sou · GOB345d3 · 2001-01-01 00:00:00 — Om ett gemenskapstäck- ande system används för handel med utsläppsrätter skulle möjligheten att vidta åtgärder mot medlemsstater för att säkerställa efterlevnaden ge ytterligare garantier. Enligt EG-fördraget40 har gemenskapen rätt, eller till och med skyl- dighet, att vidta åtgärder när en medlemsstat har underlåtit att uppfylla en skyldighet, om det finns en rättslig grund för detta (t.ex. EG-förord- ningar, direktiv eller beslut). I sådana fall kan kommissionen inleda ett överträdelseförfarande mot en medlemsstat på eget initiativ eller på grundval av ett klagomål från en privatperson eller en juridisk person. En medlemsstat kan också väcka talan mot en annan medlemsstat. Om ingen tillfredsställande lösning nås under förfarandets lopp förs ärendet till . har dessutom möjlighet att förelägga en medlemsstat som underlåtit att följa domstolens dom att betala ett vite eller en bötessumma41. Detta förutsätter ytterligare förfaranden som tar tid. Redan möjligheten att utdöma böter har en starkt avskräckande effekt och i praktiken har det här varit ett effektivt incitament för att säkra att miljöbestämmelser följs. Fråga 9: Är de instrument som redan finns tillgängliga (övervaknings- mekanism, överträdelseförfarande) tillräckligt effektiva eller bör ytter- ligare verktyg utvecklas så att kommissionen på erforderligt sätt kan 39 Rådets beslut 93/389/EEG av om en övervaknings- mekanism för utsläpp av koldioxid och andra växthusgaser i gemenskapen, senast ändrat genom rådets beslut /296/EG av . 40Artiklarna 226–227 i EG-fördraget (tidigare artiklarna 169–170). 41Artikel 228 i EG-fördraget i dess lydelse enligt (tidigare artikel 171). bedöma överensstämmelsen när det gäller handel med utsläppsrätter inom gemenskapen? Fråga 10: Innebär de aspekter av överensstämmelse och efterlevnad som nämns ovan att det är nödvändigt med samordning och harmoni- sering på gemenskapsnivå, och vilka aspekter hanteras bäst av medlemsstaterna? Bilaga 1: Ekonomisk analys Empiriska beräkningar av de minskade kostnaderna för att följa Kyotoprotokollet. Kommissionens enheter har analyserat42 hur stor ekonomisk betydelse ett EU-täckande handelssystem skulle ha om det genomfördes som ett komplement till nationella system för handel med utsläppsrätter i de enskilda medlemsstaterna43. Om varje medlemsstat på egen hand genomför sitt specifika mål enligt överenskommelsen om delad börda skulle EU:s totala årliga kostnad för att uppnå Kyotomålet uppgå till 44 (vänstra stapeln i diagrammet). 42Analysen har utförts med en EU-täckande energisystemmodell kallad Primes. Källa: , (kommer att publiceras): The Economic Effects of to Reduce Greenhouse Gases. 43Baslinjen överensstämmer med det projekt för gemensam analys som initierats av (för ytterligare uppgifter se ). Denna analys är emellertid utformad med full hänsyn till de avtal som slutits med de europeiska, japanska och koreanska biltillverkarna. Dessa avtal kommer enligt beräkningarna att minska koldioxidutsläppen med koldioxid. Det motsvarar av EU:s utsläpp . 44 Samtliga priser som anges i denna bilaga är nivå. En handel med utsläppsrätter som omfattar energiintensiva sektorer inom EU minskar kostnaden för att fullgöra åtagandena Gr ap h : C o s t o f r e ach in g to tar g e t to EU M e m b e r State s in 2010, 99 b n Om energisektorn och den energiintensiva industrin45 skulle delta i ett EU-täckande handelssystem (tredje stapeln från vänster i diagrammet) skulle den årliga kostnaden för att uppfylla Kyotoåtagandena uppgå till 2010. Om endast energiproducenterna skulle delta i ett system för handel med utsläppsrätter (andra stapeln från vänster i diagrammet) skulle den årliga kostnaden för fullgörande av åtagandet bli något högre, närmare bestämt . Priset för utsläppsrätter skulle i båda fall hamna på per ton koldioxid46 och därmed med god marginal hamnar inom det intervall på 5–som räknats fram med hjälp av andra modeller för handel med utsläppsrätter47. 45Energiförsörjning omfattar elproduktion, kombinerad kraftvärmeproduktion, raffinaderier och stora förbränningsanläggningar inom industrin. Energiintensiv industri omfattar järn och stål, andra metaller, byggmaterial, kemikalier samt pappers- och pappersmasseindustri. 46Det bör noteras att i övriga sektorer (jordbruk, transporter, hushållen, tjänstesektorn m.m.) skulle kostnaderna för att minska koldioxidutsläppen vara högre. 47Priset för utsläppsrätter bland bilaga B-länder har beräknats till mellan 5 och 58euro per ton koldioxid, på basis av följande modeller: 1) AIM, EPPA, G- Cubed, GTEM, MS-MRT, and SGM: (1999). The costs of the Kyoto Protocol: A Multi-Model Evaluation. 2) and WorldScan: (1998) Economic Modelling of Climate Change. Report of an . Headquarters, , 1998. Det måste betonas att analysen utgår ifrån att energiproducenter och energiintensiva industrier redan deltar i nationella system för handel med utsläppsrätter som omfattar alla sektorer. Därmed skulle de flesta av industrins fördelar med ett handelssystem redan ha uttömts på med- lemsstatsnivå. Detta optimistiska antagande diskuteras vidare i avsnitt 3. Sammanfattningsvis skulle ett EU-täckande system för handel med utsläppsrätter för koldioxid, som omfattar energiproducenter och ener- giintensiv industri, innebära en besparing för EU på nästan . Dessa vinster skulle utgöra en årlig kostnads- minskning på en femtedel jämfört med om det inte skulle bedrivas någon handel med utsläppsrätter på EU-nivå. Ett handelssystem som omfattar alla sektorer inom EU skulle innebära ytterligare sänkta kostnader Om alla sektorer (inbegripet jordbruk, transporter, hushåll och tjänste- sektorn m.m.) skulle delta i ett system för handel med utsläppsrätter inom EU skulle den årliga kostnaden för fullgörande minskas till 2010 (se höger stapel i diagrammet). Om man tillåter medlemsstaterna att köpa och sälja utsläppsrätter över alla sektorer skulle det alltså minska den årliga kostnaden för fullgörande med . Detta motsvarar av EU:s kostnader för fullgö- rande. Priset på utsläppsrätter skulle vara per ton koldioxid. Dessa resultat har bekräftats genom ytterligare analyser som utförts för kommissionens räkning48. (3) Poles: Coherence (1999) Kyoto protocol and emissions trading: potential cost savings and emission reductions i Economic Evaluation of Quantitative Objectives for Climate Change (4) GEM-E3 World: Capros (1999) GEM-E3 Elite research project. Final report to Commission, . Primes-, GEM-E3- och Poles-modellerna har utarbetats med stöd av GD forsknings program för icke-nukleär energi.. 48 Analyser som utförts av () med användning av Poles världsenergimodell och av Economic Forecasting med användning av en makroekonomisk modell. Enligt Poles energimodell skulle en handel med utsläppsrätter inom samtliga sektorer inom EU minska kostnaderna för att fullgöra åtagandena jämfört med en situation då ingen handel bedrivs mellan medlemsstaterna. Priset för utsläppsrätter skulle ligga på per ton koldioxid. Dessa resultat bekräftar den beräknade minskningen av kostnaden för att fullgöra åtagandena med tanke på skillnaderna mellan Poles och Primes modell. Exempelvis har Poles modell endast fyra medlemsstater (de övriga förs samman i två grupper) och upp- delningen i sektorer är mer begränsad än i Primes modell. Källa: IPTS, GD I praktiken skulle förmodligen vinsterna av ett EU-täckande system för handel med utsläppsrätter bli ännu större De siffror som används i denna analys underskattar förmodligen de verkliga effekterna av ett EU-täckande system för handel med utsläpps- rätter, eftersom modellerna bygger på antagandet att medlemsstaterna när de agerar individuellt klarar av att fördela utsläppsrätterna på ett sådant sätt att utsläppsminskningen görs till lägsta möjliga kostnad. Modellerna bygger med andra ord på antagandet att alla medlemsstater på egen hand kan minska sina utsläpp på det mest kostnadseffektiva sättet, exempelvis genom att införa optimala koldioxidskatter eller fullt ut genomföra handel med utsläppsrätter inom sina gränser. Dessa anta- ganden håller förmodligen inte i praktiken. Kommissionens enheter har beräknat hur stora kostnaderna för att fullgöra åtagandena skulle vara om medlemsstaterna fördelade sina mål enligt överenskommelsen om delad börda på ett enhetligt sätt till alla sektorer utan någon handel mellan sektorerna49. Denna analys tyder på att medlemsstaternas årliga kostnader för att fullgöra åtagandena skulle vara så höga som . Gemensamma forskningscentret, Preliminary Analysis of the Implementation of an on CO2 Emissions Abatement Costs Results from Poles model (ännu ej offentliggjord). Den makroekonomiska Oxfordmodellen bekräftar resultaten från Primes och Poles energimodeller. Ett EU-täckande system för handel med utsläppsrätter inom alla sektorer skulle, enligt Oxfordmodellen, innebära att BNP-förlusten skulle minskas . Källa: Economic Forecasting Macro-economic analysis of EU- wide emissions trading (ännu ej offentliggjord). (Undersökningar kommer att finnas tillgängliga på följande webbplats: ). 49 I detta scenario tillämpas en medlemsstats mål enligt överenskommelsen om delad börda rakt över alla sektorer (om målet är på exempelvis -förut- sätts detta gälla för alla sektorer). Detta är en beräkning av den övre gränsen för kostnader för de medlemsstater som inte genomför en optimal politik för att motverka klimatförändringar. Detta ger en uppfattning om storleksordningen på kostnaderna för en politik som inte är optimal.