sou · GOB347 · 2001-01-01 00:00:00 — För en individ som t.ex. vill bygga sin identitet kring denna särart torde det utländska ursprunget vara oproblematiskt, för en individ som inte vill det har konsekvensen blivit att den tillskrivna särarten är svårare att undkomma. När det gäller användningen av dessa begrepp bör man fundera över skillnaden mellan vad som är forskningsmässigt respektive förvaltningsmässigt relevant. Ovan har en rad olika begrepp diskuterats och definierats. De begrepp som vi använder i det följande ska ses mot den bakgrunden. När det gäller den sociala bakgrunden använder vi oss av den socioekonomiska gruppindelning där yrkesposition och utbildningsnivå vägs samman. I fråga om social snedrekrytering är utbildningsaspekten av den sociala bakgrunden central och när vi i det följande talar om högre tjänstemän, arbetare och liknande så är det främst den formella utbildningsnivån hos de yrkeskategorier som konstituerar dessa grupper, som intresserar oss. När det gäller etnisk bakgrund finns det goda skäl att göra skillnad mellan invandrare (personer som själva invandrat) och personer med utländsk bakgrund. Vi är i rapporten inte helt konsekventa när det gäller användningen av dessa begrepp. I de fall det är behövligt skiljer vi dock mellan invandrare och person med utländsk bakgrund. Ordet studieovan försöker vi låta bli att använda för den grupp som saknar akademisk utbildningsbakgrund eftersom studievana kan uppstå i en mängd sammanhang. Vi talar i stället om en bakgrund utan akademisk utbildningstradition eller liknande. 1.4Rapportens disposition och läsanvisning Rapporten består av fem kapitel, en sammanfattning och sju bilagor. Efter detta inledande kapitel, med utredningens uppdrag, arbetssätt och utgångspunkter, tar kapitlen 2, 3 och 4 upp olika aspekter av mångfald i högskolan på ett problematiserande och reflekterande sätt. I kapitel 2 Mångfald i högskolan presenteras en del av den forskning om social snedrekrytering respektive mångfald som vi funnit relevant för vårt utredningsuppdrag. I samma kapitlet görs också en lägesbeskrivning med avseende på social snedrekrytering och etnisk mångfald i högskolan. Kapitel 3 Mångfald i utbildning och undervisning betraktar frågan om social snedrekrytering i ljuset av den högre utbildningens kvantitativa tillväxt och pekar på behovet av en pedagogisk förändring av undervisningen i högskolan just därför att studentgruppen präglas av större mångfald i en rad olika avseenden. I kapitel 4 Mångfald i kvalitetsarbetet diskuteras högskolans kvalitetsarbete och visas hur mångfald i sig själv kan öka kvaliteten. kapitel 5 Överväganden och förslag samlas utredningens konkreta åtgärdsförslag upp. Rapporten sammanfattas i den Sammanfattning som föregår detta inledande kapitel. Rapporten innehåller sju bilagor, varav en utgörs av utredningens direktiv, en av vår delrapport Den långa vägen till arbete och en är rapportens referenslista. De övriga fyra bilagorna utgörs av fristående texter som tillkommit på utredningens initiativ och som vi anser ger de problem som utredningen arbetat med en intressant belysning. De kan läsas oberoende av utredningsrapporten i övrigt och har på olika sätt påverkat utredningens arbete. Vi vill rekommendera två olika läsarter. För den läsare som primärt är intresserad av våra förslag och omedelbara överväganden med anledning av dem, vill vi rekommendera kapitel 1, sammanfattningen, kapitel 5 och sammanfattningarna i slutet av respektive kapitel. Den läsare som dessutom är intresserad av våra mer problematiserande reflektioner bör också läsa kapitel 2, 3 och 4. I detta inledande kapitel poängteras värdet av mångfald i samhället och högskolans roll i arbetet för ökad mångfald. Vidare beskrivs utredningens uppdrag och arbetssätt. Därutöver betonas att utredningen ska arbeta åtgärdsinriktat och inte göra några egna undersökningar, utan bygga sina förslag på befintligt forsknings- och utredningsmaterial. Så har också skett och befintligt material har endast kompletterats med tre egna undersökningar: en intervjuundersökning med studenter vid , en intervjuundersökning med studenter vid samt en undersökning av gymnasieelevers uppsatser om sitt framtida möte med högskolan. Resultatet av dessa undersökningar redovisas löpande i rapporten men finns också sammanfattade i bilagor. Utredningsarbetet i övrigt har handlat om att via forsknings- och utredningsrapporter, intervjuer, samtal, studiebesök och seminarier skapa en bild av högskolans sociala och etniska mångfald samt olika åtgärder som vidtagits i syfte att öka den. En särskild undersökning av olika EU-projekt som syftar till ökad social och etnisk mångfald har gjorts. Utredningen har också fortlöpande informerat sig om arbetet i andra relevanta utredningar och projekt, såsom mångfaldsprojektet inom och bedömning av lärosätenas arbete med bl.a. social och etnisk mångfald. Det material från merparten av och högskolor som framtagits inom ramen för bedömningsarbetet har utredningen använt som ett empiriskt material. I inledningskapitlet redogörs också åtgärder för att öka högskolans sociala och etniska mångfald. Vidare görs en internationell utblick med avseende på mångfaldsprojekt inom EU- området och i synnerhet. Det inledande kapitlet avslutas med en redogörelse för några av de utgångspunkter som påverkat sättet att lägga upp utredningsarbetet. För det första konstateras att högskolan fått en mycket central roll i den nuvarande samhällsutvecklingen och att det inte minst därför är viktigt att högskolan i en rad avseenden speglar samhällets sociala och etniska mångfald. Högskolan bör helt enkelt ta rollen som varande mitt i samhället i flera olika avseenden. För det andra diskuteras flera av de mångtydiga och i många fall omstridda begrepp som måste användas när man närmar sig frågan om social och etnisk mångfald i högskolan. 2 Mångfald i högskolan I detta kapitel kommer vi först att presentera forskning om social snedrekrytering och mångfald. Därefter gör vi en lägesbeskrivning med avseende på i synnerhet den sociala och etniska mångfalden bland högskolans studenter och personal i förhållande till mångfalden i samhället. 2.1Social snedrekrytering och mångfald Uppmärksamheten på utbildningens sociala rekrytering går hand i hand med det högre utbildningssystemets kvantitativa tillväxt. har det förhållandet att rekryteringen till utbildningssystemet inte avspeglar samhällets sociala skiktning, resulterat i utredningar, forskningar och åtgärder. Den dominerande forskningen på detta område har genomgående haft kvantitativ karaktär. Den motsvarande forskningen om etnisk mångfald har en helt annan karaktär och domineras av undersökningar som kritiskt reflekterar över olika samhälleliga kategoriseringar och begrepp. Forskningen om social snedrekrytering är mer modern i betydelsen att den tekniskt manipulerar stora enkätmaterial och befintlig offentlig statistik i syfte att bidra till lösningen av samhällsproblem. Den är förankrad i ett modernt samhälle där en central idé är rättvis fördelning av en rad olika resurser. Vidare är den präglad av en samhällssituation där högre utbildning var förbehållen ett fåtal som det rådde mer eller mindre full sysselsättning på arbetsmarknaden. Det bärande temat inom forskningen om social snedrekrytering är frågan om begåvningsreserven, alltså att studiebegåvade personer hindras att studera på grund av ekonomiska och kulturella omständigheter. Forskningen om etnisk mångfald är, å andra sidan, mer postmodern i betydelsen att dess många röster aldrig smälts samman till en samlad välfärdsstatlig attack på problemet. Den tar också färg av ett postmodernt samhälle där frågan om individens identitet har kommit att bli central. Den samhällssituation som präglar forskningen om etnisk mångfald kännetecknas dels av marginalisering, diskriminering och 42 Mångfald i högskolan arbetslöshet som stora samhällsproblem och dels av att högre utbildning håller på att bli det normala, dvs. det som de flesta gör eller förväntas göra. Ett centralt tema vad gäller forskningen om etnisk mångfald är därför marginaliserad tillhörighet. Trots mycket stora olikheter handlar både social snedrekrytering och mångfald i högskolan om individens relation till samhället och om utbildningssystemets roll i denna spänningsfyllda relation. Många förändringar och reformer har genom årens lopp gjorts för att utjämna den sociala fördelningen av utbildningschanser. En del har lyckats, i synnerhet om problemet betraktas i ett längre perspektiv, och resulterat i att den obligatoriska skolan förlängts, att praktiskt taget alla nu genomgår gymnasieutbildning och att allt fler studerar vid universitet och högskolor. I det alltmer omfattande utbildningssystemet finns dessutom andra former av utbildning, t.ex. vuxenutbildning och personalutbildning, som också vuxit i omfattning . Den högre utbildningens sociala rekrytering har förändrats starkt under det senaste seklet. genomgick av pojkarna och ännu färre flickor från arbetar- och jordbrukarhem universitetsutbildning. fortsatte av pojkarna och av flickorna från högre tjänstemanna- och större företagarhem till (1993). påbörjade av personer upp till med högre tjänstemannabakgrund högskolestudier, medan av dem vars föräldrar var icke facklärda arbetare började studera på högskolan (Årsrapport för universitet & högskolor 1998). En viss utjämning har alltså skett och enligt (1993) inträffade den huvudsakligen –70. I en internationell, jämförande studie av förhållandet mellan social bakgrund och utbildning i tretton länder (både industrialiserade västländer, tidigare öststater samt och ) framgår att trots att utbildningssystemet vuxit kvantitativt har ingen större social utjämning av utbildningschanser kunnat noteras i dessa länder (Shavit & Blossfeld (eds.) Dock finns två undantag, nämligen och , där en viss utjämning skett. (1993) menar att orsaken till denna utjämning i kan vara den klassmässiga utjämning som skett i det svenska samhället i stort. Eftersom orsaken antas vara densamma i fråga om , dras slutsatsen att ett långsiktigt arbete för utjämning av levnadsvillkor mellan olika samhällsklasser är en väg att åstadkomma utjämning också vad gäller utbildningschanser. Mångfald i högskolan 43 Det har också vidtagits en rad direkta åtgärder för att råda bot på den sociala snedrekryteringen till högre utbildning. (1993) fann att vissa av dem, såsom förändringar i antagningssystemet och regional högskoleetablering, endast har haft obetydlig effekt. Däremot finns det åtgärder som kan minska den sociala snedrekryteringen: t.ex. aktiv rekrytering av studiebegåvningar från högskolans sida, studiemedelssystemet, odifferentierad grundskola och expansion av högskoleutbildningen. När det gäller den sistnämnda åtgärden innebar expansionen en viss minskning av den sociala snedrekryteringen (Välfärd vid vägskäl 2000). Detta förtar dock inte det faktum att de sociala skillnaderna är stora, vilket blir tydligt om man betraktar den relativa chansen för personer med olika bakgrund att studera vidare inom högre utbildning, vilken för ungdomar från högre tjänstemannahem är sex till sju gånger större än för ungdomar från icke facklärda arbetarhem. Den sociala sned- rekryteringen är en mycket seg struktur och konstaterar att han inte funnit något starkt empiriskt stöd för tanken att den sociala snedrekryteringen skulle kunna minskas på något enkelt vis genom politiska åtgärder. Varken en utbildningsexpansion eller en omorganisering av utbildningssystemet torde vara något universalmedel för ökad jämlikhet. Faktum är att vi har anledning att tro att förklaringen till den utjämning vi sett främst står att finna utanför skolan. (1992: 68) Inte desto mindre har det gjorts en mängd åtgärder inom utbildnings- systemet för att motverka den sociala snedrekryteringen och en ännu större mängd undersökningar, vilka dessutom successivt fått en allt mera teknisk karaktär. När nu frågan åter aktualiseras bör vi minnas Gessers karakteristik av klyftan mellan reformnivån och verklighets- nivån på utbildningsområdet: för betraktaren verkar det som om det svenska samhället bestått av två med varandra inte självklart sammanhängande nivåer. En nivå där reformer planeras, diskuteras och genomförs och en annan nivå där, så att säga, det som sker sker. Vad är det som gör att det som sker sker och i det här fallet tar sig uttryck i en kvardröjande social snedrekrytering till högre utbildning? Det finns självklart inget enkelt svar på den frågan, eftersom den socialt ojämna fördelningen av utbildningschanser är djupt rotad i vad som skulle kunna kallas samhällets socioekonomiska och sociokulturella struktur (kanske är just det rentav svaret). Utbildningssystemet är, i sin speciella institutionella utformning, djupt inbäddat i samhällets socioekonomiska och sociokulturella klasstruktur. Klassamhället utgörs därvidlag av en mängd särskiljande distinktioner på alla nivåer i samhället (1993) som på ett mycket grundläggande sätt 44 Mångfald i högskolan påverkar utbildningssystemet och vice versa. Detta betyder självklart inte att det saknas handlingsutrymme inom utbildningssystemet, utan snarare att det inte är en slump att det högre utbildningssystemet har t.ex. den rekrytering det har. (1993) fann att det framför allt är tre sociokulturella bakgrundsfaktorer som genererar skillnader i benägen- heten att bedriva högre studier: klasstillhörighet, hemmets utbildningsnivå och familjens ekonomiska situation. Konkret tar sig dessa faktorer en mängd olika uttryck och Brint (1998: 209) skriver att barn från familjer med ett sociokulturellt försprång med större sannolikhet: ·Går i skolor som uppmuntrar framgång; ·Lever i en atmosfär där föräldrarna ger uppmuntran och aktivt stöd i skolarbetet; ·Har föräldrar med tillräckliga ekonomiska resurser för att skaffa pedagogiska hjälpmedel, t.ex. datorer; ·Uppträder som den goda elev som lärarna känner igen, uppskattar och belönar. Av de olika sociokulturella bakgrundsfaktorerna är hemmets utbild- ningsnivå den faktor som spelar störst roll vid övergången till högskolestudier. Stöd, råd och krav från föräldrarna samt utbildnings- medvetenhet har avgörande betydelse. Det finns alltså en hemmets läroplan som delvis förklarar den sociala snedrekryteringen till högre studier. Det är i sammanhanget viktigt att notera att valet av högskoleutbildning inte är koncentrerat , utan snarare är en process där det träffas formella val redan i slutet av . (1996) studerade 2000 studiebegåvade individers väg genom utbildningssystemet. De var födda och hade valts ut genom tre begåvningstest där de hade högsta poäng. hade hälften av dem inte påbörjat högskolestudier och försökte finna förklaringar till varför de inte studerade vidare. För det första framställer , i Boudons (1974) efterföljd, vägen till en akademisk examen som en serie vägval där social bakgrund inverkar mycket påtagligt fast på olika sätt i den tidiga respektive senare delen av utbildningskarriären. Social bakgrund har en mycket påtaglig inverkan från allra första början genom att hemmiljön direkt påverkar individens skolprestationer. Konsekvensen av detta blir att elever från studieovana och mindre studiemedvetna miljöer sorteras och sorterar sig in på vägar som leder bort från akademiska studier. Efterhand som gruppen fortsätter uppåt i utbildningssystemet och blir alltmera homogen avtar kraften i denna s.k. primära effekt. I dess ställe inträder nu en effekt Mångfald i högskolan 45 som differentierar efter social bakgrund inom den högre utbildningen, vilket påverkar valet av specifika utbildningar. Frånsett att föräldrarnas engagemang är avgörande, sker olika val under skolkarriären. Det första valet för undersöknings- grupp gällde mer eller mindre teoretiska kurser i den obligatoriska skolans sjunde årskurs och sedan sker en successiv reducering (avlänkning) av studiebegåvade ungdomar, från de teoretiska alternativen vid varje kritisk punkt i utbildningssystemet, genom val eller urval. (1996: 186) Viktiga faktorer som förklarar varför studiebegåvade personer inte studerar vidare på högskolan är att de fått arbete, att ekonomin är besvärlig under studieåren och att uppmuntran från föräldrarna brister. De två sistnämnda faktorerna kan sägas vara en synnerligen konkret illustration av betydelsen av ekonomiskt och kulturellt kapitalinnehav: möjligheten att kunna leva på studiemedel kan öka med det egna och/eller familjens ekonomiska kapitalinnehav och föräldrarnas vilja att uppmuntra vidare studier kan mycket väl ha att göra med deras utbildningsmedvetenhet och studieerfarenheter. När det gäller upp- muntran från föräldrarna visar den intervjuundersökning vi gjort med 58 studenter på att detta är en avgörande faktor, åtminstone för just dessa studenter. Det visar sig att merparten av dessa studenter oberoende av social och etnisk bakgrund fått stöd och uppmuntran hemifrån men att uppmuntran ser annorlunda ut beroende på föräldrarnas utbildning. Tre typer av uppmuntran kan urskiljas: 1. riktad och utbildningsmedveten: oftast är det barn till högskole utbildade som säger att de fått sådan uppmuntran och den innebär att högre utbildning ses som en självklarhet och kanske ett måste och föräldrarna har ibland även ingripit för att rätta till barnens val; 2. riktad och utbildningsomedveten: ofta är det barn till lågutbildade invandrare som får sådan uppmuntran, vilken innebär att barnen uppmuntras till framgång men utan särskild kunskap om utbildningssystemet; 3. oriktad och utbildningsomedveten: flera med lågutbildade föräldrar upplever att de fått ett slags generell uppmuntran som betonar bl.a. skötsamhet och ett bra liv men utan några särskilda förväntningar på högskoleutbildning. I intervjuundersökningen framkommer också att vissa föräldrar avråder sina barn att studera vidare, i synnerhet är det män med lågutbildade föräldrar som drabbats av detta och orsaken därtill är främst ekonomisk.1 I ett utbildningssystem som i hög grad bygger på elevernas självselektion (Härnqvist 1982) är föräldrastöd och uppmuntran en central faktor när det gäller vidare studier. 1 Se vidare om detta i bilaga 4. 46 Mångfald i högskolan förhållanden i samhällets struktur har som synes betydelse men och till följd av individuella möjligheter att välja skola, ambitionsnivå vad gäller betyg och program i gymnasiet, förefaller det oss som om elevernas självselektion blivit ännu mera uttalad. Stödet och uppmuntran från föräldrarna kan som synes variera, bl.a. med avseende på utbildningsmedvetenhet. Utbildningsmedvetenheten varierar självklart med egna erfarenheter från utbildningssystemet men också med hur informationskomplext systemet är. Dagens gymnasieskola är synnerligen komplex vad gäller behörighetsgivande kursnivåer och program. Värdet av utbildningsmedvetenhet hos föräldrarna får antas ha ökat i detta informationskomplexa system och då kan man anta att de sociala skillnaderna ökar. En annan illustration av den betydelse som stöd och uppmuntran från utbildningsmedvetna föräldrar har, framgår av de studier som visar att det är en större andel från högre socialgrupper som tar om högskoleprovet (1994; 1996). Eftersom resultatet förbättras med upprepad provtagning har detta betydelse för den sociala snedrekryteringen. En annan aspekt av den sociala snedrekryteringen skulle kunna kallas snedrekryteringens konvektionsprocess. Vårt utbildningssystem är brett i basen och smalnar av mot toppen. På vägen genom utbildningssystemet gör individerna olika val som får betydelse för deras fortsatta karriär inom systemet. Rekryteringen till högskolan är på det hela taget socialt skev men den varierar dessutom mellan olika utbildningar, där gamla prestigeutbildningar som läkar- respektive juristutbildningen, nya prestigeutbildningar som civilingenjörsutbildningen samt konstnärliga utbildningar har en betydligt skevare social profil än lärarutbildning, vårdutbildning och kortare teknisk utbildning. Inom läkarutbildningen hade av studenter /97 högre tjänstemannabakgrund, medan andelen med arbetarbakgrund var . Tandhygienistutbildningen hade en helt annan social profil: med högre tjänstemannabakgrund och med arbetarbakgrund (Utbildningsstatistik årsbok 1998). Sociala bakgrundfaktorer påverkar också hur olika individer upplever sina högskolestudier. Ur den intervjuundersökning som gjorts med studenter vid Lunds universitet2 växer det fram en bild av hur studenter med arbetarbakgrund kan ge sina högskolestudier mening på flera olika sätt. De berättelser som återges i bilaga 6 visar att studenter med arbetarbakgrund kan uppleva som en miljö där några känner sig utanför medan andra känner sig hemmastadda. Känslan av hemmastaddhet och utanförskap kan tänkas variera med en rad olika 2 Se vidare i bilaga 6. Mångfald i högskolan 47 förhållanden, t.ex. med när och hur beslutet om högre studier fattas: ju tidigare och ju mer självklart desto större känsla av hemmastaddhet; ju senare och ju mer av en tillfällighet desto större känsla av utanförskap. När det talas om mångfald handlar det om mångfald i samhället, vilken väsentligen beror på att det finns många olika sätt att vara människa. Variationen kan härledas ur biologiska, ekonomiska, kulturella, politiska och andra faktorer som vi väljer att fästa vikt vid när skillnader mellan människor registreras, socialt konstrueras och definieras. Forskningen och diskussionen om mångfald har i mycket hög grad handlat om identitet på olika nivåer: samhällets identitet som mångkulturellt samhälle; individens kulturella identitet; samt förhållandet mellan gruppidentitet och individ. I det följande ska vi presentera dessa olika identitetsaspekter av diskussionen om mångfald för att slutligen tillämpa dem på mångfald i högskolan. 2.1.2.1Samhällets identitet: det mångkulturella samhället har medvetandet ökat om att är mång- kulturellt. Det är främst två parallella processer som förändrat samhället i mångkulturell riktning: de senaste 50 årens arbetskrafts- och flyktinginvandring samt globaliseringen. Detta har resulterat i att den kulturella variationsbredden blivit större: Med ett mångkulturellt samhälle avses ett samhälle som innehåller inte bara en kultur utan flera, skriver (1996: 12) och definierar kultur, med hänvisning till (1993), som en uppsättning delade regler, värden och symboler. (Man bör dock notera att det påstås finnas minst etthundra olika kulturdefinitioner, varför det knappast finns någon enighet om vad slags fenomen vi talar om när vi använder ordet kultur.) Med den nämnda kulturdefinitionen finns knappast några monokulturella moderna eller sen- eller postmoderna samhällen, eftersom dessa är differentierade i en mängd olika avseenden: ekonomiskt, socialt, etniskt, generationellt, regionalt, könsmässigt, utbildningsmässigt, språkligt osv. En stor fråga rör hur vi ska förhålla oss till denna myllrande mångfald: ska vi fokusera gränser eller gråzoner; det renodlade eller blandningar? (1999) svarar så här: Världen består inte av avgränsade kulturer. Den består av över fem miljarder människor som i varierande grad är präglade av olika kulturella former och 48 Mångfald i högskolan traditioner som överlappar varandra och uppvisar stor individuell variation. Renhet och entydiga gränser är fantasifoster skapade av offer för alltför sträng potträning. Världen är skitig och består av ett myller av gråzoner. (1999: 60) Det finns olika sätt att hantera kulturell mångfald inom ett samhälle, vilka bl.a. skiljer sig åt med avseende på just betoning av gränser respektive gråzoner. Erfarenheterna från det mångkulturella ameri- kanska samhället är därvidlag särskilt intressanta. Där har kulturell mångfald hanterats på i princip tre olika sätt: assimilation, smältdegel och mångfald (1996). Assimilationsmodellen vilar på en kulturell norm, som upprätthålls på olika sätt. Assimilation innebär då att minoritetsgrupper anpassar sig frivilligt eller fås att anpassa sig till majoriteten eller normdominanta grupper.