sou · GOB37d1 · 2001-01-01 00:00:00 — Nettosparandet kommer dä refter aldrig att bli positivt igen . De underskott som uppstå r må ste tä ckas av den avkastning som buffertfonden ger och genom att ta av fondens tillgå ngar. Det skall poä ngteras att diagrammet visar utvecklingen under fö rutsä ttning att balanseringssystemet inte aktiveras. Nä r detta trä der i kraft kommer pensionsutbetalningarna att justeras ned så att en mer balanserad utveckling erhå lls. Det ä r i skrivande stund inte helt klart hur balanseringen kommer att utformas, vilket gö r att den verkliga sparandeutvecklingen inte kan berä knas. De underskott som uppstå r ä r dock så stora att det ä r troligt att balanseringsmekanismen må ste aktiveras snabbt och att den få r ett betydande genomslag. I frå nvaro av en nedjustering av pensionernas storlek sker en snabb vid å rsskiftet 2000-2001 miljarder och den å rliga placeringarna ä r per å r tö ms fonden utan balansering redan till å r 2030. Denna storlek på buffertfonden bygger på att en slutlig ö verfö ring frå n AP-fonden till statskassan om 155 miljarder genomfö rs . Ett flertal remissvar till den utredning som ligger till grund fö r balanseringsmekanismens konstruktion menar dock att ö verfö ringen inte bö r genomfö ras.6 Detta fö r att ö ka sannolikheten fö r att balanseringen inte skall behö va tillgripas. Om ö verfö ringen inte genomfö rs få r fonden ett bä ttre utgå ngslä ge och fö rloppet blir mer gynnsamt. Den streckade kurvan i diagram 4.3 ä r uttryckt som buffertfondens fondstyrka , dvs hur må nga å rs pensionsutbetalningar som helt kan finansieras av fondens tillgå ngar. Inledningsvis motsvarar fonden cirka 4 å rs pensionsutbetalningar, men fondvä rdet sjunker snabbt och skä r nollinjen å r 2030. Om fondtillgå ngarna placeras så att de ger en hö gre avkastning kommer fondstyrkan inte att sjunka så snabbt utan kan till och med ö ka. Om avkastningen blir lä gre sker det omvä nda. I den balansering av pensionsutbetalningarna som planeras tas hä nsyn till hur fondvä rdet utvecklas. Som en del i pensionsreformen har staten tagit på sig att finansiera utgifterna fö r bland annat fö rtids-, efterlevande- och garantipensioner, utgifter som ligger utanfö r inkomstpensionssystemet. Garantipensionen ä r ett grundlä ggande inkomstskydd som ger personer med en lå g inkomstbaserad pension ett tillskott så att en viss minimipension uppnå s. Staten skall också betala pensionsavgifter fö r pensionsgrundande 6 Ds 1999:43. Vä lfä rdssystemens framtida utmaningar 81 och vissa andra verksamheter som ä r pensions- berä ttigande i det nya systemet; som studier, vä rnplikt och fö rä ldraskap fö r barn under 4 å r. Tillsammans uppgå r dessa kostnader till mellan av de pensionsgrundande inkomsterna. Statens utgifter fö r dessa å taganden ä r kä nsliga fö r hur sysselsä ttningen och tillvä xten utvecklas, de på verkas av antalet fö rtidspensionä rer, arbetslö shetsnivå n m m. Om andelen sysselsatta sjunker och ett stort antal individer erhå ller denna typ av ersä ttningar, ä r det mö jligt att avgiftsintä kterna som andel av lö nesumman ö kar snabbare ä n som andel av de sammanlagda pensionsgrundande inkomsterna. Resultatet bli då att pensionssystemet ä r i balans medan statens finanser utsä tts fö r på frestningar. Litet demografiskt kostnadstryck fö r ö vriga statliga transfereringar Fö rutom pensionerna finns det ett antal statliga transfereringssystem som på verkas av fö rä ndringar i befolkningens sammansä ttning. Dessa ä r barnbidrag, studiebidrag, fö rä ldrafö rsä kring och bidragsfö rskott. Ä ven bostadsbidraget kan rä knas till denna grupp. om antalet fö dslar fö rvä ntas ö ka nå got kommer det totala antalet barn och ungdomar yngre ä n 20 å r att fortsä tta att minska ä nda fram till omkring å r 2015. Å r 2015 kommer det att finnas knappt 20 000 fä rre barn och ungdomar under 20 å r jä mfö rt med , vilket ä r en minskning med nä stan . Ä ven antalet personer i å ldrarna mellan 20 och 25 å r kommer att minska de nä rmaste å ren, men bö rjar sedan å ter ö ka efter å r 2003. Det finns med andra ord inga demografiska skä l till att kostnaderna fö r denna typ av transfereringar skulle ö ka under de nä rmaste 15 å ren. Om kostnaderna skall minska må ste dock ytterligare två villkor vara uppfyllda. Det fö rsta ä r att utnyttjandegraden inte stiger. Det andra ä r att transfereringssystemen inte gö rs mer generö sa per bidragsberä ttigad individ. Ö ver en lä ngre tidsperiod ä r det rimligt att anta att ambitionsnivå n fö r dessa transfereringssystem utvecklas i takt med ekonomin i ö vrigt. I takt med att den offentliga sektorns inkomster ö kar kommer ä ven graden av generositet i transfereringssystemen att kunna ö ka. I vissa system sker detta mer eller mindre automatiskt. Sjuk- och fö rä ldrafö rsä kringen ö kar t ex med lö neinkomsterna, bortsett frå n vissa takregler. I andra system som t ex barnbidrag sker ingen automatisk anpassning utan fö rä ndringar krä ver diskretionä ra beslut, vilket i sin tur ger ett stö rre utrymme fö r omprioriteringar. I de kalkyler som presenteras lä ngre fram i detta kapitel antas att utbetalningens storlek per bidragsberä ttigad individ 82 Vä lfä rdssystemens framtida utmaningar anpassas till statens inkomstutveckling på samma sä tt som den statliga konsumtionen. Detta innebä r att det inte gö rs nå gra omprioriteringar mellan transfereringar och konsumtion eller mellan olika trans- fereringssystem. Istä llet anpassas de sammanlagda verksamheternas omfattning till inkomstutrymmet. 4.2.2Ä ldreomsorg och sjukvå rd svarar fö r en allt stö rre del av kommunernas kostnader Må nga å ldersberoende utgifter fö r kommunerna Ä ven kommunerna har ett antal å taganden som styrs av den demografiska utvecklingen. Det som skiljer kommunerna frå n staten ä r att det i fö rsta hand inte ä r transfereringar, utan tjä nster som på verkas av fö rä ndringar i befolkningens sammansä ttning. I tabell 4.2 presenteras resultaten av framskrivningar av de demografiskt betingade kostnaderna fö r barnomsorg, skola, sjukvå rd och ä ldreomsorg. Framskrivningarna utgå r frå n antaganden om ett ofö rä ndrat resursbehov per person i respektive å ldersgrupp, ofö rä ndrad servicenivå och ofö rä ndrad struktur i de olika verksamheterna. I framskrivningarna beaktas dä rmed inte fö rä ndringar i attityder, familjesammansä ttning, hä lsa eller eventuella kvalitetsfö rä ndringar som kan komma fö rä ndra (se ä ven bilaga 9 till Lå ngtidsutredningen). Tabell 4.2 Demografiskt betingad efterfrågeutveckling för vissa kommunala verksamheter baserad kostnader Anm: Skola omfattar grundskola, gymnasium och vuxenutbildning medan sjukvå rden omfattar bå de sluten och ö ppen vå rd samt tandvå rd och lä ke- medelskostnader. Kä llor: Bilaga 9 till Lå ngtidsutredningen –[2000b] och SCB [c]. Lå ngtidsutredningen lfä rdssystemens framtida utmaningar 83 Av tabell 4.2 framgå r att det demografiskt betingade resursbehovet fö r barnomsorgen och skolan minskar medan behoven inom ä ldreomsorgen och sjukvå rden ö kar . Fö r att kostnaderna fö r verksamheterna skall utvecklas i enlighet med tabellen krä vs vidare att produktionen sker på samma sä tt som , så ledes beaktas inte mö jliga effektiviseringar. Nå gon lö neutveckling ä r inte heller inrä knad. Vä rdet fö r t ex å r 2030 skall med andra ord inte tolkas som en prognos fö r kostnaderna detta å r, utan anger snarare hur mycket hö gre kostnaderna skulle vara fö rutsatt att det finns lika må nga anvä ndare som det fö rvä ntas finnas å r 2030 och att verksamheten i ö vrigt bedrivs på exakt samma sä tt som . Å r 1997 var kostnaderna fö r ovanstå ende verksamheter i runda tal 36 miljarder fö r barnomsorgen, 79 miljarder fö r skolan, 82 miljarder fö r sjukvå rden och cirka 48 miljarder fö r ä ldreomsorgen. Tillsammans utgö r det knappt 245 miljarder eller av den kommunala konsumtionen. Sammanvä gt på detta sä tt ö kar den totala efterfrå gan med till å r 2030. Ö kningen ä r relativt lå ngsam under de fö rsta 15 å ren, då fler ä ldre inom sjukvå rd och ä ldreomsorg kompenseras genom ett mindre antal barn inom barnomsorg och skola. Efter å r 2015 ä r efterfrå gan på de senare verksamheterna mer eller mindre medan efterfrå gan frå n de ä ldre fortsä tter att ö ka. Det bö r på pekas att om den totala efterfrå gan skall utvecklas som i exemplet krä vs det att barnomsorg och skola kan anpassas nedå t i takt med att antalet barn blir fä rre, nå got som inte ä r fö renligt med den ambitionshö jning som en maxtaxa inom barnomsorgen och en allmä n fö rskola fö r 4- och 5-å ringar innebä r. Bä ttre hä lsa kan minska kostnaderna Det ä r rimligt att anta att en stigande medellivslä ngd också innebä r att personer i hö g å lder blir friskare. Det ä r rimligt att morgondagens 75-å ring, som kan fö rvä ntas leva ett antal å r lä ngre ä n dagens, inte kommer att vara i behov av lika mycket omsorgstjä nster som dagens 75-å ring. Om omsorgsbehovet dä rfö r kommer att minska, ö verskattar en enkel demografisk framskrivning, baserad på dagens efterfrå gemö nster, den verkliga efterfrå geutvecklingen. I bilaga 8 till Lå ngtidsutredningen gö rs en mer grundlä ggande genomgå ng av hur effekterna av fö rbä ttrad hä lsa kan på verka efterfrå gan på vå rd- och omsorgstjä nster. I bilagan antas att kostnaderna fö r ä ldreomsorgen minskar i takt med att andelen personer som lider av svå r ohä lsa sjunker i olika å ldersklasser. Fö r sjukvå rden gö rs en alternativ kalkyl dä r kostnaderna, i stä llet fö r att kopplas till antalet å r som gå tt sedan individens fö delse, kopplas till antalet å r som å terstå r till individens dö dstidpunkt och den å lder vid 84 Vä lfä rdssystemens framtida utmaningar vilken han eller hon avlider. sjukvå rdskostnader fö r olika å ldersgrupper under det å r personen avlider, å ret fö re dö dsfallet, två å r fö re dö dsfallet osv erhå lls sannolikt en mer rä ttvisande bild av sjukvå rdskostnadernas utveckling. Nä r frä mst de yngre ä ldre blir mindre vå rdkrä vande kommer kostnaderna inte att stiga i samma snabba takt. Av tabell 4.3 framgå r att det sammanlagda resursbehovet till och med minskar nå got fram till å r 2015 nä r de alternativa framskrivningarna fö r sjukvå rd och ä ldreomsorg anvä nds samt att efterfrå gan endast ö kar i mindre utsträ ckning mellan å ren 2015 och 2030. Tabell 4.3 Efterfrågeutvecklingen inom äldreomsorg och sjukvård baserad på ett antagande om gradvis förbättrad hälsa Anm: Den totala efterfrå geutvecklingen baseras på utvecklingen i tabell 4.2 fö rutom vad avser sjukvå rd och ä ldreomsorg. Kä llor: Bilaga 9 till Lå ngtidsutredningen – [2000b], SCB [c] samt egna berä kningar. Det bö r poä ngteras att det ä r må nga fler faktorer ä n demografi, hä lsa och dö dlighet som bestä mmer de framtida kostnaderna fö r vå rden. Nä r det gä ller ä ldreomsorgen på verkas efterfrå gan ä ven av faktorer som tillgå ng till anhö rigomsorg, frivilliginsatser eller privatfinansierad omsorg. Utbudet av kommunala tjä nster har också viss betydelse. Inom hä lso- och sjukvå rden ä r de medicinska framstegen av stor betydelse. Dessa har medfö rt att allt fler patienter numera ö verlever akuta sjukdomstillstå nd och att patienter med kroniska sjukdomar kan leva lä ngre med ö kad livskvalitet och funktionsfö rmå ga. Nya behandlingsmetoder och lä kemedel sä tts också in allt hö gre upp i å ldrarna. Ä ven om kostnaderna fö r behandlingen ä r hö ga kan det vara svå rt att ransonera behandlingar som visat sig vara effektiva. riskerar dock må nga patienter att insjukna i samma eller nå gon annan kronisk sjukdom som krä ver vå rd och omsorg. Hä lso- och sjukvå rden och ä ldreomsorgen utsä tts dä rfö r fö r en stä ndig kostnadspress som ä r kopplad till den medicin-tekniska Vä lfä rdssystemens framtida utmaningar 85 fö r fö rbä ttrad Jä mfö relser mellan resurserna har mycket stor betydelse fö r vilken kostnadsutveckling som kan accepteras fö r Detta talar fö r att sjukvå rdskostnaderna kan ö ka ä ven om hä lsolä get fö rbä ttras. Lå g produktivitetstillvä xt ger ö kade kostnader En avgö rande skillnad mellan ett å tagande i form av en transferering och i form av en offentligt finansierad tjä nst ä r att kostnaderna fö r att behå lla verksamheten på ofö rä ndrad ambitionsnivå tenderar att stiga snabbare fö r den . Fö r att transfereringarnas reala kö pkraft skall kunna bibehå llas behö ver de endast ö ka i takt med inflationsutvecklingen. Nä r det gä ller vä lfä rdstjä nster ä r det i stä llet timlö neutvecklingen som ä r av betydelse. Lö ner utgö r merparten av kostnaderna vid produktion av de flesta vä lfä rdstjä nster, vilket betyder att dessa kostnader normalt stiger i ofö rä ndrat antal ä r det svå rt att regelmä ssigt ö ka produktionen utan att resurserna ö kar i motsvarande grad. Den lå ga ö kningstakten i produktiviteten gö r att priset på denna typ av tjä nster stiger snabbare ä n fö r andra varor och tjä nster. Detta torde gä lla oavsett om produktionen sker i privat eller offentlig sektor, men fö r den offentliga sektorn gö rs i nationalrä kenskapssammanhang ett explicit antagande att produktivitetsö kningstakten ä r lika med noll. Den produktionsö kning som krä vs fö r att tillfredsstä lla den demografiskt betingade efterfrå geö kningen i tabell 4.2 ä r inte sä rskilt stor i jä mfö relse med hur den totala konsumtionen och produktionen i ekonomin fö rvä ntas vä xa. Redan å r 2015 rä knar med att BNP har vuxit med frå n dagens nivå och den privata konsumtionen vä xer ä nnu snabbare (se tabell 3.1 i fö regå ende kapitel). Problemet med de offentligt finansierade vä lfä rdstjä nsterna ä r dock svå righeten att ö ka produktionen utan att antalet arbetade timmar behö ver vä xa i motsvarande takt. Skillnaden i potential fö r produktivitetstillvä xt fö r denna typ av tjä nster i jä mfö relse med den ö vriga ekonomin och svå righeter att skattefinansiera en ö kad produktion diskuteras vidare i avsnitt 4.4 nedan. 86 Vä lfä rdssystemens framtida utmaningar 4.3Internationaliseringen innebä r rö rligare skattebaser Den fortgå ende internationaliseringen medfö r konsekvenser fö r finansieringen av vä lfä rdssystemen. De allt mer rö rliga skattebaserna, dvs den storhet på vilken skatten berä knas, innebä r att varje land inte lä ngre har samma att vä lja ett specifikt vä lfä rdssystemens finansieringsmö jligheter genom skatter. Mö jligheten fö r att behå lla ett internationellt relativt hö gt skatteuttag beror på , vid sidan av kvaliteten på de tjä nster som den offentliga sektorn erbjuder, rö rligheten att det blir allt skattebaser som ä r lä ttrö rliga, eftersom skattebaserna tenderar att flytta om de beskattas hö gre i ä n i omvä rlden. Hur pass kä nsliga de olika skattebaserna ä r fö r en frå n omvä rlden avvikande skattesats hä nger samman med hur stor rö rligheten ä r hos respektive skattebas samt hur rö rligheten kan komma att utvecklas . I princip gä ller att ju rö rligare en skattebas ä r desto mindre kan beskattningen avvika frå n omvä rlden utan att skattebasen tenderar att krympa. lä gre skatteintä kter vid ofö rä ndrade fö rhå llanden i rö rlighet hos en fö rhå llandet, ju mindre rö rlig skattebasen ä r desto stö rre kan avvikelsen i skatteuttag vara i jä mfö relse med omvä rlden. Det ä r bland annat mot denna bakgrund som finansieringen av vä lfä rdssystemen genom skatter skall betraktas. 4.3.1Rö rliga skattebaser –en restriktion fö r skattesystemets utformande Det ö vergripande syftet med ä r att finansiera offentliga genom hö gre skattesatser, vidgade skattebaser eller tillvä xt i de befintliga skattebaserna. må ste den offentliga sektorns inkomster och utgifter utvecklas i samma takt. På grund av tidigare underskott och den skulduppbyggnad som dessa inneburit har satt som må l att de offentliga finanserna skall uppvisa ett ö verskott om utsträ ckning beroende av nationalinkomstens utveckling. 7 Det finns ä ven andra syften med skatter, t ex korrigering av marknadsmisslyckanden och omfö rdelning av inkomster och fö rmö genheter. Vä lfä rdssystemens framtida utmaningar 87 sä ttning, hö jda lö ner och fö retagsvinster innebä r att skatteunderlaget och ger ö kade inkomster till staten, kommunerna och socialfö rsä kringssektorn. På utgiftssidan leder pris- och lö neö kningar nya å taganden till ö kade kostnader fö r offentlig konsumtion, transfereringar och investeringar. Ett givet skatteuttag kan å samka samhä llsekonomin olika kostnader beroende på vilken skattestruktur som vä ljs. Skatter kan konstrueras så att de ger stö rre eller mindre effekter på skattebetalarnas beteende. Avgö rande ä r också hur skatterna anvä nds, dvs vad den enskilde individen få r ut av sina skatteinbetalningar. Det ä r svå rt att på vetenskaplig grund faststä lla vilket skatteuttag som ä r samhä lls- ekonomiskt optimalt. Enligt s k optimal beskattningsteori kan ett givet skatteuttag ske till minsta samhä llsekonomiska kostnad om skatten ä r hö gst på de objekt som på verkas minst av prisfö rä ndringar.8 Snedvridningarna minimeras med andra ord genom att skattesatsen anpassas till de olika skattebasernas elasticiteter, dvs deras kä nslighet fö r skatteuttagets nivå . Om mö jligheten att undvika skatt genom att flytta den beskattade verksamheten utomlands fö rbä ttras ö kar också skattebasens elasticitet med avseende på skattesatsen. Det betyder att den optimala skattesatsen som minimerar snedvridningarna blir lä gre, och att det blir svå rare att upprä tthå lla skatteintä kternas nivå vid en given skattesats. En annan utgå ngspunkt fö r beskattningen ä r att istä llet strä va efter en likformig beskattning. Likformigheten gö r det mindre intressant att skatteplanera genom att flytta resurser mellan olika anvä ndnings- områ den. Bå da dessa utgå ngspunkter fö r ett skattebeslut kan ibland komma i konflikt med att skatterna skall vara rä ttvisa , dvs ha rimliga fö rdelningspolitiska egenskaper. I en sluten ekonomi behö ver hä nsyn inte tas till omvä rlden nä r det gä ller valet av nivå n på skatteuttag eller valet av skattestruktur. ö ppen ekonomi som svenska fö rsvå rar Detta beror på att en konsekvent likformighet fö rutsä tter att andra lä nder ä r likformiga på samma nivå . I annat fall tenderar de mest rö rliga skattebaserna att flytta och skatteintä kterna dä rmed att minska vid ofö rä ndrade fö rhå llanden i ö vrigt. Fö rä ndringar i riktning mot den optimala beskattningens principer kan så ledes bli nö dvä ndiga, sä rskilt fö r rö rliga skattebaser som exempelvis kapital. Dä rtill blir det svå rt att hö ja skatten på mindre rö rliga skattebaser i alltfö r stor utsträ ckning fö r att på så vis kompensera fö r ett skattebortfall. Hö gre skatter på 8 , I. [1996]. 88 Vä lfä rdssystemens framtida utmaningar Lå ngtidsutredningen exempelvis arbete kan leda till hö gre marginaleffekter som i sin tur har negativ effekt på arbetsutbudet. Arbete med att inom EU harmonisera skatterna har på gå tt en lå ng tid och omfattar flertalet skatteområ den. Det ä r i fö rsta hand fö r de indirekta skatterna som mer lå ngtgå ende resultat uppnå tts. EU:s medlemsstater har bl a kommit ö verens om en i huvudsak harmoniserad mervä rdes- skattebas och att normalskattesatsen fö r mervä rdesskatt må ste utgö ra . Nä r det gä ller punktskatterna har en harmonisering skett beträ ffande framfö rallt skattestrukturen fö r mineraloljeprodukter, alkohol och tobak. Inom andra områ den, som beskattning av individer och fö retag, gå r dock harmoniseringsarbetet lå ngsammare. Detta arbete har i stor utsträ ckning koncentrerats till att å stadkomma gemensamma bestä mmelser avsedda att minska skadlig skattekonkurrens mellan stater. Nå gra konkreta resultat i form av antagna direktiv har emellertid ä nnu inte uppnå tts. Internationaliseringen och de alltmer rö rliga skattebaserna innebä r sammanfattningsvis att varje enskilt land inte lä ngre har samma mö jlighet som tidigare att behå lla ett avvikande skattesystem. 4.3.2Tillvä xten avgö rande fö r framtida skatteintä kter I jä mfö relse med andra lä nder har ett hö gt skattetryck. uppgick det svenska skattetrycket till av BNP (inklusive sociala avgifter) och har dä refter legat ö ver eller omkring denna nivå . Enligt ä r och de enda lä nder i vä rlden med ett skattetryck ö ver 50 procent.9 I en alltmer internationaliserad ekonomi kommer det dä rfö r sannolikt att vara svå rt fö r att i nå gon stö rre utsträ ckning ö ka skatteinkomsterna genom att hö ja skattesatserna eller bredda baserna. Hö gre skattesatser kan leda till ö kade problem med skatteflykt eller skatteplanering. Dessutom få r skattebaserna betraktas som breda . Vä xande skattebaser och skatteintä kter till fö ljd av tillvä xt i ekonomin blir dä rfö r av mycket stor vikt fö r mö jligheterna att finansiera vä lfä rdssystemen . 9 , liksom och , tillhö r den grupp lä nder inom som har en hö g andel skattepliktiga transfereringar. De skattepliktiga transfereringarnas inverkan på skattekvoten berä knas till mellan av BNP. Om skatten på de offentliga transfereringarna exkluderas minskar den uppmä tta skattekvoten. Regeringens proposition [1999/2000:1]. Vä lfä rdssystemens framtida utmaningar 89 4.3.3Arbete frä msta skattebasen Tabell 4.4 visar de stö rsta och de viktigaste skattebaserna med tillhö rande intä kter och skattesatser å r 1999. Av tabellen framgå r att kommunalskatten ä r den stö rsta skattekä llan. Dä refter fö ljer intä kter frå n socialavgifter och mervä rdesskatt. Tillsammans svarar dessa tre skattekä llor fö r nä rmare av de sammanlagda prognostiserade skatteintä kterna å r 1999. Resterande skatter utgö rs huvudsakligen av kapitalskatter och ö vrig skatt på konsumtion. Tabell 4.4 Skattebaser och skatteintäkter Prognos fö r å r 1999 0,5-1, - bensin, miljö klass 2 5 400 000 kbm - el, ö vrig anvä ndning 15,1 ö re/kWh - el, fjä rrvä rme 12,8 ö re/kWh - el, industri m m 0 ö re/KWh - olja, lå gbeskattad 8 700 000 kbm - olja, hö gbeskattad /kbm 5 000 000 kbm Anm: Den offentliga sektorns skatteintä kter 1999 berä knas till , exklusive kommunmoms. 1Inklusive egenfö retagare. 2Flertalet skattesatser och skattebaser. Kä lla: . I tabellen redovisas ä ven på vilken produktionsfaktor skatten tas ut. Nä r det gä ller skatter och deras belastning på produktionsfaktorerna (arbete och kapital) ä r det viktigt att ha i å tanke att den som formellt ä r skyldig att betala skatten i realiteten inte behö ver vara den som slutligen drabbas 90 Vä lfä rdssystemens framtida utmaningar av den.10 En skatt på verkar priser, lö ner och kapitalavkastning, vilket ger en rad indirekta effekter på samhä llsekonomin som kan fö rskjuta kostnaderna fö r skatten. Som exempel kan nä mnas arbetsgivar- avgifterna, som betalas av arbetsgivarna, men som regel resulterar i ett lä gre lö neutrymme fö r arbetstagarna. Med detta synsä tt blir ä ven skatt på konsumtion ytterst en skatt på arbete. 4.3.4Skatt på arbete den stö rsta skattekä llan Olika former av skatt på arbete ä r den i sä rklass stö rsta kä llan till skatteintä kter och dä rmed fö r finansieringen av vä lfä rden. Av tradition brukar arbetskraften betraktas som en resurs som ä r mö jlig att beskatta hå rdare ä n i andra lä nder eftersom arbetstagarnas rö rlighet anses vara lå g. Arbetskraften brukar med andra ord inte vara sä rskilt benä gen att utnyttja lö ne- och skatteskillnader mellan olika lä nder. Arbetskraftens mobilitet inom EU ä r lå g ä ven om det finns en lå ngsiktig trend som visar på att rö rligheten mellan lä nderna ö kar. Utvandringen av arbetskraft frå n har ö kat . Detta beror bå de på situationen på den svenska arbetsmarknaden och på att de praktiska och juridiska mö jligheterna att arbetskraftsutvandra har ö kat vä sentligt i och med inträ de i EU (se vidare kapitel 7 om arbetskraftens mobilitet och utbildningsnivå ).