sou · GOB3115 · 2001-01-01 00:00:00 — Handlar det om att konkurrera på den internationella utbild- ningsmarknaden krävs investeringar av sådan omfattning att de normalt inte kan genereras inom ramen för ett universitets ordinarie verksamhet och inte heller, med nuvarande bestäm- melser, kan lånas upp. CVCP/HEFCE pekar på följande finan- sieringsalternativ: -Partnerskap med privata företag med kompletterande kom- petens inom teknik, IT eller marknad. -Tillskapandet av ett brittiskt konsortium där flera universitet och privata aktörer ingår för att skapa stordrifts- och mark- nadsfördelar.16 -Upprätta samarbets- och samfinansieringsavtal med lokala partners på resp. marknad. -Outsourcing av kostnadskrävande kursutveckling till billi- gare leverantörer utomlands. -Samutnyttjande av existerande utbildningar och kursmaterial genom t.ex. licensavtal. Finns, frågar man sig, hos stora delar av universitetens anställda den inställning och de kunskaper och färdigheter som krävs för att man ska kunna möta de utmaningar som ställs av den nya utbildningsmarknaden? Det handlar bl.a. om viljan och förmå- gan att övergå från den traditionella undervisningens enmans- pedagogik till en mer teknikbaserad och laginriktad pedagogik. Det handlar också om universitetens förmåga till marknads- anpassning, något som kräver större differentiering och flexi- bilitet vid tjänsteutformning och lönesättning samt att man förmår att skapa incitament av olika slag som stimulerar och motiverar de anställda. Detta är inget man kan hantera med improvisation och temporära lösningar, utan endast genom en professionell och väl genomtänkt personalpolicy. Kvalitetskontroll och ackreditering är frågor som snabbt aktua- liseras i samband med den snabba utvecklingen av den nya utbildningsmarknaden. Vilka ska ha rätt att kalla sig universitet, vad ska krävas för att en utbildningsanordnare ska få utfärda 16 Detta förslag ligger till grund för det ovan nämnda förslaget att bilda ett e-University Utbildnings- och kompetensutvecklingsmarknadens internationalisering examensbevis, hur garanteras kontinuitet och internationell jämförbarhet? CVCP/HEFCE pekar på behovet av både extern och intern kvalitetskontroll. När man från de traditionella universitetens sida kräver strängare regler och skärpt kontroll är ett viktigt skäl till detta att man vill stänga ute oseriösa nya aktörer. Den australiska studien visade dock att många av de nya aktörerna har en professionell inställning till lärande som ställer de traditionella universiteten inför en tuff utmaning. Den pro- fessionella inställningen kännetecknas bl.a. av noggrann kontroll bl.a. av lärarnas pedagogiska erfarenhet och skicklighet, åter- kommande pedagogisk träning, detaljerad utvärdering av läran- deprocessen och genomtänkt deltagarstöd. !Viktiga policybeslut och förväntad utveckling CVCP/HEFCE konstaterar att så länge det nuvarande systemet består vad gäller organisation och finansiering kommer grund- utbildningen inte att utsättas för någon märkbar konkurrens. Detta får en konserverande effekt och bromsar t.ex. en välbe- hövlig övergång inom grundutbildningen till ett mer kund- orienterat synsätt och viljan att investera i och pröva nya tekniker för utbildning och lärande. En paradox i sammanhanget är att de universitet som har de mest kända varumärkena och de bästa förutsättningarna för att pröva nya tekniker, och däri- genom bidra till att öka andel av den globala, växande utbildningsmarknaden, också är de som är i minst behov av ytterligare inkomster. CVCP/HEFCE avstår från att spekulera om när det policybeslut skulle kunna komma att fattas som radikalt skulle förändra den nuvarande situationen, nämligen en avgiftsfinansierad grundutbildning. Utvecklingen vad gäller teknisk och pedagogisk förnyelse kommer att drivas inom de avgiftsbelagda delarna av utbild- ningssystemet, nämligen påbyggnadsutbildningar av olika slag (MBA etc.) och uppdragsutbildning. Utredarna tror att huvud- delen av den professionella fort- och vidareutbildningen kommer att vara virtuell, och om de traditionella universiteten inte agerar snabbt och i tillräcklig omfattning kommer detta område att helt domineras av privata aktörer. Utbildnings- och kompetensutvecklingsmarknadens internationalisering !Statens roll på den nya utbildningsmarknaden CVCP/HEFCE pekar ut fyra områden av den nya utbild- ningsmarknaden där staten bör agera på ett eller annat sätt. De områden det handlar om är: -Kontroll och reglering av utländska utbildningsanordnares agerande på den brittiska marknaden. Här handlar det i stor utsträckning om åtgärder som synkroniseras med GATS (General on Trade in Services), WTO och EU. -Kontroll och reglering av brittiska utbildningsanordnares verksamhet utomlands. Här vill man bl.a. säkerställa att ut- ländska licens- och franchisetagare inte äventyrar det brit- tiska utbildningssystemets goda namn och rykte. -Ekonomiskt och organisatoriskt stöd som möjliggör för de traditionella universiteten att konkurrera på den nya utbildningsmarknaden. Här ingår initialt ekonomiskt stöd för enskilda universitet att utvärdera sina marknadsför- utsättningar samt stöd till samordnade aktioner, t.ex. e- University. -Samordnad avspaning av den nya utbildningsmarknaden. Ingen enskild aktör förmår att hålla sig ständigt informerad om den snabba utveckling som sker. Det vore därför kost- nadseffektivt, menar man, om CVCP tillsammans med lämp- liga partners fick resurser för att skapa ett nationellt observatorium där händelser och beslut på den nya utbild- ningsmarknaden noterades, analyserades och presenterades via nätet till de enskilda intressenterna. !Strategiska konsekvenser för utbildningsinstitutionerna Viktiga faktorer som kommer att påverka utbildningsmarkna- dens utveckling är utbildningars kostnad, status och tillgäng- lighet. CVCP/HEFCE tror att marknaden kommer att domine- ras av tre slags aktörer, nämligen varumärkesinstitutioner (brand name institutions), utbildningsfabriker (mass providers) och serviceinriktade institutioner (convenience institutions). De förstnämnda är de som även fortsättningsvis kommer, i kraft främst av sin framstående forskning, att kunna tillämpa ett selektivt urval av studenter. Karaktären på den andra typen av aktör framgår av namnet, och till den tredje typen hör de nya, kundinriktade utbildningsanordnarna som är skickliga på att utveckla och utnyttja IT-baserade undervisningsmetoder. Mellankategorin, till vilken många av de traditionella univer- Utbildnings- och kompetensutvecklingsmarknadens internationalisering siteten tillhör, kommer att klämmas hårt mellan de övriga två. Ett överlevnadsvillkor blir att hänga med i den tekniska utvecklingen inom utbildning och lärande, vilket förutsätter satsning på och förmåga till långsiktig strategisk planering. Att bedöma den framtida tekniska utvecklingen är svårt, konstaterar CVCP/HEFCE, men konklusionen blir trots detta att doing nothing is not an option for higher education. – några avslutande tankar och förslag till åtgärder Tre viktiga förutsättningar för att man i ett samhälle ska kunna ta vara på de utvecklingsmöjligheter som återkommande kompetens- utveckling och livslångt lärande innebär är insikt, utrymme och förmåga. Med insikt menas ett slags gemensam referensram som innebär att vi har en likartad syn på och definition av kunskap och kompetens, samt att vi kan se ett klart samband mellan dessa begrepp å ena sidan och faktorer som lönsamhet, tillväxt, syssel- sättning och välbefinnande å den andra. Utrymme är något som krävs för att vi ska ha råd och tid att satsa på kompetensutveckling och lärande. Förmåga, slutligen, handlar bl.a. om olika aktörers på utbildningsmarknaden kunskap om och tillämpning av teknik, pedagogik och metodik för att skapa bästa möjliga förutsättningar för lärande och utveckling. En i sammanhanget mycket användbar definition av kunskaps- begreppet presenteras av idé- och lärdomshistorikern i boken . skiljer mellan följande tre slag av kunskap: 1.Kunskap av värde för ekonomin i vidaste mening, inklusive produktivitet, konkurrenskraft, profit och produktiv sysselsättning; 2.kunskap av värde för det politiska systemet, närmare bestämt demokratin. För en levande demokratisk kultur krävs insikts- fulla och fördomsfria medborgare, insatta i ett vitt spektrum av politiska frågor; och 3.kunskap av värde för den enskilde. Kunskaper, och i synnerhet sammanhangsskapande kunskaper, gör livet rikare. Den som har en god kännedom om växt- och djurarter upplever en blomsteräng som bokstavligen mer meningsfull än den okun- nige. Ett musikstycke öppnar sig bäst för den som kan identifiera dess struktur och placera dess särart i ett större, Framtidens kompetensutveckling – några avslutande tankar och förslag till åtgärder SOU 2000:115 musikaliskt och historiskt sammanhang. Den teknikkunnige står närmare sin dator än knapptryckaren.17 Kunskap av det första slaget skaffar vi oss dels via grund- och högskoleutbildning, dels genom den personalutbildning och kom- petensutveckling som sker på arbetsmarknaden och som arbets- givaren förväntas finansiera. De andra två typerna av kunskap betraktas av de flesta som ett ansvar mer för skola, fackföreningar och politiska organisationer samt den enskilde individen och mindre för arbetsgivaren. Jag har tidigare i denna rapport pekat på det faktum att personal- utbildningen och kompetensutvecklingen på arbetsmarknaden var- ken är så omfattande eller expanderar i den takt som man skulle kunna förledas att tro av samhällsdebatten. Rapporten visar också att personalutbildningen fördelar sig mycket ojämnt mellan olika typer av företag och organisationer och olika yrkeskategorier. Ett viktigt skäl till detta är en bristande insikt hos många om sam- bandet mellan kompetensutveckling och t.ex. lönsamhet och tillväxt. Detta leder fram till följande tre förslag: Att man utser en arbetsgrupp bestående av kunniga personer inom forskning, företags- och organisationsutveckling, utbild- ning och lärande samt information och kommunikation. Grup- pen får i uppdrag att sammanställa ett informationsmaterial baserat på resultat från forsknings- och utredningsverksamhet och konkreta exempel i form av fallstudier, som klart och tydligt påvisar det positiva sambandet mellan kompetensut- veckling, utbildning och lärande å den ena sidan och lönsamhet, produktivitet, sysselsättning och välbefinnande å den andra. Detta informationsmaterial kan sedan spridas till landets alla arbetsplatser i en riksomfattande upplysningskampanj där man bl.a. utnyttjar modern informations- och kommunikationsteknik. Studiecirkeln kan vara en lämplig form för samtalet och diskussionen på den enskilda arbetsplatsen mellan anställda och ledning. Att man genomför riktade informations- och stimulansåtgärder i miljöer där insikten om nyttan av 17 , 1997, I skuggan , SOU 2000:115 Framtidens kompetensutveckling – några avslutande tankar och förslag till åtgärder utbildning, lärande och kompetensutveckling kan antas vara speciellt låg, t.ex. i mindre företag där både företagsledning och anställda är kortutbildade. Att man genomför riktade åtgärder så att även människor med olika typer av handikapp och funktionshinder får möjlighet till kompetensutveckling. En annan viktig orsak till att man på arbetsplatser runtom i landet inte satsar på kompetensutveckling och lärande i tillräcklig omfatt- ning är att det råder faktisk brist (till skillnad från påstådd) på ekonomiskt utrymme. Här kan man tänka sig att de stimulans- åtgärder för speciellt mindre företag som nämndes i förslaget ovan även omfattar någon form av ekonomiskt stöd, t.ex. i form av kompetenscheckar, vars användning företagsledning och anställda gemensamt beslutar om. Det finns mycket som talar för att bristen på tid håller på att växa upp som det största hindret för människors kompetensut- veckling och lärande både professionellt och privat. Tid för utveck- ling av den första typen av kunskap enligt definition ovan kan bl.a. skapas genom att det lyfts fram som ett tydligt och preciserat krav i avtalsförhandlingarna. Naturligtvis kan det också uppstå som en följd av ökad insikt hos alla parter om värdet och effekterna av ökad kunskap och kompetens. Tid för lärande som i första hand leder fram till kunskap av värde för den enskilde kan även den, i den bästa av världar, erbjudas inom ramen för ordinarie arbetstid och utan löneavdrag. Det går att hitta exempel på företagsledare och beslutsfattare som accepterar, ja, till och med initierar kurser och lärandeaktiviteter till synes helt skilda från företagets eller organisationens ordinarie verksamhet. Det kan t.ex. handla om musik, teater, konst eller litteratur i syfte att stimulera ett kreativt och innovativt tänkande. Det finns också ledare som menar att det egentligen inte spelar någon roll vad den anställda lär sig, huvudsaken är att hon lär sig, eftersom det leder till harmoni och välbefinnande, vilket i sin tur leder till att hon fungerar bra på arbetsplatsen och i samspelet med sina arbetskamrater. Det normala är annars att kunskap av värde för den enskilde är något man får försöka skaffa sig utanför ordinarie arbetstid. Här spelar naturligtvis en reform som IKS en viktig roll eftersom den Framtidens kompetensutveckling – några avslutande tankar och förslag till åtgärder SOU 2000:115 syftar till att skapa utrymme för just sådant lärande och sådan kunskap som individen själv i första hand är intresserad av. Ju mer en arbetsgivare värdesätter sådan kunskap, och lärandeaktiviteten i sig, och ju mer denne är beredd att stödja den anställdes fria lärande även ekonomiskt, desto större utrymme uppstår. Sannolikt kan den upplysningskampanj som propagerades för ovan även bidra till att öka antalet arbetsgivare som inser värdet av, och är beredda att uppmuntra till och stödja sina anställdas fria kunskapssökande och lärande. En annan typ reform som skulle skapa ökat utrymme för fritt lärande är en arbetstids- eller semesterreform i form av t.ex. en halvdag för kompetensutveckling eller en sjätte kompetenssemestervecka. Om det finns en bred insikt i samhället om nyttan och glädjen med kompetensutveckling och om man genom denna insikt i kombina- tion med olika reformer lyckas skapa tidsmässigt och ekonomiskt utrymme för kompetensutvecklingens genomförande framstår det som synnerligen viktigt att det också finns aktörer på utbildnings- markanden som förmår att tillgodose den kompetensutveckling som efterfrågas. Som jag ser saken handlar det om tre huvudaktörer som får ett avgörande inflytande på mängden, karaktären av och kvaliteten på den kompetensutveckling som erbjuds på marknaden, nämligen de privata utbildningsföretagen, högskolorna och staten. som inhemska företag dominerar på den traditionella delen av den svenska utbildningsmarknaden finns, som framgått, en stark dominans av utländska företag inom e-learning både när det gäller den teknik som man utbildar i och med hjälp av och utbildningens genomförande. Endast ett fåtal svenska utbildningsföretag har förmått att etablera sig på den internationella utbildningsmarknaden. Troliga utvecklingstendenser på den globala utbildningsmarknaden är att starka varumärken kommer att få stor betydelse, att kunderna kommer att välja leverantörer som kan erbjuda kompletta lösningar, dvs. såväl teknik som innehåll och organisation, och att SOU 2000:115 Framtidens kompetensutveckling – några avslutande tankar och förslag till åtgärder många små aktörer kommer att slås ut eller köpas upp. Kan och svenska utbildningsföretag bli top players på denna marknad och kan man från företagens eller statens sida vidta åtgärder för att stödja detta? Det mesta bör man överlåta åt marknadskrafterna att själva ta hand om. Den väntade expansionen av den svenska kompetens- utvecklingsmarknaden, bl.a. till följd av införandet av IKS skapar i sig nya och intressanta utvecklingsmöjligheter för svenska utbild- ningsföretag. Vad som är viktigt från företagens sida är att man håller sig informerar om vad som sker på forskningsfronten inom kompetensutvecklingsområdet. I detta ingår bl.a. att hålla kontakt med , som finansierar en rad IT-projekt inom utbild- ningsområdet. En annan viktig verksamhet att hålla sig informerad om är (, och ), som tillsammans med bl.a. Lear- ning Lab och ingår i (). Denna typ av informations- utbyte kan antingen ske på individuell basis, eller genom att man organiserar någon form av virtuell och/eller verklig mötesplats där representanter för olika intresseinriktningar inom kompetens- utveckling träffas och utbyter information, erfarenhet och kunskap med varandra. Även högskolorna har ett stort ansvar att antingen på egen hand, eller i samverkan med andra högskolor bygga upp teknisk, peda- gogisk och marknadsmässig kompetens och utveckla genomtänkta strategier för sitt agerande på kompetensutvecklingsmarknaden både nationellt och internationellt. Partnerskap och nätverks- byggande blir i detta sammanhang viktiga komponenter. Det kan handla om partnerskap med andra högskolor i och utom- lands, men även med privata aktörer liknande dem som ingåtts av amerikanska, engelska och australiska universitet med bl.a. företag inom förlagsbranschen Två förslag som av betydelse för högskolornas möjligheter att göra en viktig insats på kompetensutvecklingsmarknaden, och som förutsätter agerande eller medverkan från statens sida är dock följande: Att staten ändrar nuvarande regler och bestämmelser så att högskolorna och deras holdingbolag kan sälja upp- Framtidens kompetensutveckling – några avslutande tankar och förslag till åtgärder SOU 2000:115 dragsutbildning på marknadsmässiga villkor. Det skulle bl.a. möjliggöra för dem att konkurrera på lika villkor med utländska universitet både i och utomlands. Nuvarande restriktioner gör det mycket svårt för svenska högskolor att konkurrera på den marknad som uppstår genom införandet av individuellt kompetens- sparande. Att högskolorna och gemen- samt, t.ex. i samarbete med , organiserar en samordnad avspaning av den nya utbildningsmark- naden ungefär på samma sätt som planeras i . Där talar man om att skapa ett natio- nellt observatorium där händelser och beslut på den nya utbildningsmarknaden noteras, analyseras och presenteras via nätet. Ett svenskt sådant observatorium skulle kunna kombineras med de aktiviteter som före- slogs ovan för att öka interaktionen mellan utbildnings- företagen och institutioner och projekt typ och . Just mötet och samtalet mellan representanter för olika intressenter i det svenska utbildningssamhället och på den svenska arbetsmarknaden är kanske den viktigaste förutsättningen för den fortsatta utvecklingen inom svensk kompetensutveckling och vuxenutbildning. Genom detta samtal, för vilket denna rapport förhoppningsvis kan fungera som ett kunskaps- och idéunderlag, växer insikten fram om vilka åtgärder som behöver vidtas, hur arbetet kan organiseras samt vilka samarbetsrelationer och nätverk som kan utvecklas. , /cs/, artiklar om IT-branschen, bl.a. of the Universities of the UK, 2000, The Business of Borderless Education: UK perspectives, Summary Report , : Kompetensbluffen, debattartikel, , of Education, S.A., 2000, Curriculum 2005 – Lifelong learning for the 21st century , DfEE, 1999, Education and training statistics for the UK, 1999 Direktiv 1999:86, Kommittédirektiv, Validering av vuxnas kunskap och kompetens Direktiv 1999:107, Kommittédirektiv, Vägledningen i skolväsendet , 1997, Poänggivande uppdragsutbildning i högskolan, 1997:16 , 1999, Högskolans uppdragsverksamhet – Ett regeringsuppdrag, 1999:14R , 2000, Årsrapport för universitet och högskolor 1999. Industry Report, 2000, ., I skuggan , & , 2000, Personalutbildningen på en arbetsmarknad i förändring, LO , 2000, Företag i förändring – Lärandestrategier för ökad konkurrenskraft , 2000, Kompetens – en bristvara? Företagens syn på kompetensförsörjning , 2000, Education at a glance. SCB, 2000, Personalutbildningsstatistik SCB, 2000, Pressmeddelande från , Nr 2000:273 SFS 1992:1434, Högskolelagen SFS 1997:845, Förordningen om uppdragsutbildning vid universitet och högskola SFS 1997:846, Högskoleförordningen , 2000, Med vuxenutbildning i fokus, Dnr 2000:2528 SOU 2000:51, Individuellt kompetenssparande, IKS – en stimulans för det livslånga lärandet, delbetänkande från utredningen om individuellt kompetenssparande SOU 2000:28, Kunskapsbygget – det livslånga lärandet SOU 2000:92, Advantage Teknisk Framsyn, 1999, Panelrapport och lärande – Livslångt lärande för alla , , artiklar om distansutbildning och e-learning Hambrecht + Co, 2000, Corporate e-learning: Exploring a New Frontier,