sou · GOB352d2 · 2001-01-01 00:00:00 — Ambitionsnivå LÅG och MEDEL är baserade på myndigheternas egna förslag, ambitionsnivå HÖG för kväve till vatten har tagits fram som ett räkneexempel på vårt initiativ för att kunna bedöma rimligheten av att nå det mål som överenskommits inom HELCOM angående tillförsel av kväve till havet från mänskliga källor. Minskning av kväveföreningar från mänskliga källor till vatten, ton kväve räknat vid källorna. Avlopp, reningsverk2) Avlopp, enskilda3) Deposition på sjöar och tätort 6) 1)rotzonsutlakning enligt förslag. 2)3) enligt förslag. 4)enligt konsultrapport, och . 5)6) enligt . * Ambitionsnivå HÖG ska ses som ett räkneexempel för att testa rimligheten att nå minskning till havet till 2005. Tabell 7.2 omräknad till minskad belastning på havet genom avdrag för retention. Minskad tillförsel av kväveföre- ningar från mänskliga källor till havet, ton kväve Minskning, belastning på *De retentionskoefficienter (andel kväve kvar efter retention) som har använts är följande: Jordbruk 0,6, industri 1,0, reningsverk kustnära 1,0, reningsverk inland 0,75, enskilda avlopp 0,3, deposition på sjöar och tätort 0,5. **Minskning i procent räknad då tillförseln var . Minskning av ammoniakutsläpp, ton. Transporter*) (ökning) Minskning, jämfört med * Vägtrafik förväntas fördubbla sina utsläpp till 2010 genom ökat transportarbete och införande av ny teknik i ambitionsnivå LÅG. I ambitionsnivå MEDEL och HÖG begränsas transporttillväxten och körsättet anpassas enligt förslag under luft och Bara naturlig försurning. Åtgärder för minskning av kväveoxidutsläpp redovisas under Bara naturlig försurning Konsekvenser av ambitionsnivå LÅG · Kväve till vatten Med denna ambitionsnivå till 2010 kommer belastningen av kväve från mänsklig verksamhet till havet att minska . Ambitionsnivån innebär att det återstår stora åtgärdsinsatser efter 2010 för att nå den långsiktiga minskningen på och innebär en låg beredskap om det skulle visa sig att det krävs ännu minskning för att miljökvalitetsmålet ska kunna nås. En långsam minskning är till nackdel för havsmiljön som behöver för att återhämta sig. Alternativet kan också innebära otillräckliga minskningar av kvä- veläckaget med avseende på nitrat i grundvatten, särskilt i de södra delarna av där problemen huvudsakligen finns. · Fosfor till vatten De värst utsatta områdena är sådana där många sjöar och vattendrag har ett växtnäringstillstånd motsvarande tillståndsklass 4 och 5 enligt bedömningsgrunder för sjöar och vattendrag. För sjöar i jordbruksbygd och nära tätorter bör tillståndsklass 3 eftersträvas i generationsperspektivet. Den tillståndsklassen svarar mot God ekologisk status enligt EU kommande ramdirektiv för vatten. En uppskattning baserad på total-fosforhalter enligt sjöinventering visar att 280 Ingen övergödning SOU 2000:52 något över 1 000 sjöar av de ca 56 000 svenska sjöar som är större än 4 ha befinner sig i klass 4 och 5. Av dessa ligger knappt 100 i den högsta klassen, de s.k. hypertrofa sjöarna. Baserat på kriteriet total- kväve blir antalet i klass 4 och 5 ca 1 500. De övergödda sjöarna finns främst i , , , , , och . Det kommer att ta mycket för sjöarna i klass 4 och 5 att nå det långsiktiga målet. För att en sjö i tillståndsklass 4 skall minska en klass krävs att total-fosforhalten minskar med mellan och och total-kvävehalten med mellan och beroende på utgångssituationen. För sjöar i klass 5 krävs vanligen att fosforhalten skall minska , men i ett antal extrema fall krävs minskningar på 70–. I termer av minskad belastning rör det sig om procentuella reduktioner i samma storleks- ordning, men sambandet mellan tillförsel och halt är osäker, speciellt för grunda sjöar med låg vattenomsättning. För många starkt övergödda sjöar med låg vattenomsättning innebär dessutom en fosforavlastning att fosforutflödet från sedimenten ökar av . I sådana sjöar minskar fosforhalterna endast mycket lång- samt trots minskad tillförsel, och en förbättring av växtnäringstillståndet med en klass är knappast möjligt till 2010. Även i mindre övergödda sjöar finns en motsvarande fördröjning när det gäller fosforhalter, och det är svårt att exakt ange hur återhämtningsförloppet ser ut för individuella vatten. Även för vattendragen kommer det att ta mycket att nå det långsiktiga målet. För vattendrag innebär tillståndsklass 4 en arealspe- cifik förlust av >0,fosfor/ha och år eller >4 kg kväve/ha och år. Detta är nivåer som överskrids inom många jordbruksområden och tät- bebyggda områden. För att vattendrag i klass 4 skall förbättras en klass krävs att de arealspecifika fosforförlusterna i tillrinningsområdet minskar . Den nedre klassgränsen fosfor/ha och år överskrids i många dagvatten från tätorter och åar i jordbruks- områden. Som jämförelse kan sägas att gränsen också motsvarar utsläppen från enskilda avlopp med enkel rening (fosforreduktion) motsvarande 0,24 personekvivalenter per ha inom till- rinningsområdet. Vi konstaterar att kunskaperna om fosforns flöden och omsättning i mark är bristfällig och det är mycket svårt att avgöra vilka förbättringar de föreslagna åtgärderna ger i sjöar och vattendrag samt kustvatten. Återhämtningen av starkt övergödda sjöar har varit mycket långsam trots att åtgärder har vidtagits. En orsak är att fosfor finns lagrad som fosfater i sjöarnas sediment och läcker ut i vattnet. En annan orsak är att fosfor som ligger lagrad i marken läcker långsamt. Det blir därför svårt att se resultatet av mins- kade utsläpp från t.ex. jordbruk och avloppssystem. De långsamma återhämtningsprocesserna innebär sannolikt att det för många vatten inte går att nå en God ekologisk status på en generations sikt. Vi vill därför betona vikten av att åtgärdsprogram enligt EU:s kommande ramdirektiv för vatten tas fram och att implementering av dessa sker på lokal nivå. I dessa åtgärdsprogram finns möjlighet att peka ut enskilda vatten för vilka det behövs en förlängd tidsutdräkt för att komma till rätta med vattenkvaliteten. · Kväveoxider och ammoniak till luft Utsläppen till luft av ammoniak minskar i enlighet med de krav som framkommit vid förhandlingarna inom Luftkonventionen (CLRTAP), där åtagit sig ett utsläppstak på ammoniak. För kväveoxider är utsläppsminskningen något större än vad som anges i CLRTAP. Enligt beräkningar från den s.k. RAINS-modellen kommer kritisk belastning för övergödning att överskridas på endast 4–av landarealen i . Alternativet innebär att man med stor sannolikhet kan komma under kritisk belastning för kvävenedfall till mark i hela landet på en generations sikt, förutsatt att en ny för- handlingsomgång inom EU leder till fortsatta minskningar av europeiska kväveutsläpp . Kostnad för att reducera kväve till vatten samt ammoniakutsläpp perio- den –2010. Kostnader för sektorernas anpassning: Ca /år miljoner exklusive nollalternativet. Offentliga utgifter: Ca /år. Se tabeller och diagram över kostnader. Kostnader för att reducera fosfor till vatten Generellt kan sägas att de åtgärder som redovisats under kväve (etappmål 3) för jordbruket bidrar till att minska utsläppen av fosfor varför inte några extra kostnader uppstår förutom vid anläggning av skyddszoner. För avloppssektorn behövs minskning av fosforutsläpp från enskilda avlopp. Det är den enskilde fastighetsägaren som står för åtgärder och kostnader. I markbäddar och infiltrationsanläggningar avskiljs upp- skattningsvis av avloppsvattnets fosforinnehåll. Investeringskostnaderna för att upprusta de enskilda avloppen bidrar till kvävereduktion samt fosforreduktion. redovisats under åtgärder för kväve. Alternativet innebär att olika sektorer anpassar sig inom ramen för den produktionsinriktning som sker . Inga drastiska omställningar behövs. Vissa hushåll kan få svårt att klara de ekonomiska satsningar som kan behövas för åtgärda enskilda avlopp. Konsekvenser av ambitionsnivå MEDEL · Kväve till vatten Den ansatta ambitionsnivån till 2010 innebär att belastningen av antro- pogent orsakat kväve till havet minskar till 2010. Därmed bör det finnas goda möjligheter att nå det långsiktiga behovet av minskningar på på en generations sikt. Däremot kan det ta flera decennier innan halterna av närsalter når acceptabla nivåer i havet. På nationell nivå räknat minskar kväveläckaget vid källorna med vilket ger en positiv effekt på grundvattnet. När det gäller påverkan på grundvatten är det främst jordbrukets insatser som ger upphov till förbättringar. Genom att åtgärdsinsatserna koncentreras till de län som har störst läckage av kväve dvs. , och erhålls störst effekt där förändringsbehoven är störst. · Fosfor till vatten Utsläppen av fosfor vid källorna är lägre än i ambitionsnivå MEDEL jämfört med ambitionsnivå LÅG. Åtgärder inom jordbruk, enskilda avlopp och industri har störst betydelse. I övrigt som under ambitions- nivå LÅG. · Kväveoxider och ammoniak till luft Utsläppen till luft av kväveoxider och ammoniak minskar något mer än de krav som framkommit vid förhandlingarna inom Luftkonventionen (CLRTAP), respektive . Detta får främst en positiv betydelse för övergödning av mark och övergödning av havet söder om . Alternativ MEDEL innebär att man ännu snabbare än i alternativ LÅG kan komma under kritisk belastning för kvävenedfall till mark i hela landet på en generations sikt, förutsatt att nya förhandlingar inom EU leder till fortsatta minskningar av europeiska kväveutsläpp . Kostnad för att reducera kväve till vatten samt ammoniakutsläpp perio- den –2010. Kostnader för sektorernas anpassning: /år miljoner exklusive nollalternativet. Offentliga utgifter: Ca /år. Se tabeller och diagram över kostnader. Fosfor se ambitionsnivå LÅG. De föreslagna åtgärderna ligger inom ramen för dagens produktions- inriktning varför omställningar i produktionen undviks. Krav på rening av enskilda avlopp kan få negativa ekonomiska konsekvenser för vissa hushåll eftersom andelen hushåll som förväntas vidta åtgärder är flera i denna ambitionsnivå än i ambitionsnivå LÅG. Konsekvenser av ambitionsnivå HÖG Rent teoretiskt innebär ambitionsnivån att den antropogent orsakade kvävebelastningen på havet minskar till 2010. Utsläppen av ammoniak når en minskning på och kväveoxider . Nivåerna för kritisk belastning kan nås tidigare än i alter- nativ MEDEL. Alternativet är framtaget som ett räkneexempel för att belysa möjlig- heterna att nå HELCOM-överenskommelsen dvs. att minska antropo- gent orsakade utsläpp av kväve till havet söder om . I tabell 2 visas vad som skulle krävas för att närma sig HELCOM-överenskommelsen till 2010. kväveutsläpp anses av inte ens vara möjliga att nå till 2020. Kommunernas reningsverk antas minska sina utsläpp med ytter- ligare utöver redan föreslagna vilket skulle innebära mycket stora krav på den kommunala ekonomin. Vidare bygger alternativet på mycket långtgående insatser för att åtgärda hushållens enskilda avlopp. Utsläpp av kväveoxider och ammoniak minskas , långt utöver de krav som åtagit sig inom Luftkonventionen (CLRTAP). Trots detta kan belastningen på havet inte nå utan hamnar snarare på minskad belastning till 2010. Det ska jämföras med HELCOM-överenskommel- sen som innebär till 2005. Kostnad för att reducera kväve till vatten samt ammoniakutsläpp perio- den –2010. Kostnader för sektorernas anpassning: Mer /år miljoner exklusive nollalternativet. Det finns en post icke kvantifierade kostnader som är ca en halv miljard eller mer. Offentliga utgifter: Mer än /år. Se tabeller och diagram över kostnader. Fosfor se ambitionsnivå LÅG. Jordbruksföretagen, kommunerna och enskilda hushåll drabbas mest. Risk för nedläggning av lantbruk finns, särskilt i de regioner där alltför stora förändringar tvingas fram . Hushåll i glesbygd med dålig betalningsförmåga kan få mycket svårt att klara ekonomin. Den kommunala ekonomin blir mycket ansträngd eftersom omfattande utbyggnader av reningsverken antas ske . 7.6.3Skälen för val av ambitionsnivå Ambitionsnivå LÅG är sannolikt inte tillräcklig för att nå en 40 procentig reduktion av mänskligt orsakat kväve till havet på en generations sikt. Alltför mycket av åtgärdsinsatserna sparas till efter 2010. Ambitionsnivå HÖG som är anpassad till kräver mycket långtgående åtgärder. Det räkneexempel som vi tagit fram för nivå HÖG visar att reduktionen inte kan nås till 2010, än mindre till 2005. Ambitionsnivå HÖG bygger dessutom på förutsättningen att minskar sina utsläpp av kväveoxidutsläpp med betydligt mer än de krav som framkommit inom Luftkonventionen CLRTAP. Totalkostnaden för kvävereduktionen i ambitionsnivå HÖG blir betydligt högre jämfört med om åtgärderna vidtas i en långsammare takt som i ambitionsnivå MEDEL. Ambitionsnivå MEDEL leder med stor sannolikhet till att utsläpp av kväveföreningar till luft kan nå nivåer under kritisk belastning inom en generation. Ambitionsnivå MEDEL föreslås som det rimligaste hand- lingsalternativet. Ambitionsnivå MEDEL bygger på att minskningen av kväveoxidutsläpp är under Bara naturlig försurning, vilket är större reduktion än vad som anges av Luftkonventionen CLRTAP. Den valda ambitionsnivån för ammoniakutsläpp till luft, ambitionsnivå MEDEL, stämmer med förslag. har föreslagit en högre ambitionsnivå men uttrycker osäkerhet om målet kan nås . Vi har valt ambitionsnivå MEDEL med hänsyn till de osäkerheter som råder rörande transportsektorns ammoniakutsläpp och att målet ska vara realistiskt att nå. Vi betonar vikten av att nya tekniska lösningar som katalysatorer på bilar och ny teknik för tunga fordon inte får bidra till ökade ammoniakutsläpp. Tillverkare av fordon bör därför klarlägga möjligheterna att förhindra ökade ammoniakutsläpp samt vidta åtgärder. Syftet ska vara att utsläppen av ammoniak från fordon inte ska öka jämfört med . Beträffande fosforutsläpp till sjöar, vattendrag och kustvatten är det mycket svårt att bedöma vilka förbättringar som kan nås. Det är läckage av fosfor från sjöarnas bottnar samt läckage av fosfor som ligger lagrad i marken som gör att det blir svårt att utvärdera vad nya åtgärder betyder. Åtgärdsbehoven och förutsättningarna för att nå en förbättrad miljökvalitet varierar starkt inom landets olika delar. Lokala förslag till lösningar bör utvecklas i de åtgärdsprogram som ska tas fram enligt EU:s kommande ramdirektiv för vatten. Då finns också möjlighet att peka ut de enskilda vatten som behöver extra tidsutdräkt för att förbättras och göra undantag för dessa. Vi gör bedömningen att det är svårt att nå en tillräcklig minskning av fosfortillförseln för många enskilda sjöar, vattendrag och kustvatten på en generations sikt. 7.7.1Normativa, ekonomiska och informativa har stor betydelse för arbetet med att minska övergödningen inte minst genom de allmänna hänsynsreglerna i 2 kap. Därtill kommer möjligheterna att införa generella föreskrifter enligt 9 kap. och miljökvalitetsnormer enligt 5 kap. . Tillståndsprövning och tillsyn enligt har också stor betydelse för möjligheterna att nå målen. Möjligheterna att inrätta miljöskyddsområden enligt 9 kap. fanns redan i miljöskyddslagen och har utnyttjats i beslut rörande Ringsjöbygden i län samt i . Föreskrifter riktade mot lantbruket, om gödsellagring och annan hante- ring kan utfärdas med stöd av 12 kap. . Nationellt beslutade bestämmelser om produktkrav riktade mot bilar kan ställas men får inte göras på ett sätt som kan inverka negativt på handeln inom den euro- peiska unionen. Av de aspekter som är relevanta under miljökvalitets- målet Ingen övergödning är trafiken som sådan svår att reglera enligt . EG-direktivet om rening av avloppsvatten samt EU:s kommande ramdirektiv för vatten blir sannolikt styrande för arbetet att uppnå en tillfredsställande vattenkvalitet i sjöar, vattendrag och utefter kusterna. Miljökvalitetsnormer för vattenkvalitet, inklusive växtnäringshalter, kan bli ett kompletterande instrument. Ett flertal ekonomiska styrmedel behövs för att miljömålet Ingen övergödning ska nås. I det föreslagna handlingsalternativet ingår för jordbruket olika former av miljöersättning som vallstöd, anläggning av våtmarker och skyddszoner, insådd av fånggröda samt utebliven höst- bearbetning. Vidare behövs medel till utbildning, rådgivning och information. De miljöstyrande effekterna av avgifter och skatter på jordbruket behöver förstärkas i syfte att nå målet om reduktion av näringsläckaget. Olika alternativa utformningar bör övervägas för att åstadkomma nödvändiga miljöförbättringar på mest effektiva sätt till lägsta kostnad. Systemet bör utformas så att de ekonomiska förutsätt- ningarna för lantbrukarna beaktas. När det gäller ekonomiska styrmedel så kan miljöersättningar till jordbruket som arealersättningen och djurbidraget leda till ökad be- lastning på miljön. Arealersättning kan enligt leda till ökat läckage av kväve och ökad användning av bekämpningsmedel. Denna effekt uppstår eftersom bidrag lämnas till odling av spannmål. oljeväxter, baljväxter och oljelin, dvs. grödor som läcker mycket kväve och vanligtvis kräver stora mängder bekämpningsmedel. Djurbidraget kan leda till ökad ammoniakavgång och kväveläckage. finansieras helt av EU. Vid översyn av EU:s jordbrukspolitik bör stöden förändras så att bidragen bidrar till att miljöproblemen minskas. Bidrag kan behövas för åtgärder av enskilda avlopp. Möjligheten att införa ett bidrag för sådana åtgärder bör utredas. Kostnaderna för ombyggnad av avloppen kan vara betydande och drabbar ofta hushåll i glesbygd med dålig betalningsförmåga. Vidare bör möjligheten att införa miljöavgifter på punktutsläpp av kväve och fosfor till vatten utredas. För jordbruket är det inte möjligt att kvantifiera utsläppsminskningar kopplat till enskilda åtgärder. Viktigaste insatserna för att minska fosforförlusterna är rådgivning, miljöstöd till skyddszoner, översyn av djurtäthetsbestämmelserna för slaktsvin speciellt samt åtgärder mot punktutsläpp. Regionala åtgärder behövs dessutom inom enskilda avrinningsområden. Främst handlar det om att modifiera växtodlingen, inklusive stallgödselanvändningen, mot bättre växtnäringshushållning. Allmänt kan sägas att rådgivningsaktiviteter som behövs för att minska fosforläckaget kommer att ingå i den allmänna växtnäringsrådgivningen och i den intensifierade satsningen på enskild rådgivning. När det gäller konsekvenser av åtgärder för att minska fosforläcka- get kan översynen av djurtäthetsbestämmelserna få stora konsekvenser för enskilda företag där produktionen har intensifierats och där antalet djuromgångar har ökat. Ett sätt att mildra konsekvenserna är att övergå till foder med mindre fosfor. Ny fordonsteknik kan medföra att ammoniakutsläppen ökar. Natur- vårdsverket bör få i uppgift att utreda hur ammoniakutsläpp från fordon ska begränsas. Viktigaste åtgärder och styrmedel för att nå etappmålen för Ingen övergödning framgår av tabell 7.4. Viktigaste åtgärder och styrmedel för att nå etappmålen för Ingen övergödning. Förbud mot spridning av stallgödsel före sådd av höstsäd Förbättrad reningsteknik för avlopp Nedbrukning av stallgödsel inom Teknik som minskar ammoniakför- lusterna vid spridning av flytgödsel och urin i växande gröda Övergång från fast till flytgödsel, tak Utveckling av teknik/metoder för åtgärder som rör – Minskad ammoniakavgång – Precisionsutfodring/gödsling EU:s kommande ramdirektiv för Utbildning för myndighetspersoner på avrinningsdistrikts-, läns- och nivå kring EU:s kommande ramdirektiv för vatten bör genomföras av bl.a. SGU, och . bör omfatta metoder och underlag för tillämpningen av direktivet. En grundläggande utbildning bör vara genomförd 2004. Utbildningsansvarig myndighet ska tillse att kunskaper kontinuerligt överförs till avrinnings- distriktens myndigheter i form av förbättrade planeringsunderlag och verktyg som beslutsstödmodeller samt metoder för att bedöma åtgärder och effekter. Vidare är information och utbildning av lantbrukare viktig för att nå en fortsatt minskning av näringsläckaget. saknas kunskaper om vilken belastning av kväve- och fosforföre- ningar på sötvatten och hav som ger en långsiktigt god miljö. Därmed blir det också svårt att säkert avgöra hur långt tillförseln av kväve och fosfor till sjöar, kust och hav slutligt behöver reduceras för att genera- tionsmålet ska kunna nås. Inte heller kan vi säkert fastställa åtgärds- behoven i olika kustområden. Hur snabbt återhämtningen i havet sker då tillförseln av näringsämnen minskar är också osäkert. Forskning behövs för att reda ut dessa osäkerheter och som ett kunskapsunderlag för att kunna kvantifiera generationsmålet. Vidare behövs beslutsstödmodeller som visar samband mellan olika verksamheter samt hur näringsämnen sprids till mark och vatten. Det senare gäller transporter av både kväve och fosfor till våtmarker, grundvatten, sjöar, vattendrag och kustvatten. Inom jordbruket behövs ett omfattande program för försöks- och utvecklingsverksamhet för att etappmålen ska nås. Programmet har föreslagits av . Några av de viktigaste insatsområdena är: ·Åtgärder för att minska utlakningen vid stallgödselhantering. ·Åtgärder för att minska ammoniakavgång från stallgödsel. ·Åtgärder i odlingen för att minska växtnäringsförluster. ·Åtgärder mot fosforförluster. ·Effekter av precisionsutfodring och -gödsling. ·Strategier för gröngödsling. ·Kvantifiering av kväve- och fosforflöden på gårdsnivå och fältnivå. Vidare behövs en utveckling och förfining av de beräkningsmodeller som används för att uppskatta utsläpp av ammoniak. Syftet är att kunna precisera behov av åtgärder i ett regionalt perspektiv. bedömningsgrunder för sjöar och vattendrag har mycket vida klasser. Det innebär att det kan ta mer än en generation att förbättra tillståndet en klass. En översyn av klassindelningen bör ske i samband med att bedömningsgrunderna ska sammankopplas med EU:s kommande ramdirektiv för vatten. LRF har lanserat begreppet världens renaste jordbruk och driver på att alla gårdar med anknytning till jordbrukskooperationen ska genom- föra s.k. miljöhusesyn. Utveckling av ett certifieringsprogram för mil- jöarbetet på enskilda gårdar är ett annat koncept för att möta markna- dens krav. Vidare ställer flera mejeriföreningar och slakteriföreningar krav på sina leverantörer som har betydelse för gårdarnas växtnärings- balanser. Fler organisationer följer efter. Betydelsen av detta interna miljöarbete kommer sannolikt att få allt större betydelse . De överenskommelser som följer av Luftkonventionens s.k. Multipro- tokoll kommer att innebära långtgående minskningar av nedfallet av övergödande ämnen över . Det fortsatta arbetet bör inriktas mot att följa upp effekterna av antagna protokoll och direktiv. Vidare är det angeläget att gå vidare i ytterligare ett steg för att få fram en samlad europeisk strategi för hur de kritiska belastningarna för försurning och övergödning ska underskridas i hela . De överenskommelser som tagits inom HELCOM och OSPARCOM 1998 rörande eutrofiering av havet bör omformuleras utifrån EU:s kommande ramdirektiv för vatten så att kraven på utsläppsminskningar kopplas till avrinningsområden. Vidare bör verka för konkreta program för att minska övergödningen i olika havsbassänger. En viktig del av det internationella arbetet är att fortsätta samarbetet med de baltiska länderna och , bland annat genom tekniskt bistånd för bättre vattenrening. 7.8Regionala och lokala mål och åtgärder I detta avsnitt behandlas särskilda utgångspunkter för arbetet med miljökvalitetsmålet Ingen övergödning på regional och lokal nivå. Gemensamma förutsättningar för det regionala och lokala miljöarbetet behandlas i kap. 23. Som underlag för att utveckla regionala och lokala åtgärder för att genomföra de nationella etappmålen och miljökvalitetsmålet behöver regionala och lokala mål utvecklas. Regionala och lokala mål och åt- gärdsstrategier bör utvecklas i dialog och samverkan mellan länsstyrel- ser, kommuner och andra regionala och lokala aktörer. i arbetet är länets och kommunernas miljöförhållanden och särskilda förutsättningar samt möjligheter till regionala och lokala åtgärder.