sou · GOB352d2 · 2001-01-01 00:00:00 — Vårt förslag grundar sig på förslag om Ingen över- gödning, samt sektorsrapporter från och en konsult- rapport rörande industriella utsläpp, och . Med precisering a, b och c har miljökvalitetsmål beskrivits i kvantitativa termer utifrån EU:s kommande ramdirektiv för vatten samt konventionsarbetet rörande långväga transport av luftföroreningar. Pre- ciseringarna har föreslagits av . En ramdefinition i EU- direktivet anger vad som avses med en god ytvattenstatus, men de exakta kriterierna ska efter direktivets ikraftträdande fastställas av varje land. Etappmål 1 syftar till att kvalitetsmålet God ekologisk status enligt EU:s kommande ramdirektiv för vatten ska nås på en generations sikt. Målet är formulerat med utgångspunkt från direktivet som anger att medlemsländerna ska utarbeta åtgärdsprogram efter det att direktivet träder i kraft. Åtgärdsprogrammen ska innehålla samtliga åtgärder som är nödvändiga för att uppnå den angivna miljökvaliteten. Etappmålet är vårt eget förslag. För etappmål 2, som rör utsläpp av fosfor till sjöar, vattendrag och kustvatten är det inte möjligt att kvantifiera vilka minskningar som kan uppnås. Även om tillförseln från olika verksamheter minskar, så innebär fosforläckaget från mark och sjöarnas bottnar att det blir svårt att bedöma vilka resultat som kan uppnås till 2010. Etappmålet är vårt eget förslag och bygger på mer kvantitativt inriktade förslag till etappmål vilket inte har kunnat konsekvensbedömas. Etappmål 3 har sitt ursprung i Helsingforskonventionen (HELCOM) om där bl.a. åtagit sig att minska utsläppen av kväve- föreningar. Enligt senaste beslutet inom HELCOM har angivits att det behövs anpassade åtgärdsprogram med mål för olika havsbassänger. Etappmålet har, med en högre ambitionsnivå, föreslagits av Natur- vårdsverket. Vårt förslag innebär att målets ambitionsnivå har anpassats till samhällsekonomiska konsekvenser av hur snabbt utsläpps- minskningar kan uppnås. Etappmål 4 och 5 hör ihop med precisering c) och är beroende av åtaganden inom konventionen om långväga lufttransporter CLRTAP. Etappmål 4 stämmer med förslag men lig- ger något under det förslag som lämnat. Motiven för detta anges under Avvikelser i slutet av detta avsnitt. Etappmål 5 finns närmare beskrivet under Bara naturlig försurning (kap. 6). 7.3.3Regeringens bedömning i miljömålspropositionen Regeringens bedömning enligt propositionen Svenska Miljömål (1997/98:145) var beträffande miljökvalitetsmålet Ingen övergödning att det bör kompletteras med delmål avseende bl.a. tillförsel av närings- ämnen samt skydd av vattentäkter. Därutöver angav regeringen att ytterligare delmål kan behövas. ·De svenska vattenburna utsläppen av kväve från mänsklig verksamhet till haven söder om skall minska jämfört med nivå. Delmålet är en omformulering av ett mål som tidigare lagts fast av i samband med miljöpolitiska beslut. Målet har inte uppnåtts till den av angivna tidpunkten (1995). Regeringen skriver att den bör överväga i vilken takt som, med hänsyn tagen till bl.a. samhällsekonomiska konsekvenser, målet kan nås. Preciseringen innebär att målet ska nås på en generations sikt. Vårt förslag återfinns i etappmål 3. ·Skyddsområden för vattentäkter och deras väsentliga influensområden bör fastställas. Vi har föreslagit etappmål rörande skydd av vattentäkter under miljö- kvalitetsmålet Grundvatten av god kvalitet (kap. 11) samt Levande sjöar och vattendrag (kap. 12). Etappmål 3 avviker från förslag vad avser ambi- tionsnivå. Vårt förslag har en lägre ambitionsnivå för minskningen av mänskligt orsakade utsläpp av kväve till havet. nivå är satt med hänsyn till de samhällsekonomiska konsekvenserna. Etappmål 4, som anger mål för minskning av ammoniakutsläpp, avviker något från det förslag om minskning som lämnats av . Vi har valt en lägre nivå som bedöms som mer realistisk att nå till 2010 och har tagit hänsyn till de osäkerheter som finns rörande framtida utsläpp av ammoniak från transportsektorn. De utsläppsminskningar som föreslås för jordbruket stämmer med det för- slag som lämnats från . Vårt förslag innebär en större reduktion än vad som överenskommits inom luftkonventionen CLRTAP. Utsläpp från energisektorn, jordbruk, transporter och ny teknik, anpassad djur- mark och vatten, vilket ger (Se vidare under människans hälsa (nitrat i naturlig försurning.) Förhöjda halter av fosfor (fosfater) i sjöar, vattendrag och kustvatten utarmar den biologiska mångfalden och påverkar produktions- förmågan negativt. Utsläpp från jordbruk, avloppshantering, industri- produktion, fiskodlingar. Upplagrad fosfor (fosfater)i mark och bottnar läcker. gödselhantering, rening spec. av enskilda avlopp, ny teknik för industripro- cesser. Anpassning av fiskodlingar. Förhöjda halter av kväve i Utsläpp från jordbruk, kustvatten och havet ger industri, fiskodling, syrebrist, utarmad biologisk Nedfallet av luftburna kväveföroreningar överskrider den kritiska belastningen för övergödning av mark i hela . När kvävenedfallet överstiger den kritiska belastningen ökar kväveförrådet i marken på ett onormalt sätt och växtnäringstillgången stiger. I skogs- mark växer träden snabbare, gräsvegetationen expanderar och arter anpassade till näringsfattiga miljöer trängs undan. I ängs- och hagmar- ker tätnar gräsväxten och många örter missgynnas. Kvävemängden i skogsmarken ökar successivt och på lång sikt finns det risk för kvävemättnad och därmed ett ökat kväveläckage till sjöar och vattendrag. Kvävet letar sig även ned till grundvattnet och ger ökade halter av nitrat i brunnar och grundvattentäkter. Nitrat i dricks- vatten kan ge hälsoproblem och hälsovådliga nitrathalter förekommer inom vissa jordbruksområden. Nedfallet av kväve i härrör till 80–från utländska källor. Övergödning av sjöar och vattendrag Det är främst fosfor (fosfater) som bidrar till övergödningen av sjöar och vattendrag. Övergödningsproblemen är koncentrerade till . Tidsserier och framåt visar få nedåtgående trender när det gäller halten av fosfor i vatten trots att åtgärder vidtagits inom jordbruket och avloppssektorn för att minska läckaget av växt- näringsämnen. En sjättedel av Sveriges sjöar och åtskilliga vattendrag är övergödda. har man även konstaterat över- gödningsproblem i fjällnära bäckar i norra och . Övergödningen av havet orsakas av både fosfor och kväve. Tillväxten av växtplankton i utsjöområdena i och egentliga begränsas under stora delar av året i allmänhet av kväve, medan fosfor är begränsande i . är ett övergångsområde mellan kväve- och fosforbegränsning. Många kustområden är mer när- ingsrika än utsjön eftersom de tillförs näringsrikt sötvatten med vatten- dragen. För att få bukt med övergödningen i kustområdena och då främst i skärgården behöver både kväve- och fosfortillförseln minskas. Det miljömål som beslutades vid den andra , att minska den vattenburna antropogena tillförseln av närsalter till havet har inte nåtts. minskade tillförseln av kväve till havet med . Genom Helsingforskonventionen (HELCOM) om har åtagit sig att minska den mänskligt orsakade kvävebelastningen . Tidsfristen har sedan förlängts till 2005. Halterna av kväve i havet har varit i stort sett oförändrade eller till och med ökat något . Därefter har halterna börjat sjunka. Tabellen visar hur de vattenburna utsläppen av kväve från mänskliga källor har minskat fördelat på olika sektorer. Både utsläpp vid källorna samt tillförsel till havet efter avdrag för retention redovisas. vid källorna (till havet) vid källorna (till havet) vid källorna (till havet) 32 (26) 14 (10) 40 (30) 3 (0,3) 1 (0,3) 60 (0) 18 (9) 16 (8) 12 (11) 115 (68) 20 (20) Den totala tillförseln av fosfor till svenska kustområden har minskat mellan 1987–1996. Det är främst reningsverk och kustnära industrier som har minskat sina utsläpp. Tillförseln via vattendragen är i princip oförändrad. Fosforhalten i havet har varit ungefär densamma –1995. Utsläpp av kväveoxider och ammoniak till luft. För utsläpp av ammoniak och kväveoxider har de tidigare satta målen inte nåtts. Målet var att minska utsläppen av kväveoxider med 30 pro- cent men det blev en minskning med . sattes ett mål att ammoniak- utsläppen skulle minska . Målet nåddes inte, ammoniakutsläppen ökade istället . Ammoniakutsläppen orsakas främst av jordbrukets djurhållning och av utsläppen sker i . Jordbrukets utsläpp har mins- kat . Övergången till katalysatorbilar har minskat utsläppen av kväveoxider men istället har utsläppen av ammoniak ökat. Utsläppen ökade från 1995 till 1997, , och förväntas öka ytterligare om inga åtgärder vidtas. Diagram som visar källorna till utsläpp av ammoniak, fosfor och kväve till vatten i samt jämförelser med andra länder. Bruttobelastning av fosfor från mänsklig verksamhet till vatten, 1995. Totalt ca fosfor . Källa: Rapport 4730, NV. Bruttobelastning av kväve från mänsklig verksamhet till havet. Totalt ca kväve . Källa: Rapport 4735, NV. De svenska utsläppen av ammoniak, fördelat på sektorer, 1995. Källa: och Miljöstatistiken, SCB. Kväve och fosfor från handelsgödsel och från husdjur i olika länder, kg/ha jordbruksmark. Källa: Environment statistics 1996; EFMA; Statistical yearbook, Statistics Nederlands: Resultatkontroll jordbruk 1997. Statistisk sentralbyrå, . Fosforbalanser för jordbrukssektorn – överskott per hektar jordbruksmark. Källa: SCB; Statistical yearbook 1998 of the , CBS; Tal om natur og miljö, statistik. Kvävebalanser*) för jordbruksmark – överskott per hektar 1995. *) Efter ammoniakförluster. Ammoniakutsläpp från jordbruket i några länder. Källa: pollution in Europe, EMEP 1997. Med nollalternativet menas hur utvecklingen ser ut om inga ytterligare miljöåtgärder vidtas utöver de som blir resultatet av fattade beslut om regler och styrmedel. Det är således en framskrivning av utvecklingen med dagens regelsystem som bas (business as usual). I nollalternativet kommer den kritiska belastningen 2010 att överskridas på av skogsmark, enligt ett referensscenario framtaget inom Luftkonventionen (CLRTAP). Över- skridandet har beräknats vara så stort. Beräknings- modellerna har en tendens att underskatta överskridandet och aktuella kalkyler är baserade på att har minskat ammoniakutsläppen till en mycket låg nivå till 2010. Det verkliga överskridandet kan därför antas bli av skogsmark. Ett nollalternativ som tagits fram av visar att ammoniakavgången kan minska med . Orsaken är de bestämmelser som trätt i kraft , ökad flyt- gödselhantering, ändrad spridningsteknik m.m. Däremot kan katalysa- torbilar bli ett problem genom att kväveoxider kan reduceras till ammoniak istället för kvävgas. Utsläppen av ammoniak kan öka jämfört med , enligt bedömningar av . Andra bedömare hävdar att ökningen blir lägre och att osäkerheterna är stora i de bedömningar som kan göras . En av de tekniker som kan utnyttjas för att möta avgaskraven för tunga fordon 2008 kan innebära ökade ammoniakutsläpp. Omfattningen av dessa utsläpp kan inte förutsägas. Problemen med tillförsel av fosfor till sjöar och vattendrag kommer generellt sett att minska långsamt. Grunden är lagd genom tidigare råd- givning inom jordbruket vilket har inneburit att fosforgödslingen har anpassats och minskats. En framtida utökad svinproduktion kan lokalt eller regionalt innebära ökat läckage. Det kan delvis motverkas av lägre djurtäthet och/eller en ändrad utfodring. För avlopp som är anslutna till reningsverk är reduktionen av fosfor 90–och utsläppen förväntas ligga kvar på nuvarande nivå. Enskilda avlopp renas däremot mindre effektivt. Hela 50–av de enskilda avloppen bedöms inte uppfylla miljöskyddslagens minimikrav på längre gående rening än slamavskiljning. Jordbruk och avlopp är de viktigaste källorna för tillförsel av mänskligt orsakade kväveföreningar via vatten till havet. Pågående utbyggnad av reningsverken på grund av nationella beslut och EU:s avloppsdirektiv beräknas minska avloppssektorns Jordbruket minskar sina utsläpp på grund av en spontan minskning av den odlade arealen, samt en anpassning av gödslingen till följd av ändrade stödnivåer inom Agenda 2000. minska rotzonsläckaget med ca till 2010 och till handelsgödselskatten skulle tas bort kan ökad gödsling på kvarvarande areal innebära att ingen nettoeffekt på erhålls i nollalternativet. Med nu beslutade åtgärder minskar kvävebelastningen på kust och hav med omkring . Det faktiska reduktionsbehovet ligger på för att nå en 40-procentig reduktion. Med nu gällande beslut kommer livsmiljöerna att fortsätta att för- ändras i havet med fortsatta algblomningar och utslagen bottenfauna Syrebrist i bottenvattnet orsakad av övergödning kommer att fortsätta att försämra fiskens reproduktionsförmåga och ge döda bott- Torskens reproduktion är som exempel mycket känslig för syre- Fintrådiga alger och algblomningar försämrar rekreationsvärdet och därmed förutsättningarna för turism. Hur hanteras problemen ? Tillståndsprövning av miljöfarlig verksamhet med avseende på utsläpp till luft och vatten är knuten till 9 kap. . Prövning sker bl.a. av industrier, energianläggningar, avloppsreningsverk, större jordbruk med djurhållning och större fiskodlingar. Men även inrättande av mindre avloppsanläggningar kräver tillstånd eller anmälan enligt . Beträffande befintliga anläggningar kan krav ställas tillsynsvägen, t.ex. vid tillsynskampanjer avseende undermåliga avloppsanläggningar. Rege- ringen kan förklara ett område som miljöskyddsområde enligt 7 kap. om det krävs särskilda föreskrifter därför att området är utsatt för föroreningar eller annars inte uppfyller en miljökvalitetsnorm enligt 7 kap. 19 och 20 §§ . EG-direktivet om rening av avloppsvatten (91/271/EEG) har imple - menterats i svensk lagstiftning genom föreskrifter SNFS 1994:7, ändrad genom senare revidering 1998 (SNFS 1998:8). Totalt sett har detta bidragit till att utsläppen av kväve från reningsverk minskat avsevärt. Ändringen i föreskrifter 1998 innebär skärpta krav på begränsning av kväveutsläppen vid de större avloppsreningsverken med mer än 100 000 personekvivalenter. Av- loppsdirektivet är ett minimidirektiv, vilket innebär att får tillämpa strängare krav. Det kan ske genom att regeringen reglerar frågan genom att ge ut en förordning eller att hårdare krav beslutas vid enskild prövning enligt . Bestämmelserna om miljökvali- tetsnormer enligt 5 kap. kan ha en viktig funktion för möjligheterna att uppnå delmålen under detta miljökvalitetsmål. Regler om miljöhänsyn i jordbruket finns i 12 kap. , i förordningen (1998:915) samt i föreskrifter från . Det svenska regelverket omfattar bl.a. motsvarande krav som rådets direktiv /676/EEG om skydd mot att vatten förorenas av nitrater från jordbruket (nitratdirektivet). Nitratdirektivet har till syfte att skydda grundvattnet så att det kan användas som dricksvatten samt att över- gödningen av sjöar, kuster och hav motverkas vad avser nitrater från jordbruket. Enligt direktivet ska varje medlemsland införa vissa allmänna åtgärder för att åstadkomma en allmän skyddsnivå mot föroreningar. Direktivet innehåller härutöver krav bl.a. på program för utbildning och information till jordbrukare. Vidare finns krav på övervakning och provtagning för att kunna ange känsliga områden för vilka åtgärds- program ska genomföras för att motverka problemen. Som känsliga områden har angett , , och , kustområdena i , , och samt . De skatter och avgifter som påverkar övergödningen är i första hand skatt på handelsgödsel och kväveoxidavgiften. Inga avgifter eller punktskatter finns på utsläpp av kväve och fosfor till vatten. Dessa regleras genom individuella tillståndsbeslut enligt och i vissa fall genom generella föreskrifter kopplade till balken. Inom jordbrukssektorn finns olika styrmedel för att minska växt- näringsförlusterna. Enligt föreskrifter meddelade med stöd av 12 kap. finns det t.ex. generella bestämmelser om djurtäthet, göd- selhantering, lagring och spridning av gödselmedel samt om grön mark, krav på 50–vintergrön mark i . Syftet har varit att begränsa utlakningen av både kväve och fosfor. Reglerna beträffande högsta tillåtna djurtäthet har dimensionerats med avseende på fosfor och är de strängaste i . De miljöersättningar som har haft störst betydelse för att minska växtnäringsförlusterna är flerårig vall, extensiv vall och kantzoner, fånggrödor och etablering av våtmarker. Inget av miljöersättningarna har uppnått de uppställda areal- målen. Vidare har rådgivning i form av växtnäringsbalanser haft stor betydelse för att minska tillförseln av fosfor med handelsgödsel och stallgödsel. Generellt sett har det varit svårt att styra jordbrukets åtgärder till områden där de bäst behövs. Avgörande är lönsamheten av olika åtgärder för den enskilde jordbrukaren och den varierar inom olika delar av landet. Kommunerna kan i sin översiktsplanering ange förslag till åtgärder för att förebygga och minska närsalttillförseln till vatten. bevarande och nyetablering av våtmarker samt lämpliga områden för energiskogsodling eller kretsloppslösningar. I översiktsplanen kan också regionala och mellankommunala åtgärder anges. Vidare kan kom- munerna genom detaljplan eller områdesbestämmelser reglera bebygg- else och markanvändning på ett ur miljösynpunkt gynnsamt sätt. 7.6.1Åtgärder för att nå etappmålen Tre olika ambitionsnivåer har analyserats för etappmålen. Dessa redo- visas i nästa avsnitt. Här redovisas under respektive etappmål de åtgär- der som stämmer med den valda ambitionsnivån MEDEL. Anpass- ningen på regional och lokal nivå kan variera mycket inom landet för miljökvalitetsmålet Ingen övergödning, vilket beskrivs närmare i avsnittet Regionalisering. finns åtgärdsprogram enligt EU:s kommande ramdirektiv för vatten som anger hur God ekologisk status ska nås för sjöar och vattendrag samt för kustvatten. ·Senast 2010 har ansvariga avrinningsmyndigheter upprättat åtgärds- program som innehåller samtliga åtgärder som krävs för att uppnå de angivna miljökvalitetsmålen och normerna enligt EU:s ramdirektiv för vatten. Vidare finns en beskrivning av hur lagar och förordningar kommer att bidra till målens uppfyllnad. I dessa program anges även de enskilda vatten som inte kan nå en God ytvattenstaus alternativt God grundvattenstatus från direktivets ikraftträdande utan behöver ytterligare tidsutdräkt . Planerna har kommunicerats med allmänhet, sakägare och andra berörda. som åtgärdsprogrammen utvecklas vidtas åtgärder för att minska utsläppen av kväve och fosfor. Åtgärder för att minska utsläpp av fosfor respektive kväve redovisas under etappmål 2 och 3. Fram har de svenska vattenburna utsläppen av fosforföreningar från mänsklig verksamhet till sjöar, vattendrag och kustvatten minskat kontinuerligt jämfört med nivå. Åtgärder som krävs för att minska utsläppen av fosfor: ·Hushållen bygger ut enskilda avlopp med infiltration alternativt markbäddar eller ersätter befintliga system med separerande system. ·Hushållen ökar användningen av fosfatfria tvättmedel speciellt i glesbygd. ·Kommunerna förbättrar sina avloppsledningssystem i syfte att minska bräddningar av obehandlat avloppsvatten samt skapar lokala lösningar för omhändertagande av dagvatten. ·Åtgärder vidtas för att minska punktutsläpp av fosfor från mjölkrum, avlopp, pressaft, läckande gödselvårdsanläggningar. En stor del av icke åtgärdade punktutsläpp utgörs av enskilda avlopp. ·Skyddszoner anläggs för att minska fosforläckaget. ·Djurtäthetsbestämmelserna ses över, särskilt för svin, i syfte att minska fosfortillförseln till jordbruksmark. ·Fosfor i foderstaten minimeras. ·Gödsling minskar på jordar med höga fosforklasser (IV och V) . ·Industrin minskar utsläppen av fosfor till vatten med alternativa tekniska lösningar inom olika branscher som massa/papper, järn och stål, kemiindustri samt livsmedelsindustri. har de svenska vattenburna utsläppen av kväve från mänsklig verksamhet till haven söder om minskat med års nivå till . Förändringar som ligger i nollalternativet: ·Den pågående utbyggnaden av kustnära reningsverk från till fullföljs. ·Reningsverk med mer än 100 000 personekvivalenter byggs ut med kväverening enligt föreskrift SNFS 1998:8. Åtgärder som krävs för att etappmålen ska nås: ·Vissa avloppsreningsverk driftsoptimeras för förbättrad kväve- reduktion. ·Hushållen bygger ut enskilda avlopp med infiltration alternativt markbäddar eller ersätter befintliga system med separerande system. ·Kommunerna förbättrar sina avloppsledningssystem i syfte att minska bräddningar av obehandlat avloppsvatten samt skapar lokala lösningar för omhändertagande av dagvatten. Antaganden som ligger i nollalternativet: ·Andelen åkerareal minskar i samma omfattning som tidigare till följd av strukturförändringar sammanlagt 80 000 ha till 2010. Minskningen antas ske främst i vårsäd, som har den svagaste lönsamheten. Trädesareal och vall bedöms ligga på en oförändrad nivå. ·Spontan förändring av gödslingen till följd av EU:s nya jordbruks- politik i Agenda . ·Skatten på handelsgödsel är oförändrad vilket antas bidra till att kvävegivorna inte ökar. Åtgärder som krävs för att etappmålen ska nås: ·Större gårdar upprättar växtnäringsbalans och gödslingsplan. ·Jordbruksföretagen anpassar gödslingen och undviker överoptimala givor. ·Stallgödsel sprids ej inför sådd av höstsäd. ·Andelen fånggrödor ökar liksom andelen med utebliven höstbearbetning. ·Våtmarker anläggs främst i kustlänen. ·Uttagen areal till flerårig bevuxen träda ökar. ·Skogsbruket skapar vegetationszoner som dämpar läckaget av när- salter vid avverkning. ·Industrin minskar utsläppen med alternativa tekniska lösningar inom olika branscher som massa/papper, järn och stål, kemiindustri samt livsmedelsindustri. har utsläppen av ammoniak i minskat med års nivå till . Åtgärder som krävs för att etappmålet ska nås: ·Nedbrukning av stallgödsel på obevuxen mark sker från spridningen. ·Spridning av flytgödsel i växande gröda sker med metoder som ger låg ammoniakavgång, t.ex. släpslangsteknik ·Spridning av urin i växande gröda sker med metoder som ger låg ammoniakavgång. ·Tak anläggs på urinbehållare. ·Katalysatorer kan öka ammoniakutsläppen. Detta kan motverkas t.ex. genom att transportarbetets ökning begränsas och att körsättet anpassas. Samma åtgärder föreslås för att nå målen luft och Bara naturlig försurning. Även för tunga fordon sker en teknisk utveckling bland vissa tillverkare som kan bidra till ökade ammo- niakutsläpp från bilar som godkänts enligt avgaskrav. · Minskade utsläpp genom bättre reningsteknik. ·Åtgärder för att minska utsläpp av ammoniak och kväveoxider vidtas men en ökad biobränsleanvändning innebär inga utsläppsreduktioner totalt sett. har utsläppen i av kväveoxider till luft minskat med års nivå till . luft och Bara naturlig försurning. 7.6.2Beskrivning av ambitionsnivåer med konsekvenser Nedan beskrivs de tre olika ambitionsnivåer som har analyserats. Vi har valt alternativ MEDEL och motiven till detta framgår av efterföljande text. I tabell 7.1 ges en översikt över alternativen samt miljömässiga, ekonomiska och sociala konsekvenser. Handlingsalternativ och konsekvenser. *Minskning av mänskligt orsakade kväveutsläpp till havet, procent *Minskning av ammoniak- utsläpp till luft, procent *Minskning av kväveoxid- utsläpp till luft, procent *Minskning av fosfor- tillförsel till vatten Mkr/år –2010 Ej kvantifierbart och lokalt beroende. ningar både för utsläpp till luft och till vatten het med CLRTAP och minskar mer än vad kväve till vatten för snabbare än i nivå liten, gör det svårt att till vatten ger goda inom en generation. kan inte kvantifieras. Offentliga utgifter: 90 Stora effekter på jord- sig inom ramen för bruk med risk för ned- hushåll kan få svårt hushåll får svårt att Fördelning av åtgärdskostnader på miljökvalitetsmålet Ingen övergödning, uppdelat på offentliga utgifter och kostnader för sektorernas anpassning