sou · GOB314 · 2001-01-01 00:00:00 — flyttade Situation Stoc kholm till nya lokaler som gav utrymme till en förbättrad service åt de hemlösa. Det finns nu sär- skilda arbetsrum till tidningsförsäljarna, samtalsrum och möjlighet för Kamratstödsgruppen och A nonyma Narkomaner (NA) att hålla informationsmöten med försäljarna. Tack vare de utökade personal- resurserna och de mer anpassade lokalerna kan Situation på ett avsevärt bättre sätt än tidigare ge stöd och rådgivning till för- säljarna. Situation har för av kommittén föresla- gits erhålla ett fortsatt ekonomiskt stöd. Kriminellas revansch i samhället (), i har för perioden t.o.m. erhållit för att initialt bygga upp kamratstödsboendet . är en kamratstödjande förening som bildades vars syfte är ge stöd och hjälp till före detta kriminella i deras rehabilitering och omstart i samhället. Många har förutom kriminalitet ett aktivt drogmissbruk bakom sig. Föreningens verksamhet baseras på parollerna Hederlighet, Drogfrihet, Kamratskap och Solidaritet. Före- ningen verkar inne i fängelserna i samverkan med kriminalvården och ute i samhället i samverkan med bland annat socialtjänst och fri- vårdsmyndigheter. har påvisat bristerna i dagens samhälle där människor som friges från fängelserna i värsta fall hamnar rakt ut på gatan: utan bostad, utan planering och utan hopp. Lägesbeskrivning /2000: Den ursprungliga verksamhetsidén med kamratstödsboende har utvidgats t ill att även gälla möjligheten att ta emot s.k. § 34–placeringar för att underlätta utslussningen t ill samhället. har en detaljplanering skett av verksamhetens innehåll. Bland annat kommer samtliga gäster i boendet att genomgå ett program i öppenvård där målet är att bryta upp från den kriminella livsstilen, vilket inte sker automatiskt enbart för att den enskilde blir drogfri. Fastigheten har renoverats och anpassats i enlighet med normer för HVB-institution. Verksamheten har försenats till följd av att beslut om tillståndsgivning att driva en HVB- institution kraftigt har försenats. Lilla Gungan har för av kommittén föreslagits erhålla ett fortsatt ekonomiskt stöd. i har för perioden t.o.m. erhå llit för att slussa frigivna interner tillbaka ut i samhället. Projektet bygger på att de präster, pastorer och diakoner som arbetar på fängelserna i skall hjälpa vill- korligt frigivna att få ett människovärdigt liv som ansvarstagande med- borgare med bostad, arbete och sociala relationer. Genom projektet får kyrkan möjlighet att förstärka och utveckla sitt arbete inne på fängelserna. Lägesbeskrivning /2000: För arbetet med detta projekt har projektledaren tagit initiativ till att bilda föreningen – en förening på ekumenisk grund – som är öppen för privatpersoner, församlingar och organisationer som stödjer det fängelse- och anhörigarbete som bedrivs. En av de församlingar som ingår är som initierade det ursprungliga projektet. har föreningens nätverkskansli flyttat in i lokaler som har ställt till förfogande. Lokalerna används bland annat som en kontaktpunkt för intagna/anhöriga och övervakare. Med hjälp av fängelsepräster, pastorer och diakoner har föreningen börjat bedriva verksamhet vid Norrtälje- och Färingsöanstalterna där man har startat upp bibelstudiegrupper som ett led i att etablera en bärande kontakt med de intagna. För att underlätta utslussningsfasen kommer föreningen, i samar- bete med Baptistförsamlingen i södra , att öppna ett övergångshem i med plats för nio män. Med övergångshemmet som bas kommer gästerna att få hjälp och stöd med studier eller arbete. Föreningen () i Stoc kholm har t.o.m. erhå llit för att tillhandahålla juridisk rådgivning för resurssvaga människor som lever i utsatta miljöer. Studenter vid juridiska institutionen med minst tre års studier bakom sig kommer – under handledning – att svara för rådgiv- ningsverksamheten. Erfarenheterna av liknande verksamhet i har varit mycket positiva. I första hand vänder sig rådgivningen till personer som är på väg att ordna upp sin sociala situation och där den juridiska rådgivningen – framför allt i kontakter med olika myndigheter – kan underlätta den fortsatta rehabiliteringen. Rådgivningen kommer också bedrivas som uppsökande verksamhet vid olika behandlingsinstitutioner. Föreningen svarar för informationsspridning om verksamheten samt för inbokning av samtalen. Rådgivningen planeras i ett inledningsskede att anordnas . Målsättningen med verksamheten är att NBN skall ha informerat flertalet av de institutioner och öppenvårdsenheter som erbjuder boende och vård till bostadslösa och missbrukare i , samt att verksamheten inom denna tidsrymd i genomsnitt skall ha 20 bokade rådgivningssamtal . För varje klient upprättas en ärendejournal som även ligger t ill grund för uppföljning av Juristcentrum. Lägesbeskrivning /2000: I samarbete med Juristcentrum har sju studeranden vid juristlinjen rekryterats och knutits till projektet. Studenterna har deltagit i en inledande utbildning () för att få en orien- tering om socialtjänstverksamheten, lagstiftning inom det sociala området och om rehabiliteringsinriktad rådgivning. Ytterligare ut- bildningsdagar kommer att anordnas . Rådgiv- ningsverksamheten startade och bedrivs –21.00 i på . Studenterna arbetar schemalagt och parvis. Skriftlig information om rådgivningen har skickats ut till NBN:s cirka 450 enskilda medlem- mar samt till ett 60-tal medlemsorganisationer. Därutöver har ett 80- tal kommunala verksamheter och organisationer som vänder sig till projektets målgrupp informerats. i har erhå llit för att driva soppköket Lilla famnen för hemlösa och missbru- kare. Denna verksamhet har funnits och är t illgänglig dag- ligen för ett ökat antal besökande. Soppköket är ett medel för att etablera kontakt med gästerna, erbjuda enskilda stödsamtal och hjälpa dem med bland annat myndighetskontakter (socialtjänst, försäkringskassa, kriminalvård, sjukvården m.fl. instanser). Vidare anordnas samtals- grupper kring livs- och trosfrågor samt utflykter t ill församlingens lä- gergård. Församlingen avser att utveckla och förstärka sitt nätverksar- bete bland de hemlösa. Församlingen samarbetar med ; socialsekreterare besöker exempelvis verk- samheten . Lilla famnen kommer att utökas med ytterligare en tjänst för att bland annat förebygga uppkomsten av hotfulla incidenter bland gästerna. Lägesbeskrivning /2000: Antalet gäster hos Lilla famnen är ständigt ökande, vilket gör att personalgruppen har begränsade mö jligheter att tillgodose alla gästers behov. Det projektbidrag som har tillstyrkt och som regeringen har beviljat används för att täcka verksamhetens löpande utgifter. i har för perioden t.o.m. erhå llit för att i samarbete med bland annat LO- facken, kommunala bostadsföretaget och kom- mun, utveckla ett stödboende för bostadslösa vilket skall leda fram till ett eget hyreskontrakt och en ordnad social tillvaro med ett fungerande nätverk. Stödboendet är en utveckling av den sociala verk- samhet som bedriver, och skall ses som ett komplement till det skyddade boende för hemlösa missbrukare som kommun parallellt har projekterat. Det planerade stödboendet kommer att integreras med övriga verksamhet och utöver boendet också omfatta stöd i hushållsekonomi och skuldsanering, kost- och näringslära, matlagning m.fl. aktiviteter som hör vardagen till. Av- sikten är också att gästerna i stödboendet skall erbjudas deltagande i en 1-årig kurs som vänder sig specifikt till långtidsarbetslösa, vilken an- ordnas inom ramen för det lokala . Regeringen har också, på förslag från kommittén, beviljat projektmedel för kommuner som inte ingår i Kommunprojektgruppen. Dessa projekt följs upp och utvärderas på en något lägre nivå. anser att denna tudelning av projekten ökar kommitténs möjligheter till framgång i arbetet. Den mer intensiva och kunskapsuppbyggande utvärderingen inom kan inte, av kvalitetsskäl, omfatta alltför många kommuner. Genom att bevilja projektmedel till ett flertal andra projekt utanför denna krets åstadkommes en större geografisk spridning, vilket i sin tur bidrar till en ökad aktivitet på lokal nivå och intensifierad uppmärksamhet visavi de mest utsatta med- borgarnas situation. 98 Kommitténs verksamhet SOU 2000:14 har för perioden t.o.m. erhå llit för att tillsammans med det allmännyttiga bostadsföretaget bedriva ett projekt med boendesamordnare. Projekten planeras pågå även . Kom- munen har utarbetat en heltäckande handlingsplan som både tar sikte på akuta insatser och långsiktiga åtgärder för att minska antalet bo- stadslösa. Det som framför allt är nyskapande i projektet är betoningen på förebyggande bostadssociala insatser. Kommunen poängterar att ett framgångsrikt arbete förutsätter nya arbetsmetoder och ett nytt an- greppssätt. Utöver insatser som vänder sig till enskilda individer som bedöms vara akut hemlösa, vill kommunen även bedriva ett förebyggande arbete visavi 200–300 personer som t illhör en potentiell riskgrupp att bli vräkta. Projektet med boendesamordnare syftar till att hjälpa dels män- niskor som är hemlösa genom att erbjuda dessa individuellt anpas- sade boendelösningar, dels de som på grund av ekonomiska problem eller störningar riskerar att förlora sina bostäder. Andra delmål är att öka antalet bostadssociala kontrakt samt antalet sådana kontrakt som övergår till förstahandskontrakt, att minska och bostads- företagets totala kostnader för hyresskulder och reparationer/skade- görelse. En utvärdering av verksamheten kommer att ske 2, dvs. Lägesbeskrivning /2000: Verksamheten med boendesamordnare påbörjades . Tiden därefter har gått åt till att dra upp riktlinjer och identifiera tänkbara arbetsområden. har för perioden t.o.m. 31 okto- ber 2000 erhå llit för att genomföra en riktad utbild- ningsinsats för den personalgrupp inom socialpsykiatriska enheten vilka arbetar med hemlösa klienter med dubbeldia gnoser. Denna grupp av hemlösa är till antalet inte särskilt stor, men däremot resurskrävande. Behovet av fortbildning inom detta område är därför stort. I projektet ingår också att vidareutveckla ett pågående försök med personligt ombud. Lägesbeskrivning /2000: Förslag till utbildningsinnehåll har utarbetats av kursanordnaren. Utbildningen förväntas påbörjas och pågå . kommun har för perioden t.o.m. erhå llit för att utforma en ny boendeenhet för hemlösa missbrukare. Målsättningen är att det genom individanpassade metoder skapas förutsättningar för den enskilde klienten att leva ett självständigt liv utan drogberoende och med en egen bostad. I det pro- jekterade omvårdnadsboendet skall det också finnas utrymme för olika former av meningsfull sysselsättning. Boendet ställer krav på en hög omvårdnadsnivå, varför personal kommer finnas tillgänglig i boendet dygnet runt. Pingstkyrkan är en aktiv samarbetspartner i boendet. Schemalagd tid finns avsatt för kvalitetsarbete för att kunna följa upp brukarorienterade och mätbara relevanta mål för verksamheten. 6.3Opinionsbildande verksamhet och övriga externa aktiviteter Kommittén skall enligt sina direktiv arbeta utåtriktat och samarbeta med och stimulera aktiviteter hos organisationer, kommuner, landsting och andra berörda. har kommitténs ordförande deltagit i olika debatter som olika föreningar och organisationer har anordnat om hemlöshet och de hemlösas situation. Därutöver har själv anordnat en större hel- dagskonferens i på temat Hemlöshet i välfärdssamhället , där några av landets ledande forskare på området svarade för en genomgång av kunskapsläget inom detta område. Konferensen vände sig till kommitténs egna ledamöter och sakkunniga, forskare samt praktiker inom , kriminalvården, behandlingshem, kyrkan och fri- villigorganisationer. Intresset för konferensen var mycket stort. Dess- värre kunde vi inte erbjuda samtliga intresserade att delta, men detta kunde delvis kompenseras genom att konferensen sändes via Internet. Kommittén har också arrangerat ett tvärvetenskapligt forskarsemi- narium där forskare presenterade papers och pågående forskningsprojekt inom området. Många av dessa bidrag kommer att bearbetas och ingå i en antologi som kommittén kommer att ge ut och som vänder sig till såväl praktiker, beslutsfattare, högskolestuderande och till en intresserad allmänhet. Antologin kommer att presenteras i anslutning till en nationell konferens, som planerar att arrangera . Från kommitténs sida har det varit en medveten policy att inte kon- centrera egna konferenser till enbart , utan istället sprida dessa till olika delar av landet. Därigenom finns också möjlighet att samarrangera dessa tillsammans med intresserade kommuner. Ett exempel härpå är konferensen väg mot ett hem som ge- nomfördes i samarbete med . kommer tillsammans med & att anordna ett seminarium på temat: Det sociala reportaget – om fattigdom och hemlöshet i välfärdssamhället, där författarna samt re- gissören och dokumentärfilmaren medverkar. Kommittén Välfärdsbokslutet (dir. 1999:7) har i sitt delbetänkande Välfärd vid vägskäl (SOU 2000:3) redovisat en utförlig översikt av hur viktiga strukturella villkor och de socialpolitiska stödsystemen har för- ändrats . Därutöver har kommittén gjort en samlad bedömning av välfärdsutvecklingen . hänvisar till sistnämnda delbetänkande för en mer utförlig redgörelse av välfärdsutvecklingen som helhet och inom olika delom- råden. Det är inte möjligt att empiriskt peka ut enskilda strukturella faktorer i välfärdsutvecklingen som kan sägas utgöra direkta eller indirekta hemlöshetsgenererande faktorer. Däremot kan man generellt peka ut olika samverkande faktorer som med stor sannolikhet har betydelse för hemlöshetens utveckling: NSocialförsäkringssystemets ersättningsnivåer och ersättningsperioder NBostadspolitik/bostadsmarknad (boendekostnad, tillgång på bostäder etc.) NSocialbidragets utformning och villkor Arbetslöshet, ökade boendekostnader och försämringar i välfärdssys- temet är strukturella faktorer som ökar risken för hemlöshet bland ekonomiskt svaga grupper i samhället. Detta innebär att vissa grupper i befolkningen har svårare att få fotfäste på arbetsmarknaden och hotas av marginalisering. Det kan definieras som "ett oönskat tillstånd av utsatthet, som har viss varaktighet och baseras på ett partiellt deltagande eller ger otillräcklig tillgång till vissa grundläggande resurser, genom vilket den enskilde får ett begränsat inflytande över sina villkor". (EpC) följer kontinuerligt utvecklingen av befolkningens hälsa, sjukdomar, sociala förhållanden, vårdutnyttjande och riskfaktorer för sjukdomar och sociala problem. I EpC:s skrift Social Rapport 1997 och Kommittén Välfärdsbokslutets betänkande Välfärd vid vägskäl tecknas bland annat följande bild av utsatta gruppers situation i dagens Sverige:2 NDe som framför allt har drabbats av förändringarna på arbetsmark- naden är ungdomar och invandrare, som ofta inte är berättigade till arbetslöshetsersättning. NDe personer som hade en svag a nknytning till arbetslivet har haft mycket begränsade möjligheter att förbättra sin situation . NSedan 1987 har de fattiga inte blivit fler men de har blivit fattigare, vilket kan illustreras av den ökade andelen personer med inkomster som understiger socialbidragsnormen. utgjorde denna andel för att 1997 ha ökat t ill 10 %.3 NInkomstklyftor och skillnader i ekonomiska resurser mellan olika befolkningskategorier har ökat . Bland unga, ensamstående föräldrar och invandrare finns en stor andel med svaga och försämrade ekonomiska resurser. NPersoner som är yngre, män, arbetare och invandrare löper totalt sett större risk att hamna i brottslighet och missbruk. N10 % av befolkningen i åldersintervallet 25–har flera sam- manhängande problem i samband med arbete, ekonomi och boende. NLevnadsförhållandena skiljer sig starkt mellan fattiga och rika bostadsområden. I detta kapitel belyses och diskuteras mer ingående missbrukarvårdens och socialbidragets utformning och villkor mot bakgrund av att en stor andel av de som har rapporterats hemlösa i nationella kartläggning har omfattande alkohol- och drogproblem som de för sin försörjning är beroende av socialbidrag eller förtidspension alternativt sjukbidrag/sjukpenning. 1Svedberg (1998), s 42, 2Socialstyrelsen (1997a), s 5–8; SOU 2000:3. 3SOU 2000:3, s 221. 7.2Missbrukarvården och de hemlösa kartläggning visar att de personer som har rapporterats som hemlösa i stor utsträckning har alkohol- och drogproblem. Alkoholister och tunga drogmissbrukare, dvs. personer som regelbundet injicerar narkotika, uppvisar både en hög översjuklighet i största allmänhet, men också en avsevärt högre överdödlighet jämfört med normalbefolkningen som helhet. Denna fråga belyses utförligt i bland annat Socialberedningens betänkande Missbrukarna, , tvånget (SOU 1987:22) till vilken vi hänvisar. Det finns anledning att noggrant bevaka och analysera utvecklingen när det gäller den narkotikarelaterade dödligheten. Denna minskade något senare del, har dessutom stigit kraftigt . (dir. 1998:18) refererar i en promemoria till studier som visar att överdödligheten för en intravenös heroinmissbrukare är 20 till 30 gånger högre jämfört med en icke- narkotikamissbrukare; antalet narkotikarelaterade dödsfall uppgår till cirka 250 . 4 Det är här frågan om en genomsnittlig siffra; över- dödligheten är betydligt högre i de lägre åldersklasserna för att sedan sjunka med stigande ålder. Både professor ( 1962) och med dr. (1979) undersökte bland annat dödligheten bland hemlösa män i och konstaterade att överdödligheten i åldersgr uppen 30–var ungefär så stor jämfört med normalbefolkningen. I en undersökning som sträckte sig ( 1969–1971) av drygt 6.000 hemlösa män registrerade hos Byrån för bostadslösa män i , visade det sig att överdödligheten i denna grupp var drygt fyra gånger högre än vad man kunde förvänta sig. 5 genomför FoU-enhet under ledning av med.dr. en ny omfattande kartläggning av överdödligheten bland hemlösa som har varit inskrivna på (dåvarande) Byrån för bostadslösa män i . Preliminära resultat tyder på att dödligheten för denna grupp av hemlösa visserligen är hög, men dock inte så stor som bland härbärgesklientelet, vilket förmodligen beror på att förstnämnda gruppen i stor utsträckning lever på olika typer av institutioner och därmed är mer "skyddade" jämfört med hemlösa som t ill och från bor på härbärgen. Bland de missbrukare som blir föremål för vård och behandling med stöd av lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall (LVM), dvs. som tillhör kategorin "tunga missbrukare", är en relativt hög andel (1999), s 2: SOU 1999:90, s 55. 5Ahlström, och (1975), s 245 f. 6Personlig kommunikation med , . 104 Välfärdsutvecklingen SOU 2000:14 Av samtliga 1.144 klienter som under nå gon period var inskrivna på LVM-hem saknade en egen bostad: var bostadslösa och bodde i "annat boende" för intagningstillfället. 7 har i sin kartläggning 1999 av antalet hemlösa i gjort bedömningen att av samtliga manliga missbrukare som var intagna med stöd av LVM, totalt 392 personer,8 året därpå var hemlösa. Motsvarande andel bland kvinnliga missbrukare var 50 %.9 De hemlösas andel av den samlade tvångsvården för missbrukare är alltså stor. Denna vårdform är ovanligare ju äldre klienterna är. Missbrukarvårdens innehåll och utformning är därför av central betydelse för den stora grupp hemlösa som fångas upp genom Social- styrelsens nationella kartläggning. På grund av brister i den officiella statistiken är det svårt att få en bred och korrekt genomlysning av missbrukarvårdens utveckling . Det finns alltför många osäkerhetsfaktorer för att man skall kunna dra några tvärsäkra slut- satser. Tvångsvården har genomgått en remarkabel utveck- ling: antalet vårdplatser har minskat från 954 t ill 349 mellan åren 1994 och som antalet LVM-institutioner har minskat från 25 till 15 . gjordes 1.773 placeringar, en minskning med 198 placeringar eller jämfört med . Den faktiska belä ggningen 1999 var 94 %.10 I en rapport antyder tre tänkbara för- klaringar till denna utveckling inom tvångsvården för vuxna miss- brukare: kommunernas kärva ekonomi, en ökad misstro till institu- tionsvårdens resultat samt SiS icke-differentierade prissättning; dessa faktorer ansågs sannolikt ha påskyndat utvecklingen av alternativa vårdinsatser (SoS, 1996a). Även den genomsnittliga vårdtiden inom har minskat . uppgick vårdtiden till , medan den hade sjunkit . Andelen klienter med ett renodlat alkoholmissbruk har minskat inom , medan däremot andelen narkotikamissbrukare är något högre jämfört med frivilligvården. 7SiS (1999). Uppgifterna baseras på information ur det s.k. DOK-systemet, där en av frågeställningarna är "huvudsaklig boendeform ". Som boendeform hänför SiS boende i försökslägenhet, andrahandsboende eller om man har varit intagen på institution, fängelse eller har bott hos släktingar eller föräldrar. SiS tolkning av begreppet bostadslös är därför väldigt snävt. 8Socialstyrelsen (1999c), tabell 3, s 25. 9Socialstyrelsen (2000), s 59. 10SiS (2000), s 6. SOU 2000:14 Välfärdsutvecklingen 105 Kommunerna ser inte länge institutionsvården som det enda vårdalternativet. "Kanske har också den ambitionen reviderats, att de äldre socialt utslagna missbrukarna fullständigt skall kunna rehabili- teras", framhåller i nämnda rapport. 11 Istället har denna kategori missbrukare i ökad utsträckning erbjudits "omvårdnad på hemmaplan med insatser i skyddat boende och daglig verksamhet". Man kan anta att hemlösa med uttalade alkohol- och drogproblem ingår som en del i denna klientgrupp. Denna typ av harm reduction-insatser förespråkas av en del praktiker med motiveringen att det är viktigare att skapa en kontrollerad social situation än att i alla lägen eftersträva nykterhet och drogfrihet. En motsvarande uppfattning framförde alko- holforskaren , där hans rekommen- dation kan sammanfattas med devisen omsorg istället för behandling. Omsorg i vid mening syftar på stödinsatser av enklare slag som tar sikte på den behövande personens hela livssituation och sträcker sig över ", skriver . belyser i rapport kvaliteten i den öppna missbrukarvården som vänder sig till tunga missbrukare i två län. Dessa program var ofta ambitiöst upplagda och med ett brett utbud av olika stödinsatser. Men de insatser som dessa missbrukare kom i åtnjutande av var ganska få som det var sällsynt med uppföljning av kommunernas insatser (, 1999e). 7.2.1Psykiskt störda missbrukare (dubbeldiagnos- patienter) Ur ett folkhälsoperspektiv är det ett faktum, att samsjuklighet i form av svår psykisk störning och missbruks/beroendeproblem leder till ett väsentligt ökat hjälpbehov, en svår social problematik samt ett sämre förlopp med stor risk för utslagning och för tidig död (1999a; 1998 och 1999). Utifrån klinisk erfarenhet är det välkänt att klientens psykiatriska problembild respektive aktiva alko- hol/drogmissbruk har en förödande och förvärrande effekt på varandra. Erfarenheter runt om i landet visar att dessa människor ofta är kända inom respektive psykiatrin, som dock var för sig hand- lägger frågor om missbruk eller psykiatrisk störning. Om den dubbla problematiken överhuvud taget identifieras så sker behandlingarna efter varandra. Mycket sällan sker det integrerat och parallellt, trots att det 11Socialstyrelsen (1996a), s 41. 12Lindström (1993), s 38. finns ett massivt vetenskapligt stöd för att så måste ske om insatserna skall bli framgångsrika. "Uppdelningen av vårdansvaret har blivit ett problem", noterar (1999b). I propositionen Tvångsvård av vuxna missbrukare m.m. (prop 1987/88:147) poängterade regeringen, att det inte fick råda nå gon tvekan om att psykiatrin har ett självklart vårdansvar för missbrukare där missbruket är en del av en tyngre psykiatrisk problematik. I delbetänkande Psykiskt stördas situation i kommunerna – en probleminventering ur perspektiv (SOU 1992:3) redovisades resultatet av en enkätundersökning enligt vilken det fanns en genomgående kritik från över att psykiatrin inte ger tillräckligt stöd vid bedömning och behandling av patienter/klienter med dubbeldiagnoser.