sou · GOB3121d2 · 2001-01-01 00:00:00 — Andel arbetslösa och andel sjukskrivna arbetslösa i de undersökta länen, 1998-2000 Andel arbetslösa (%) arbetslösa (%) *Område Syd ** Från flertalet län konstateras att arbetslösheten är högre bland de sjukskrivna männen än bland kvinnorna. Jämförelser med tidigare mätningar visar dock att denna skillnad minskat och i vissa län är andelen kvinnor nu även störst bland de sjukskrivna arbetslösa. Från konstateras en kraftig minskning av arbetslös- heten för kvinnor som de svarar för den största ökningen av långa sjukfall. Det är med andra ord gruppen anställda som står för den största ökningen.27 I många län utgör de arbetslösa nära en fjärdedel av sjukfallen och är den största gruppen. I de län där antalet sjuk- skrivna arbetslösa ökar har de dock en mindre relativ ökning än övriga grupper. I vissa län har minskad total arbetslöshet även följts av minskad andel sjukskrivna arbetslösa, medan det motsatta kan konstateras i andra län. Det påpekas dock från flera håll att sjuk- 27 Studie 3b. skrivningarna ökar både när arbetslösheten ökar och när den mins- kar. Som en av de största riskgruppen för sjukskrivning anges de arbetslösa. Flera studier uppmärksammar det faktum att sjukfalls- tiden tenderar att bli längre för de arbetslösa och att arbetslösa sjukskrivna är betydligt yngre än sjukskrivna med arbete. påpekas att de arbetsmarknadsmässiga åtgärderna reducerats, vilket torde kunna bidra till de arbetslösa sjukskrivnas längre sjukfalls- tider. När det gäller uppgifter om sjukskrivande instans är länens sjuk- fallsstudier något knapphändiga. De vårdinstanser som främst dis- kuteras är: Bland de län som angivit sjukskrivande instans står antingen pri- märvård eller sjukhus för majoriteten av sjukskrivningarna. Utvecklingen i länen är dock tämligen olikartad. uppvisar en förskjutning från privat till primärvård, medan visar på ett ökat antal sjukskrivningar från sjukhus, psykiatri och privata sektorn och minskningar för primärvård och företagshälsovård. I ökar primärvården sin andel av sjukskrivningar i samma utsträckning som sjukhusen minskar sin. Sjukhusen står för de flesta sjukskrivningarna i (Område Syd), men här ökar Företagshälsovården sin andel med . Det påpekas dock att denna ökning kan vara relaterad till en enskild läkare. I de fall diagnoser diskuteras i relation till sjukskrivande instans kan inga större skillnader urskiljas. Majoriteten av sjukskrivningar rör problem i rörelseorganen för samtliga vårdinstanser förutom den psykiatriska vården. En studie från visar att sjukskrivningar på grund av stress/utbrändhet oftare görs av Före- tagshälsovården.28 28 Studie 1b. Från några län konstateras att kvinnor oftare har läkarintyg från primärvården och männen istället från sjukhusen. Vissa studier pekar även på att sjukhusläkare sjukskriver längre än övriga och att det följaktligen är vanligare att kvinnor sjukskrivs än män. Några samband mellan ålder och sjukskrivningslängd har ej gått att finna och långa sjukskrivningsperioder kan med andra ord vara lika vanliga bland 16–29-åringar som bland de äldsta.29 Från konstateras dock att primärvården har den högsta andelen långtidssjukskrivna och den största andelen av det totala antalet långtidssjukskrivna.30 Det är med andra ord svårt att utifrån detta begränsade material dra några långtgående slutsatser. I samtliga undersökta län dominerar heltidssjukskrivningarna. Andelen sjukskrivna på heltid varierar mellan och andelen partiellt sjukskrivna följaktligen mellan . När det gäller sjukskrivna arbetslösa pekar några stu- dier på att av denna grupp är heltidssjukskrivna. Företagshälsovården använder sig i större utsträckning än andra vårdinstanser av partiell sjukskrivning och en större andel kvinnor än män blir sjukskrivna på deltid. Dock konstateras från Väster- län att andelen kvinnor som sjukskrivs på heltid ökar i relation till männen.31 Studier från pekar på att samt- liga sjukskrivande instanser, dvs. vårdcentral, sjukhus, företags- hälsovård och privatläkare har minskat andelen partiellt sjuk- skrivna.32 I sjukfallsstudien från spekuleras i anledningar till att kvinnor i större utsträckning än män sjukskrivs på deltid. Man frågar sig om kvinnorna kanske uppsöker läkare vid mindre allvarliga tillstånd än männen och att bedömningen att det finns restarbetsförmåga således är korrekt. Det faktum att Företags- hälsovården står för en större andel av deltidssjukskrivningarna kan kanske förklaras med att den har en större inblick i förekom- mande arbetsuppgifter och följaktligen lättare kan bedöma möjlig- heterna att arbeta partiellt. Andra tänkbara orsaker som diskuteras är att kvinnorna, till skillnad mot männen, kanske alltid blir tillfrå- gade om restarbetsförmåga, t.ex. hushållsarbete och att de even- tuellt även är mer öppna för partiellt arbete än männen. En ytterli- gare tänkbar förklaring är att det på kvinnodominerade arbetsplat- ser är vanligare att man kan arbeta deltid.33 Studier från visar att partiell sjukskrivning är vanli- gare inom tekniska, humanistiska och administrativa yrken.34 Even- tuella samband mellan yrken och sjukskrivningsgrad diskuteras dock inte närmare i övriga studier, varför jämförelser inom detta område ej är möjliga. Endast ett fåtal av länen redogör i sina studier för vilka åtgärder som vidtagits för de sjukskrivna. Ur ett högst begränsat material framträder dock medicinsk behandling som den klart dominerande rehabiliteringsåtgärden. Det konstateras från flera håll att en stor andel av läkarintygen saknar uppgifter om rehabiliteringsbehov samt att administrativa dröjsmål medför att många sjukskrivna går och väntar på åtgärder. Studier i visar att kvinnor oftare än män bedöms vara i behov av rehabiliteringsåtgärder. Dock minskar den totala andelen som anses behöva medicinsk och/eller annan behandling, från 1999.35 Från konstateras att män i större utsträckning får medicinsk behandling och kvinnorna kombinerad medicinsk och arbetslivsinriktad rehabilitering.36 Eventuella orsaker till detta, eller följder därav diskuteras dock inte. Studier i pekar på vikten vid att vid rehabilitering arbeta med ansamlingen av riskfaktorer. Dock konstateras även att av de som blivit friska sjukskrivning har blivit det utan rehabi- literingsåtgärd. Här påpekas emellertid skillnader beroende på sjuk- skrivningsorsak. De med muskuloskelatala besvär tillfrisknar i mindre utsträckning.37 Från län har två utvärderingar, avseende samverksanspro- jekt mellan och i det ena fallet och , vårdcentralen och i det andra, inhämtats.38 Det förstnämnda projekten syf- tade till att samordna resurserna kring arbetslivsinriktad rehabili- tering och det senare till aktiv rehabilitering för arbetslösa. Då projekten framstår som goda exempel på vad som kan göras för de sjukskrivna och kan tänkas fungera som inspirationskälla för övriga län redogörs här kort deras upplägg och effekter. I det ena samverksansprojektet placerade två handläggare på , vilka arbetade med fem deltagande divisioner. Närhetsprincipen, som var kärnan i projek- tet, genererade för samtliga medverkande effekter i form av utökat samarbete, kvalitetsförbättring, tydligare ansvarsfördelning, kontinui- tet och tidsvinst. I praktiken innebar detta tidigare upptäckt av rehabiliterings- behov, gemensam kartläggning och planering av insatser samt mer aktivt förebyggande arbete på divisionerna. För de försäkrade ökade tilliten till handläggarna, hoppet om en lyckad process samt del- aktigheten i den egna rehabiliteringen. statistik bekräftar även att de långa sjukfallen och förtidspensioneringarna minskat och att andelen med partiell ersättning ökat. Det faktum att den försäkrade behåller kontakten med arbetsplatsen medför även att passiva sjukskrivningsperioder kan undvikas. Det andra projektet syftade till att aktivt rehabilitera arbetslösa sjukskrivna i en kommundel i . , och kommundelens vårdcentral gick samman för att gemensamt arbeta med människor som var i behov av samtidig insats. Målet var att minska antalet sjukskrivningsdagar för arbetslösa och möjliggöra återgången eller entrén i arbetslivet. Projektet resulterade i att av deltagarna helt eller del- vis återfick arbetsförmågan, kände ökad livskvalitet, fick ökat själv- förtroende och högre motivation att själva aktivt medverka till en för- bättrad livssituation. Siffrorna kan jämföras med kontrollgruppen där uppnådde hel eller partiell arbetsförmåga. Andelen som beviljades förtidspension var nästan fler i kontrollgruppen än i undersökningsgruppen. 38 Studie 12a och 12e. Det konstateras att utökad samverkan mellan de olika instan- serna medfört att behovet av samordnade insatser upptäckts tidi- gare och även kunnat sättas igång i förebyggande syfte. Detta avsnitt avser att belysa studiernas utformning, de problem som varit aktuella vid sammanställningen av desamma. Här ges även förslag till ett mer enhetligt upplägg inför framtida sjukfalls- studier. En påtaglig brist i många av de undersökta sjukfallsstudierna är avsaknaden av definitioner. Som tidigare påpekats uppstod t.ex. problem vad gäller diagnosen psykisk ohälsa. Några län har valt att slå samman diagnoserna psykisk sjukdom och psykiska besvär till en, medan andra redogör för dem separat. Vad som avses med begreppet psykisk ohälsa blir följaktligen oklart. Det faktum att somliga län dessutom visar på skillnader i dessa båda diagnosers utveckling och även påtalar vissa könsskillnader diagnoserna emel- lan, gör det önskvärt att i framtida studier hålla dessa särskilda. Att allt fler människor sjukskrivs på grund av stress och ut- brändhet, som i vissa län ingår i diagnosen psykiska besvär, torde rimligtvis medföra ett ökat intresse från Försäkringskassornas håll att undersöka just denna grupp närmare. Bristen på definitioner gäller även andra diagnoser, såsom t.ex. problem i rörelseorganen/muskuloskelata besvär, där det ej heller alltid framgår vilka sjukdomar som innefattas. Detta försvårar tolk- ningen av angivna siffror och jämförelser länen emellan. Ett ytterligare definitionsproblem avser gruppen arbetslösa. Det är något oklart huruvida de som uppges vara arbetslösa verkligen är det, eller om de räknas in i denna kategori då uppgifter om anställ- ning saknas. Det faktum att en stor andel av läkarintygen saknar många uppgifter medför självfallet stora brister i samtliga sjukfalls- studier och är väl något som får tillskrivas de ifyllande läkarna. Det är med andra ord tänkbart att mörkertalet för vissa undersökta kategorier är stort och att den erhållna statistiken i vissa fall är missvisande. Som framgår av tabell 1. är det högst varierande Försäkringskassorna gjort sina urval. Från ett och samma län erhölls t.ex. en studie om minst 30, en om 40 och en om minst . För framtida studier är det önskvärt med ett mer enhetligt upplägg, vilket skulle underlätta jämförelser såväl som mellan länen. RFV-LS är namnet på två studier om sjukskrivning och reha- bilitering som kommer att genomföras på landets Försäk- ringskassor. Den ena studien omfattar ett urval av samtliga och den andra ett urval av långa sjukfall, dvs. sjukfall som omfattar minst . I dessa studier skall uppgifter om bl.a. yrke, diagnos, arbets- givare och vidtagna åtgärder inhämtas. I första hand skall RFV genomföra studierna för att belysa förhållandena på riksnivå, men det blir även möjligt för enskilda Försäkringskassor att genomföra motsvarande undersökningar i länen och på så sätt möjliggöra jämförelser med riket, andra län och . 3.3Län – kommun – stad Önskvärt för framtida studier är även ett mer enhetligt upplägg avseende vilket område det är som undersöks. Denna sammanställ- ning bygger på uppgifter från sjukfallsstudier i såväl enskilda stä- der, som kommuner och hela län. Återigen är alltså underlaget varierat och de siffror som anges för olika kategorier eventuellt aningen missvisande. Möjligheten att utifrån detta material dra några långtgående slutsatser blir med andra ord liten. Från konstateras att variationerna mellan olika lokalkontor är stor. För framtida studier vore det intressant att undersöka dylika faktorer, eventuella skillnader mellan orter och mellan stad och land samt tänkbara orsaker därtill. I flertalet av länens sjukfallsstudier bygger uppgifterna på ett urval av samtliga sjukskrivna. Ofta anges dock inte hur detta urval gjorts och det blir följaktligen svårt att tolka de uppgifter som lämnats. Det bör framgå huruvida urvalet kan antas vara representativt för länets samtliga sjukskrivna, eller om vissa variabler fått styra vid valet av undersökningsgrupp. Utan dessa uppgifter kan resultaten av studierna ej generaliseras och varken jämförelser med andra län, hela riket eller uppföljande studier blir möj- liga. Det faktum att urvalen i en del studier är relativt små kan med- föra att de presenterade resultaten inte är statistiskt säkerställda, något som också konstateras i en studie från län.39 Att dra slutsatser utifrån ett dylikt material ter sig något vanskligt. Uppgifterna om vilka åtgärder, i form av medicinsk och/eller arbetslivsinriktad rehabilitering, som vidtagits för de sjukskrivna är från många län knapphändiga. Här hänvisas dock ofta till det fak- tum att läkarintygen ofta saknar denna uppgift och att en samman- ställning av densamma således ej är genomförbar. Vikten av läkarna verkligen fyller i samtliga uppgifter på läkarintygen bör med andra ord understrykas, om det i framtida studier skall vara möjligt att undersöka olika åtgärders eventuella effekter för de sjukskrivna. Variablerna ålder, kön, diagnos, sjukskrivningens omfattning samt anställning förekommer i näst intill samtliga studier. Några län har även vidrört faktorer, såsom civilstånd, antal barn i hemmet och utländskt medborgarskap, om än i begränsad omfattning. Detta är dock intresseväckande och något som skulle kunna belysas ytter- ligare i framtida studier. Ett klarläggande av de sociala faktorernas betydelse vid sjukskrivningar skulle även kunna medföra helt andra insatser eller åtgärder än de som är aktuella . Något som även vore önskvärt i kommande undersökningar är studier av mer kvalitativt slag. Allt som oftast bygger sjukfallsstu- dierna endast på statistiska uppgifter och de sjukskrivnas röst är något som saknas. En studie från baseras på en befolkningsenkät och syftar till att belysa östgötarnas självskattade hälsa.40 En annan från län bygger på intervjuer av långtids- sjukskrivna och ej långtidssjukskrivna och avser undersöka skillna- der i förhållanden och attityder i dessa båda grupper.41 Dylika stu- dier är ett bra komplement till de statistiska undersökningarna, som är högst begränsade när det gäller att åskådliggöra de sjuk- skrivnas livssituation. Ovanstående resonemang kan åskådliggöras på ett tydligt sätt med hjälp av ett citat från en av de undersökta sjukfallsstudierna: Inriktningen har blivit alltmer inriktad mot att mäta kvantitativt. Vi saknar fokus kring resultat, dvs. möjligheten att sätta kvalitativa mått på vad som i själva verket sker i arbetslivsinriktad rehabilitering.42 Avslutningsvis framhålls några län, vilkas sjukfallsstudier är att betrakta som goda exempel och till viss mån kan tänkas fungera som mallar för framtida undersökningar. De två län som främst utmärker sig är och . I dessa båda län har upprepade undersökningar genomförts , vilket gör det möjligt att följa utvecklingen av antalet sjukskrivna. Studierna har ett enhetligt upplägg, avseende undersökta tidsperioder, variabler och urval. Denna kontinuitet i undersökningsförfarandet möjliggör jämförelser mellan och åter- blickar till tidigare genomförda studier och eventuella trender i sjukskrivningsmönstren kan således skönjas. Studierna från innehåller dessutom ett avslutande kapitel där resultaten diskuteras och analyseras, eventuella orsaker till de senaste årens sjukfallsutveckling ventileras och åtgärdspro- jekt presenteras. Liknande avsnitt förekommer till viss del i andra läns studier, men saknas också i många. Det verkar vara tämligen vanligt att begränsa studierna till att enbart presentera erhållna siff- ror, utan att närmare analysera eventuella orsaker till eller effekter av desamma. Avsaknaden av analytiska resonemang medför bristfälliga åtgärdsförslag. Då sjukfallstudierna från samtliga län visar att anta- let sjukfall ökat och detta innebär höga kostnader för såväl sjukförsäkring och arbetsgivare, som personliga förluster för de sjukskrivna, borde det rimligtvis vara av intresse för samtliga inblandade att finna åtgärder som bryter denna trend. Förteckning över de sammanställda sjukfallsstudierna: 1a) Långa sjukfall i – en studie av pågående långa sjukfall 1b) Sjukskrivningar som varat i Västernorr- lands län feb. 2000 – fokus på sjukskrivningar relaterade till stress och utbrändhet 1c) Långa sjukfall 1d) 30-dagars studien , 2000 3a) Sjukfallsutvecklingen i –98 3c) Sjukfall i 3d) En studie av långtidssjukskrivna i Masthuggsområdet under De långa sjukfallen i 5a) Några fakta om långtidssjukskrivna i 5b) Statistik över pågående sjukfall i () 6a) Uppföljning, Qbengranskning – sjukpenning och rehabilite- ringsåtgärd //, 1998 6b) Uppföljning, Qbengranskning – sjukpenning och rehabilite- ringsåtgärd //, 1999 6c) Så ser sjukfallen ut i 6d) Så ser sjukfallen ut i 7a) Projekt gender 1999 7b) Projekt sjukskrivna arbetslösa 7c) Om 60-tals kvinnor 7d) Sjukfallsutvecklingen – studie i försäkringskasseområde Väst /Kruger, 1998 7e) Kartläggning av sjukfall i Område Syd /m.fl, 1999 7f) För rehabilitering med en försäkring – projekt långa sjukfall, slutrappport Jalkebo/m.fl, 1997 8a) Projekt rehab i samverkan – sjukfallsinventering i 8b) Projekt rehab i samverkan – sjukfallsinventering 8c) Projekt rehab i samverkan – sjukfallsinventering /Resebo, 8d) Sjukfallsinventering i /Resebo, 2000 Flexibel sjukskrivning för bröstcanceropererade kvinnor i 11a) Länsresultat från undersökningen av pågående sjukfall den 11b) Verksamhetsplan / Tillverkning/ Kommunen, 11c) Riskfaktorer för långvarig sjukskrivning 11d) Östgötens hälsa och miljö 2000 /m.fl, 2000 12a) Samvinst – enkelhet, kvalitet och lärande i rehabilitering av anställda 12b) Sjukskrivna män och kvinnor inom privat och offentlig sektor – studie ur genderperspektiv 12c) Stängda dörrar Arbetsförmedlingen, Kommunen, F-kassan, 1998 12d) Förhållanden och attityder bland långtidssjukskrivna och ej långtidssjukskrivna personer /m.fl, - 12e) Aktiv rehabilitering för arbetslösa – ett projekt för arbetslösa sjukskrivna i kommundel, 12f) Utdrag ur delrapporten åtgärder mot ohälsa stencil från Modellkontoret i , 1999 13a) Vem sjukskriver Gävleborna och varför? 13b) Vem sjukskriver Gävleborna och varför? 13c) Pågående sjukfall 13d) Vem sjukskriver Gävleborna och varför? 13e) Långa sjukfall Rapport om sjukfallsundersökningen i 15a) Sjukskrivningen i – en studie av sjukskriv- ningsmönster och sjukfallsflöde i //, rapport 9/1998 15b) Stress/utbrändhet – ett nytt arbetsmiljöproblem /, rapport 14/1998 15c) Den ökande ohälsan /, rapport 16/1999 15d) Pågående sjukfall – en studie av sjukskrivnings- mönster och sjukfallsflöde i //, rapport 20/2000 Varför har kvinnor högre sjukfrånvaro? Forskare vid för Försäkringsmedicinsk Forskning, , Universitetslektor vid Socialmedicin och folkhälsovetenskap, IHM, Hälsouniversitetet, Kvinnor har högre sjukfrånvaro än män och sjukfrånvaron ökar snabbare för kvinnor. Flera deskriptiva studier visar detta, däremot finns det ytterst få vetenskapliga studier om orsaker till detta, och ännu färre om möjligheter att påverka dessa förhållanden. Möjliga orsaker till kvinnors högre sjukfrånvaro är att kvinnor är sjukare än män, att kunskapen inom medicin är mindre vad gäller diagnostisering, behandling, rehabilitering respektive prevention av kvinnors besvär, att kvinnor oftare har arbeten som är ergonomiskt och/eller psykosocialt krävande. Andra aspekter är att kvinnor och män eventuellt behandlas olika när de får besvär, inom sjukvården, försäkringen och på arbetsplatser, så att detta främjar högre sjukskrivning för kvinnor. En annan frågeställning är varför kvinnors sjukfrånvaro ökar snabbare än mäns. En stor del av förklaringen torde ligga i den ökning av kraven i de kvinnodominerade jobben som skett de senaste 10–15 åren, både för de kvinnor och män som arbetar där. Eftersom antalet män där ju är få så slår detta hårdare mot kvinnor. Andra generella utvecklingstendenser i samhället som kan ha samband med detta är neddragningar i välfärdssystemet, vilka ökar kraven i, framförallt kvinnors, obetalda arbete, den negativa utvecklingen för ensamstående föräldrar, varav merparten är kvinnor, samt de ökande klyftorna i samhället i sjuklighet. Föränd- ringar i kvinnors och mäns förvärvsfrekvens och –intensitet är andra faktorer av betydelse. Inom båda frågeställningarna är det centralt att beakta faktorer på olika strukturella nivåer i samhället; på internationell, nationell, lokal, arbetsplatsnivå, liksom på individnivå. Den vetenskapligt baserade kunskapen om sjukfrånvaro och förtidspensionering är förvånansvärt liten, inte minst med hänsyn till de stora konsekvenser sjukfrånvaro har för samhällets, företags och försäkringsorganisationers ekonomi, för ekonomi och livs- kvalitet för individer och familjer samt arbetstillfredsställelse för alla de som i sitt yrke arbetar med förvaltning av försäkringen, med sjukskrivningsfrågor och rehabilitering, utan att ha en trygg kun- skapsbas att basera detta arbete på. Antalet vetenskapliga studier är överlag mycket begränsat inom detta område, men kanske speciellt så när det gäller mekanismer bakom könsskillnader i sjukfrånvaro. Kunskap behövs om faktorer på olika strukturella nivåer i samhället, och om hur dessa samverkar med varandra. behövs studier ur olika perspektiv; den försäkrades, försäkringens, sjukvårdens, arbetsgivarens och samhällets perspektiv, och med olika teoretiska och metodologiska utgångspunkter. När det gäller kvinnors sjukfrånvaro i är två frågor aktuella, den ena är varför kvinnor har högre sjukfrånvaro än män, den andra är varför kvinnors sjukfrånvaro ökar snabbare än mäns. Dessa två frågeställningar kan delvis ha skilda förklaringar, varför de här kommer att behandlas var för sig. En annan fråga man kan ställa är om kvinnors sjukfrånvaro är för låg eller för hög, t.ex. i förhållande till kvinnors sjuklighet, jämfört med sambandet mellan mäns sjukfrånvaro i förhållande till mäns sjuklighet. Kvinnor har alltså högre sjukfrånvaro än män, oberoende av om hur denna sjukfrånvaro mäts, dvs. om den mäts som incidens (antal sjukskrivna/tidsenhet) eller som sjukfrånvarolängd, duration (t.ex. antal sjukdagar/person eller sjukfall). Detta gäller för sjukfrånvaro på en övergripande nivå (1). På en mer detaljerad nivå är mönstret dock inte lika entydigt: i vissa diagnosgrupper, i vissa yrken, respektive hos vissa arbetsgivare har män högre sjukfrånvaro (2). Hur sjukfrånvaron mäts har dessutom betydelse för ev funna köns- skillnader (3). I vissa diagnoser har kvinnor t.ex. en högre incidens medan durationen är längre för männen (4). Den forskning som finns om sjukfrånvaro på en mer detaljerad nivå är dock ännu allt- för knapp för att slutsatser om detta skall kunna dras. Överhuvudtaget är en mycket central aspekt när det gäller köns- skillnader i sjukfrånvaro att den vetenskapligt baserade kunskapen ännu är synnerligen begränsad (5-7). I olika studier, nationella såväl som internationella, konstateras m.a.o. att kvinnor har högre sjuk- frånvaro än män. Förklaringar till detta förhållande saknas dock i princip (6). Studier saknas, på en mer detaljerad nivå, oklarhet om riskpopulation råder, och framförallt är de flesta studier som genomförts inte utformade för att identifiera orsaksmekanismer. På samma sätt saknar vi i stor utsträckning förklaringar till varför sjukfrånvaro varierar så starkt t.ex. med socialgrupp och med etni- citet (8). I det följande kommer möjliga orsaker och teorier om detta, som återfinns i litteraturen, att belysas.