av tingsrätterna redovisade besluten har utredningen tagit bort de som gällt en person med medborgarskap i något av de nordiska länderna. I de fall där tingsrätten avslagit en ansökan som senare har bifallits i hovrät- ten, redovisas tingsrättens beslut som ett bifallsbeslut. Om adoptionen gällt flera personer har beslutet sorterats efter åldern på den äldsta. Det förekommer således fler personer i materialet än vad ta- bellen visar. Totalt rör det sig om ytterligare 17 personer i åldern eller äldre. Mer än tre fjärdedelar av dessa (13 stycken) var . Av dessa 13 blev 10 adopterade och ansökan avslogs beträffande 3. Av de 4 vuxna adopterades 3 och ansökan avslogs beträffande 1. Det går givetvis inte att utesluta att något beslut av förbiseende inte kommit till utredningens kännedom. En viss felmarginal i undersökningen finns det därmed. Tabell 1 Beslut vid tingsrätt i ärenden –1998 om adoption av utom- nordiska personer som vid adoptionstillfället var och däröver1. 12–17 år 1 Beträffande Invandrarverkets yttrande i dessa ärenden se avsnitt 7.1.4. 12–17 år 12–17 år Ansökningarna om adoption gällde nästan lika ofta vuxna som barn i åldern . Det framgår emellertid av tabellen att det var betydligt svårare att få bifall till en ansökan om adoption av en vuxen än av en underårig. 7.1.2Beslut i ärenden där adoptionsansökan avsåg barn som fyllt men inte 18 år Av 70 adoptionsansökningar beträffande barn som fyllt 12 men inte bifölls 62 medan 8 avslogs. Någon särskild motivering till bifallsbesluten lämnades vanligtvis inte. Avslagsbesluten var däremot alltid utförligt moti- verade. Anledningen till att adoptionsansökningarna avslogs varierade. Bland annat berodde det på att åldersskillnaden mellan sökanden och den ansökningen avsåg var för liten, att samtycke från barnets föräldrar sakna- des, att sökandens lämplighet ifrågasattes samt att ansökan om adoption ansågs ha gjorts bl.a. i syfte att göra det möjligt för barnet att få uppehålls- tillstånd i . Även omständigheter som att barnet som ansökningen avsåg levde tillsammans med sin familj i sitt hemland och att förhållandet mellan sökanden och barnet inte var av sådant slag att det fanns anledning att befästa det genom en adoption angavs som skäl till avslag. 7.1.3Beslut i ärenden där adoptionsansökan avsåg en person som var eller äldre I så gott som hälften av de beslut från tingsrätterna som utredningen tagit del av var den person adoptionsansökan avsåg eller äldre. Av de 69 ärenden där detta var fallet bifölls 40 och 29 avslogs. Bifallsbesluten var ganska ofta motiverade. Vanligtvis bifölls adoptionen på grund av att den personliga relationen mellan sökanden och den som avsågs bli adopterad var att jämställa med ett förälder-barnförhållande och att syftet med an- sökan om adoption antogs vara att befästa denna relation. I vissa fall an- gavs att ett sådant syfte antogs föreligga snarare än att bereda den adopte- rade en tryggad tillvaro i . Samtliga avslagsbeslut var utförligt moti- verade. I flera fall avslogs adoptionsansökningen på grund av att den tyck- tes ha tillkommit för att göra det möjligt för den som ansökan avsåg att få uppehållstillstånd i . En annan vanlig motivering var att förhållandet mellan sökanden och den som ansökningen avsåg inte var att jämställa med ett förälder-barnförhållande. Även den omständigheten att den som avsågs bli adopterad hade kontakt med sina biologiska föräldrar beaktades i vissa fall och föranledde att ansökan avslogs. I 35 av de 139 fallen () hade yttrat sig. Detta gällde i 10 av de 70 ärenden () där adoptionsansökan avsåg barn som var 12– samt i 25 av de 69 ärenden () där ansökan avsåg en vuxen. avstyrkte uttryckligen ansökningen i 4 av 10 fall där yttrandet avsåg adoption av barn i åldern 12–. Av dessa 4 ärenden avslog tingsrätterna dock endast ansökan i ett fall. Totalt avslog tingsrätten adoptionsansökningen i 3 av de 10 fall där yttrande begärts från Invandrar- verket. Vad gäller ansökningarna om adoption av en vuxen avstyrkte Invand- rarverket uttryckligen adoptionen i 18 av 25 fall. Av dessa 18 ärenden av- slog tingsrätterna ansökningen i 12 fall. Totalt avslog tingsrätterna ansök- ningarna i 14 av de fall där yttrande begärts från . De av utredningen granskade yttrandena från innehöll hos verket tillgänglig information om den person som adoptionsansökan avsåg. Exempelvis redovisades tidigare ansökningar om uppehållstillstånd liksom de beslut som fattats med anledning av en sådan ansökan. I de fall där avstyrkte adoptionen fanns det enligt In- vandrarverkets bedömning anledning att tro att adoptionsansökan tillkommit som ett försök att kringgå den reglerade invandringen. I några av de ären- den som gällde vuxenadoptioner erinrade verket i yttrandet om, att aktuell utlänningslagstiftning inte medför att uppehållstillstånd ovillkorligen kommer att beviljas vid adoptionen. I ett ärende som gällde styvbarns-adoption och där den som adoptionen avsåg var vuxen fann skäl att tro, att ansökan tillkommit för att underlätta den adopterades bosättning i Sveri- ge. Ändå angavs det att verket inte hade något att erinra mot adoptionsan- sökan med förklaringen att adoptionen ändå inte skulle medföra någon änd- ring av ett redan meddelat avvisningsbeslut. I några yttranden tog inte ställning till ansökningen om adoption utan nöjde sig med att redovisa föreliggande omständigheter. gjordes detta på ett sådant sätt att det ändå stod klart att Invandrar- verket avstyrkte ansökningen. Utredningen har undersökt de ansökningar om godkännande av utomlands meddelade adoptioner där den adopterade varit eller däröver och som prövats av –1998. Det rörde sig om 15 ärenden. I 10 av dessa ärenden var den adopterade och i 5 av ärendena eller äldre. Liksom har utredningen bortsett från att adoptionsbe- slutet i vissa ärenden avsett fler än ett barn. Detta gällde tre av ärendena som prövades av . I samtliga fall utom ett godkände adoptionerna. I det ärende där ansökan om godkännande avslogs av ansågs det att adoptionen stred mot ordre public. Ärendet gällde godkännande av en utomlands beslutad adoption där två svenska makar adopterat ena makens systerdotter () som vid NIA:s prövning var . I ärendet hos framkom att fråga om adoption uppkommit först efter det att beslutat att avslå sökandens ansökan om uppehålls- och arbetstillstånd i samt att A:s biologiska föräldrar gett uttryck för att A stadigvarande skulle bo i endast för att få vård för sin hudsjukdom. I en tidigare ansökan om adoption vid svensk domstol – som senare avvisades – hade de sö- kande anfört att A redan tidigare ansökt hos om uppe- hållstillstånd på grund av medicinsk vård i och att Invandrarver- ket avslagit ansökan. En adoption förklarades vara nödvändig eftersom inte beviljade A uppehållstillstånd. Enligt beslut av syftade adoptionen inte till att upp- rätta en verklig familjeanknytning. ansåg att ett förordnande om giltighet av den utländska adoptionen skulle vara uppenbart oförenligt med grunderna för den svenska rättsordningen och att ett godkännande därmed inte kunde ske. Beslutet överklagades till regeringen. Regeringen förordnade i beslut att adoptionen skulle gälla i . Det anfördes att vissa av omständigheterna i ärendet i och för sig var sådana att det framstod som om adoptionens syfte varit att underlätta för A att få uppehållstillstånd i . Det un- derströks emellertid att A hade en nära kontakt med adoptanterna. Bland annat hade hon tillbringat alla sina sommarlov hos dem i . Adoptionen fick därmed antas syfta till att förstärka familjeanknytningen som fanns och kunde därmed inte anses vara en skenhandling av det slag som avses i förarbetena. Regeringen ansåg det således inte vara uppenbart oförenligt med grunderna för rättsordningen i att god- känna adoptionen och förordnade att den skulle gälla här i la ndet. Till största delen har undersökningen av materialet hos och bestått i att utröna om de personer som adopterats i enligt ovan redovisade adoptionsbeslut beviljats uppehållstillstånd här. Redovisningen i avsnitt 7.3.1 bygger på detta material. Utredningen har också gått igenom ärenden som avsett uppehållstill- stånd för adopterade enligt utländska adoptionsbeslut som prövats av . En redovisning av detta material finns i avsnitt 7.3.2. Härutöver har utredningen tagit del av några andra ärenden och beslut enligt följande. Hos Invandrarverket registreras beslut som gäller uppehållstillstånd vid adoption med en särskild kod i de fall bifaller ansökan om uppehållstillstånd. Avslagsbesluten däremot markeras inte särskilt. Genom Invandrarverkets register är det således endast möjligt att återfinna bifalls- besluten. Av Invandrarverkets register framgår att –1999 biföll ett tjugotal ansökningar om uppehållstillstånd på grund av adoption där den sökande var eller äldre. Av dessa 20 ansökningar var i cirka två fall sökanden eller äldre. Utred- ningen har tagit del av några av dessa ärenden. Genom Invandrarverket och har utredningen också fått del av några avslagsbe- slut som bedömts vara av betydelse. Det har inte gått att annat än slumpmässigt få fram ärenden om uppe- hållstillstånd som grundar sig på en utomlands beviljad adoption som gäller automatiskt i . Bland bifallsbesluten och bland avslagsbe- sluten som utredningen tillhandahållits av och har ansökningarna om uppehållstillstånd i några fall grundat sig på sådana adoptioner. En redovisning av avslagsbesluten i dessa ärenden finns i avsnitt 7.3.3. Totalt har utredningen undersökt cirka 130 ärenden om uppehållstillstånd för adopterade. 7.3.1Utlänningsmyndigheternas beslut i ärenden om uppehållstillstånd när adoptionsbeslutet fattats i enligt redovisade domstolsbeslut Antalet beviljade adoptioner i undersökningen uppgick totalt till 102 stycken. Av de 102 adopterade hade 80 vid undersökningstillfället permanent uppe- hållstillstånd eller var svenska medborgare. Vid adoptionstillfället var 47 av dessa 80 under och 33 var eller äldre. Flera i undersökningen hade permanent uppehållstillstånd redan före adoptionen. Av dem under gällde detta 12 stycken och av dem som var eller äldre 9 stycken. Det var 8 adopterade som vid undersökningstillfället hade tidsbegränsat uppehållstillstånd. Av dessa var samtliga under . Beträffande 2 adop- terade hade ansökan om uppehållstillstånd avslagits. Av dessa två var den ena vid adoptionstillfället under 18 men hade hunnit fylla innan In- vandrarverket fattade beslut om uppehållstillstånd. Den andra var redan vid adoptionen. Vad gäller övriga 12 (6 underåriga och 6 vuxna) saknades aktuella anteckningar om uppehållstillstånd i register. I dessa fall hade uppehållstillstånd således inte sökts efter adoptio- nen. De typer av beslut som fattats i ärenden framgår av tabell 2. Tabell 2 Utlänningsmyndigheternas beslut beträffande de 102 adopterade i tabell 1 Typ av beslut vid gäller enligt 11 kap. 3 § UtlL att alla beslut i ärenden om uppehållstillstånd skall vara motiverade, dvs. även beslut som inte går part emot. Det förekom emellertid även tidigare att bifallsbesluten motiverades. Det vanligaste var att adoptivbarn som adopterats genom beslut av svensk domstol direkt erhöll ett permanent uppehållstillstånd. I några fall beviljades emellertid adopterade under ett tidsbegränsat uppehållstillstånd i avvaktan på att han eller hon skulle resa in i . I ytterligare några fall där adoptionsbeslutet ännu inte fattats men socia l- nämnden lämnat sitt medgivande till adoptionen beviljades det blivande ad- optivbarnet tidsbegränsat uppehållstillstånd. Även de flesta adopterade som var eller äldre ansågs ha sådan särskild anknytning till att permanent uppehållstillstånd beviljades. Inte i något fall beviljades en adopterad vuxen tidsbegränsat uppehållstill- stånd. Både underåriga och vuxna adopterade beviljades vanligtvis uppehålls- tillstånd enligt 2 kap. 4 § första stycket 4 UtlL. Det förekom att avslog ansökan om uppehållstillstånd för den adopterade men att ändrade beslutet och beviljade sökanden uppehållstillstånd. I vissa fall beviljades uppehållstillståndet först efter en eller flera nya ansökningar till . Efter lagändringen rådde viss tveksamhet om vuxen- adoptioner kunde anses rymmas inom 2 kap. 4 § första stycket 4 UtlL ef- tersom bestämmelsens karaktär av undantagsbestämmelse särskilt under- strukits i förarbetena. överlämnade till regeringen med hänvisning till punkt 4 ett ärende där sökanden var en vux- en adopterad. En redovisning av detta beslut följer nedan. Ändringsbeslut 1– regeringsbeslutet (reg. En man A () hade rest in i efter att ha beviljats uppe- hållstillstånd och arbetstillstånd i för , grundat på an- knytning till svenske medborgaren . Tillståndet förlängdes på samma grund. När A begärde ytterligare förlängning av till- ståndet framkom det att förhållandet mellan A och B upphört. A an- sökte då om uppehållstillstånd grundat på anknytning till C, som vid en tingsrätt i ansökt om att få adoptera A. C uppgav att han på A:s moders dödsbädd lovat att ta hand om A. avslog A:s ansökan om uppehållstillstånd och ar- betstillstånd. SIV:s bedömning var att adoptionsansökan tillkommit för att förbättra möjligheterna för A att erhålla tillstånd att stanna i . Oavsett utgången av adoptionsansökan ansåg inte att A borde medges förnyat uppehållstillstånd här. anförde att A endast haft uppehållstillstånd i . Hans anknytning till hemlandet där han hade sin biologiske far och sina syskon ansågs därmed starkare än anknytningen till . A fullföljde talan hos UN och yrkade att utvisningen skulle upphävas och att han skulle beviljas uppehålls- och arbetstillstånd. Överklagandet inkom till UN . biföll svensk ansökan om adoption av A. UN överlämnade ärendet till regeringen och hänvi- sade till 2 kap. 4 § första stycket UtlL. UN redogjorde för regleringen i 2 kap. 4 § första stycket 3 och 4 UtlL samt för förarbetsuttalanden med anknytning till dessa bestämmelser. UN anförde att det fick anses up- 2 Beslutet är intaget i bilaga 3. penbart att A skulle ha beviljats uppehållstillstånd med stöd av 2kap. 4 § första stycket 4 UtlL för det fall han ansökt om sådant tillstånd före inresan i . UN förordade därför att A beviljas permanent uppe- hållstillstånd i . Regeringen upphävde utvisningsbeslutet och anför- de därvid i huvudsak följande. Punkten 4 har i vissa avseenden karaktär av undantagsbestämmelse. De allra flesta fall av anhöriginvandring tor- de kunna inrymmas i de mer preciserade punkterna 1–3. Vilka situatio- ner som kan omfattas av punkten 4 är inte nära avgränsat. Med beak- tande av bestämmelsens karaktär är det inte heller möjligt eller riktigt att i detalj bestämma dess innebörd. Uttalandena i förarbetena kan inte an- ses vara uttömmande. Det är emellertid viktigt att karaktären av un- dantagsbestämmelse bibehålls. Detta utesluter dock inte att s.k. vuxe- nadoptioner i och för sig kan omfattas av bestämmelsens tillämpnings- område. En sådan tolkning ger möjlighet att undvika en situation som in- nebär att tillståndsmyndigheten inte kan bevilja uppehållstillstånd trots att en domstol beslutat bifalla en ansökan om adoption. Enligt regeringens uppfattning leder detta till att punkten 4 bör kunna användas för att ge uppehållstillstånd i den aktuella situationen. Även om antalet vuxe- nadoptioner är mycket litet kan det dock inte komma i fråga att i dessa fall undantagslöst ge adoptivbarnet uppehållstillstånd. En sådan ordning skulle kunna medföra att adoptivbarn i vissa fall ges en förmånligare ställning än t.ex. biologiska barn där ju krav på tidigare hushållsgemen- skap ställs. Regeringen delar UN:s uppfattning att prövningen huvud- sakligen bör avse frågan om adoptionen tillkommit för att få uppehålls- tillstånd i . Härutöver måste dock andra överväganden göras. Det kan bl.a. gälla utlänningens vandel, hans eller hennes övriga anknyt- ning till , eller till annat land samt utlänningens och adoptan- tens/adoptanternas situation. Denna prövning bör avse om uppehållstill- stånd kan beviljas enligt 2 kap. 4 § första stycket 4 UtlL.