sou · GOB328d3 · 2001-01-01 00:00:00 — Det kan röra sig om att anpassa föreläsningar, studiematerial, utrustning, handledning m.m. En viktig skillnad är dock att undervisning där kommunikationen sker digitalt möjliggör en kontinuerlig anpassning av kommunikationsmedlet vilket ger den studerande en självständigare ställning. Förutsatt att kursanordnaren utnyttjar de möjligheter som databaserad utbildning ger kan den studerande själv välja i vilken form informationen ska presen- teras . Anpassningar i samband med traditio- nella undervisningsformer kräver i regel en större organisation med en mer eller mindre kontinuerlig inblandning från olika människor och organisationer. Den utbildningsform som ger de största möjligheterna till individuellt anpassad utbildning är det som brukar benämnas webbaserat lärande. SSV-H skriver i sitt remissvar på förra be- tänkande (SOU 1999:39) att Vare sig vi avser flexibilitet i val av studiestart, val av studietakt, sommar- studier och helgstudier, val av kursinnehåll, val av kursföljd, val av lärstil, val av studier i grupp eller enskilt m.m. är det webben som kommer att in- nehålla de flexibla moment som i realiteten möjliggör dessa val för den studerande. Förutom den flexibilitet i form, tid och rum som exemplifieras av SSV- H:s remissvar innebär det faktum att datorn med IT är det bärande me- diet för information och kontakter mellan den studerande och hans/hennes lärare och kurskamrater att individuella anpassningar är förhållandevis lätta att åstadkomma i webbaserat lärande. Det är natur- ligtvis inte mediet i sig som gör en lärandeform bra eller dålig utan hur man som distansutbildare väljer att förhålla sig till lärandeformens möjligheter och de studerandes förutsättningar. För att skapa ett indivi- duellt lärande måste naturligtvis utbildningen läggas upp på ett sådant sätt att de möjligheter utbildningsformen ger tas tillvara. I vilken ut- sträckning den studerande kan påverka sin studiesituation bestäms av de gränser formen sätter och hur utbildningens genomförande utformas. Webbaserad utbildning för funktionshindrade – ett exempel Vid (Certec) vid har man bedrivit webbaserad utbild- ning. Det som gör Certec speciellt i är att man fullt ut anpassat en av sina kurser till studerande med funktionshinder och att verksam- heten är väl dokumenterad. På basis av arbetet med att utveckla web- baserade kurser och genomförandet av en kurs för studerande med funktionshinder har skrivit licentiatuppsatsen för alla (, 1999). arbete riktar sig i huvudsak mot andra former av vuxenutbildning än högskoleutbildning. Många av de iaktta- gelser som gjorts vid Certec är trots detta i hög grad relevanta för kommitténs arbete. skriver i sin licentiatuppsats att Ickehandikappade människor kan kröka sin kropp och sitt intellekt för att passa in i rigida strukturer, t.ex. i utbildningar. Det kan ofta inte människor med funktionshinder. När nu Internet i princip möjliggör ett individuellt studerande, är således detta inte främst att se som en förbättring för funktionshindrade människor utan som en förstagångshändelse av gigan- tiska mått. Mot bakgrund av vissheten att nätburen undervisning är något annat än klassrumsbaserad undervisning och därför kräver andra metoder har Certec utvecklat en fungerande undervisningsmetod. En utgångspunkt har varit att skapa ett läranderum, dvs. summa av allt det en stude- rande kommer i kontakt med i sitt lärande, som ger den studerande en lustkänsla i sitt lärande. Häri ligger en av de stora utmaningarna. I en kursutvärdering skriver de ansvariga lärarna Hur skapar man en kurs- eller klasskänsla i internetbaserad undervis - ning? Hur skapar man en närhet mellan lärare och student, student och student och framför allt – hur får studenten en lustkänsla i sitt lärande när det medium som förbinder henne med den övriga kursen inte är det ome- delbara fysiska utan en internetansluten dator (m.fl., 1998) ? De webbaserade kurser man ger (på halvfart) är i regel uppdelade i en- eller tvåveckorsmoduler. Varje modul består normalt av en kort inle- dande föreläsning. Till varje föreläsning finns ett antal länkar till kurslitteratur samt till andra intressanta och näraliggande områden. Dessutom finns i regel olika individuella uppgifter. hör normalt en laboration eller annan gruppuppgift, att lösas gemensamt av studenterna i deras grupprum på Webboard.2 Att ge föreläsningar över nätet har, enligt Certec, åtminstone tre givna fördelar gentemot de klassrumsbundna. -Den första och kanske den som är allra mest uppenbara är att före- läsningarna blir helt on-demand. Studenten kan ta dem till sig när han/hon så önskar. Man behöver inte vara på ett speciellt ställe vid en speciell tid, utan kan få dem hem i vardagsrummet när barnen har lagt sig. Och man kan lyssna på dem hur som helst, man kan stanna upp och man kan gå tillbaka. -Den andra fördelen har att göra med en annan slags flexibilitet, nämligen tankens. Det finns i princip inga hinder för en lärare att spänna upp det rum inom vilket han/hon vill att studenterna ska röra sig. Man kan ge nästan obegränsade möjligheter för studenten att själv botanisera bland det man erbjuder: video, texter, bilder osv. -Det är en fördel, också för läraren, att allting finns kvar. Ord som talas i ett klassrum, skrivs på svarta tavlan, bilder som visas, finns om allt vill sig väl kvar som minnesrester i hjärnorna på åhörarna. Men en föreläsning som gjorts på nätet finns kvar i sig. Man kan fortsätta arbeta med den, den kan avslöja brister och styrkor, och den kan tvinga en att tydliggöra för sig själv hur man tänker. Om allt vill sig väl kan nätbaserade föreläsningar betyda en påtaglig kvalitetsförhöjning. I en kursutvärdering skriver Certec att om man ska välja ut ett enskilt område som ställt till mest problem för studenterna, har det utan tvekan varit tekniken. En bidragande faktor var dock att gruppen som helhet hade ganska dåliga internetkunskaper från början. Utgångspunkten för teknikanvändandet är att kraven på avancerad teknik i huvudsak ska belasta Certec. De studerande ska kunna delta i undervisningen utan att behöva känna till eller ha tillgång till det senaste i datorväg. Kursen är upplagd så att den studerande genom en webbläsare, t.ex. Netscape, får tillgång till allt kursmaterial och alla kursmoment. Detta gör att stu- denterna i större utsträckning blir oberoende av vilken dator de använ- der och därigenom kan delta i undervisningen via olika datorer. 2 Webboard är ett konferenssystem som används för gruppernas interna arbete, diskussioner med lärare och andra inbjudna. Erfarenheter från att undervisa studerande med funktionshinder Baserat på erfarenheter från Certecs tidigare webbkurser genomfördes kursen IT och lärande i funktionshindersamman- hang endast för studerande med funktionshinder. Motsvarande kurs har även genomförts för personer som är yrkesverksamma inom (re)habilitering och specialundervisning. deltog studerande med och utan funktionshinder i kursen. Den mest påtagliga anpassningen av kursen har bestått i att se till att den information som förmedlas via webben är möjlig att presentera i olika former. En studerande kan därmed välja hur han eller hon vill tillägna sig föreläsningarna. Från en textfil med föreläsningen och ett ljudband med föreläsningen är det möjligt att skapa flera olika varianter av föreläsningarna, vilket gör dem tillgängliga för studenter med olika former av funktionshinder. Förutom att presentera föreläsningen i ljud och bild kan den även presenteras i text och bild eller endast i text. Ytterligare anpassningar som gjordes var en ren text- och bildversion som kan läsas av en läsare för synskadade. Användargränssnitten kan också anpassas. Det är t. ex. möjligt att öppna länkar och fönster utan att man behöver klicka på dem vilket är en stor fördel för den som har nedsatt funktionsförmåga i händerna. Det var endast 18 studerande som påbörjade3 den kurs som riktade sig enbart till studerande med funktionshinder. Av dessa deltog slutligen 10 i tentamina. De studerande hade olika typer av funktionshinder varför det kan vara svårt att uttala sig om hur webbaserat lärande fun- gerar för olika grupper av studerande med funktionshinder. Som exem- pel kan dock nämnas att den grupp av studenter med funktionshinder som överlag har haft mest positiva erfarenheter av att studera på detta sätt är människor med hörselskador och döva. Det som flera personer med hörselskador kommenterade var att det moment av att vara ute- stängd och utanför som man känner i vanliga kurser, helt eliminerades i denna kursen. Inledningsvis uppstod problem för studerande med synskador. Pro- blemen bestod i att hitta och starta filen med föreläsningarna samt att webboarden upplevdes som svåröverskådlig varför problem uppstod i samband med grupparbeten och annan kommunikation. Kursledningen kunde dock anpassa teknik och metod för att minimera dessa problem under kursens gång. Av de tre med synskador som påbörjade kursen var det dock ingen som fullföljde. För gruppen dyslektiker var denna form av studier inte enbart posi- tiv. Arbetsspråket för kommunikation på webben följer varken etable- 3 Har deltagit i minst en inlämningsuppgift rade korrekta skrivregler eller talspråkets regler. Det språk som an- vänds beskrivs som en blandning av tal- eller skriftspråk, personligt och känslofullt men ändå fyllt med fakta och viktig information. Dyslektiker upplevde ibland att de ställdes inför en tredje språkversion på webben. Det sågs dock som positiv att studieformen gav möjlighet att få arbeta i sin egen takt samt att det fanns möjlighet att växla mellan att läsa eller att lyssna på föreläsningarna. För studerande med rörelsehinder fanns det egentligen inga hinder för att studera på detta sätt. Fördelarna med undervisningsformen ligger naturligtvis i att den studerande slipper lägga ner tid och energi på att ta sig till och från mer eller mindre tillgängliga undervisningslokaler. har följt utvecklingen mot flexibelt lärande med stort intresse. Speciellt gäller detta den nu pågående utvecklingen av vuxenmetodik och modern teknik samt webbaserat lärande. anser att webbaserat lärande i stor ut- sträckning möjliggör lärande på den enskildes villkor – exempelvis och rum. Webbaserat lärande är i mindre utsträckning en teknisk fråga – tekniken finns och förbättras kontinuerligt. Problemet är i första hand pedagogiskt: den i stort sett totala avsaknaden av pedagogiskt utformade webbaserade kurser. Vid statens skolor i och pågår tillsammans med SSV-grupp ett utvecklingsarbete med att ta fram webbaserade kurser. Utgångspunkten har då varit att kur- serna ska kunna användas vid den utbildning som bedrivs dels vid SSV, dels vid utbildning för vuxna. I det senare fallet har då SSV också bidragit med viss handledning till de kommunala lärarna. har endera av SSV-skolorna själva eller i samverkan med SSV-gruppen ett tjugofemtal kurser – varav ett antal yrkesinriktade – sett dagens ljus. Utvecklingskostnaderna är betydande. Utvecklingsområdet är nytt. Kurserna utvecklas med hög professionalitet (interaktivitet, modulindelning, åskådlighet m.m.). Kurserna läggs ut på en särskild teknikplattform (Lector) och utformas på ett sådant sätt att den enskilde läraren ute i kommunerna kan vinkla stoffet på ett sätt som passar ho- nom/henne och den aktuella gruppen. De webbaserade kurserna har också utnyttjats av kommuner. Det har då varit SSV:s uppgift att stödja de kommunalt verksamma lärarna att utveckla handledarrollen. Omfattningen har dock varit liten, eftersom kurserna i utvecklingsskedet endast prövats i mindre sammanhang. Ett antal kommuner – och för den delen även privata utbildnings- anordnare – lägger också ut vissa kurser på webben. I huvudsak handlar det om de mest frekventa kurserna, exempelvis matematik, svenska och engelska. Kvaliteten i dessa kurser varierar, från att man i princip scannat in läroboken och kompletterat denna med ett antal instuderingsfrågor till att man också låtit videofilma lärarlektioner och/eller laborationer. De utgör dock alltid utbildningsanordnarens egendom. Webbaserat lärande ger – som ser det – vuxna möjligheter att skaffa sig grundläggande och gymnasial utbildning på tid och plats som passar den enskilde – i snabb, oregelbunden eller långsam studietakt. När kurser för denna form av lärande väl har byggts upp finns i princip hela kursutbudet tillgängligt för var och en, som har tillgång till tekniken – hemma eller i kommunernas studie centra. Många kurser inom det yrkestekniska området måste troligtvis– bero- ende av de studerandes förkunskaper – kompletteras med konkretise- ring i arbetslivet, arbetsplatsförlagd utbildning. Då finns också tillgång till handledning endera via hemkommunens lärare eller via lärare vid SSV. En uppbyggnad av webbaserade kurser inom hela det gymnasiala området – och för den delen även på den grundläggande nivån – ger också som sidoeffekt att ungdomar i gymnasieskolan som av speciella skäl skulle behöva studera på annat sätt och/eller andra tider ges sådana möjligheter. Detta torde speciellt gynna deltagare med funktionshinder. Problemet är dock att utbudet av kurser med nuvarande takt inte kommer att finns tillgängligt inom den närmast tjugoårsperioden. Nu- varande utvecklingsanslag för statens skolor för vuxna, för Distansut- bildningsmyndigheten i och/eller via , privata och kommunala anordnare medger inte den storskaliga satsning som tror är förutsättningen för att detta lärande inom rimligt tid ska möjliggöras. föreslår att staten ansvarar för att det sker en snabb uppbyggnad av webbaserade kurser inom såväl utbu- det på grundläggande nivå, som på hela det gymnasiala området. förslag till storskalig satsning på webbaserade kurser är kostnadsberäknat till . Summa har beräk- nats utifrån gjorda erfarenheter enligt följande. Erfarenheten visar, att utvecklingen av webbaserade kurser har en kostnad av per gymnasiepoäng. Ett ut- vecklingsarbete inom såväl utbudet på grundläggande nivå, som på hela det gymnasiala området skulle kunna komma att beröra cirka 875 kur- ser. Om man utgår från att varje kurs i genomsnitt omfattar cirka 100 gymnasiepoäng och att genomsnittskostnaden per gymnasiepoäng är så skulle utvecklingskostnaderna i grova tal komma att uppgå till . ser föreslår en projektperiod . Det innebär att de årliga kostnaderna för detta förslag kan beräknas till . före slår att en planeringsram om avsätts för att ta fram webbaserade kurser på såväl grundläggande som gymnasial nivå. föreslår också att utvecklingsarbetet delas upp i två perioder. Den första perioden – till vilken bör föras – föreslås omfatta 3 till . Därefter utvärderas arbetet och beslut fattas om det fortsatta arbetet. För de flesta grupper av studerande med funktionsnedsättningar krävs inga särskilda anpassningar av de webbaserade kurserna för att de ska kunna utnyttja dem. Tvärtom innebär undervisningsformen i sig själv att många av de hinder som studerande med funktionshinder upplever i klassrumsbaserad utbildning, i form av otillgängliga lokaler/resvägar eller bundna undervisningstider, inte uppstår. För vissa grupper av studerande med funktionsnedsättningar krävs dock att särskilda anpassningar genomförs av de olika kurserna. Syftet med den föreslagna satsningen är att snabbt bygga upp ett brett utbud av webbaserade kurser. Att anpassa kurser så att de görs tillgängliga för studerande med funktionshinder så långt det är möjligt tar tid och är resurskrävande. Det är ändock viktigt att så sker. De erfa- renheter som finns av att anpassa webbaserade kurser till exem- pelvis synskadade och blinda studerande är begränsade och formerna behöver därför utvecklas. Mot bakgrund av detta anser att det inte är rimligt att sätta upp målsättningen att samtliga kurser anpassas i ett inledningsskede. Arbetet med att anpassa utform- ningen av de webbaserade kursutbudet bör istället ske gradvis där for- merna för kursernas utformning fortlöpande kan förbättras. föreslår att en ram om 10–av det totala utvecklingsanslaget redan inledningsvis bör låsas för här beskriven anpassning. Det kan alltid diskuteras hur en sådan storskalig satsning ska organise- ras. Man kan tänka sig att ge statens skolor för vuxna ett utvecklings- uppdrag eller att låta i alternativt SSV- gruppen på ha ett huvudansvar för utveck- lingsarbetet. Det finns också andra möjligheter. Utvecklingsarbetet är i förslag väl av- gränsat såväl vad gäller uppdraget som tiden för arbetet. föreslår därför att utvecklingsarbetet med att ta fram webbaserade kurser på grundläggande och gymna- sial nivå läggs ut som ett projekt. Utvecklingen bör ske i nära sam- arbete med övrigt utvecklingsarbete på gymnasial nivå. En organi- sationskommitté bör få i uppdrag att utreda formerna för hur detta projekt ska organiseras. förutsätter att statens skolor för vuxna eller andra lämpliga aktörer kommer att få en central roll i utveck- lingsarbetet. konstaterar att den tekniska utvecklingen går mycket snabbt inom detta område. Till utvecklingsarbetet måste därför knytas en forskningsgrupp – en grupp spanare – som ska ha uppsikt över hur utvecklingen framskrider och tillföra projektet den kunskapen. Det är som kommittén ser det viktigt att utvecklingsarbetet i projektet koncentreras på pedagogiska-metodiska frågor – inte på att utveckla ny teknik. Det kan andra göra bättre. understryker vikten av att även deltagare i webbaserade kurser ges möjlighet att mötas under utbildningens gång. Mötet människor emellan är fortfarande viktigt i utbildningssamman- hang. När väl de webbaserade kurserna har utvecklats måste de också un- derhållas. Detta torde dock vara full möjligt för de statliga skolorna att genomföra inom befintliga ramar – dels anslag, dels försålda utbild- ningar. Att utveckla webbaserat lärande förutsätter också handledning. Detta torde vara ett mindre problem på de båda statliga skolorna. förutsätter dock i sina förslag att samtliga kurser ska stå till olika utbildningsanordnares förfogande. Det förutsätter att SSV eller andra lämpliga aktörer också utvecklar ett handledarstöd för dessa utbildningsanordnares lärare. föreslår att statens skolor för vuxna eller andra lämpliga aktörer får i uppdrag att dels vidareutveckla en handledarroll för olika utbildningsanordnares verksamma lärare, dels fungera som stöd för dessa lärare. Det är enligt kommitténs uppfattning viktigt att samtliga kurser på gymnasial nivå – speciellt kurser i små och udda ämnen samt yrkesin- riktade kurser – kan läggas ut på webben. På så sätt ges möjligheter till kunskapsinhämtande inte bara för vanliga studerande på denna nivå utan också i denkompetensutveckling som är aktuell i hela det livslånga lärandet. betonar avslutningsvis vikten av information till olika avnämare – vägledare, arbetsförmedlare, olika utbild- ningsanordnare, presumtiva studerande med flera. Kommittén föreslår också att regeringen ger organisationskommittén för utvecklingspro- jektet om webbaserat lärande i uppdrag att även agera för kunskaps- spridande när det gäller flexibelt lärande/lärande med datorstöd. Infor- mation om dessa kurser bör också finnas på berörda myndigheters – , , med flera Innovationsbenägenheten är stor inom vuxenutbildningen. Forskningen på området står dock inte i någon rimlig proportion till praktiken. Sam- arbetet mellan praktiker och mellan forskare och praktiker är också då- ligt utvecklat (& U.S. , 1999). har tidigare genomfört en kartläggning av forskning och utveckling inom vuxenutbildningens område (SOU 1997:120). I denna bekräftas antagandet att forskningen inom vissa av vuxenutbildningens kärnområden – utbildning för vuxna, statens skolor för vuxna samt folkbildningen – är kraftigt åsidosatt. föreslog i sitt föregående betänkande (SOU 1999:39) en kraftfull och omedelbar satsning på forskningen inom området vuxenutbildning och livslångt lärande. Kommittén vidhåller och understryker vikten av forskning kring vuxenutbildning som sådan och i perspektiv av livslångt lärande. Eftersom forskarkompetens enligt kommitténs mening måste byggas upp inom området– den saknas helt på många universitet och högskolor – föreslog kommittén en stegvis utbyggnad, där satsningen stegras för att nå ett normalläge först efter exempelvis . framhöll också behovet av att forsknings- området skulle komma att utvidgas så -att fler universitet och högskolor uppmuntras att ägna sig åt detta område samt -att forskningen inom vuxenutbildning och livslångt lärande utvidgas från att i huvudsak endast varit en fråga för de pedagogiska institutionerna till att för framtiden omfatta flera discipliner och ämnen, exempelvis de antropologiska, ekonomiska, filosofiska och sociologiska institutionerna. tre internationella utvärderare instämmer i sin rapport (SOU 1999:141) helt i kommitténs slutsats att det finns ett stort behov av riktade insatser när det gäller forskning inom vuxenut- bildningens område. Utvärderarna framför också viss oro vad gäller det aktuella läget inom forskning och utvecklingsarbete kring vuxenutbild- ning. Bristerna gäller – enligt KLK:s utvärderare – inte enbart resur- serna för högskoleförankrad forskning och forskarutbildning utan i lika hög grad omfattning och inriktning av det vuxenpedagogiska utveck- lingsarbetet och dess koppling till forskning och personalutveckling. Det finns en risk menar utvärderarna, att decentraliseringen av utbild- ningsväsendet resulterat i större oklarhet rörande ansvar för kopplingen mellan forskning, utvecklingsarbete och personalutbildning. Särskilt besvärande anser de otydligheten vara rörande högskolans roll för per- sonalutveckling och utvecklingsarbete. Vid andra diskussioner kring behovet av forskning har sektorsforsk- ningens betydelse framhållits. utgår från att universitet och högskolor i sitt arbete även prioriterar den så kallade tredje uppgiften – att sprida forskningsresultat, utveckla resurscentra för vidareutbildning och erfa- renhetsåterföring för lärare, övriga utbildare och skolledare inom vux- enutbildningen och även i övrigt har kontakt med aktuella aktörer på området. Vid har en kartläggning gjorts av vilka pro- fessorer, lärare och doktorander som är verksamma inom området vuxnas lärande vid universitet (, m.fl., 1999). Ytterligare en skrift belyser förutsättningarna för att genom en "forskarskola" säker- ställa forskarförsörjningen inom samma område ( son, 1999). Med utgångspunkt från dessa två skrifter anordnade univer- sitet ett seminarium om forskning och utbildning inom kunskapsområdet "vuxnas lärande". Arbetet går vidare med att profilera universitet på detta område dels genom en forskarskola, en transkontinental masterexamen och ett långsiktigt internationellt forskningssamarbete, dels genom ett samarbete med den lokala praktiken. Forskning inom området vuxenutbildning och livslångt lärande bör också, i större utsträckning än vad som är fallet , inriktas mot frå- gor som studerande med funktionshinder. Frågor som berör relationerna mellan människor med funktionsnedsättningar och deras sociala omgivning, individens situation och förutsättningar samt konsekvenserna av funktionsnedsättningar studeras tvärvetenskapligt inom forsk- ningsdisciplinen handikappvetenskap. Den forskning som bedrivs i ligger i ett internationellt perspektiv långt framme. Universiteten i och har gemensamt prioriterat en satsning på forsknings- och utbildningsområdet handikappvetenskap. Ambitionen är att bli ledande i . Vid vetenskap finns t.ex. den enda forskarutbildningen i i handi- kappvetenskap. Vid detta forskningscentrum sker bl. a. omfattande forskning runt vuxna funktionshindrade (t.ex. döva och hörselskadade, dövblinda, dyslektiker, utvecklingsstörda och personer med cerebral pares), deras kommunikation och lärande. Forskningen bedrivs inom flera program- områden som är strategiskt viktiga för den långsiktiga utvecklingen av kunskap och kompetens för att öka förutsättningarna för människor med funktionshinder att delta i det livslånga lärandet.