sou · GOB399d1 · 2001-01-01 00:00:00 — anställning som justitieråd, regerings- råd, president i hovrätt och kammarrätt, hovrättslagman och kammar- rättslagman, lagfarna ledamöter i Arbetsdomstolen, lagfarna ledamöter i , Patentbesvärsrättens ordförande samt i de tre största tingsrätterna och länsrätterna tillsätts direkt efter ett s.k. kallelseförfarande. Det gäller även anställningar som chefer för de tre största arrendenämnderna och hyresnämnderna. Anställning som ord- förande och vice ordförande på en avdelning i Patentbesvärsrätten för- ordnas efter anmälan av domstolen. Anställningarna i Arbetsdomstolen och skiljer sig från de övriga på så sätt att de är tidsbegränsade. De högsta domarbefattningarna kungörs alltså inte lediga och det sker inte heller något ansöknings- eller förslagsförfarande. Någon be- redning av dessa tillsättningar sker således inte av TFN. I stället är det departement, under vilket den aktuella domstolen sorterar, ansvarigt för beredningen. Det betyder att det i huvudsak är som ansvarar för dessa ärenden. Domarutnämningar efter kallelse till Utnämning av högre domare 77 Arbetsdomstolen och Patentbesvärsrätten handläggs i Näringsdeparte- mentet och utnämningar till i Finansdepartemen- tet. Förfarandet är sådant att det i praktiken inte blir någon offentlig insyn i det under beredningsstadiet. Tillsättningen av en högre domarbefattning aktualiseras normalt genom att domstolen tar kontakt med departementet. En viss bevakning sker också från departementets sida av när det kan vara aktuellt att ta upp en tillsättningsfråga. Från departementet kontaktar man sedan i turordning de personer som anses vara lämpliga för anställningen i fråga. Lämp- lighetsbedömningen sker i första hand inom departementet. Inför rege- ringens utnämning förekommer naturligtvis också ytterligare bered- ningsåtgärder inom . Beslutsunderlaget tas fram på olika sätt. Ledamöter av Högsta dom- stolen och Regeringsrätten kan exempelvis ha lämnat förslag på lämp- liga kandidater. Vidare kan den domstol där anställningen finns ha syn- punkter och ha lämnat förslag på namn eller önskemål om vilka sär- skilda kunskaper domstolen har behov av. Det förekommer även att personer som är intresserade av ett högre domarämbete anmäler detta till departementet eller att någon, t.ex. en universitetsprofessor, föreslår en kollega till en sådan befattning. Slutligen förekommer även aktivitet från departementets sida för att hitta rätt person. En fortlöpande dialog i dessa frågor sker också från expeditionschefens i sida med departementschefen (justitieministern) och dennes statssekreterare. är de personer som kan komma i fråga för dessa anställningar väl kända för departementet och någon traditionell referenstagning be- höver därför mera sällan ske. Synpunkter inhämtas i stället under hand och någon egentlig dokumentation förekommer inte i ärendena. Där- emot är det viktigt att diskutera de olika tänkbara kandidaterna med chefen för den domstol där den lediga anställningen finns eller hos den hovrätts- eller kammarrättspresident som underrätten hör under. Det förekommer också en diskussion inom departementet. diskuteras tillsättningsärenden med andra departement, där kännedom kan finnas om kandidater med särskilda kvalifikationer och då särskilt med Fi- nansdepartementet om det är fråga om en anställning i allmän förvalt- ningsdomstol. Om det är aktuellt att rekrytera någon utanför den tradi- domarkarriären kan kontakt tas med företrädare för dennes yrkeskår, t.ex. advokat- eller åklagarväsendet. 78 Utnämning av högre domare Sedan ett startfält med potentiella kandidater tagits fram på detta sätt rangordnas dessa i merithänseende på chefstjänstemannanivå (expeditionschef och rättschefer) i departementet. Expeditionschefen tar därefter kontakt med statssekreteraren och i ett senare skede justitie- ministern och presenterar de tänkbara kandidaterna. Beträffande tillsättningen av justitieråd och regeringsråd är traditio- nen att justitieministern besöker den aktuella domstolen och i plenum redovisar det förslag på kandidat som tagits fram från departementets sida och som förankrats i regeringskretsen. har förslaget dess- förinnan även förankrats under hand hos domstolens ordförande. Möter förslaget inte några invändningar från ledamöterna i domstolen till- frågas sedan kandidaten formellt om hon eller han vill ta emot utnäm- ningen. Det har dock undantagsvis hänt att domstolen inte fått möjlig- het att uttala sig om regeringens förslag på kandidat. Så var fallet med utnämningen av den avgående justitieministern till justitie- råd i (se KU 1983/84:30 s. 34 f., RD prot. 1983/84 nr 44). Även förslag på personer till anställning som i hovrätt och kammarrätt förankras hos vederbörande domstols president. Främst hovrätts- och kammarrättspresidenter kan tillsättas efter en beredning som något avviker från den som tillämpas i allmänhet. I dessa fall före- kommer ingen förankring hos den avgående presidenten eller andra i den aktuella domstolen. 3.4.3Beredningen av anställningarna i specialdomstolarna Utnämningar av lagfarna domare efter kallelse i Arbetsdomstolen, dvs. anställningar som ordförande och vice ordförande samt ersättare för dessa, bereds numera inom . hade denna uppgift. Beredningen av dessa anställningar skiljer sig i vissa delar från den ordning som redogjorts för ovan. Den största skillnaden är det samråd som enligt praxis äger rum med arbetsmarknadens parter inför utnämningarna. Någon utnäm- ning till domstolen har i skrivande stund inte skett sedan domstolen fördes över till ansvarsområde. Nedanstående redogörelse avser därför förfarandet i . Lämpliga kandidater har tagits fram av rättssekretariat samt av dess expeditionschef och rättschef. En diskussion har också skett på chefstjänstemannanivå med Justitiede- partementet och Statsrådsberedningen. Departementet har även samrått med Arbetsdomstolens ordförande. Sedan statssekreteraren, expedi- tionschefen och rättschefen enats om ett antal namn har dessa presente- Utnämning av högre domare 79 rats för det ansvariga statsrådet, som i sin tur har indikerat vilka namn man borde gå vidare med till arbetsmarknadens parter. kunde det hända att fler än ett namn presenterades för dessa. Sedan synpunkter inhämtats från arbetsmarknadens parter har den tilltänkte kandidaten tillfrågats om han eller hon varit intresserad av att bli ut- nämnd till domare i domstolen. Därefter har utnämningen ägt rum. Domarna i Arbetsdomstolen är förordnade i taget. Omförord- nanden kan ske. Det finns fyra ordförande och fyra vice ordförande i domstolen. är inga av ordförandena i domstolen ordina- rie domare. Flera av vice ordförandena har fast anställning inom . Utnämningarna av domare till Patentbesvärsrätten (patenträttsråd) handläggs också i . Anställning som patenträtts- råd söks och ärendena bereds först av , som lämnar förslag till regeringen i tillsättnings- ärendena. Patenträttsråd skall antingen vara lagfarna eller tekniskt kunniga. Domstolens ordförande tillsätts efter kallelse och skall vara lagfaren. Övriga ordförande och vice ordförande på en avdelning för- ordnas av regeringen efter anmälan av domstolen. Något krav på att dessa skall vara lagfarna föreligger inte. Domstolen föreslår vem som bör förordnas på en sådan befattning. föreslår domstolen därvid ett redan vid domstolen anställt patenträttsråd till befattningen. Det har även hänt att man vid utlysningen av en anställning som patenträttsråd i annonsen upplyst om att det eventuellt är aktuellt att förena anställ- ningen i fråga med en befattning som ordförande eller vice ordförande på avdelning i domstolen. Beredningen i liknar den som redogjorts för i . Patenträttsråd anställs tills vidare. Domstolens ordförande har en ordinarie domaranställning med fullmakt i botten. Av de övriga fem lagfarna ledamöterna i dom- stolen är två ordinarie domare. fördes över till ansvarsområde och några rutiner i utnämningsärendena har ännu inte hunnit utarbetats. Departementet avser emellertid att samråda med , och . Beredningen sker på departementets konsumentenhet som sedan pre- senterar förslag på lämpliga kandidater för rättschefen, expeditions- chefen och statssekreteraren. För att få fram lämpliga namn sker en dialog, förutom med andra departement även med olika myndigheter såsom t.ex. . Även personer som är verksamma inom domstolsväsendet rådfrågas om förslag på kandidater till anställningarna som lagfarna ledamöter. Inför ett tillsättningsärende kommer även samråd att äga rum med ord- förande. Anställningarna i domstolen är tidsbegränsade med möjlighet 80 Utnämning av högre domare Ordföranden, vice ordföranden och en av de fem särskilda ledamöterna skall vara jurister med erfarenhet som domare. Ersättare för vice ordföranden och juristledamoten skall också vara jurister med sådan erfarenhet. Domstolens ordförande förordnas och vice ordförande, övriga ledamöter och ersättare . Samt- liga ledamöter, med undantag för domstolens ordförande, tjänstgör på deltid och erhåller arvode för de sammanträden i vilka de deltar. Dom- stolens ordförande har en ordinarie domaranställning i botten. Till vice ordförande förordnas oftast en pensionerad ordinarie domare. Av övriga lagfarna ledamöter är såväl den särskilda ledamoten med domarerfarenhet som två av de fyra ersättarna ordinarie domare. 3.5Tillsättningar av vissa högre offentliga befattningshavare utanför domarbanan Av 12 kap. 6 § RF framgår att det skall finnas en eller flera ombuds- män som väljs av och som utövar tillsyn över tillämpningen av lagar och andra författningar i offentlig verksamhet. I 8 kap. 10 § riksdagsordningen meddelas närmare bestämmelser om ombudsmän. Därav framgår bl.a. att ombudsmän skall vara fyra, varav en chefsjustitieombudsman och tre justitieombudsmän. Vidare framgår att därutöver får välja en eller flera ställföre- trädande ombudsmän. Val av ombudsman och ställföreträdande om- budsman bereds av . väljs för sig och övriga ombudsmän samt ställföreträdande ombudsmän väljs var för sig. Val av ombudsman gäller för tiden från valet eller den senare tidpunkt bestämmer till dess nytt val har genomförts under fjärde året därefter. Val av ställföreträdande ombudsman gäller för av från valet eller den senare tidpunkt be- stämmer. På hemställan av kan dock entlediga ombudsman eller ställföreträdande ombudsman som inte åtnjuter förtroende. Avgår ombudsman skall välja efterträdare för ny fyraårsperiod. Enligt instruktioner för JK respektive RÅ (förordningar 1975:1345 respektive 1989:847) anställs dessa med fullmakt genom beslut av regeringen. Tillsättningen sker efter kallelse. Beredningen äger rum i och liknar den som gäller vid utnämningar av högre domare (jfr avsnitt 3.4.2). Regeringen bestämmer vilka arbets- Utnämning av högre domare 81 tagare utöver ordinarie domare som skall anställas med fullmakt. Ord- ningen att anställa tjänstemän med fullmakt har efter hand brutits med motiveringen att de syften som fullmaktsanställningen skall tillgodose i princip är tillgodosedda genom det allmänna kravet i lagen (1982:80) om anställningsskydd (LAS) på saklig grund för uppsägning från arbetsgivarens sida. I förarbetena till lagen om fullmaktsanställning anges dock att det finns anställningar där särskilda konstitutionella eller andra starka skäl talar för en utökad anställningstrygghet för den enskilde. Det gäller – förutom ordinarie domare – t.ex. för högre åklagare och justitiekanslern (prop. 1993/94:65 s. 53). Beskickningar och andra utlandsmyndigheter är i administrativt hänse- ende direkt underställda . Regeringen beslutar om anställning av ambassadörer och andra chefer för utlandsmyndigheter. En ambassadör förordnas . Förlängning med sker därefter om varken eller ambassadören tar upp saken. Förlängning med ett femte år sker inte med automatik utan förutsätter ett utvecklingssamtal och att det passar in i den allmänna planeringen. Det finns inom ett system med interna intresseanmälningar för olika poster. Intresse anmäls på ett särskilt önskemålsformulär. En förteckning över de olika posterna förs där säkert öppna respektive eventuellt öppna har markerats. sker en genomgång då de inlämnade uppgifterna sammanställs och föredras i personalberedningen som består av statssekreterare. Det läggs ett helhetspussel. Därefter lämnar expedi- tionschefen ett förslag med minst tre kandidater på varje post, varav minst en kvinna. Personalberedningen föreslår sedan en kandidat. Detta namn förankras hos utrikesministern och saken förs sedan till gemen- sam beredning med Statsrådsberedningen. Om Statsrådsberedningen inte har någonting att erinra tar utrikesmi- nistern upp utnämningsärendet vid en lunchberedning i regeringen. Därefter söks agremang, dvs. godkännande från den berörda staten. När detta är klart fattar regeringen beslut i ärendet. Hela denna tillsättningsprocess är sluten. avgivna tjänstgö- ringsomdömen inom utrikesförvaltningen omfattas av sekretess enligt 7 kap. 11 § femte stycket sekretesslagen. I övrigt består materialet av arbetsanteckningar. Det finns inte några allmänna handlingar som upp- kommer eller sparas i denna process. En specialattaché är en tjänsteman som för en begränsad tid är knuten till en eller flera utlandsmyndigheter för bevakning av ett sär- 82 Utnämning av högre domare skilt område, t.ex. kultur- eller pressattachéer. Specialattachéen har som huvudman och förordnas av regeringen. Om inga kandidater finns inom utlyses dessa anställ- ningar externt. Detta händer inte sällan. Listan över dem som sökt är offentlig. Det sker intervjuer och referenser inhämtas. Anteckningar om referenser läggs inte till akten när ärendet avslutats, utan dessa anteck- ningar gallras omgående enligt en gällande gallringsföreskrift. 3.5.3Expeditionschefer, rättschefer och departementsråd inom Regeringen beslutar om anställningar av expeditionschefer, rättschefer och departementsråd. Dessa anställs enligt huvudregeln tills vidare. Anställningen får dock i vissa fall begränsas till att gälla till en viss tid- punkt. Ledig anställning som expeditionschef eller rättschef utannonseras i regel inte och något ansökningsförfarande förekommer oftast inte för dessa anställningar. finns möjlighet att anmäla intresse. Bered- ningen av tillsättningsärendena sker inom respektive departement. Av- ser tillsättningen anställning som expeditionschef eller rättschef skall alltid informeras. Inte heller beträffande departementsråd finns det någon skyldighet att utannonsera anställningarna lediga för ansökan. Praxis varierar dock. Det förekommer att anställningar som departementsråd utannon- seras lediga och tillsätts efter ett öppet ansökningsförfarande. 3.5.4Högre befattningshavare inom Försvarsmakten Regeringen beslutar om anställning som överbefälhavare och ställföre- trädande överbefälhavare. Vidare beslutar regeringen om anställning av militär tjänsteman som generallöjtnant, viceamiral, generalmajor eller konteramiral med placering på befattning som chef för för underrättelse- och säkerhetstjänst. Dessa befattningshavare tillsätts genom kallelseförfarande. Beredningen sker internt inom För- svarsdepartementet och förfarandet är informellt och slutet. I de flesta fall skall gemensam beredning ske med Statsrådsberedningen. Såvitt gäller utnämningen av överbefälhavare finns också ett inslag av parti- ledaröverläggningar. Anställning av militär tjänsteman som generallöjtnant eller vice- amiral och generalmajor eller konteramiral samt av civil tjänsteman Utnämning av högre domare 83 som chefsjurist beslutas av regeringen efter anmälan av Försvarsmak- ten. Samma gäller för placering på befattning som chef inom Hög- kvarteret och operativa insatsledningen i vissa fall, chef för militär- distrikt och som försvarsattaché samt på vissa andra befattningar med internationell anknytning. Regeringen frångår sällan det förslag som lämnas av överbefälhavaren. Övriga anställningar och placeringar på befattningar beslutas av Försvarsmakten. Vid anställning av militär tjänsteman inom Försvars- makten gäller ett generellt undantag från anställningsförordningens regler om tillkännagivande av ledig anställning. Före anställdes yrkesofficerare med fullmakt. Denna ordning upphörde att gälla genom förordningen (1992:538) om in- rättande och indragning av vissa tjänster vid myndigheter som hör till Försvarsdepartementet. Överbefälhavaren och ställföreträdande över- befälhavaren har numera tidsbegränsade förordnanden. Övriga chefer har tillsvidareanställningar i botten med tidsbegränsade placeringar på chefsbefattningar. Tidsperioden kan variera bl.a. beroende av hur vederbörande har kvar till pension. Enligt huvudregeln gäller en period första gången och vid omförordnande. 3.5.5Rektorer, professorer och lektorer vid högskolor En rektor anställs genom beslut av regeringen för högst efter för- slag av styrelsen för högskolan. Innan styrelsen avger sitt förslag skall den höra lärarna, övriga anställda och studenterna. skulle hög- skolestyrelsens förslag till regeringen om rektor föregås av förslag från en valförsamling inom lärosätet. får styrelsen mera fritt be- stämma hur den skall höra lärare, övrig personal och studenter. Vid de lärosäten där man inte använder sig av valförsamlingar är det vanligt att den eller de kandidater som under beredningsfasen bedömts som mest aktuella presenteras vid stormöte med studenter och personal, innan styrelsen fattar sitt beslut. Det är ytterst sällan som regeringen går emot ett förslag som har lämnats av en enig styrelse. Samtliga lärarbefattningar – däribland professorer och lektorer – in- rättas av respektive högskolestyrelse och tillsätts genom beslut av hög- skolan, i regel rektor. Talan mot tillsättningsbesluten kan i den ut- sträckning som anges i 12 kap. 2 § högskoleförordningen (1993:100) föras hos , vars beslut inte får överklagas. Lediga befattningar tillsätts efter ett öppet ansökningsför- farande där befattningarna utlyses lediga. Efter ansökningstidens ut- gång har högskolan möjlighet att inbjuda en person, som inte har sökt 84 Utnämning av högre domare en ledig professur, att göra det. Den inbjudne behandlas då på samma sätt som andra sökande. Före tillsattes flertalet befattningar som professorer av regeringen med fullmakt. Med hänsyn till vikten av att ge professo- rer den anställningstrygghet som kan vara väsentlig för integriteten i forskning och undervisning togs i samband med avskaffandet av full- maktssystemet i högskolelagen (1992:1434) in en bestämmelse som innebar att en professor som anställdes utan tidsbegränsning fick skiljas från tjänsten endast av sådana skäl som är grund för avskedande. Denna bestämmelse har dock sedermera tagits bort. Allmänt tillämpliga regler i LAS tillämpas nu även på anställningar som professorer. Professorer skall anställas tills vidare. En professor får dock i vissa i högskolelagen särskilt angivna fall anställas för en bestämd tid. För lektorers anställningar gäller inga särregleringar i nu berörda hänse- enden. Tillsättningsärenden avseende anställningar som professorer och lektorer bereds i en fakultetsnämnd eller ett motsvarande organ som avger förslag till rektor. I beredningen ingår bl.a. inhämtande av yttranden från inom anställningens ämnesområde sakkunniga personer. Förslaget från fakultetsnämnden eller motsvarande organ skall ange den sökande som främst bör komma ifråga för anställningen. Om det finns särskilda skäl, får förslaget avse ytterligare sökande som bör komma ifråga och ordningen mellan dem. eller det motsvarande organet skall i förslaget redovisa sin bedömning av varje föreslagen sökandes skicklighet i förhållande till de bedömnings- grunder som gäller för anställningen. Redovisningen skall omfatta både skickligheten beträffande varje bedömningsgrund för sig och vid en sammanvägning av alla bedömningsgrunderna. Undantag härifrån gäller då det endast finns en sökande. föreslog i betänkandet Lärare för högskola i utveckling (SOU 1996:166) att det skulle öppnas för en möjlighet för en fakultetsnämnd eller motsvarande organ att i visst fall föreslå annan än dem som sökt eller inbjudits att söka en ledig professur, dvs. en partiell återgång till en form av kallelseförfarande (s. 95). Detta skulle främst gälla forskare inom näringslivet som kunde befinna sig i en sådan position i förhållande till sin arbetsgivare och sin arbetsmiljö, att de inte kunde förväntas offentligt anmäla sitt intresse. Utredningen an- såg att det för sådana fall behövde etableras en alternativ rekryterings- väg, som inte byggde på vare sig ansökan eller anmälningsförfarande. Remissopinionen var i denna del delad. Flera instanser var negativa till utredningens förslag och underströk vikten av öppenhet vid tillsätt- ningar. Förslaget ledde inte till någon ändring. Utnämning av högre domare 85 3.5.6Biskopar, domprostar och kyrkoherdar (tidigare ordning) Av intresse att redovisa här är även den ordning som gällde års utgång för tillsättning av biskopar, domprostar och kyrkoherdar. Biskopar tillsattes med fullmakt av regeringen efter val. När en biskopsbefattning blev ledig förrättades val för att upprätta förslag till befattningen. Biskopsval, som inte avsåg tillsättande av ärkebiskop, förrättades av en valkorporation bestående av och stifts- styrelsens ledamöter, präster som innehaft i stiftet inrättade prästan- ställningar samt särskilt utsedda elektorer för stiftets lekmän. I valet av ärkebiskop deltog även övriga stift. Förslaget upptog namnen på de tre personer som fått de högsta röstetalen. Vid lika röstetal skedde av- görandet genom lottning, om detta behövdes för att bestämma vilka som skulle föras upp på förslag. Regeringen valde sedan bland de tre föreslagna. Vid tillsättningen beaktades sakliga grunder såsom förtjänst och skicklighet. Skicklig- heten sattes främst om det inte fanns särskilda skäl för någonting annat. Strävan att öka jämställdheten mellan kvinnor och män betraktades som en av flera sakliga grunder som kunde fälla avgörandet när sökandena bedömdes vara jämbördiga eller i det närmaste jämbördiga. Regeringen var inte skyldig att utse den person som fick flest röster, men valresultatet var en faktor som ingick i meritbedömningen. Tillsättningsärendet bereddes inom som även hade att samråda med Statsrådsberedningen. Övriga prästanställningar och vikariat på sådana anställningar till- sattes med förordnande, tills vidare eller . Domprost tillsattes av regeringen efter ett ansökningsförfarande. Beredningen skedde i . Sedan prövat vilka sökande som var behöriga skulle ge kyrkoråden i varje församling i pastoratet tillfälle att yttra sig över dessa. lämnade sedan över handlingarna avseende behöriga sökande med eget yttrande till regeringen. Även dessa tillsättningsärenden handlades inom . I den mån det ansågs nödvändigt inhämtade departementet yttranden och referensmaterial utöver vad redan låtit inhämta. Det hände även att intervjuer hölls i departementet med vissa utvalda sökande. Samtliga handlingar – ansökningshandlingar och annat referensmaterial – sparades och utgör allmänna och offentliga handlingar. Var tredje gång en befattning som kyrkoherde blev ledig i ett pastorat tillsattes den av . Vid övriga tillfällen tillsattes den i ett enförsamlingspastorat av kyrkorådet och i ett flerförsamlingspasto- 86 Utnämning av högre domare rat av tillsättningsnämnden. Tillsättningen föregicks av ett ansöknings- förfarande. Innan befattningen tillsattes, skulle kyrkorådet i varje för- samling i pastoratet ges tillfälle att yttra sig över de sökande. 3.5.7Generaldirektörer och vissa andra myndighetschefer Enligt regeringsformen ankommer det på regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer att tillsätta tjänster vid förvaltningsmyndig- heter som lyder under regeringen. hade delegeringen gått så långt att regeringen endast tillsatte chefer på byrå- eller enhetsnivå och uppåt. har tillsätt- ningsansvaret delegerats ytterligare. Regeringens utnämningar gäller i huvudsak myndighetschefer.