sou · GOB321d2 · 2001-01-01 00:00:00 — En förutsättning för en kortare utbildning inom en del förband är att systemet utbildar ett stort antal värnpliktiga. Andelen som genomgår full utbildning blir ändå tillräcklig. I ett system där behoven inom bl.a. krigsorganisationen styr volymen värnpliktiga minskar möjligheterna efter hand att sänka utbildningsmålen och begränsa utbildningen. Försvarsmakten anser att de som utbildas måste få en fullständig utbildning om organisationen skall tillgo- dose insats-, beredskaps-, kompetens- och rekryteringskraven. En utveckling som innebär allt färre värnpliktiga i förbanden – varje man har dessutom flera tillikabefattningar – och allt mer komplicerade tekniska system gör enligt Försvarsmaktens bedömning att utbildningstiden inte generellt kan förkortas. Behovet av förmåga hos den enskilde och att samträna i förband ställer tvärtom ökade krav. Grunden för en förmåga till anpass- ning är en välutbildad och välövad officerskår. Officerarna behö- ver erfarenheter av att leda förband. De värnpliktiga i en stor del av förbanden måste även av det skälet ha en fullständig utbild- ning. Enligt Försvarsmaktens mening är det tvärtom motiverat med en generell förlängning av utbildningstiden. Flera länder i har övergett värnpliktsförsvaret bl.a. med motiveringen att den moderna materielen kräver alltför långa utbildningstider, framgår det av underlaget till utredningen. Kortare utbildningstider innebär vidare enligt underlaget från Försvarsmakten att de värnpliktiga inte blir tillräckligt förtrogna med sina vapensystem. Det finns risker från säkerhetssynpunkt i samband med t.ex. skarpskjutning under utbildningen. Till detta kommer kraven på Försvarsmakten att kunna medverka i interna- fredsfrämjande insatser. De som skall tjänstgöra utom- lands måste ha en omfattande utbildning. Internationella insatser fordrar dessutom kompetens hos befälet att leda förband. Övningar att leda förband i strid är en del av utbildningssystemet. Grundutbildningens genomförande, m.m. 269 Som framgår av följande sammanställning är det för vissa funk- tioner mindre kostnadskrävande att genomföra en längre utbild- ningstid med färre inryckningsomgångar än kortare utbildnings- tider med flera inryckningar . Exempel på funktioner är upprätthållande av territoriell integritet, bevakningstjänst och ceremoniell verksamhet. Voly- men värnpliktiga i kolumnen längst till vänster avser det antal som enligt beräkningen kontinuerligt skall ligga inne för utbildning. Försvarsmakten anser att nuvarande utbildningstider bör bibehål- las och i vissa fall förlängas för befattningar i tekniskt komplexa system. Den tekniska och taktiska utvecklingen innebär att tradi- enklare soldatuppgifter till största delen utgår. Att för- korta de nuvarande utbildningstiderna skulle vara möjligt för av det kommande antalet värnpliktiga. Det är fråga om befattningar för enklare uppgifter inom framför allt stödfunktio- ner av olika slag. En ytterligare differentiering av utbildningstiderna skulle en- ligt Försvarsmakten komma att försvåra de förändringar som bör ske i rekryterings-, utbildnings- och krigsplaceringssystemen. De ekonomiska vinsterna av en förkortad utbildning måste vidare vägas mot de mer komplexa inryckningssystem som kommer att fordras och de särskilda befälsresurser som behöver avdelas om inryckningstidpunkterna ökar i antal. Som ett resultat av sina överväganden anser Försvarsmakten, som tidigare framgått, att den kortaste utbildningstiden bör vara och den längsta 15 månader. Utbildningsmodellen skall emellertid medge varierande tider inom dessa ramar beroen- de på att en del förband från tid till annan får antingen högre eller lägre duglighetsmål. 270 Grundutbildningens genomförande, m.m. Försvarsmaktens sammanfattning av skälen för och emot förkortad grundutbildning Skälen som talar för en förkortning av värnpliktsutbildningen är enligt Försvarsmaktens underlag till utredningen: G Ekonomiska besparingar; G Fler kan genomgå grundutbildning, vilket möjliggör en ökad differentiering av utbildningsmålen och därmed av utbild- ningstiderna. Skälen som talar mot en förkortning av utbildningstiderna är dessa: G Grundutbildningen skall ge full duglighet – fortsättnings- utbildningen kommer inte att bli så omfattande att den kan höja dugligheten; G Insatsförbanden skall kunna utnyttjas efter en mycket kort förberedelsetid; G Insatsförbanden innehåller alltmer komplicerade tekniska system; G De alltmer komplicerade vapensystemen ökar kraven på säkerhetsåtgärder för bl.a. de värnpliktiga; G Minskat antal värnpliktiga i förbanden innebär att fler får tillikabefattningar; G En stor del av de inskrivna skall rekryteras till inter- nationella fredsfrämjande uppgifter; G Samövning av högre förband fordrar en tillräcklig storlek på förbanden; G Personalekonomiskt ofördelaktigt för vissa slag av befatt- ningar; G Samövning i högre förband under olika klimatologiska för- hållanden kommer inte att kunna genomföras; G Behovet av utbildning för internationella fredsfrämjande insatser kommer att öka. Ett system baserat på sex, sju respektive åtta månaders grundutbildning Försvarsmaktens företrädare i utredningen har på utredningens begäran studerat konsekvenserna av ett system med sex, sju respektive åtta månaders grundutbildning för merparten av de värnpliktiga. Enligt Försvarsmaktens studie skulle sex månaders utbildning bestå av en grundläggande soldatutbildning under ca Grundutbildningens genomförande, m.m. 271 och ca tre månaders befattningsutbildning – alterna- tivt tre månaders yrkeskurser. Både befattningsutbildningen och yrkeskurserna är avsedda för värnpliktiga som tjänstgör i grupp, pluton eller kompani. Försvarsmaktens företrädare i utredningen framhåller att sex månaders grundutbildning för flertalet värnpliktiga inte gör det möjligt att uppnå målen i Försvarsmaktens underlag till rege- ringen . Officerarnas kunnande skulle komma att minska när de inte längre – eller i begränsad utsträckning – får möjligheter att i övningar leda förband på bataljonsnivå. Detta skulle allvarligt försämra beredskapen både nationellt i insats- organisationen och internationellt för insatser utomlands. Svenska förband skulle inte bli lika efterfrågade vid de internationella insatser som äger rum. Även rekryteringen av personal som genomgått grundutbildning skulle försämras – eller i varje fall fordra en kostnadskrävande tilläggsutbildning. De redovisade bedömningarna gäller i huvudsak armén. För marinen och flygvapnet skulle konsekvenserna med den fartygs- och flygverksamhet som beredskapen i fred fordrar bli en ökad inskrivning av värnpliktiga. Marinen skulle behöva tre omgångar värnpliktiga för bl.a. bemanning av fartygen och flygvapnet fyra omgångar värnpliktiga för sin stödproduktion. Skälen för ett infö- rande av systemet med visstidsanställda skulle öka. Flygvapnet skulle trots utökningen inte kunna bedriva några övningar vid sina fredsbaser. Ytterligare pliktpersonal skulle vidare behövas inom samtliga försvarsgrenar för den bevak- ningstjänst som Försvarsmakten svarar för. Enligt beräkningarna behövs det med sex månaders grundut- bildning drygt 22 000 värnpliktiga för de uppgifter som Försvarsmakten skall lösa. Utbildningen av dessa värnpliktiga skulle inte kunna ske vid en grundorganisation av den omfattning som statsmakterna avser att besluta om. En utbyggnad av kapaci- teten skulle fordras med uppskattningsvis fem utbildningsförband i förhållande till den planerade volymen. De ekonomiska effekterna av minskningen i utbildningen för merparten av de värnpliktiga beräknas enligt studien preliminärt till de belopp som framgår av sammanställningen som följer. Det skall understrykas att beräkningarna är gjorda med ledning av nuvarande ekonomiska förmåner. De förbättrade ekonomiska förmåner som utredningen föreslår skulle ytterligare öka kostna- derna. 272 Grundutbildningens genomförande, m.m. Avgår: Besparing genom 45 dagars reducering av utbildningstiden för ca 12 Ett alternativ med sju månaders grundutbildning – en reducering för samtliga värnpliktiga – skulle minska kostna- derna med 64 milj. kronor . Kostnaderna för själva utbild- ningen skulle inte komma att förändras. Minskningen ligger enligt beräkningarna helt på inkvartering, mat, resor, sjukvård och förmåner. Ökade kostnader skulle det däremot bli för utnyttjande av personal och anläggningar. Försvarsmakten har preliminärt beräknat dessa kostnader till 17 milj. kronor och resultatet skulle således bli en besparing med 47 milj. kronor . Med de för- bättrade ekonomiska förmåner som utredningen föreslår skulle kostnaderna minska med ytterligare ca 20 milj. kronor . Enligt Försvarsmaktens företrädare skulle även detta alternativ få flera konsekvenser som är negativa för verksamheten. Vecko- arbetstiden för de värnpliktiga skulle behöva utökas. Utbildningen för internationella insatser skulle trots detta inte kunna genom- föras i den utsträckning som är planerad. Samma sak gäller den ceremoniella verksamheten, bl.a. högvaktstjänsten. Till detta kommer att förbanden sannolikt skulle får svårt att genomföra tredje steget i det av utredningen föreslagna systemet för rekryte- ring av pliktpersonal. Det tredje alternativet – en utökning av grundutbildningstiden från sju och en halv – avser enligt Försvars- maktens bedömning pliktpersonal som skall kunna medverka i internationella fredsfrämjande insatser. Det gäller uppskattnings- vis 6 000 värnpliktiga, som alltså tjänstgör . Kostnaderna för denna utökning har preliminärt beräknats till 67 milj. kronor . Syftet är att de grundutbildade skall uppnå en ökad förmåga att medverka i internationella insatser. Grundutbildningens genomförande, m.m. 273 Civila myndigheters bedömningar av framtida utbildningstider ÖCB konstaterar i sin rapport till regeringen med anledning av uppdraget att följa upp grundutbildningen med civilplikt att omfattningen av den praktik som förekom- mer i grundutbildningen bör omprövas. Enligt ÖCB bör utbild- ningstiden för flera befattningar kunna kortas av och förändras. Veckotidsuttaget kan sannolikt också höjas för vissa slag av utbildning med civilplikt. Utbildningstiden vid myndigheternas skolor omfattar mellan fem och . Den utbildningstid som fordras för den grundutbildning med civilplikt som kommer att föreligga kommer att vara direkt kopplad till de mål för den enskildes duglighet som myn- digheterna fastställer. Som framgått av redovisningen i kapitel 5 har ÖCB på uppdrag av regeringen – efter samråd med berörda myndigheter – också utrett behovet av utbildningen med civilplikt . Omfattningen av grundutbildningen med civilplikt längre än har enligt uppdraget prövats med ledning av två grunder: G Grundutbildning för förstärkt insatsberedskap; G Grundutbildning för förstärkning av civila krigsorganisatio- ner med pliktpersonal anpassning. Grundutbildning för att förstärka samhällets insatsberedskap baserad på befintlig personal kan bli aktuell i begränsad omfatt- ning inom vissa samhällssektorer. Utbildning för förstärkning anpassning kommer däremot sannolikt att bli den dimensionerande beräkningsgrunden för de civila försvaret. Som framgått av redovisningen i kapitel 5 har ÖCB i sin rapport till regeringen beräknat antalet civilpliktiga för befattningar med lång grundutbildning som behövs i närperspektivet till 900 . Behovet ökar under anpassning med drygt 600 till något mer än 1 500 civilpliktiga . Utredningen anser att dessa överväganden i nästa steg utgör en naturlig grund för en översyn även av utbildningstidens längd. 274 Grundutbildningens genomförande, m.m. 10.2.3Utredningens överväganden och förslag Frågan om tjänstgöringens längd har flera aspekter. Det gäller att avväga utbildningstiden på ett sådant sätt att de civil- och värn- pliktiga hinner lära sig det de behöver för att enskilt kunna lösa sina uppgifter. För värnpliktiga är det fråga om deras kunskaper och färdigheter som enskilda soldater eller befäl. Försvarsmaktens uppgift är emellertid också att producera för- band. Enligt Försvarsmakten är det nödvändigt att de värnpliktiga även får tillfälle att verka tillsammans med andra soldater och med anställda eller värnpliktiga befäl. Det är nödvändigt för att även andra kategorier av personal – och organisationen som hel- het – skall nå utbildningsmålen. Övningar på olika nivåer i det operativa militära systemet är nödvändiga också för att effektivi- teten i verksamheten skall kunna utvärderas och bedömas. För detta behövs det också utbildningstid Utbildningstiderna för pliktpersonalen inom både civila och militära utbildningsverksamheter har efter hand förkortats. Skälen har i allmänhet varit förändrade ekonomiska förutsättningar för verksamheten. Målen för utbildningen och därmed innehållet i den har fått anpassas till detta. har det givetvis funnits en strävan att genom utveckling av metoder och tekniska hjälp- medel göra utbildningen effektivare. Kraven på att alla skall tjänstgöra har fått ge vika för behovet, dvs att den värnpliktige skall uppnå förmågan som varje befattning fordrar. De flesta värnpliktiga genomgår för närvarande 7,5 månaders grundutbildning. Försvarsmakten har, som framgått av redovis- ningen i föregående avsnitt, på utredningens begäran studerat konsekvenserna av en minskning till . Följden av en minskning blir enligt denna studie att antalet värnpliktiga måste utökas. Skälet är framför allt de krav på bemanning av insatsorganisationen under årets olika delar som gäller för marinen och flygvapnet. För hela Försvarsmakten medför detta en kostnadsökning på ca 80 milj. kronor . Sju månaders utbildning – som förutsätter bibehållna utbildningsmål – skulle däremot leda till en minskning av kostnaderna med i runt tal 50 milj. kronor . Båda alternativen – framför allt sexmånaderstjänstgöringen – har emellertid den nackdelen att de värnpliktiga i utbildningshän- seende inte når bataljonsnivå. En stor del av befälen kommer inte att kunna leda förband på mer än kompaninivå. Grundutbildningens genomförande, m.m. 275 möjligheterna för svenska förband att medverka i internationella fredsfrämjande insatser. Sjumånadersalternativet förutsätter – med bibehållna utbild- ningsmål – att förbanden för den planerade utbildningen kommer att få ta i anspråk en större del av den tid som de värnpliktiga lig- ger inne. Det blir mer utbildning eller annan tjänstefri tid. Även den anställda personalen kommer emellertid att behöva utnyttjas i större utsträckning än med nuvarande system. Det senare kan komma att minska effektiviteten i utbildningen. Tekniska och pedagogiska hjälpmedel Utredningen konstaterar att befälens möjligheter att leda förband ovanför kompaninivå är en av de känsliga punkterna i det här sammanhanget. För de kunskaper och färdigheter som den enskilde skall uppnå för att kunna fungera i sitt förband spelar längden på utbildningen sannolikt inte lika stor roll. Alternativet för befäl att ha tillgång till trupp är att utnyttja tekniska hjälp- medel av olika slag – framför allt simulatorer. Genom en kombi- nation av teknik och pedagogik går det att skapa system som kan användas även för mycket krävande ledningsträning. Syftet är att åstadkomma miljöer och situationer som så långt möjligt liknar dem som uppstår under verkliga förhållanden. Grunden för en kvalitativt sett avancerad utbildning är en fort- gående utveckling av de utbildningstekniska hjälpmedlen. Det gäller både befäl och meniga. En övningsverksamhet som är base- rad på avancerad simulering gör det möjligt att i olika avseenden flytta fram positionerna. Kraven på utbildningen växer bl.a. av det skälet att många av de värnpliktiga med det system för krigsplace- ring som Försvarsmakten planerar skulle kunna komma att tjänst- göra i förband eller andra enheter bestående av befäl och personal som de tidigare inte utbildats tillsammans med. Kraven påverkas emellertid inte bara av formerna för den. Med fyra huvuduppgifter som Försvarsmakten har är uppgifterna för de enskilda värnpliktiga inte lika givna som . Medverkan i internationella fredsfrämjande insatser kommer att i hög grad prägla verksamheten, bl.a. grundutbild- ningens innehåll. Ingenting är lika självklart som . Många faktorer som är avgörande för utformningen av utbildnings- systemet – även för utbildningstidens längd – kan komma att se ut på ett annat sätt . 276 Grundutbildningens genomförande, m.m. Enligt utredningens mening måste utgångspunkten för frågan om utbildningstidens längd vara att ingen skall behöva ligga inne längre än som behövs för att de själva och annan personal i orga- nisationen skall uppnå de uppsatta utbildningsmålen. Utredningen har ingående diskuterat frågan om det går att korta de nuvarande utbildningstiderna. Försvarsmakten har redovisat sina synpunkter i frågan. Enligt utredningens mening bör någon förändring av utbildningstidens längd inte genomföras. Det främsta skälet är att nya utbildningsmoment tillkommer som dels förbättrar den enskildes förmåga att försvara det egna landet, dels förbereder dem för internationella fredsfrämjande insatser. Utredningen vill understryka att längden på utbild- ningen inte bör vara lika låst som . En öppen och kreativ prövning av dessa frågor borde kunna leda till en flexibilitet i systemet som gör det möjligt för Försvarsmakten att disponera resurserna på ett sätt som gör att myndigheten på bästa sätt upp- når utbildningsmålen. Med den pedagogiska och tekniska utveckling som äger rum kommer de värnpliktiga som även i fortsättningen skall genomgå 7,5 månaders utbildning att bli bättre både på att för- svara och att kunna delta i internationella insatser. Utredningen anser att grundutbildningens längd fortlöpande skall prövas av Försvarsmakten. Planeringen av utbildningen – även frågan om utbildningstidens omfattning – bör ske på ett sådant sätt att det blir en rutin att inför varje års inskrivning över- väga hur länge utbildningen för varje slag av befattning eller verksamhet skall pågå. Förändringar kommer sannolikt att kunna vidtas som för en del befattningar eller verksamheter minskar utbildningstiden eller för andra ökar den. Utredningen anser att den flexibilitet som ovan redovisats skall avse både civilplikts- och värnpliktsutbildningen. Högsta och lägsta antal dagar, m.m. Enligt utredningens mening bör statsmakterna liksom nu i lag reglera det högsta antal dagar som den totalförsvarspliktige är skyldig att genomgå grundutbildning. Det finns däremot inte längre någon anledning att i förordning ange det lägsta antal dagar som en civil- eller värnpliktig skall genomgå utbildning. Skälen för en sådan reglering hade relevans i ett system där alla Grundutbildningens genomförande, m.m. 277 tjänstbara skulle genomgå lång grundutbildning. Som utredningen framhållit finns det i det här avseendet behov av en betydligt större flexibilitet. En prövning av utbildningstidens längd bör ske i den planering av grundutbildningen som äger rum inför varje utbildningsår. Denna prövning skulle kunna leda till en bättre hushållning både med de utbildningsansvariga myndigheternas resurser och med den tid som de tjänstgöringsskyldiga måste avsätta för lång grundutbildning. Utredningen anser däremot att regeringen i en förordning bör reglera vilken handlingsfrihet myndigheterna skall ha vid inskriv- ningen. Det handlar bl.a. om att klargöra vilken flexibilitet som skall finnas i steg 3 i den i kapitel 8 föreslagna försöksverksam- heten. Som utredningen framhållit i kapitel 6 bör indelningen i kort och lång grundutbildning vid gränsen finnas kvar. Inskrivning för pliktutbildning som fordrar utbildning under bör emellertid inte ske av de totalförsvarspliktiga som är skyldiga att mönstra, innan utfallet av inskrivningen till följd av mönstring har ägt rum. Som framgår av övervägandena i kapitel 12 föreslår utred- ningen att Försvarsmakten – för speciella befattningar i verksam- heter där det inte fordras en lika lång soldatutbildning som för den som ingår i stridande förband – skall kunna skriva in värn- pliktiga även för en kort grundutbildning (). 10.3Samordning av tiderna för totalförsvarets grundutbildning med tiderna för annan utbildning Många av de tjänstgöringsskyldiga som bedöms lämpade för grundutbildning med civil- eller värnplikt är inriktade på högre studier. Erfarenheten från åtskilliga års inskrivningar visar att en stor del av dessa tjänstgöringsskyldiga inte vill genomgå grundutbildning, om de inte får börja den inom efter genomförda gymnasiestudier. 278 Grundutbildningens genomförande, m.m. Oavsett hur länge det dröjer innan dessa tjänstgöringsskyldiga skall rycka in söker ett stort antal som har blivit inskrivna till grundutbildning en utbildningsplats inom högskolan. Många känner inte till reglerna för uppskov med plikttjänstgöring – eller anstånd med att ta i anspråk en högskoleplats – och vilka prin- ciper som tillämpas vid behandlingen av ärendena. Detta skapar en osäkerhet som för åtskilliga tjänstgöringsskyldiga orsakar pro- blem. Totalförsvarsmyndigheternas eller högskolans information i de här avseendena är inte lika uttömmande som för andra delar av regelsystemen. En del tjänstgöringsskyldiga som blivit inskrivna till grundut- bildning avstår från att söka en högskoleplats. Många anser sig hårt drabbade om det – som skett i åtskilliga fall – blir nödvändigt för att upphäva det ursprungliga inskrivningsbeslutet och skriva in den tjänstgörings- skyldige i utbildningsreserven. Särskilt hårt drabbade känner sig de som i stället kallas in till grundutbildning längre fram och måste sätta av ännu mera tid för totalförsvaret. En fjärdedel av antalet män utan tidigare högre utbildning som erbjuds en plats i en högskola tar inte i anspråk denna plats. Upp- giften omfattar inte de studenter som sökt till flera program och avstår från en plats till förmån för ett högre prioriterat alternativ. var andelen outnyttjade högskoleplatser för antagna män i åldern 19 och innan . De yngsta männen utnyttjade alltså sina platser i högre grad än grup- pen antagna nybörjare som helhet. Det finns inga uppgifter om hur stor del av bortfallet som orsakas av plikttjänstgöringen. Normalt kan reserver ersätta alla som inte tar sina platser i anspråk. Särskilt allvarligt är det emellertid om bortfallet drabbar utbildningsområden som det är svårt att rekrytera studenter till – t.ex. utbildning för högskoleingenjörer och grundskollärarutbild- ning med inriktning mot matematik och naturvetenskapliga ämnen. Totalförsvarsmyndigheterna har många hänsyn att ta när de plane- rar verksamheten. Både civila och militära utbildningsansvariga Grundutbildningens genomförande, m.m. 279 myndigheter har svårt att få en beläggning i tiden som svarar mot de civil- och värnpliktigas behov. Hösten är av olika skäl en bra årstid för den grundläggande utbildningen inom armén. Fartygs- förbanden behöver öppet vatten för att kunna bedriva en allsidig utbildning. Det blir däremot problem om de militära slutövning- arna inte kan ske när det är köldgrader och tjäle i marken. En stark koncentration av utbildningen till vissa perioder kan vidare leda till svårigheter för Försvarsmakten att upprätthålla beredskap i fred och att ge stöd åt samhället i fred. Strukturen på grundorganisationen efter de närmaste årens stora förändringar kommer till en del också att påverka planeringen av verksamheten. , som svarar för den största delen av utbild- ningen med civilplikt, strävar efter att placera grundutbildningen med hänsyn till bl.a. planeringen av den yrkesverksamma rädd- ningstjänstpersonalens utbildning. Syftet är att få en jämn belägg- ning vid verkets fyra skolor. Det gör det möjligt att utnyttja personal, lokaler och materiel på ett effektivt sätt. Till detta kommer att en stor del av antalet civilpliktiga genomgår praktiktjänstgöring i kommunerna – hos , räddningstjänsten eller de kommunala informationskontoren. Kommunerna vill ha ett förhållandevis jämnt flöde av praktikan- ter .