sou · GOB3109d2 · 2001-01-01 00:00:00 — reglering av den interna marknaden och priserna gränsskydd i form av bland annat tullar och kvoter miljö- och strukturpåverkande åtgärder Marknadsreglering av jordbruksprodukter baseras på följande tre grundläggande principer: 1.En gemensam marknad för jordbruksprodukter 2.En gemenskapspreferens med skydd för jordbruksprodukter som produceras inom EU 3.En gemensam finansiering av jordbruksregleringen EU:s gemensamma jordbrukspolitik baseras på att handeln med jordbruksprodukter är fri inom unionen. Pris- och stödpolitiken till jordbruket fastställs gemensamt av medlemsländerna. Genom ett gränsskydd mot omvärlden, förhandlade produktionskvoter, Hästens roll i jordbrukspolitiken marknadsintervention och med hjälp av exportbidrag hålls priset för jordbruksprodukter inom EU på en politiskt önskad nivå. Målen för den gemensamma jordbrukspolitiken har alltsedan varit desamma. Dock har medlen varierat. infördes stöd till förbättringar av jordbruksstrukturen. Från att fram till och med i allt väsentligt baserats på pris- stöd, som reglerats via gränsskydd (tullar, kvoter), har det sedan 1992 års jordbrukspolitiska beslut, den s.k. McSharry-reformen, skett en reformering av den gemensamma jordbrukspolitiken som innebär att jordbruksstödet har omfördelats till att i allt större omfattning utgå i form av s.k. direktstöd. Reformeringen av jordbrukspolitiken har medfört att prisstödet i form av tullar till sin nivå har sänkts, vilket har medfört att livsmedelspriserna har sjunkit. För att upprätthålla jordbrukarnas inkomster och en skälig levnadsnivå har jordbrukarna kompenserats för sänkta avsalupriser på jordbruksprodukter med olika former av direktstöd. Vissa av direktstöden avser att ersätta jordbrukarna för produktion av vissa kollektiva nyttigheter, t.ex. ett öppet odlingslandskap. Andra avser att skapa likartad konkurrensförmåga för jordbruksproduktion mellan olika regioner till följd av skilda naturgivna förutsättningar för jordbruksproduktion, det s.k. stödet till mindre gynnade områden. I samband med jordbrukspolitiska reform infördes även ett särskilt miljöprogram för jordbruket (EEG 2078/92). Agenda 2000 är kommissionens plan för att bland annat stärka och skapa förutsättningar för att utvidga unionen. Slutlig överens- kommelse om att genomföra Agenda 2000 fattades vid i den 24–. Det slutliga beslutet avvek i vissa delar ganska väsentligt från det ursprungliga kommissionsför- slaget. Syftet med Agenda 2000 är enligt kommissionen att fullfölja den beslutade reformeringen av den gemensamma jordbrukspolitiken och att reformera strukturpolitiken. Planen vilar på samma grund som jordbrukspolitiska reform och ytterligare omfördelning av stödet till jordbruket från prisstöd till direktstöd skall genomföras. Som en del i Agenda infördes en ny förordning för landsbygdens utveckling: Rådets förordning (EG 1257/99) om stöd från Europeiska utvecklings- och garanti- fonden (EUGJF) för jordbruket till utveckling av landsbygden och om ändring och upphörande av vissa förordningar. Hästens roll i jordbrukspolitiken denna förordning samlas samtliga åtgärder för landsbygdens utveckling inklusive miljöåtgärderna i den gemensamma jordbrukspolitiken. Medlemsstaterna ges möjlighet att inom ramen för förordningens åtgärder prioritera och välja vilka åtgärder som skall användas i respektive medlemsland. Dock så är det obligatoriskt för samtliga medlemsstater att tillämpa de miljö- åtgärder som ingår i förordningen. De jordbrukspolitiska medlen kan utifrån finansieringssynpunkt delas in i följande kategorier: av EU till fullo finansierade åtgärder av EU till del finansierade åtgärder nationellt finansierade åtgärder De av EU till fullo finansierade åtgärderna är arealersättning vid odling av spannmål, oljeväxter, baljväxter, oljelin, gräsensilage och s.k. uttagen areal, vilken antingen kan trädas eller odlas med energi- och industrigrödor samt stöd för skogsplantering på . Vidare finansieras EU till fullo de s.k. djurbidragen som ges till nötkreatur (handjur, am- och dikor) och tackor. Vidare utgår ett slaktbidrag för nötkreatur (tjurar, stutar, mjölkkor, am- eller dikor och kvigor) samt ett extensifieringsbidrag till nötkreatur (handjur, am- eller dikor). Ersättningarna är till sin nivå (angivet i ECU per enhet) och till sin inriktning identiska för alla länder inom gemenskapen. De av EU till del finansierade åtgärderna utgörs av insatser inom ramen för landsbygdsutvecklingsprogrammet. För en beskrivning av programmet hänvisas till Miljö- och landsbygdsprogram 2000–2006, se t.ex. (). För en beskrivning av de nationellt finansierade åtgärderna i jordbrukspolitiken hänvisas till () Vad gäller hästens roll inom ramen för den gemensamma jord- brukspolitiken skiljer sig förhållandena åt mellan olika medlems- länder vad gäller utformandet av de av EU delfinansierade åtgär- derna inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken samt i något fall vad gäller det nationellt finansierade stödet till jordbruket, se bilaga 8. Hästens roll i jordbrukspolitiken Jag föreslår att hästar skall ingå vid den svenska tillämpningen av den gemensamma jordbrukspolitiken inom EU, CAP, i tillämpliga delar vad gäller åtgärder som finns inom ramen för rådets förordning (1257/1999) om stöd från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) till utveckling av landsbygden och om ändring och upphävande av vissa förordningar. De förslag som jag lämnar avseende hästen och hästhållningens roll inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken avser endast hästar och hästhållning som bedrivs vid jordbruksfastigheter med mer än . Samtliga hästar som finns vid jordbruksföretaget skall beaktas, oavsett om hästen ägs av jordbrukaren eller av någon som inackorderar hästen vid respektive jordbruksföretag. Mina förslag om hästens roll inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken bör införas så fort som det är praktiskt möjligt, vilket enligt min bedömning är . Jag föreslår att hästhållning skall anses utgöra en s.k. primär produktionssektor inom jordbruket och att detta görs tydligt i gällande författningar. Detta medför att jordbruksföretagare som bedriver enbart hästhållning ges samma möjligheter som jordbrukare som bedriver verksamhet inom andra s.k. primära produktionssektorer inom jordbruket att erhålla investerings- stöd och startstöd till unga jordbrukare. Jag föreslår att antalet hästar skall ligga till grund vid beräk- ning av antal djurenheter på ett jordbruksföretag. Hästar skall anses utgöra en djurenhet. Även hästinnehav skall således ligga till grund för att få kompensationsbidrag vid odling av vall och för betesmark i stödområdena 1–5 samt för stöd till odling av vall inom ramen för åtgärden öppet och varierat odlingslandskap inom stödområdena 1–3. Jag föreslår att stöd för bevarande av utrotningshotade hus- djursraser skall ges till de svenska hästraserna russ, nordsvensk brukshäst, kallblodstravaren och den svenska ardennern. Stöd skall ges för ston när de föder ett renrasigt föl som registreras. Stöd bör ges med per avelssto de år som stoet föder ett renrasigt föl som registreras. Vad gäller mina förslag angående investeringsstöd och start- stöd föreslår jag att de finansieras inom nu gällande budgetram. Effekten av mitt förslag är att hästens roll stärks, men att det är Hästens roll i jordbrukspolitiken handläggande myndighet som har att ta ställning till inkomna ansökningar om investerings- respektive startstöd och att inom gällande budgetram göra erforderliga prioriteringar mellan ansökningar från olika typer av jordbruksföretagare. Mitt förslag om att hästar skall ligga till grund vid beräkning av antal djurenheter på ett jordbruksföretag, och således kunna inräknas i djurenhetsunderlaget för att få kompensationsbidrag till mindre gynnade områden för odling av vall och för bete i stödområdena 1–5, bedömer jag kommer medföra ökade kostnader på ca . Jag föreslår att kostnads- ökningen i första hand finansieras inom gällande ekonomiska ram för det svenska landsbygdsutvecklingsprogrammet om inte denna fullt ut tas till vara, dvs. pengar som inte går åt inom en åtgärd bör då användas i åtgärden för kompensationsbidrag till mindre gynnade områden. Om den ekonomiska ramen för landsbygdsutvecklingsprogrammet fullt ut tas i anspråk föreslår jag att kostnadsökningen finansieras genom att nu gällande stödbelopp inom kompensationsbidraget reduceras generellt. I det senare fallet bibehålls således den fastställda kostnadsramen för kompensationsbidrag till mindre gynnade områden. Detta kommer att medföra att kostnaderna för kompensations- bidraget i allt väsentligt kommer att vara oförändrade jämfört med vad som är fallet. För åtgärden öppet och varierat odlingslandskap i stödområ- dena 1–3 bedömer jag att kostnaderna kommer att öka med ca eftersom jag föreslår att även hästar skall ligga till grund vid beräkning av antalet djurenheter vid jord- bruksföretag. Jag föreslår att kostnadsökningen i första hand skall finansieras inom gällande ekonomiska ram för det svenska landsbygdsutvecklingsprogrammet om inte denna fullt ut tas till vara, dvs. att pengar som inte går åt inom en åtgärd bör då användas i åtgärden öppet och varierat odlingslandskap. Om den ekonomiska ramen för landsbygdsutvecklingsprogrammet fullt ut tas i anspråk föreslår jag att kostnadsökningen finansieras genom att nu gällande stödbelopp inom åtgärden öppet och varierat odlingslandskap reduceras generellt. I det senare fallet bibehålls således den fastställda kostnadsramen för stöd till ett öppet och varierat odlingslandskap. Mitt förslag om att stöd för bevarande av utrotningshotade husdjursraser skall ges till avelsston av de inhemska husdjurs- raserna russ, nordsvensk brukshäst, kallblodstravaren och den Hästens roll i jordbrukspolitiken svenska ardennern, som föder ett renrasigt föl be- dömer jag kommer att medföra ökade kostnader med ca . Jag föreslår att kostnadsökningen i första hand skall finansieras inom gällande ekonomiska ram för det svenska landsbygdsutvecklingsprogrammet om inte denna fullt ut tas till vara, dvs. att pengar som inte går åt inom en åtgärd bör då användas i åtgärden stöd till utrotningshotade husdjursraser. Om den ekonomiska ramen för landsbygds- utvecklingsprogrammet fullt ut tas i anspråk föreslår jag att kostnadsökningen finansieras genom att kostnaderna för åtgärden kompetensutveckling inom det svenska landsbygds- utvecklingsprogrammet minskas i motsvarande mån. Mina förslag avser endast befintliga stödformer inom jord- brukspolitiken. Min utgångspunkt är därför att de förslag som jag lämnar skall hanteras inom nu gällande administrativa rutiner för de olika stödformerna. För mina förslag avseende förändring i stödformerna kompensationsbidrag och stöd för öppet och varierat odlingslandskap innebär det att krav på hållandeperioder, räkningstillfällen, kvalificeringsperioder, skötselvillkor, krav på god jordbrukarsed och journalföring m.m. i allt väsentligt skall hanteras på samma sätt som gäller för nötkreatur, getter av honkön och tackor. Vad gäller rapportering av innehav av hästar föreslår jag att detta skall ske i den s.k. SAM-blanketten på ett likartat sätt för vad som gäller getter av honkön och tackor. Stödet för de häst- raser som jag anser vara utrotningshotade bör i allt väsentligt administreras och hanteras på samma sätt som gäller för de djur- slag som man har fått stöd för inom åtgärden. Mot bak- grund av de rutiner som byggts upp inom berörda myndigheter på området bedömer jag att de förändringar jag föreslår i det ovanstående kan hanteras inom ramen för de anslagsmedel som tillförs berörda myndigheter för finansiering av administration av den gemensamma jordbrukspolitiken. Underlag för bedömning av kostnaderna av mina förslag och de ekonomiska konsekvenser som följer om den ekonomiska ramen för landsbygdsutvecklingsprogrammet fullt ut tas i anspråk redovisas i bilaga 6, avsnitt 2. Jag är glad att referensgruppen i allt väsentligt delar mina förslag i denna del eftersom de har diskuterats. Hästens roll i jordbrukspolitiken 8.2Motiv för mina förslag Hästar och hästhållning är en viktig inkomstkälla för jordbruket. Hästarna och hästhållningens roll har dock förändrats sedan 1900- talets första hälft då hästen användes som dragare. spelar hästen och hästhållningen sin största roll för jordbruket som foder- konsument och för inackorderings- och uppfödningsverksamhet. Hästen spelar även en viktig social roll för en levande landsbygd. Förutsättningar för en aktiv och intressant fritid skapas i lands- bygdsområdena, inte minst för unga flickor. Hästar och häst- hållning svarar för en omsättning på ca i jordbruksledet. Hästsektorn är jordbrukets femte största inkomst- källa. Hästhållning bör enligt min mening ses som en primär produk- tionssektor inom jordbruket, på samma sätt som de intäktsmässigt mindre sektorerna får och lamm, get, ägg och fjäderfä. Genom detta synsätt ges hästverksamheter som bedrivs vid jordbruks- fastigheter samma möjligheter att få investerings- och startstöd till yngre jordbrukare som andra former av jordbruks- och träd- gårdsproduktion. markeras på ett tydlig sätt hästar och hästhållningens betydelse för jordbruket och som en del inom jordbruket. Jag anser också att antalet hästar bör ligga till grund för beräkning av ett jordbruksföretags antal djurenheter. konstaterar jag att hästen gör nytta för miljön, en levande landsbygd m.m. utan att det uppstår produktion av jordbruks- produkter som omfattas av jordbrukspolitikens marknads- ordningar, dvs. sådana produkter som produceras utan att det finns en fullt ut marknadsfastställd efterfrågan på produkterna. Det finns ett stort antal hästar inom det svenska jordbruket, nästan 80 000 hästar. Ungefär vart sjätte jordbruksföretag, drygt 14 000 jordbruksföretag, har en eller flera hästar på gården. I de flesta fall är hästhållning och hästuppfödning en kompletterande inkomstkälla för jordbruksföretaget. Det finns dock 385 jord- bruksföretag som har fler än 25 hästar på företaget, och antalet hästar vid dessa företag är drygt 18 000. Det ger ett genomsnittligt hästantal på drygt 47 för dessa 385 jordbruksföretag. Jag antar att hästhållning utgör den huvudsakliga inkomstkällan för dessa företag. Det kan anföras att det är inkonsekvent om för in ett nytt djurslag i den svenska tillämpningen av jordbrukspolitiken Hästens roll i jordbrukspolitiken eftersom vi aktivt verkar för en avreglering av densamma inom EU. Jag ser det inte så. Vi bör enligt min mening fortsätta att verka för en gemensam avreglering av jordbruket men det får inte låsa oss och därmed utgöra ett hinder för en modernisering av jordbruket eller att genomföra en anpassning till verkligheten. Vi kan inte blunda för utvecklingen av det svenska jordbruket. Det är således att vi ser hästen som den resurs den är för det svenska jordbruket och i konsekvens med det införlivar hästen i den svenska tillämpningen av den gemensamma jordbrukspolitiken. Ett införlivande av hästen i den svenska tillämpningen av EU:s gemensamma jordbrukspolitik ser jag således inte som någon mot- sats till strävan att reformera den gemensamma jordbruks- politiken. Mina förslag i det följande syftar i allt väsentligt till att ta vara på möjligheterna att hjälpa till att modernisera och ställa om jordbruket som man når en lika behandling av olika pro- duktionsformer vad gäller de jordbrukspolitiska stöden. Hästhållning ses också inom EU som en del av jordbrukssek- torn. Rådets direktiv (90/427/EEG) om avelsmässiga och genealo- giska villkor för handeln med hästdjur inom gemenskapen antogs bland annat med beaktande av följande: och uppfödning av hästdjur, i synnerhet hästar, räknas i allmän- het till jordbrukssektorn. Verksamheten utgör en inkomstkälla för en del av jordbrukarna och bör därför uppmuntras. Hästar och hästhållning har således en plats inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitikens generella regelverk. Detta gäller bland annat för de insatser som vidtas inom ramen för det s.k. landsbygdsutvecklingsprogrammet. Varje land har dock möjlighet att själv avgöra vilka insatser som skall vidtas, förutom vad gäller miljöåtgärderna. Hästar och hästhållning ingår i jordbrukspolitiken i flera av de andra gemenskapsländerna. De länder som inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken stödjer sin hästsektor mest är , och , se bilaga 8. De stöd som ges till hästsektorn via de jordbrukspolitiska stöden spelar självfallet roll för sektorns utveckling och konkurrensförmåga. Det gäller såväl inom landet mot alternativa produktionsformer och syssel- sättningar som mellan länderna vad gäller lönsamheten för häst- hållningen. Det finns en uppenbar risk för att svensk hästsektors konkur- renskraft kan minska om andra gemenskapsländer, och inte Hästens roll i jordbrukspolitiken , stödjer sin hästsektor och håller kostnaderna nere för hästverksamhet med hjälp av jordbrukspolitiska stöd. Detta kan bland annat yttra sig i att hästuppfödare i flyttar sina avelsston till länder som har stöd för hästsektorn och därmed en lägre kostnadsnivå eller att unghästar lämnas i träning utomlands på grund av att kostnaderna där är lägre än i . Den tendensen kan enligt företrädare för hästsektorn redan nu ses inom bland annat trav- och galoppsporterna. Vidare kan avsaknad av jordbrukspolitiska stöd till hästar enligt min bedömning ha en negativ effekt i situationer när jordbrukaren överväger att upphöra med nuvarande produktion och söker möjligheter att ställa om företagets inriktning eller vid nyetablering av jordbruk. I dessa situationer spelar likviditet en relativt sett stor roll för vilken strategi (produktionsinriktning) som väljs, och att då etablera en hästverksamhet som kan behöva innan den når en rimlig lönsamhet, utan möjlighet till de jordbrukspolitiska stöden, kan spela en avgörande roll för att företag med hästhållning inte etableras. Jag kan inte se att det finns någon anledning att göra någon skillnad på hästar som ägs av jordbrukarna och de hästar som in- ackorderas på jordbruksfastigheter vid beräkning av antalet djuren- heter. Hästen bidrar ju på samma sätt att uppnå de jordbruks- politiska målen oavsett vem som äger hästen. Hästen och hästhållningen har också betydelse för att uppnå de av fastställda miljökvalitetsmålen. Liksom för jordbruks- sektorn i övrigt är det främst målen Ett rikt odlingslandskap och Ingen övergödning som är relaterade till jordbrukets miljöpåverkan. Begränsad klimatpåverkan, Levande sjöar och vattendrag och Stor- slagen fjällmiljö är exempel på andra miljökvalitetsmål som i varie- rande omfattning har anknytning till jordbruket. Jag kan konsta- tera att hästarnas foderkonsumtion i huvudsak baseras på inhemskt producerat grovfoder (hö, hösilage, bete) och till mindre del av kraftfoder, främst havre. Liksom inom annan djurhållning ges även viss tillskottsutfordring, t.ex. mineraler och salter, vitaminer m.m. Min bedömning är att marker som används för hästbete till över- vägande del brukas extensivt. En gammal tumregel är att en häst konsumerar foder från en hektar åker. Detta ligger väl i linje med de beräkningar som gjorts av (). Beräkningar av NS visar att det behövs åker för att producera en hästs årliga foderbehov. Hästens roll i jordbrukspolitiken mjölkko är åker och för ungtjur åker. Hästen bidrar således på ett positivt sätt för att hålla landskapet öppet och brukat. Beräkningar av NS visar att kväveläckage vid beaktande av foderkonsumtion, stallgödselhantering och foderproduktion uppgår till ca kväve per häst och år. Motsvarande siffra för mjölkko är och för ungtjur . Vad gäller koldioxidutsläpp och koldioxidbindning vid odling av foder samt metanavgång i samband med foderkonsumtion bidrar hästen till att koldioxid nettoassimileras, dvs. hästens foderkonsumtion medför att det binds mer koldioxid än vad som släpps ut vid produktion av fodret samt den metanavgång som sker i samband med idissling. Jämfört med mjölkkor och ungnöt avgår betydligt mindre metan i samband med fodersmältningen. Jag anser att dessa beräkningar är intressanta och pekar på att hästar och hästhållning i allt väsentligt på ett positivt sätt kan bidra till att uppnå flera av de miljökvalitetsmål som har beslutat om. vill jag betona att det är betydelsefullt att hästsektorn på ett bra sätt kan hantera frågor som rör cirkulation av näringsämnen mellan åker- och betesmark och hästanläggningar. Speciellt vid tätortsnära hästanläggningar. Det är värdefullt att sektorn och Jordbruks- verket finansierar forskning vid bland annat för att hitta effektiva metoder för hantering av hästgödsel och att det inom ramen för Hästnäringens miljöråd bedrivs ett utvecklingsarbete för att träffa avtal med foderproducenterna som även innefattar lämpliga åtgärder för att återföra hästgödsel till . 8.2.2Av EU helt finansierade jordbrukspolitiska stöd De areal- och djurstöd som helt finansieras av EU kom till för att kompensera jordbrukarna för det inkomstbortfall som blev resul- tatet av jordbrukspolitikens reformering. Då pris- och marknads- ordningarna inte avsett hästar, så har det inte funnits skäl att kompensera hästhållningen för sänkta marknadspriser via t.ex. djurbidrag. Jag delar den uppfattningen och ser heller ingen annan anledning att de av EU helt finansierade stöden skall omfatta hästar. Ingen företrädare för svensk hästsektor har heller fört fram krav på eller önskemål om att ett djurstöd riktat till häst Hästens roll i jordbrukspolitiken skall införas inom ramen för de av EU helt finansierade jordbruks- politiska stöden. 8.2.3 Av EU delfinansierade jordbrukspolitiska stöd Den nuvarande utformningen av det svenska investeringsstödet ger möjlighet att förutom till de s.k. primära produktionssektorerna för livsmedel och trädgård, även bevilja stöd för investeringar i s.k. kompletterande verksamheter. I det svenska landsbygdsutvecklingsprogrammet nämns som exempel på kompletterande verksamheter turism, hantverk, små- skalig förädling och försäljning av gårdsprodukter samt entrepre- nad och konsultverksamhet med nära anknytning till jordbruk eller trädgård. Stödet handläggs av länsstyrelserna. Hästhållning är redan i nu gällande regelverk enligt min mening en kompletterande verksamhet för vilken investeringsstöd bör kunna tilldelas. Hästhållning bidrar till att förstärka jordbruksföretagens inkomster som produktion av varor som det inte finns en marknadsanpassad avsättning för på marknaden undviks. Vidare ger hästhållning förutsättningar för att främja diversifiering av jordbruksföretagen och ger en möjlighet för etablerade jordbruks- företag att ställa om produktionen. Därför bör hästhållning klart och tydligt anges som den primära produktionssektor den enligt min mening är inom jordbruket så att en jordbrukare som endast har hästar också kan komma i åtnjutande av stödet. Startstöd till unga jordbrukare I nu gällande regelverk ges möjlighet att få startstöd i de fall hästhållning utgör s.k. kompletterande verksamhet. Dock krävs att av jordbruksföretagarens inkomst kommer från huvud- verksamheterna jordbruk eller trädgård. Hästhållning innefattas inte i begreppet huvudverksamhet. Min uppfattning om hästhåll- ningens status inom det jordbrukspolitiska definitionsområdet gäller även i denna del, dvs. hästhållning bör enligt min mening kunna vara huvudverksamhet inom jordbruket. Det medför att startstöd till unga jordbrukare skall kunna ges även till den som avser att driva enbart hästverksamhet. Hästens roll i jordbrukspolitiken Kompensationsbidrag lämnas per hektar av vall och betesmark inom de jordbruksmässigt mindre gynnade områdena. I norra (stödområdena 1–3) är även areal som används för spann- måls- och potatisodling stödberättigad. Åtgärden omfattar mark som kan skötas hållbart med hjälp av betande djur och som därmed bidrar till att hålla landskapet öppet. Den minsta djurtätheten, ut- tryckt i antal djurenheter som krävs för att hålla ett hektar öppet är anpassad till de regionala förutsättningarna.