sou · GOB3126d1 · 2001-01-01 00:00:00 — The achievement of a drug-free environment demands in the first in- stance vigorous measures of motivation and treatment, but also judiciously balanced measures of control. As regard the measures of control which can be taken in the prison and probation system, the Drugs Commission finds the provisions to be appropriately constructed in all essential respects. Thus they afford great opportunities for the prison and probation system to check the clients are not abusing drugs while serving their sentence and, in remand centres and presents, that drugs are not present on or brought onto the premises. At the same time as the rules can be said to afford good opportunities for the exclusion of drugs by means of controls, drugs are in fact being taken above all into prisons, on quite a considerable scale in some quarters. Although greater seclusion of prisons and remand centres could partly stem the inflow of drugs, this is not an expedient which the Drugs Commission advocates. Instead, as the Commission sees it, other possible ways of preventing such contraband will have to be tested, most immediately through the medium of care and treat- ment. This, however, does not prevent the Commission from making certain suggestions for the improvement of control opportunities in certain respects. The Drugs Commission proposes that, if considerations of security or discipline at a particular remand centre or prison so de- mand, the National Prison and shall be empowered to order body searches of all visitors to the remand centre, the prison or a particular department of the same. Current provisions do not at present sanction a more routine control of this kind. The Commission further proposes that prison staff and other persons carrying out work or assignments within a remand centre or prison be subject to body search when entering, which is not possible at present. To prevent a visitor transferring an illicit object - drugs, for ex- ample – to an inmate, visits can at present be supervised by prison or remand centre staff. The Drugs Commission proposes that, on certain conditions, it be made possible for a supervised visit of this kind to be replaced with a visit taking place under such conditions that inmate and visitor are prevented by delivering objects to one another, e.g. through the interposition of a glass screen. Finally the Drugs Commission makes proposals concerning the consequences of refusal to furnish a blood or urine sample. At present, the consequences of such refusal, as regards disciplinary sanctions and the qualifying period for parole, are less severe than the consequences of the inmates urine sample testing positive. The Drugs Commission proposes that the consequences of refusal be equated with those of a urine specimen testing positive. In its report the Drugs Commission also addresses the question of using sniffer dogs in prisons and remand centres, as well as cer- tain other questions which, in the Commissions opinion, should be specially followed up by the National Prison and . Competence development and research Questions with a bearing on drug policy measures need to be assessed not only on the basis of the presumable effects on drug supply and abuse but also with reference to their potential conse- quences for personal privacy, for equality and democracy etc. It is clear that decisions concerning both the direction of policy and measures affecting individual persons have to be taken without complete and unambiguous knowledge concerning the possible effects of the measures to be taken. Although we can never expect our knowledge to be complete, the improvement of knowledge concerning different aspects of narcotic drugs, measures to combat drug abuse and the effect of drug policy measures are clearly im- portant. Knowledge of the drug situation, i.e. the amount of drugs present in this country, the extent of drug abuse, the persons who abuse drugs and the effects of drug abuse, is needed for the planning and scaling of the measures to be taken. Knowledge of this kind is also important for judging the overall effects of drug policy. Knowledge of laws and control measures is important with a view to observing the effects of drug policy measures. Knowledge of methods relating both to prevention and to care and treatment has a vital bearing on the framing of policy measures. Knowledge of the effects of preventive measures and of measures of care and treatment has an important bearing, for example, on the selection of measures to be taken and on their evaluation. The Drugs Commission finds both knowledge and methods in the above mentioned fields to be deficient at present. In the Com- missions opinion, measures to combat drug abuse need to be based more extensively on knowledge and documented experience. The Commissions proposals are designed to facilitate a build-up of knowledge and competence within the bodies actively concerned with drug issues. The Commission sees several possible ways of achieving this. Staff training is one method. The Commission puts forward proposals for a specialist training programme in care of substance abusers and for a foundation training programme in preventive work. Another method is the more general accumulation of a knowledge base founded on science and proven experience in the social welfare sector. The Commission indicates certain fields where the need for this kind of competence development is particularly urgent. Its proposals refer mainly to the preventive sphere and to the care and treatment sector, these being the sectors where the Commission judges the shortcomings to be greatest. Documentation, follow-up and evaluation should be improved, as regards both measures relating to individuals and work of a more overarching kind. The Drugs Commission proposes that take the initiative in framing models and systems for documenting local preventive work. should consider framing General laying down guidelines for the documentation of measures by social services on behalf of sub- stance abusers. The Commission also proposes that take the initiative in co-ordinating the development work now being undertaken in several different quarters with reference to standardised client analysis and evalua- tion instruments, which have proved to be good instruments for developing treatment activities and interaction between different care providers. Both preventive measures and measures of care and treatment are generally of a highly complex nature, designed as they are to influence deep-rooted human behaviour, habits and vices which operate in complicated social contexts. The possibilities of influence open to assistive and supportive bodies in the community are relatively small by comparison with all the other factors influencing the individual. The Drugs Commission therefore wishes to point out, first of all, that neither in preventive work nor in care is there any possibility of developing one single method, which could be universally applied, and it wishes to warn against belief in simple solutions of the cookbook variety. The Drugs Commission favours priority for the development of methods for identifying different target groups and reaching them with preventive measures, and methods for systematically assisting sporadic drug abusers in the sector and social services. As regards the care of drug abusers, methods urgently need to be developed for charting the abusers need of support and assistance and methods for combining several inputs. Support to and interaction with next-of-kin should be developed. Within the portion of drug abuser care for which health and services are responsible, it is particularly vital that methods and models of interaction with socially oriented substance abuser care should be strengthened. This applies, not least, to psychiatric care, but generally speaking, more medically oriented treatment measures should always be viewed in a socio-psychological perspective. The development of psychotherapeutic treatment methods is to some extent being inhibited by uncertainty as to whether the cost of such measures should be borne by social services or services, which in itself underlines the importance of interaction within the framework of local strategies. The Drugs Commission recommends that be instructed to investigate the feasibility of drafting a foundation programme of further training in preventive work. shall also consider ways of strengthening elements of prevention and abuse-related questions in the foundation training of teachers and other professional categories working with children and young persons. The Commission proposes the institution of a specialist training programme in the case of substance abusers, and also that more weight be allotted to abuser care questions in various foundation study programmes. It is proposed that and the national Agency for Higher Education together be commissioned to lay down guidelines for such a training programme. The Drugs Commission considers it vitally important that knowledge and competence should be strengthened in the field of substance abuser care. Several different proposals capable of accelerating such development are presented in this report, but most of them will only take effect in the long term. As a means of also strengthening the influence of research and documented practice in the short term, it is proposed that a special Abusers be set up, under the mandatorship of . shall consist of persons with long experience and/or great knowledge of the treatment of substance abuse. Its task shall be to assess and evaluate measures proposed for individual persons in relation to the available knowledge concerning the potentialities of care. Care providers, officials and private individuals shall be able to initiate topics for discussion, but the Council itself shall have the possibility of deciding what matters are to be discussed, so that priority can be given to those judged to be of the greatest importance as precedent. there is a risk of the Council becoming so overburdened as to cause delays in its decision-making. shall state whether the measures proposed by the social services can be regarded as reasonable in proportion of the clients need of care, having regard to what can be decided on the strength of scientifically proven experience. Its statements should not, however, have any legal status and should not be binding on the municipalities. A kind could contribute towards the development of precedent and proven experience on the basis of concrete cases, and could serve the county administrative courts in an advisory capacity in connection with appeals. The Drugs Commission proposes that , acting in collaboration with the , be instructed to analyse and observe the development of young persons consumption of medicinal products and to propose measures for reversing the rising trend in consumption of, above all, somnifacients and analgesics. A review of academic research initiatives reveals that several interest research approaches are being employed and that highly valuable research is in progress. The overall picture, however, is incoherent. Clinical therapy research particularly is a greatly neglected field. Research of this kind encounters great problems of method and has been beset with funding difficulties. In the preventive field there is a lack of research concerning many aspects of these initiatives. The Commission refers to the importance of research and practice being tied more closely together, so as to eventually facilitate drug prevention measures founded on knowledge and proven experience. As a means of illuminating the state of knowledge in the field of substance abuser care, the Commission proposes that initiate conferences on the state of research, research needs and the allocation of tasks between municipal and county council R&D units on the one hand and universities and colleges on the other. Parallel to the growth of drug problems all over the world, the need for global drug policy co-operation has also grown. has channelled the greater part of its international involvement in the drugs issue through multilateral organisations, and is thus involved in all the bodies addressing drug problems. The Drugs Commission take the view that international involvement should be strengthened, not least within the EU, and it therefore proposes that intensify its efforts, together with other countries, to develop strategies for alleviating drug problems. As the Drugs Commission sees it, the Government should give priority to measures for strengthening international control of illegal drugs, to focus attention on the drugs question in Swedish international development co-operation, to streamline international drug control bodies and to work for a maintenance of respect for the UN conventions on drugs. Within the EU, the Drugs Commission proposes that above give priority to questions concerning illegal European production, preventive measures and questions relating to drug problems in the EU candidate countries. Correct and objective presentation of drug policy is, in the Commissions opinion, the Governments responsibility. Furthermore, the Government must strengthen the co-ordination of actions through regular consultations with national authorities and others representing Swedish interests on the inter- national scene. The Drugs Commission attaches importance to Swedish participation, especially through experts, officials and NGOs, in the work of the international organisations and institutes existing in the drug sector, and it therefore proposes that the Government Offices assume responsibility for increasing the participation of Swedish experts in international projects. The same should apply concerning access for Swedish officials to appointments with such organisations and the international exchange of professionals. Finally the Drugs Commission recommends that be given the task of acting as point of contact vis-à-vis EU research-funding bodies and Swedish researchers, as a means of augmenting opportunities for Swedish experts to participate in international research work. lag om ändring i narkotikastrafflagen (1968:64) Härigenom föreskrivs att det i narkotikastrafflagen (1968:64) skall införas en ny paragraf, 5 a §, av följande lydelse. siktning finns i 28 kap. rätte- föreskrivs där får den som är misstänkt för narkotikabrott som inte är att anse som ringa, ges läkemedel och liknande vid en kroppsbesiktning, om inte medi- cinska skäl föranleder annat. Beslut om att ge den liknande enligt första stycket skall fattas av åklagare. åtgärden får utföras endast av Denna lag träder i kraft . 1 5 a § upphävd genom 1992:861. Förslag till lag om ändring i lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1974:203) om kriminal- vård i anstalt dels att 29 § skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 61 b §, av följande lydelse. En intagen får ta emot besök i den utsträckning det lämpligen kan ske. En intagen får inte ta emot besök som kan äventyra säker- heten i anstalten eller som kan motverka den intagnes anpassning i samhället eller annars vara till skada för den intagne eller annan. Om en intagen under utredningen av ett disciplinärende hålls av- skild från andra intagna, får den intagne också vägras besök i den utsträckning det är oundgängligen nödvändigt för att syftet med utredningen inte skall äventyras. Om det behövs för att kunna bedöma om en intagen skall få ta emot besök i ett särskilt fall eller om ett besök skall vara bevakat, skall i förväg undersökas om den besökande har dömts eller är misstänkt för brottslig verksamhet. I den utsträckning det behövs skall upplysningar också inhämtas om den besökandes personliga förhållanden i övrigt. Om det behövs med hänsyn till säkerheten, skall en tjänsteman vid anstalten vara närvarande vid besöket (bevakat besök). Besök av en advokat som biträder den intagne i en rättslig angelägenhet skall vara bevakat bara om advokaten eller den intagne begär det. får be- sluta att bevakade besök vid viss anstalt eller anstaltsavdelning får ersättas av besök som sker under sådana förhållanden att den in- tagne och den besökande inte kan överlämna föremål till varandra. 1 Senaste lydelse 1995:492. Som villkor för besök kan av säkerhetsskäl föreskrivas att den besökande underkastar sig kroppsvisitation eller ytlig kroppsbe- siktning. får be- sluta att samtliga besökande till viss anstalt eller anstaltsavdelning skall kunna kroppsvisiteras, om det behövs med hänsyn till säker- heten eller ordningen vid anstal- ten eller anstaltsavdelningen. får be- sluta att kriminalvårdspersonal och andra som utför arbete eller uppdrag vid viss anstalt eller an- staltsavdelning skall kunna kroppsvisiteras, om det behövs med hänsyn till säkerheten eller ordningen vid anstalten eller an- staltsavdelningen. Denna lag träder i kraft . Om det behövs av säkerhets- skäl eller för att undvika att be- vis undanröjs eller utredning om brott på annat sätt försvåras, skall en eller flera personer vara närvarande vid besök. Kriminal- vårdsstyrelsen får besluta att be- vakade besök vid visst häkte eller viss häktesavdelning får ersättas av besök som sker under sådana förhållanden att den häktade och den besökande inte kan över- lämna föremål till varandra.Under de förutsättningar som anges i andra stycket kan som villkor för besök föreskrivas att den besökande underkastar sig kropps- visitation. Förslag till lag om ändring i lagen (1976:371) om behandlingen av häktade och anhållna m.fl. Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1976:371) om behand- lingen av häktade och anhållna m.fl. dels att 11 § skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 22 a §, av följande lydelse. Den häktade får ta emot besök i den utsträckning det lämpligen kan ske. Han eller hon får inte ta emot besök som kan medföra fara från säkerhetssynpunkt. Inte heller får den som är häktad på grund av misstanke om brott ta emot besök som kan medföra fara för att bevis undanröjs eller utredning om brott på annat sätt försvåras. Om det behövs av säkerhets- skäl eller för att undvika att be- vis undanröjs eller utredning om brott på annat sätt försvåras, skall en eller flera personer vara närvarande vid besök. Under de förutsättningar som anges i andra stycket kan som villkor för besök föreskrivas att den besökande underkastar sig kropps- visitation. 1 Senaste lydelse 1998:602. vårdsstyrelsen får besluta att samtliga besökande till visst häkte eller viss häktesavdelning skall kunna kroppsvisiteras, om det be- hövs med hänsyn till säkerheten eller ordningen vid häktet eller häktesavdelningen. Om det behövs för att kunna bedöma om den som är häktad skall få ta emot besök i ett särskilt fall eller om ett besök skall vara bevakat, skall det i förväg undersökas om den besökande har dömts eller är misstänkt för brottslig verksamhet. I den utsträckning det behövs skall upplysningar också inhämtas om den besökandes per- sonliga förhållanden i övrigt. Om försvarares rätt att träffa den som är häktad finns bestäm- melser i . får be- sluta att kriminalvårdspersonal och andra som utför arbete eller uppdrag inom visst häkte eller viss häktesavdelning skall kunna kroppsvisiteras, om det behövs med hänsyn till säkerheten eller ordningen vid häktet eller häktes- avdelningen. Denna lag träder i kraft . lag om ändring i lagen (1996:1156) om receptregister Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1996:1156) om receptre- gister att 3, 4 och 6 §§ skall ha följande lydelse. 2. debiteringen till lands- 2. debiteringen till lands- 4. registrering och redovis- 4. registrering och redovis- 5. registrering och redovis- 5. registrering och redovis- ning till förskrivare, till verk- ning till förskrivare, till verk- samhetschefer enligt hälso- och samhetschefer enligt hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) sjukvårdslagen (1982:763) ligt lagen (1996:1157) om läke- ligt lagen (1996:1157) om läke- i hälso- och sjukvården, i hälso- och sjukvården, 6. registrering och redovis- 6. registrering och redovis- ning till av upp- ning till av upp- 1 Senaste lydelse 2000:358 gifter för medicinsk uppfölj- gifter för medicinsk uppfölj- sökningar, forskning och fram- sökningar, forskning och fram- ställning av statistik, och ställning av statistik, 7. registrering av dosexpedie- 7. registrering av dosexpedie- rade läkemedel, och relsen av uppgifter om enskild förskrivares förskrivning av nar- stycket 1 och 7 får endast om- stycket 1 och 7 får endast om- fatta den som har lämnat sitt fatta den som har lämnat sitt samtycke till det. samtycke till det. enligt första stycket 2 får inte enligt första stycket 2 får inte redovisas andra uppgifter som kan hänföras till någon enskild kan hänföras till någon enskild len enligt första stycket 3, 4 och len enligt första stycket 3, 4, 5 5 omfattar inte några åtgärder och 8 omfattar inte några åtgär- som innebär att uppgifter som der som innebär att uppgifter kan hänföras till någon enskild som kan hänföras till någon en- skild person redovisas. enligt första stycket 5 omfattar målen enligt första stycket 5 och 8 omfattar dock redovisning av som kan hänföras till en enskild uppgifter som kan hänföras till förskrivare såvitt gäller den re- gäller den redovisning som en- samma förskrivare och den re- ligt första stycket 5 lämnas till dovisning som lämnas till verk- samma förskrivare och den re- samhetschefen vid den enhet vid dovisning som lämnas till verk- samhetschefen vid den enhet vid stycket 6 får redovisning av samt den redovisning som enligt uppgifter som kan hänföras till första stycket 8 lämnas till Soci- någon enskild person göras en- dast i fråga om den som har första stycket 6 får redovisning Förskrivningsorsak får redo- visas endast för de ändamål som anges i första stycket 4, 5 och 6. till någon enskild person göras endast i fråga om den som har lämnat sitt samtycke till det. Förskrivningsorsak får redo- visas endast för de ändamål som anges i första stycket 4, 5 och 6. I den utsträckning det behövs I den utsträckning det behövs för registerändamålen enligt 3 § för registerändamålen enligt 3 § får receptregistret innehålla föl- får receptregistret innehålla föl- jande uppgifter som kan hänfö- jande uppgifter som kan hänfö- ras till enskilda personer: ras till enskilda personer: 1. inköpsdag, vara, mängd, 1. inköpsdag, vara, mängd, dosering, kostnad och kostnads- dosering, kostnad och kostnads- skydd vid köp av läkemedel skydd vid köp av läkemedel 2. förskrivningsorsak, 2. förskrivningsorsak, 3. patientens namn, person- 3. patientens namn, person- namn, yrke, namn, yrke, specialitet och arbetsplats, och specialitet, arbetsplats och för- 5. samtycke enligt 3 § andra 5. samtycke enligt 3 § andra ges med en kod. ges med en kod. Patienters identitet får använ- Patienters identitet får använ- das som sökbegrepp endast för das som sökbegrepp endast för det ändamål som anges i 3 § för- det ändamål som anges i 3 § för- sta stycket 1 och 7. sta stycket 1 och 7. identitet får användas som sök- identitet får användas som sök- begrepp endast för det ändamål begrepp endast för de ändamål som anges i 3 § första stycket 5. som anges i 3 § första stycket 5 2 Senaste lydelse 2000:358. Kod för förskrivningsorsak får och 8. Kod för förskrivningsor- inte användas som sökbegrepp. sak får inte användas som sök- Denna lag träder i kraft . 1Uppdraget och dess genomförande uppgift har varit att göra en utvärdering av samhällets narkotikapolitiska insatser och med utgångspunkt från denna utvärdering lägga fram förslag till sådana effektiviseringar av narkotikapolitiken som kommissio- nen finner möjliga. Kommissionen har enligt direktiven haft att se över lagstift- ningen inom området samt insatser för att förebygga missbruk och rehabilitera narkotikamissbrukare och insatser för att begränsa till- gången på narkotika.