sou · GOB376 · 2001-01-01 00:00:00 — Om utredaren anser att en ny bestämmelse bör införas, skall utredaren överväga vilka möjligheter hyresgästen bör ges att vidta ändringsåtgärd, trots att hyresvärden motsätter sig det. Fram till utgången av 1992 fanns bestämmelser om bidrag till anpassning av handikappades bostäder i förordningen om statskommunalt bostadsanpassningsbidrag. Reglerna om bostadsanpassningsbidrag fungerade som ett komplement till den generella tillgängligheten som enligt (1987:10) skall finnas i bostäder. Bestämmelserna innebar att bostadsanpassningsbidrag fick lämnas till ägare av bostadshus eller till den som innehade en bostad med hyres- eller bostadsrätt för sådana åtgärder i och i anslutning till en handikappad persons bostad, som behövdes för att den skulle vara ändamålsenlig som bostad för den handikappade. Bostads- anpassningsbidrag lämnades även för bl.a. åtgärder som hade samband med den handikappades behov av rehabilitering, funktionsträning och 148 Handikappanpassning av lägenhet Ett bidrag kunde t.ex. lämnas för installation av handikapphiss eller trapphiss, borttagande av trösklar, installation av automatiska dörröppnare, ombyggnad av badrum till duschrum, anpassning i kök m.m. För s.k. standardhöjande åtgärder utgick bidrag endast om lägenheten hade lägsta godtagbara standard enligt bostadssanerings- lagen (1973:531), åtgärderna var av väsentlig betydelse för den handikappade och åtgärderna inte utgjorde led i en större upprustning. Enligt förordningen (1985:489) om statsbidrag för att återställa handikappanpassade bostäder m.m. lämnades statsbidrag för att ta bort handikappanordningar. Statsbidrag lämnades för återställning i eller i anslutning till hyreslägenheter i flerbostadshus eller småhus som hyrdes ut eller i anslutning till bostadsrättslägenheter i flerbostadshus. handikapputredning gjorde bedömningen att verksamheten med bostadsanpassningsbidrag i stort sett fungerade på ett tillfreds- ställande sätt i landet. De grundläggande behoven i boendet kunde enligt utredningen i flertalet fall tillgodoses på en rimlig nivå. Ett problem som utredningen hade uppmärksammat var att vissa fastighetsägare i framför allt storstäderna inte gav sitt tillstånd till anpassningen. Ett sådant tillstånd krävdes för att bidrag skulle kunna beviljas. Det innebar att funktionshindrade hyresgäster inte fick sin nödvändiga anpassning. Det innebar i sin tur att fastighetsägare kunde hindra människor från att bo kvar. ansåg att fastighetsägare inte skulle kunna neka hyresgäster att få nödvändig anpassning utförd genom en förändring av lägenheten och föreslog en ny bestämmelse i hyreslagen där hyresgästers rätt att få göra nödvändig anpassning för ett funktionshinder skulle slås fast (se SOU 1992:52 s. 190 f.). Enligt handikapputredningens förslag skulle en bostadshyresgäst med funktionshinder ha rätt att utföra nödvändig anpassning enligt förordningen om statskommunalt bostadsanpassningsbidrag. Vid behov av omfattande anpassningar som rörde planlösning eller gemensamma utrymmen skulle anpassningen ske i samråd med fastighetsägaren (a.a. s. 77). uttalade att erfarenhetsmässigt sänker en bostadsanpassning inte bruksvärdet för en bostad. Större installationer av typ handikapphissar och trapphissar m.m. återanvänds och tas bort när de inte längre behövs och i övrigt var det få åtgärder som krävde återställning vilket bl.a. utnyttjandet av återställningsbidraget visade. Vid remissbehandlingen fick handikapputredningens förslag ett blandat mottagande (se Ds 1993:95 s. 133 f.). Handikapp- organisationerna tillstyrkte förslaget. ansåg att utredningen särbehandlade funktionshindrade hyresgäster när det gällde deras rätt till att anpassa bostaden. Handikappanpassning av lägenhet 149 förändring av badrum och kök måste ske i samråd med fastighetsägaren och på ett sådant sätt att rummens funktion bibehålls. förutsatte också att den föreslagna kompletteringen inte skulle ge hyresgäster rätt att göra förändringar som kunde skada lägenheten. Även avstyrkte förslaget, medan ombudsmän () förordade en vidare utredning. förslag har inte lett till lagstiftning i denna del. Lagen om bostadsanpassningsbidrag m.m. I samband med att lagen (1992:1574) om bostadsanpassningsbidrag m.m. infördes upphävdes förordningen om statskommunalt bostadsanpassningsbidrag och förordningen om statsbidrag för att återställa handikappanpassade bostäder m.m. I lagen om bostadsanpassningsbidrag m.m. togs bestämmelserna i de upphävda förordningarna in med vissa smärre ändringar. Bl.a. öppnades möjlighet att lämna bidrag för standardhöjande åtgärder trots att lägenheten inte håller lägsta godtagbara standard enligt 18 a § sjätte och sjunde styckena hyreslagen. En förutsättning för att bidrag skall lämnas i sådant fall är dock att åtgärderna inte utgör ett led i en större upprustning och att de behövs för att det skall vara möjligt för den funktionshindrade att bo kvar och om det med hänsyn till den tid han bott i huset och övriga omständigheter kan anses lämpligt att han ges en sådan möjlighet (se 10 §). Vidare utökades möjligheten att erhålla bidrag till återställning av anpassade bostäder. Återställningsbidrag lämnas dock endast om anpassningsåtgärden på grund av ändrade förhållanden kan utnyttjas för sitt ändamål och åtgärden är till nackdel för andra boende (se 11-13 §§). Bostadsanpassningsbidrag och återställningsbidrag lämnas med belopp som motsvarar skälig kostnad för åtgärderna. Återställnings- bidrag lämnas dock endast om den godkända kostnaden vid ett och samma tillfälle överstiger (se 14 §). Kommunerna svarar för att bidrag lämnas till anpassning och återställning av bostäder. utövar tillsyn över kommunernas bidragsverksamhet (se 2 och 3 §§). 150 Handikappanpassning av lägenhet I hyreslagen finns flera bestämmelser om lägenhetens skick och om hyresgästens rätt att vidta åtgärder i lägenheten. Enligt 9 § hyreslagen skall på tillträdesdagen hyresvärden, om inte bättre skick har avtalats, tillhandahålla lägenheten i sådant skick att den enligt den allmänna uppfattningen i orten är fullt brukbar för det avsedda ändamålet. skall hyresvärden hålla lägenheten i sådant skick som anges i 9 §, om inte annat har avtalats och det är fråga om ett enfamiljshus eller annat har avtalats i en förhandlingsöverenskommelse enligt hyresförhandlingslagen (se 15 §). Om en bostadslägenhet inte håller lägsta godtagbara standard, har hyresgästen möjlighet att vid hyresnämnden ansöka om att hyresvärden skall föreläggas att vidta åtgärd som behövs för att lägenheten skall uppnå lägsta godtagbara standard (se 18 a-18 c §§, jfr s. 88). Även en hyresgäst har vissa skyldigheter avseende lägenhetens skick. Hyresgästen är skyldig att väl vårda lägenheten med vad därtill hör. Han är också skyldig att ersätta all skada som uppkommer genom hans vållande eller genom vårdslöshet eller försummelse av någon som hör till hans hushåll (se 24 §). En bostadshyresgäst har enligt 24 a § hyreslagen rätt att utan hyresvärdens samtycke på egen bekostnad i lägenheten utföra "målning, tapetsering och därmed jämförliga åtgärder". Minskar därigenom lägenhetens bruksvärde, har hyresvärden rätt till ersättning för skadan. Avser hyresavtalet ett enfamiljshus som inte är avsett att hyras ut varaktigt eller en lägenhet, vilken upplåtits av någon som innehade den med bostadsrätt och vilken alltjämt innehas med sådan rätt, får hyresgästen utföra målning, tapetsering eller därmed jämförliga åtgärder endast om inte annat har avtalats. Bestämmelserna i 24 a § hyreslagen innebär att hyresgästen har rätt att utan hyresvärdens samtycke i viss omfattning sätta sin personliga prägel på lägenheten. Som exempel på "därmed jämförliga åtgärder" som hyresgästen får vidta har i förarbetena angetts montering av persienner, kakelsättning i kök och våtutrymmen, utbyte av golvlister, inläggning av heltäckande mattor på linoleumgolv, utbyte av innerdörrar eller vred till sådana och uppsättning av träpanel i hallar eller rum (se prop. 1974:150 s. 457 och 489). Bestämmelsen ger däremot inte hyresgästen rätt att företa något större ingrepp i lägenheten eller dess inredning. I nämnda proposition (s. 489) ges exempel på åtgärder som hyresgästen inte får vidta. Hyresgästen får inte ändra lägenhetens planlösning genom att ta bort vägg eller låta göra valv mellan två rum. Hyresgästen får inte heller riva ut den fasta köksinredningen och sätta upp annan i dess ställe. Inte heller får han bygga om separat duschrum eller klädkammare till bastu Handikappanpassning av lägenhet 151 eller dela av rum med fast monterad skiljevägg eller montera spiskåpa med fläkturtag till befintligt ventilationssystem. Ändringar som hyresgästen vidtar med stöd av 24 a § hyreslagen behöver inte återställas. Om hyresgästen däremot utan hyresvärdens tillstånd utför andra åtgärder kan hyresvärden kräva ersättning för lägenhetens återställande. En hyresgäst som inom ramen för vad som är tillåtet enligt 24 a § hyreslagen vidtar en viss åtgärd i lägenheten, måste iaktta försiktighet. Om lägenhetens bruksvärde försämras genom åtgärden, blir hyres- gästen, som angetts, ersättningsskyldig gentemot hyresvärden. Bruksvärdet kan anses ha försämrats om t.ex. färg- och tapetval är alltför avvikande från gängse smak eller arbetena inte är fackmanna- mässigt utförda. Utredningens förslag: Utredningen anser inte att det i hyreslagen bör införas en sådan rätt till anpassning av bostäder som handikapputredning föreslog. handikapputrednings förslag innebar att en funktionshindrad skulle ha rätt att utföra sådan anpassning av sin lägenhet eller av gemensamt utrymme i fastigheten som det utgick bidrag för enligt förordningen (1987:1050) om statskommunalt bostadsanpassningsbidrag. Vid behov av omfattande anpassningar som rörde planlösning eller gemensamma utrymmen skulle anpassningen ske i samförstånd med fastighetsägaren. Funktionshindrade personers rätt till bostadsanpassningsbidrag har numera lagfästs genom lagen (1992:1574) om bostadsanpassningsbidrag m.m. Någon bestämmelse om att funktionshindrade har rätt att anpassa sin lägenhet i de fall det kan beviljas bostadsanpassningsbidrag har däremot inte införts. Frågan är nu om en sådan rätt skall införas. Enligt 24 a § hyreslagen har hyresgästen rätt att utan hyresvärdens samtycke på egen bekostnad utföra vissa enklare typer av åtgärder i sin lägenhet. En del åtgärder som det kan utgå bostadsanpassningsbidrag för har hyresgästen rätt att företa med stöd av denna bestämmelse. Mer ingripande åtgärder, såsom ombyggnad av badrum eller kök, och åtgärder i de gemensamma utrymmena måste däremot, som framgår ovan, hyresvärden godkänna. Utredningen har sökt kartlägga om det finns behov av en sådan reglering som handikapputredning föreslog, dvs. 152 Handikappanpassning av lägenhet hyresvärdar vägrar medverka till anpassningsåtgärder. Utredningen har tillställt bl.a. ett tiotal handikapporganisationer enkäter med frågor angående behovet. Några av de tillfrågade handikapporganisationerna har uppgett att det har förekommit att hyresvärdar vägrat låta hyresgäster utföra sådana anpassningsåtgärder som det har beviljats bostadsanpassnings- bidrag för. Av enkätsvaren framgår dock att det inte är vanligt att så sker och att hyresvärdarna i de allra flesta fall till slut frivilligt gått med på att åtgärderna får utföras. har uppgett att han inte har mottagit någon anmälan om att hyresvärd vägrat låta hyresgäst vidta anpassningsåtgärd, men tillagt att det finns ett mörkertal. Även tillfrågade kommuner och organisationerna på hyresmarknaden har uppgett att det är mycket ovanligt att hyresvärdar vägrar låta hyresgäster anpassa sina lägenhet. har uppgett att SABO- företagen medverkar till anpassningsåtgärder. i har uppgett att kontoret nästan undantagslöst har lyckats övertyga fastighetsägarna att låta hyresgästen genomföra anpassningsåtgärder och att anledningen till att fastighetsägaren till en början vägrat ofta har berott på otillräcklig kännedom om ingreppets vidd och den funktionshindrades situation. Kommunerna svarar för att bostadsanpassningsbidrag lämnas till anpassning. har tillsyn över kommunernas bidragsverksamhet (se 3 § lagen om bostadsanpassningsbidrag m.m.). har uppgett att man är av den uppfattningen att det är mycket ovanligt att hyresvärdar nekar till att bostadsanpassningsåtgärder får utföras. stöder denna uppfattning framför allt på sina kontakter med kommuner vid kurser och konferenser samt vid telefonrådgivning. Problemet med bristande samtycke är dessutom mycket sällan förekommande vid överklaganden. Om en fastighetsägare vägrar att ge sitt samtycke måste kommunen avslå ansökan med hänvisning till att fastighetsägaren inte medger att åtgärden får genomföras. Kommunens beslut kan överklagas men denna avslagsgrund förekommer enligt ytterst sällan. Utredningen har även frågat organisationerna och myndigheterna om det finns behov av en sådan typ av reglering som handikapputredning föreslog. Samtliga handikapporganisationer och anser att det finns ett sådant behov. har däremot anfört att verket anser att problemet inte är så stort så att det motiverar en så ingripande förändring som handikapputredning föreslog. Kartläggningen som utredningen har gjort visar alltså att det är mycket ovanligt att hyresvärdar vägrar låta funktionshindrade Handikappanpassning av lägenhet 153 hyresgäster anpassa sina lägenheter. Behovet av den föreslagna lagstiftningen förefaller mot denna bakgrund inte vara stort. Utöver ett eventuellt behov av den aktualiserade lagstiftningen måste även andra omständigheter beaktas. En sådan är om lagstiftningen ur mer principiell synvinkel kan anses lämplig. När en hyresrätt upplåts innebär det att fastighetsägaren och hyresgästen får vissa förpliktelser mot varandra. Fastighetsägaren blir bl.a. skyldig att underhålla lägenheten. Hyresgästen blir skyldig att vårda lägenheten. Hyresgästen får härutöver rätt att på egen bekostnad göra sådana åtgärder som omfattas av 24 a § hyreslagen. Om lägenhetens bruksvärde minskar till följd av åtgärderna blir hyresgästen dock ersättningsskyldig gentemot värden. förslag innebär att en hyresgäst som vidtagit en anpassningsåtgärd inte behöver återställa lägenheten eller ersätta hyresvärden när han eller hon lämnar lägenheten. Förslaget innebär alltså att hyresvärden får stå den slutliga förlusten om t.ex. lägenhetens bruksvärde skulle ha minskat. Denna reglering är ur principiell synvinkel mindre tillfredsställande. Givetvis måste i detta sammanhang beaktas att s.k. återställningsbidrag lämnas under vissa förutsättningar för kostnader för återställning. En reglering av den typ som handikapputredning föreslog har enligt utredningens mening också andra nackdelar. En handikapp- anpassning av en lägenhet kan vara mycket omfattande och beröra planlösning och komplicera fastighetsägarens framtida upprustning eller ombyggnad av fastigheten. En rimlig utgångspunkt är att hyresvärden får bestämma över sådana ingrepp. En anpassning i de gemensamma utrymmena kan också stå i strid med de övriga hyresgästernas önskemål. Samtliga hyresgäster som berörs av en åtgärd i ett gemensamt utrymme har enligt hyreslagen rätt till inflytande över åtgärden (se 18 d - 18 h §§ hyreslagen). Om en anpassning i ett gemensamt utrymme skulle genomföras utan värdens samtycke skulle denne dessutom med stöd av en majoritet av de övriga hyresgästerna kunna återställa utrymmet till det skick som det hade före anpassningen. Utredningen ser alltså att en lagfäst rätt till anpassning på det sätt som handikapputredning föreslog kan kringgås och måste för att fungera omgärdas av bestämmelser som förhindrar detta och som ger fastighetsägaren och övriga hyresgäster ett inflytande. Slutligen kan utredningen inte heller bortse från att Handikapp- utredningens förslag kan vara inte bara till fördel utan även till nackdel för funktionshindrade. Om funktionshindrade ges rätt att anpassa sina lägenheter mot hyresvärdens vilja kan det leda till att funktionshindrade får svårare att hävda sig på hyresmarknaden. Det kan inte uteslutas att hyresvärdar väljer att hellre hyra ut till personer som inte är funktionshindrade för att inte riskera att få sina lägenheter och 154 Handikappanpassning av lägenhet gemensamma utrymmen ombyggda utan att ha möjlighet att påverka detta. Denna nackdel får inte underskattas. Utredningen anser mot bakgrund av det anförda att övervägande skäl talar för att en sådan reglering som handikapputredning förordade inte bör införas. Nödvändiga anpassningar av lägenheter bör genomföras i samförstånd med hyresvärden. De funktionshindrades intressen tillgodoses genom rätten till bostadsanpassningsbidrag i kombination med de möjligheter fastighetsägaren har att få kostnaderna för återställningsarbeten täckta. 7Interimistiska beslut om avflyttning då hyresrätten är förverkad Utredningen skall ta ställning till om möjligheterna för domstol att vid vissa fall av förverkande snabbt besluta om avflyttning är tillräckliga och, om så inte befinns vara fallet, föreslå regler som är anpassade för hyresmålen. I direktiven anförs bl.a. följande (dir. 1996:16 s. 7). "Det är väl känt att avhysningsförfarandet kan ta , i en del fall beroende på att svaranden försöker förhala avgörandet. Regeringen anser att detta är otillfredsställande, särskilt i sådana fall då hyresvärden har starka skäl att snabbt bryta hyresförhållandet för att undanröja fara eller allvarliga olägenheter för övriga hyresgäster. Så kan vara fallet vid vissa allvarliga ordnings- störningar som utgör brott, vid grov vanvård av lägenheten eller vid grava avvikelser från det avtalade ändamålet för förhyrningen, t.ex. då en lokal i strid med vad som har avtalats används som pornografisk klubb." Om en hyresgäst gör sig skyldig till, något förenklat, ett väsentligt avtalsbrott anses hyresrätten förverkad. Hyresvärden kan då säga upp avtalet till upphörande. Såväl hyresrätten till en bostads- lägenhet som till en lokal kan bli förverkad. De fall som kan medföra hyresrättens förverkande är beskrivna i 42 § hyreslagen. Förverkande kan inträda, förutom vid försummelse att betala hyran, bl.a. om hyresgästen utan behövligt samtycke eller tillstånd hyr ut lägenheten i andra hand, använder lägenheten för annat ändamål än det avsedda, stör ordningen eller inte iakttar sin plikt att väl vårda lägenheten. Hyresrätten kan vidare förverkas om lägenheten helt eller till väsentlig del används för näringsverksamhet eller liknande verksamhet som är brottslig eller där brottsligt förfarande ingår till en 156 Interimistiska beslut om avflyttning då hyresrätten är förverkad SOU 2000:76 inte oväsentlig del eller används för tillfälliga sexuella förbindelser mot ersättning. Vid bedömningen av om hyresrätten är förverkad skall det inte göras någon prövning av hyresgästens intresse eller behov av att behålla lägenheten. Om det som ligger hyresgästen till last är av ringa betydelse är dock hyresrätten inte förverkad. Genom hyresrättens förverkande och uppsägningen av hyresavtalet upphör hyresförhållandet mellan parterna. Hyresgästen är då skyldig att flytta . Om hyresgästen inte gör detta, kan hyresvärden vid kronofogdemyndighet eller domstol utverka ett beslut som förpliktar hyresgästen att flytta. Det kan ske genom ansökan hos kronofogdemyndighet om vanlig handräckning enligt lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning. Om hyresgästen bestrider ansökan, måste hyresvärden begära att frågan hänskjuts till domstol. Hyresvärden kan även - utan att först ha gjort ansökan till kronofogdemyndighet - direkt vid domstol yrka att hyresgästen förpliktas att flytta. Om hyresgästen inte rättar sig efter ett utslag som meddelats vid kronofogdemyndighet eller en dom som meddelats vid domstol om avflyttning, kan hyresvärden begära att kronofogdemyndigheten enligt utsökningsbalkens regler verkställer en avhysning av hyresgästen. Finns det inte någon förverkandegrund att åberopa, kan hyresvärden säga upp avtalet att upphöra efter gällande uppsägningstid. Då gäller olika regler för bostadslägenheter och lokaler. Om det är fråga om en bostadslägenhet, har hyresgästen vanligen rätt att få avtalet förlängt (direkt besittningsskydd). Det innebär att, om hyresgästen vägrar rätta sig efter uppsägningen, hyresvärden måste hänskjuta frågan om avtalet skall förlängas till hyresnämnd (förlängningstvist). Om det inte finns någon besittningsbrytande grund, förlängs avtalet. I avvaktan på att förlängningsfrågan avgörs har hyresgästen rätt att bo kvar i lägenheten. I 46 § hyreslagen har i ett flertal punkter tagits upp de grunder som är besittningsbrytande. Bland dessa kan nämnas att besittningsskyddet kan brytas om hyresrätten är förverkad utan att hyresvärden har sagt upp avtalet att upphöra , hyresgästen har i annat fall åsidosatt sina förpliktelser i så hög grad att avtalet skäligen inte bör förlängas, huset skall rivas eller byggas om eller om hyresförhållandet beror av en anställning som har upphört. Vidare kan besittningsskyddet brytas enligt den s.k. generalklausulen ("det i annat fall icke strider mot god sed i hyresförhållanden eller eljest är oskäligt mot hyresgästen att hyresförhållandet upphör"). Om det är fråga om en lokal, har hyresgästen endast rätt till skadestånd om hyresvärden vägrar att förlänga hyresavtalet (indirekt besittningsskydd). Rätt till ersättning finns dock inte i vissa situationer SOU 2000:76 Interimistiska beslut om avflyttning då hyresrätten är förverkad 157 som väsentligen påminner om de besittningsbrytande grunderna vid bostadshyra, däribland att hyresrätten är förverkad utan att hyresvärden sagt upp avtalet att upphöra . Förfarandet vid kronofogdemyndigheten enligt lagen om betalnings- föreläggande och handräckning är summariskt. Ett utslag som ålägger hyresgästen att flytta utfärdas endast om hyresgästen har medgett ansökan eller inte har inkommit med svar inom rätt tid. kan inte meddela interimistiskt beslut om avflyttning. Vid tingsrätten handläggs såväl ett från kronofogdemyndigheten överlämnat mål om vanlig handräckning som en vid tingsrätten väckt talan (ansökan om stämning) angående avhysning enligt rättegångs- balkens regler. I ett mål som handläggs enligt regler skall förberedelse och, i regel, huvudförhandling hållas. Ett sådant mål kan därmed ta i anspråk. Om målet rör störningar i boendet skall det dock, enligt en särskild bestämmelse i hyreslagen, handläggas särskilt skyndsamt (se 72 § hyreslagen). I ett mål om avhysning finns vissa möjligheter att förplikta hyres- gästen att flytta, trots att målet inte har avgjorts slutligt. Det kan ske genom ett beslut om säkerhetsåtgärd (se 15 kap. 3 § och m.fl., Rättegång III, 6:e uppl., 1994, s. 16 f.). Ett beslut om säkerhetsåtgärd kan, liksom en dom, verkställas av kronofogdemyndighet om hyresgästen inte följer beslutet. För att en säkerhetsåtgärd skall kunna beslutas krävs, dels att den som begär förordnande om avflyttning visar sannolika skäl för sitt an- språk, dels att det skäligen kan befaras att motparten hindrar eller försvårar utövningen av sökandens rätt eller väsentligt förringar dess värde. Ett provisoriskt ordnande av rättsförhållandet mellan parterna, innan saken har prövats av domstolen, bör inte ske utan starka skäl. Parternas motstridiga intressen bör i sådant fall vägas mot varandra (se NJA avd. II1943 s. 86, prop. 1980/81:84 s. 230 och NJA avd. I 1993 s. 182). Enligt 15 kap. 5 § tredje stycket får ett yrkande om säkerhetsåtgärd inte bifallas utan att motparten har beretts tillfälle att yttra sig. Är fara i dröjsmål, får dock rätten bevilja åtgärden att gälla till dess annat förordnats. Ytterligare en förutsättning för att åtgärden skall beviljas är att sökanden hos rätten ställer säkerhet för skada som kan tillfogas motparten. Förmår sökanden inte ställa säkerhet 158 Interimistiska beslut om avflyttning då hyresrätten är förverkad SOU 2000:76 och har han visat synnerliga skäl för sitt anspråk, får rätten befria honom därifrån (se 15 kap. 6 § ).