sou · GOB372 · 2001-01-01 00:00:00 — Försäkrade med årliga inkomster på minst ett halvt basbelopp () är berättigade till sjukpenning vid sjukdom som medför arbetsoförmåga. Som huvudregel för rätt till ersättning gäller att anställningen skall ha varat i minst . Anställda får sjukpenning grundad på av pensions- grundande inkomst, upp till sex basbelopp (), från och med första sjukfrånvarodagen och (). Många anställda omfattas även av kollektivavtal som ger er- sättning för inkomster över sex basbelopp. För att kvalificera sig för en ny period med sjukpenning måste man ha arbetat . Sjukersättningen betalas av arbetsgivaren och därefter av försäkringen (Folketrygden). För arbetstagare med risk för hög sjukfrånvaro finns det speciella regler. De innebär att arbetsgivaren kan få kostnader för sjuklön ersatta av försäkringen. Arbetsgivare med få anställda kan försäkra sig mot kostnader för sjuklön . Egna företagare får sjukersättning av pensionsgrundan- de inkomst fr.o.m. 15:e sjukdagen och (). Genom att betala en särskild premie kan egna företagare få sjukersätt- ning från första sjukdag eller från första eller femtonde sjukdag. Arbetslösa får sin sjukersättning beräknad efter samma regler som för arbetslöshetsersättning, dvs. cirka 55 procents lönekompensation. Hur länge får man sjukpenning? I krävs det läkarintyg fr.o.m. den fjärde sjukdagen. Möjligheten att vara sjuk utan läkarintyg är begränsad till . Sjukersättningen kan graderas mellan och . Anställda kan få sjukpenning under arbetsträning hos den egna arbetsgivaren, s.k. aktiv sjukskrivning, . Därefter kan tiden förlängas med . Sjukskrivna som inte kan gå tillbaka till sitt tidigare arbete, men som kan utföra annat arbete, kan få sjukpenning av när de övergår från Trygdens till arbetsför- medlingens ansvarsområde. Detta under förutsättning att de är anmälda som arbetssökande hos arbetsförmedlingen. Ersättning vid medicinsk rehabilitering och yrkesinriktade åtgärder Rätt till ersättning under medicinsk rehabilitering och yrkesinriktade åtgärder har den som är , vistas i och har varit medlem i försäkringen . Ersättning vid yrkesinriktade åtgärder (yrkesrettet attføring) ges till den som har varaktigt nedsatt arbetsförmåga eller väsentligt inskränkta möjligheter att välja yrke eller arbetsplats. Ersättning ges också till förbättring av allmän funktionsnedsättning, när denna är väsentligt och varaktigt reducerad till följd av sjukdom, skada eller lyte. Försäkrade som förbrukat sin sjukpenningrätt och har fortsatt nedsatt arbetsförmåga till minst hälften, kan få rehabiliteringspengar. Försäkrade som inte haft rätt till sjukpenning kan också få rehabilite- ringspengar, när deras arbetsoförmåga har varat . I slutfasen av en period med medicinsk rehabilitering kan en för- säkrad få rehabiliteringspengar med som lägst . Rehabilite- ringspengar lämnas vanligtvis inte längre än . Attförings- pengar kan lämnas i väntan på yrkesinriktad åtgärd, under åtgärd och innan arbete är ordnat. Personer kan ansöka om förtidspension om de varit försäkrade innan de blivit arbetsoförmögna till . Arbetsförmågan ska vara nedsatt på grund av sjukdom. För- tidspensionsförmånen upphör om personen är medlem i försäkringen. Förtidspensionen består av grundpension, tilläggspension eller sär- tillägg eller alltsammans. Personer med partiell arbetsoförmåga kan få partiell förtidspension. 4.2Finansiering av den norska socialförsäkringen Den norska socialförsäkringen finansieras av medlemsavgifter från an- ställda, egna företagare och andra försäkrade som betalar en försäk- ringsavgift. Därutöver betalar arbetsgivare en arbetsgivaravgift och staten ett statsbidrag. Avgifterna och statsbidraget fastställs av Stor- tinget. Avgiften för anställda och egna företagare betalas för inkomster . Avgiften för anställda är av bruttolönen. För egna företagare är avgiften upp till 12 basbelopp och därutöver. Som huvudregel betalas inte avgiften över ett angivet tak, som varierar för olika kategorier av egna företagare. Arbetsgivarna betalar sin del av försäkringen i form av en arbets- givaravgift som fastställs i procent av utbetald lön. Avgiften är diffe- rentierad i förhållande till vilken del av landet arbetstagaren bor. är indelat i fem regionala zoner utifrån geografiska och ekonomiska förhållanden och avgiften varierar från till . (14,, , , , ) 1999 var socialförsäkringens samlade utgifter ca , vilket motsvarar av utgifterna i stats- budgeten och av bruttonationalprodukten. Statsbidraget till försäkringen 1999 var ca , vilket motsvarar av socialförsäkringens samlade utgifter. Den norska sjukförsäkringen har genomgått betydligt färre regeländ- ringar än den svenska . I har arbetsmarknadens parter, stat och kommuner genomfört informationskampanjer i syfte att minska sjukfrånvaron. Dessutom har ett tjugotal organisationer i arbetslivet gått samman i ett sjukfrånvaroparaply för informa- tionsutbyte. Informationen har samlats i en idébank som finns på Inter- net. Här följer en sammanställning av regeländringar inom ohälso- området. 1992 sänktes taket i sjukförsäkringen från 8 till 6 basbelopp. preciserades sjukdombegreppet dvs. vad som ska räknas som sjukdom. Nedsättning av arbetsförmågan enbart på grund av sociala förhållanden, ekonomiska förhållanden eller andra livsproblem ger inte rätt till sjukpenning. Den som avböjer erbjuden behandling eller reha- bilitering kan nekas sjukpenning. Efter tolv veckors sjukskrivning skall behov av uppföljning i sjukfallet bedömas. Aktiv sjukskrivning infördes också, vilket innebär att Trygdekontoret kan bevilja sjuk- penning för arbetsträning eller annan form av aktivitet på den egna arbetsplatsen. förlängdes den period då arbetsgivaren betalar sjuklön till sina anställda , från 14 . Medicinsk rehabilitering och yrkesinriktade åtgärder Preciseringen av sjukdomsbegreppet gäller även vid bedöm- ning av rätt till rehabiliteringspengar. Antalet dagar med ersättning begränsades till . Dock finns undantag från ettårsregeln vid all- varlig sjukdom eller skada som är under behandling som förväntas ge resultat. överfördes en stor del av ansvaret för yrkesinriktad rehabilitering från försäkringsmyndigheten till arbets- marknadsmyndigheten. 1990 upphävdes äldreregler för personer . De medicinska villkoren för att få förtidspension skärptes 1991 på så sätt att det ska finnas ett klart samband mellan arbetsförmågans nedsättning och de medicinska besvären. Det infördes ökade krav på att yrkesinriktade åtgärder skall ha prövats innan en förtidspension beviljas, liksom strängare krav på yrkes- och geografisk rörlighet. infördes regler om efterkontroll i syfte att få förtidspen- sionärer i arbete. 1994 beslutades att förtidspension kan vara vilande (fryses) för den som prövar att återgå till arbete . (gäller .) Regeln för hur stora inkomster som är tillåtna tillsammans med förtidspension har höjts från 0,5 till 1 basbelopp. Nedan beskrivs och skissas några möjliga förklaringar till sjuk- frånvarons utveckling . Dessutom beskrivs några fakto- rer i sjukfrånvarons sammansättning.2 4.4.1Sjukfallens utveckling och möjliga förklaringar I ett längre perspektiv har den norska sjukfrånvaron ökat under . och gick dock sjukfrånvaron ner. 1994 nåddes 1990-talets lägsta nivå, för att därefter återigen stiga. har sjukfrånvaron ökat i allt högre takt och 1997 nåddes en högre nivå än det tidigare . Antal ersatta sjukpenningdagar3 per sysselsatt var 1999, vilket är en ökning jämfört med . Den norska sjukfrånvarons utveckling –1999 Utviklingen i sykefravær fra 1980 til 1999 Källa: Det Konglige Sosial- og Helsedepartementet. 2Källa: Den norska sjukförsäkringsutredningens sekretariat. 3Med sjukpenningdagar menas här de dagar som ersätts av försäkringen, Folketrygden. Fr.o.m. betalar arbetsgivarna sjuklön de första 16 SOU 2000:72 Sjukförsäkringen i 55 Enligt den norska sjukförsäkringsutredningen kan följande faktorer bidra till att förklara sjukfallsutvecklingen i . Forskning på norska förhållanden har visat att det finns ett nära sam- band mellan sjukfrånvaro och arbetslöshet. Sjukfrånvaron ökar i tider med låg arbetslöshet och minskar i perioder med ökad arbetslöshet. Några menar att sammanhangen kan förklaras med att fler arbetstagare med svag hälsa kommer in på arbetsmarknaden i goda tider, vilket leder till en sjukligare arbetskraft (marginaliseringshypotesen). Andra hävdar att människor i tider med hög arbetslöshet avstår från att sjuk- skriva sig av rädsla för att mista arbetet (diciplineringshypotesen). Sannolikt är det en kombination av flera faktorer som kan förklara sammanhangen mellan sjukfrånvaro och arbetslöshet. Samband mellan sjukfrånvaro och arbetslöshet 1980–1998. Sammenhengen mellom sykefravær og arbeidsledighet 1980 1982 1984 1986 1988 1990 1992 1994 1996 1998 Källa: Det Konglige Sosial- og Helsedepartementet. Det är sannolikt att det finns ett samband mellan arbetsmiljö och sjukfrånvaro. Anställda med dålig fysisk, psykisk och organisatorisk arbetsmiljö har högre sjukfrånvaro än anställda med bra arbetsmiljö. Även om arbetsmiljön har förändrats , bedömer det norska sekretariatet att dessa ändringar inte haft någon avgörande betydelse för den ökade sjukfrånvaron. har kännetecknats av ett arbetsliv i förändring. Nya orga- nisationsformer och ledningsstrategier har sett dagens ljus. Många anställda har omfattats av omorganisationer. Dessa processer kan i vissa fall leda till ökad sjukfrånvaro, men bedöms för del inte vara den avgörande orsaken till de senaste årens ökning. De stora efterkrigskullarna har kommit upp i åldersgrupper där sannolikheten för sjukfrånvaro ökar markant. Antalet sysselsatta i gruppen 50–har ökat . Gruppen 55–har ökat med . Det norska sekretariatet gör bedömningen att förändringar i demografin kan förklara av ökningen i sjukfrånvaro . Det norska folkets hälsotillstånd har varit stabilt med tendenser till förbättring det . Livslängden har stigit och antalet personer som värderar sin hälsa som god eller mycket god har ökat. Det norska sekretariatet antar därmed att ökningen i sjukfrånvaron inte kan förklaras utifrån förändringar i befolkningens hälsotillstånd. Däremot bedöms det som möjligt att folkets värdering av sjukdom och frånvaro har förändrats. Ändringar i lagar och regelverk Några större lag- eller regeländringar inom sjukfrånvarons område har inte gjorts . Däremot genomfördes förändringar inom angränsande försäkringsområden som kan ha haft betydelse för sjukfrånvarons utveckling. 1991 stramades reglerna för förtidspension åt, vilket resulterade i att färre beviljades förtidspension. 1993 begränsades dagarna med rehabiliteringsersättning till . Båda dessa lagändringar gjorde det svårare att få varaktiga ersättningar, vilket ledde till att fler personer med hälsoproblem förblev i, eller återfördes till, arbetslivet. Detta kan vara en bidragande orsak till ökad sjukfrånvaro. Samhällspolitiska målsättningar – arbetslinjen Ett centralt politiskt mål är den s.k. arbetslinjen. Huvudprincipen i arbetslinjen är att behålla personer med hälso- problem och sociala problem i arbete, i stället för att de går över till passiv och varaktig försörjning genom socialförsäkringen. Om målet med arbetslinjen skall lyckas får man också acceptera en ökad sjuk- frånvaro. Ju fler åtgärder som verkställs för att behålla hälsomässigt svagare grupper i arbetslivet, desto högre sjukfrånvaro är att förvänta. 4.4.2Beskrivning av de sjukfrånvarande I likhet med kvinnor i de flesta andra europeiska länder har norska kvinnor högre sjukfrånvaro än män. Antalet ersatta sjukfrånvarodagar per kvinnlig sysselsatt var 1999, motsvarande antal bland män med anställning var 9,2. Förhållandet mellan mäns och kvinnors sjukfrånvaro har varit relativt stabilt . I cirka hälften av alla avslutade sjukfall rör diagnosen . Därefter följer psykiska besvär med av alla sjukfall. Sjukfrånvaro fördelad på diagnoser visar att sjukfrånvaro på grund av graviditetsbesvär kan förklara en betydande del av sjukfrånvarons könsskillnader. Se diagram 3. S ykefravæ r etter d iag n o se 1 6 ,3 4 ,5 4 ,2 F o rd ø ye ls e s o rg a n H je rte -k a r syk d o m M u s k el-s k je lett P s yk is k 4 8 ,8 L u ftve ier 1 3 ,7 S van g e rs k ap A nd re dia gn o s er Källa: Det Konglige Sosial- og Helsedepartementet, (fordøyelseorgan = matsmältnings- organ, svangerskap = graviditet). Forskning har visat att det är en liten grupp av arbetstagarna som står för en förhållandevis stor andel av sjukfrånvaron. av arbetstagarna står för hälften av alla sjukpenningdagar, medan av arbetstagarna står för av sjukpenningdagarna. Källa: Det Konglige Sosial- og Helsedepartementet. Det norska utarbetar prognoser för hur utfallet för sjukförsäkringen förväntas bli. Till grund för prognoserna ligger främst konjunkturutvecklingen i landet. Antalet sysselsatta och antalet sjuk- skrivna är faktorer som där väger tungt. 4.6Pågående översyn av sjukförsäkringssystemet I pågår en utredning, tillsatt av den norska rege- ringen, om sjukfrånvaro och förtidspension. I utredningen ingår representanter från de största organisationerna i arbetslivet, forskare och andra specialister. Bakgrunden till att utredningen tillsatts är, precis som i , den starka ökningen av sjukförsäkringens kostnader. Efter en nedgång har sjukfrånvaron stadigt ökat, liksom andelen yrkesaktiva som avslutar sin karriär med förtidspension. Den norska utredningen ska undersöka orsakerna till ökningen i sjukfrånvaron och till beviljandet av förtidspension. Socialförsäk- ringens sociala och samhällsekonomiska roll skall kartläggas. Regelförändringar i och andra länder skall utvärderas. Arbets- situation och miljö skall diskuteras. Slutligen skall utredningen lägga förslag till förändringar och överväga huruvida kvantitativa mål för sjukfrånvaro skall fastställas samt vilka ekonomiska, sociala och administrativa konsekvenser dessa mål skulle få. Utredningen skall lämna sitt slutbetänkande . 5 Statistik- och analysunderlag Utredningen redovisar i detta kapitel en sammanställning av till- gänglig statistik som främst avser att belysa de väsentligaste fak- torerna bakom de senaste årens kraftiga ökning av sjukfrånvaron. Utredningen har inte haft ambitionen och heller inte tidsmässig möj- lighet att redovisa en fullständig bild av utvecklingen. Utredningen har i huvudsak utnyttjat data från RFV:s sjukdataregister och SCB:s arbetskraftsundersökningar för sin analys och hänvisar till dessa källor för ytterligare information. 62 Statistik- och analysunderlag hanterade försäkringskassorna mer än 900 000 sjukfall. Det var 300 000 fler än 1997. Totalt ersattes 75 miljoner sjukdagar av sjukförsäkringen 1999. Det var 25 miljoner fler än . Kvinnors sjukfrånvaro är högre än mäns. Nära 500 000 individer – 284 000 kvinnor och 214 000 män – hade /2000 varit sjukskrivna än eller uppbar sjukbidrag eller förtidspension. Det var mer än 30 000 fler än /98. Kvinnor utgjorde av de sjukskrivna /2000 och svarade för av ökningen av antalet sjukpenningdagar . 33 000 anställda kvinnor hade /2000 varit sjukskrivna än . Det var en ökning . Kvinnor anställda inom kommuner och landsting har en väsentligt högre sjukfrånvaro än andra kvinnor. av anställda inom kommuner och landsting är kvinnor. Kvinnor anställda inom kommuner och landsting utgör av alla anställda men svarar för av sjukfrånvaron. av ersatta dagar i pågående fall /2000 avsåg fall som hade pågått än . eller nära 500 000 av de fall som avslutades hade pågått än . De regionala skillnaderna i sjukfrånvaro är stora. Sjukskrivningsfrekvenserna för kvinnorna varierar från i och till i . Männens tal varierar från i till i . Statistik- och analysunderlag 63 5.1Sjukfrånvarons utveckling och struktur Sjukfrånvarons utveckling är väl dokumenterad i RFV:s sjukdata- register vad avser antal av sjukförsäkringen ersatta fall, sjukdagar och sjukfallens längd samt sjukskrivnas kön och ålder. Tyvärr saknar dock den officiella statistiken mycket av förklaringsvärde. Uppgifter saknas till exempel om diagnos, yrke, arbetsplats, arbetsgivare, etc. Den korta sjukfrånvaron, upp till , är inte heller sys- tematiskt registrerad på grund av att sjuklöneperioden (då arbets- givaren svarar för sjukersättningen) varierat . Någon samlad statistik avseende sjukfrånvaron under sjuklöne- perioden har inte funnits . samlar SCB, på RFV:s uppdrag in statistik. En första mera fullständig redovisning av korttidsfrånvaron avseende komma att finnas . Utredningen har sökt kompensera dessa brister genom att –genomföra en egen beteendeundersökning –låta samköra arbetsmiljöundersökningarna 1977 och 1999 med RFV:s sjukdataregister –ta del av RFV:s 4:e septemberundersökningar om pågående sjukskrivningar –ta del av AMF:s statistik avseende diagnoser i ersatta försäkringsfall –utnyttja SAF:s tidsanvändningsstatistik –göra en genomgång av ett 20-tal sjukfallsstudier gjorda av enskilda försäkringskassor Utredningen kommer i sitt slutbetänkande att lämna förslag till hur en övergripande systematisk uppföljning av sjukfrånvaron bör redovisas och vilka statistiska och andra uppgifter som då är erforderliga. I det följande redovisas i sammanfattad form de basdata avseende sjukfrånvaron som utredningen sammanställt och arbetat med. 64 Statistik- och analysunderlag I detta avsnitt redovisas utvecklingen av antalet sjukskrivna, sjuk- penningdagar och sjuktal. Antal sjukskrivna längre än vid slutet av 1976–2000 (april). För att få jämförbarhet över tiden med hänsyn till regeländringar ingår endast personer med en sjukskrivningsperiod som är längre än . var 209 046 personer sjukskrivna. Av dessa var 131 916 kvinnor och 77 130 män. Under den ovan redovisade perioden har antalet sjukskrivna män varierat mellan som lägst 44 1981 och som högst 83 1976. För kvinnorna är motsvarande uppgifter 45 1981 och 130 . Kvinnornas andel av antalet sjukskrivna har ökat successivt och kraftigt. 1976 var andelen , 1980 hade den stigit till och den var . Andels- ökningen har varit . Statistik- och analysunderlag 65 Andel sjukskrivna längre än vid slutet av 1976–1999 i procent av befolkningen (16–). Källor: Bearbetning av material från RFV och SCB Utvecklingen visar naturligen samma svängningsmönster som dia- gram 1. /2000 hade av männen och av kvinnorna i åldern varit sjukskrivna längre än . Motsvarande siffra för hela befolkningen var . Andelen sjukskrivna kvinnor var 1999 högre än något . Andelen sjukskrivna män var något lägre än 1976 och 1992. Antal sjukskrivna män och kvinnor vid slutet av 1999 efter födelseår. 1930- 1935- 1940- 1945- 1950- 1955- 1960- 1965- 1970- 1975- 1980- 66 Statistik- och analysunderlag Antalet sjukskrivna kvinnor var vid slutet av 1999 betydligt högre än antalet sjukskrivna män i alla yrkesverksamma åldersgrupper Detta gäller särskilt kvinnor och män födda . Ca 45 000 kvinnor födda var sjukskrivna 99/00. Motsvarande siffra för männen var 27 000. Tillsammans utgjorde män och kvinnor födda en tredjedel av totalt antal sjuk- skrivna. Det bör noteras att de låga sjuktalen för individer födda beror på att endast ett mindre antal är yrkesverksamma och att möjligheten att få sjukersättning är begränsad. Andel sjukskrivna vid slutet av 1999 fördelade efter födelseår i procent av befolkningen. 1930- 1935- 1940- 1945- 1950- 1955- 1960- 1965- 1970- 1975- 1980- Källor: Bearbetning av material från RFV och SCB Andelen sjukskrivna kvinnor varierar kring medelvärdet , från för de äldsta och yngsta till för kvinnor födda –1944. För männen är avvikelserna från medeltalet 3 pro- cent betydligt mindre. Den högsta andelen sjukskrivna är för män födda –1944. Kvinnor har i samtliga ålders- grupper högre relativa sjuktal än män. Statistik- och analysunderlag 67 Av sjukförsäkringen ersatta dagar 1976–2000 (april). Partiellt ersatta sjukpenningdagar räknas som . Antalet av sjukförsäkringen ersatta sjukpenningdagar har varierat kraftigt över tiden. till låg nivån betyd- ligt över dagens. Som högst ersatte sjukförsäkringen 120 miljoner sjukdagar 1988. Diagrammet speglar inte den totala sjukfrånvaron och påverkas av de förändringar som genomförts. Detta gäller särskilt . Sänkt ersättningsnivå i en sjukperiod , införandet av karensdagen 1993 och sjuklöneperioder med olika längd försvårar tolkningen av förändringarna . I regeringens proposition 1990/91:181 om sjuklön, m.m. uppskattades att av det totala antalet sjukfall skulle omfattas av en sjuklöneperiod . Dessa många sjukfall ger dock inte sammantaget så många sjukdagar. Utredningen har inte haft underlag för att exakt beräkna hur många sjukdagar som föll bort genom förändringen 1992. Utredningen uppskattar dock att en stor del av nedgången av antalet sjukdagar kan hänföras till införandet av sjuklöneperioden. En viss reell minskning av antalet sjukdagar kvarstår dock och skulle kunna förklaras av att in- förande av ett arbetsgivaransvar och karensdagar fick en effekt. Sjuk- löneperioden förlängdes 1997 med ytterligare minskning av antalet sjukpenningdagar till följd. 68 Statistik- och analysunderlag perioden återigen med åtföljande ökning av dagar ersatta av sjukförsäkringen. Av sjukförsäkringen ersatta sjukdagar i pågående sjukfall 1999. Pro- centuell fördelning av totala antalet dagar på kön och födelsekohort.1 Som framgår av tabellen svarade kvinnorna för av totalt antal sjukpenningdagar i de fall som pågick /2000. Kvinnor födda svarade för . 1 Kohort: inom den romerska armén beteckning för en tiondel av en legion. Inom forskningen används begreppet för att beteckna en grupp människor som har något gemensamt, i allmänhet födelseår. Statistik- och analysunderlag 69 Antalet av sjukförsäkringen ersatta dagar 1994–1999. Den starka ökningen har inneburit att antalet sjukpenning- dagar ökat med 25 miljoner dagar eller till 75 miljoner dagar 1999. Ca 6 miljoner dagar av denna ökning sammanhänger med att sjuklöneperioden minskades från 28 . Ökningen av antalet sjukpenningdagar är mycket ojämnt fördelat mellan kvinnor och män och mellan olika åldersgrupper. I tabell 2 nedan redovisas hur ökningen fördelas på olika grupper. Fördelning av ökningen av antalet sjukpenningdagar på kön och födelsekohorter. Källa: Bearbetning av material från RFV 70 Statistik- och analysunderlag Kvinnor födda svarade för av den totala ökningen av antalet sjukpenningdagar . Samman- taget svarade kvinnorna för av ökningen. I varje åldersgrupp är kvinnornas andel av ökningen i stort sett dubbelt så hög som män- nens. I följande tabell redovisas sjukpenningdagar fördelade på kvinnor och män (partiellt ersatta dagar har räknats som hela). Sjuktalen har beräknats som totalt antal ersatta dagar i relation till befolkningen (exkl. de som uppbär helt sjukbidrag eller hel förtidspension och där- med inte kan erhålla sjukpenning) och redovisas för kön och födelse- kohorter. Sjukfrånvarodagar med sjuklön från arbetsgivare ingår inte i redovisade sjuktal för anställda. Av sjukförsäkringen ersatta dagar och sjuktal 1999 fördelat på kvinnor och män samt födelsekohorter (Tusental dagar och individer). Källa: Bearbetning av material från RFV och SCB. Kvinnornas genomsnittliga sjuktal uppgick . Männens motsvarande tal var 11. Det totala genomsnittliga antalet sjukpenningdagar uppgick till 14. Sjuktalen stiger markant med åldern. Individer födda hade mer än dubbelt så höga sjuktal än de som föddes . Kvinnorna har i alla åldersgrupper högre sjuktal än männen. Skillnaderna ökar med stigande ålder. Statistik- och analysunderlag 71 Tyvärr särredovisas inte de arbetslösas sjukfrånvaro. Enligt RFV:s 4:e septemberundersökningar 1998 och 1999 utgjorde arbets- lösa av de sjukskrivna vid dessa datum. Utredningen kommer, som tidigare nämnts, att i det fortsatta arbetet ingående söka analysera utvecklingen av denna grupps sjukfrånvaro. Nedan redovisas ohälsotalens utveckling för kvinnor och män –1999. Ohälsotalet är ett försäkringsmått, som RFV använder. Talet anger storleken av de utbetalningar av ersättning för inkomstbortfall vid ohälsa, som görs av socialförsäkringarna. I ohälso- talet ingår antal ersatta dagar per försäkrad i åldern 16–.