sou · GOB3103d1 · 2001-01-01 00:00:00 — Den traditionella växt- förädlingen accepteras däremot, även om också den huvudsakligen har som mål att förbättra egenskaper som avkastning, resistens, stråstyrka och andra egenskaper som kan sägas i första hand vara av intresse för producenterna. Den europeiska paraplyorganisationen , som representerar mer än 3 200 konsumentkooperativ i 18 länder (varav 13 inom EU), har välkomnat EU:s förslag att förbjuda tillväxthormon (BST) i samband med produktion av mjölk. Organisationen har också uppmanat kommissionen att stå fast vid förbudet mot hormonbehandling av djur för köttproduk- Dessutom har den krävt att alla produkter, som producerats med gentekniskt förändrade organismer, skall märkas. Konsumenterna skall ha rätt att kunna välja mellan produkter som har förändrats med hjälp av genteknik och de som inte har det.4 hade en hearing med företrädare för konsument- och producentorganisationer i och med bland andra , . De synpunkter som framfördes sammanfattas nedan: Den svenska jordbrukskooperationens gemensamma gen- teknikpolicy vilar på fyra huvudprinciper; uthållighet, påtaglig nytta, försiktighet och öppenhet. Användningen av gentekniskt förändrade organismer skall således bedömas utifrån en hel- hetssyn med lantbrukets och trädgårdsnäringens långsiktiga uthållighet som grund. Med påtaglig nytta avses nytta för människor, djur och miljö. Försiktighet innebär i policyn att utgå från producenternas och konsumenternas etiska vär- deringar. Öppenhet innebär bland annat att gentekniskt förändrade organismer skall hanteras så att nästa led i produktionskedjan har valfrihet. Produkter på marknaden skall ha en meningsfull och korrekt märkning. () ansåg att gentekniken kan ge en rad intressanta fördelar inom jordbruksnäringen. Till dessa hör grödor med insekts- eller svampresistens, växter med ökad stresstolerans, växter med effektivare fotosyntes eller förmåga till kvävefixering, bättre råvaror för att ersätta och växter med bättre näringsinnehåll, till exempel ris med förhöjda halter av A-vitamin och järn. ansåg förbundet att tekniken kan innebära risk bland annat för att gener sprids i naturen, att ekosystemen påverkas, att beroendet av bekämp- ningsmedel ökar och att inriktningen på avkastning och industriell kvalitet förstärks. Förbundet ansåg att användningen av markörer, som medför antibiotikaresistens, bör upphöra, att en nära dialog mellan producenter, handel och konsumenter är nödvändig för att undvika oönskad användning av gentekniken och att det finns behov av ökad kunskap och obunden forskning inom området. Svenska mjölkproducenters förening ansåg att fördelarna med att använda sojabönor eller andra gentekniskt förändrade grö- dor som foder till mjölkkor är små jämfört med nackdelarna. Främst handlar det om etiska betänkligheter och hänsyn till Kartläggningen av kons arvsmassa ansågs inte riskabel i sig, men föreningen ansåg att det finns risk för oacceptabla tillämpningar. Beträffande den teknik som används i för att öka mjölkproduktionen genom att tillföra gentekniskt framställt tillväxthormon, ansåg föreningen att tekniken innebär oklarheter vad gäller såväl djurhälsa och mjölkens sammansättning som sociala och ekonomiska effekter i produktionen. Till möjligheterna med gentekniken hör att ta fram bättre syrningskulturer för ost- och kulturmjölkstillverk- ning. Med hänsyn till konsumenternas etiska värderingar före- drogs dock konventionella metoder för detta ändamål. Beträffande löpe, som framställs med genförändrade organis- mer, konstaterades att metoden ger löpe med en högre och jämnare kvalitet och att det är en fördel att inte behöva utvinna produkten från döda djur. Även här kommer emellertid de etiska värderingarna in i bilden. Varje tillämpning måste över- vägas för sig. ansåg att det är angeläget att utveckla och pröva ny teknik och att det är viktigt att skilja på teknik och tillämpning. Tekniken måste få utvecklas, men inför varje tillämpning måste nytta, risk och acceptans bedömas. Vidare framhålls vikten av valfrihet och att det i slutändan måste vara konsumentnyttan och konsumentacceptansen som skall avgöra teknikens tillämpning. Lantmännen Foderutveckling förklarade sig ha ambitionen att använda råvaror som inte är gentekniskt förändrade i företagets produkter. Man betonade att animaliska produkter från djur, som utfodrats med gentekniskt förändrade växter, inte är gene- tiskt förändrade. Alla djur äter stora mängder gener utan att för den skull bli genetiskt förändrade. Skälen till att inte använda genförändrat foder är således opinions- och marknadsmässiga. och bioteknik () ansåg att gen- teknikens användning inom livsmedelssektorn har fördelar och nackdelar, men framhöll att det i grund och botten handlar om förtroende. Institutet föreslog separat hantering av förändrade och oförändrade råvaror och produkter samt åtgärder för att förbättra utbildningen och informationen. Kemikontoret betonade vikten av bättre utbildning inom naturvetenskapliga ämnen från mellanstadiet och uppåt. Kon- toret betonade också att huvudpunkterna i LRF:s genteknik- policy också ingår i Kemikontorets policy, nämligen ansvar och omsorg. Konsumenter i samverkan ansåg att utvecklingen gått för fort och att det kommer att innebära bakslag. De ansåg också att hanteringen av genteknikfrågorna är en maktfråga, att forsk- ningen gått för långt, att lagstiftningen inte hängt med och att gentekniken är ett hot mot demokratin. konstaterade att forskarna ser stora möjligheter och att det självklart finns positiva sådana. Utvecklingen går dock så fort att vanliga människor har svårt att få insyn i och förstå vad som händer. Enligt föreningen minskar detta möjligheterna till en direkt, öppen och demok- ratisk dialog. Föreningen ansåg därför att det finns skäl att bromsa utvecklingen för att ge tid till eftertanke. Den ansåg också att genteknikfrågorna i stor utsträckning handlar om makt, att skador på naturen kan vara omöjliga att reparera i efterhand, att gentekniken kan utgöra ett hot mot utvecklings- ländernas människor, att dagens riskbedömningar (innan grö- dor släpps ut i miljön) inte är tillräckliga och att de som till- verkar gentekniskt förändrat utsäde bör ha någon form av försäkring som täcker de skador som eventuellt kan uppstå. Föreningen var således emot de utsättningar av gentekniskt förändrade grödor som skett, men kunde tänka sig utsättningar med starkare fokusering på att utvärdera risker. Föreningen ansåg också att produkter, som framställts med hjälp av genteknik, skall märkas även i de fall det inte går att spåra detta med biokemisk analys. Hur påverkas hälsan? Gener som introduceras i en växt med hjälp av genteknik, har samma kemiska uppbyggnad och fungerar på samma sätt som andra gener i växten. Eventuella hälsoeffekter beror således på den förändring som gjorts. Forskningen hävdar att det faktum att en växt är gentekniskt förändrad i och för sig inte betyder något från hälsomässig synpunkt. Så länge människan funnits har hennes föda innehållit miljontals gener från växter, djur, bakterier och andra organismer. Det finns ingenting som tyder på att gener som förts över med genteknik utgör en större risk för hälsan än andra gener. Näringsvärdet kan bli bättre Exempel på genförändrade grödor med förhöjt näringsvärde är oljeväxter med ändrad fettsammansättning och vete med ökad lysinhalt. Japanska forskare har lyckats tredubbla innehållet av järn i ris genom genteknisk överföring av en gen från sojaböna (Goto m.fl., 1999). Schweiziska forskare har utvecklat det gyllene riset med sju nya gener, varav fyra gör det möjligt för växten att produ- cera betakaroten – ett förstadium till A-vitamin som saknas i vanligt ris – medan tre ökar järnhalten (Science, 1999; Potrykus, 2000). Växtbiotekniken kan också resultera i livsmedel där närings- upptaget förbättras genom lägre halter av antinutritionella sub- stanser (som sätter ner näringsvärdet) som tanniner, glukosinolater och fytinsyra. På fodersidan är sojabönor, med högre näringsvärde genom ökade halter av vissa aminosyror, av stort intresse bland annat vid uppfödning av värphöns. Det är inte uteslutet att genteknisk förändring kan medföra risker för allergiska reaktioner. Att detta kan inträffa visas av ett försök som utfördes för att höja näringsvärdet i sojabönor genom att föra över en gen från paranöt. Tanken var att ett paranötsprotein skulle komplettera sojabönans egna proteiner så att näringsvärdet ökade. Det visade sig emellertid att paranötsproteinet, som var känt för att kunna orsaka allergiska reaktioner, hade samma egenskap också då det producerades i sojabönor. Utvecklingsarbetet avbröts därför. Gentekniken kan emellertid också användas för att minska risken för livsmedelsallergier. Vid överkänslighet är det som regel enstaka ämnen som framkallar reaktionerna, medan livsmedlet i övrigt inte ger upphov till motsvarande problem. Med kunskap om vilka gener som kodar för allergiframkallande ämnen, kan deras uttryck försvagas och den aktuella allergirisken elimineras. Halten av naturliga gifter kan förändras Gentekniken kan användas för att minska halten av mögelgifter och gifter som förekommer naturligt i livsmedel. Vid odling av insektsresistent majs, har det visat sig att angreppen från mögelsvampar, som hör till släktet Fusarium och ofta infekterar majsplantor i insektsangreppens släptåg, har minskat (Munkvold m.fl., 1997). Flera typer av Fusarium producerar mögelgifter (fumonisiner), som kan orsaka dödliga förgiftningar hos hästar och svin och cancer hos råttor. Hos människa finns ett misstänkt samband mellan fumonisiner och cancer i matstrupen (Marasas, 1995; Rheeder m.fl., 1992). Insektsresistent majs kan således reducera risker för människors eller djurs hälsa, som beror på förekomst av mögelgifter genom att dessa gifter minskas. Troligen kan gentekniskt framkallad svampresistens ge liknande resultat, men det återstår att bevisa. Exempel på grödor, som kan få lägre halt naturliga gifter med hjälp av växtbioteknik, är potatis med lägre halt solanin och tomater med lägre halt av tomatin. Ett annat är cassava, en viktig föda för cirka 400 miljoner människor, varav de flesta lever i tropi- kerna. Om cassavan äts i sitt naturliga tillstånd, utvecklas cyanid i tarmen när så kallade cyanogenetiska bitterämnen omvandlas genom bakteriell aktivitet. Cassava måste därför behandlas för att bli ätlig, men det händer att människor blir sjuka på grund av otill- räcklig behandling. De gener, som svarar för produktionen av de cyanogenetiska ämnena, är på väg att identifieras och nya sorter, som inte behöver förbehandlas, är under utveckling. Genförändrade grödor kan minska användningen av kemiska bekämpningsmedel har människor frågat efter obesprutade livsmedel med lägre resthalter av kemiska bekämpningsmedel. Gentekniken kan bidra till en sådan utveckling. Så kallad Bt-spray, som innehåller ett toxin från bakterien Bacillus thuringiensis, får användas för att bekämpa skadeinsekter i ekologisk odling. har alla kom- mersiellt odlade grödor, som förändrats för att bli resistenta mot skadeinsekter, tillförts en gen från denna bakterie. Dessa så kallade Bt-grödor har visat sig kunna minska användningen av kemiska medel för insektsbekämpning. På motsvarande sätt har odling av gentekniskt förändrade grö- dor, som är toleranta mot ogräsbekämpningsmedel, inneburit att mängden aktiv substans för kemisk ogräsbekämpning minskat vid såväl kommersiell odling som vid försöksodlingar av grödor. Normalt reduceras förbrukningen av kemikalier per hektar med 20–jämfört med gängse metoder.5 5 Information Center, West Lafayette, IN. Stor potentiell marknad för biotekniska jordbruksprodukter Världsmarknaden för biotekniska produkter är stor. Uppgifterna om storleken varierar, beroende på olika sätt att avgränsa bio- teknikområdet. Enligt kanadensiska uppgifter var marknaden för produkter baserade på modern bioteknik . Siffran beräknas stiga till . Större delen ligger inom hälso- och sjukvårdsområdet, men världs- marknaden för genförändrade grödor väntas stiga till . Genom att de flesta av jordens stater har anslutit sig till (), och därmed till frihandels- principen, har de förbundit sig att ta bort handelshinder och avstå från all otillbörlig diskriminerande behandling av utländska varor. Medlemsstaterna i WTO har emellertid rätt att vidta åtgärder till skydd av berättigade samhällsintressen under vissa förutsättningar. Exempel som anges är bland annat skydd av människors, djurs och växters hälsa, liv och säkerhet samt skydd av miljön. Åtgärderna skall enligt organisationens regler grundas på vetenskap och föregås av riskbedömning. Vid tvist om åtgärders giltighet sker prövning i så kallade tvistlösningspaneler, vars beslut kan överklagas till ett överprövningsorgan bestående av en vald församling av personer med stor integritet och erfarenhet av organisationens regelverk. finns en procedur som inte kräver enighet mellan parterna för att få giltighet. Den icke enige parten kan dömas till böter och efterrättelse. Nya produkter, nya handelsströmmar? Den gröna revolutionen fokuserade på att öka avkastningen. I vissa områden blev ökningen eller mer. Odling av gentekniskt förändrade grödor kan också öka avkastningen, men jämfört med den gröna revolutionen är ökningen än så länge relativt blygsam. Till skillnad från den gröna revolutionen väntas emellertid den moderna biotekniken innebära reducerade produktionskostnader, förbättrad kvalitet och nisch- grödor med nya egenskaper och användningsområden. Detta kan leda till att världshandeln förändras. har emellertid huvuddelen av forskningen och utveck- lingen inriktats på att förbättra grödor som är intressanta för de stora producentländerna i tempererade områden. mer den nya tekniken inledningsvis att leda till att nuvarande handelsmönster förstärks. Nischgrödor för speciella ändamål, till exempel för produktion av läkemedelssubstanser eller vissa oljor, kommer antagligen att odlas nära sin marknad i den industria- liserade världen snarare än i utvecklingsländerna. , när utvecklingsländerna lärt sig använda tekniken och utvecklat växtsorter för egna behov, kan den nya tekniken få jämförelsevis större effekt i utvecklingsländerna än i de tempererade områdena – vilket kan leda till minskat importbehov. Utvecklingen beror emellertid till stor del på internationella förhandlingar inom forum som och miljöorganisation (). Andra fakto- rer som kan få stark inverkan på de framtida handelsströmmarna är konsumentacceptansen och kraven på märkning och särhållning av produkter som innehåller eller består av gentekniskt förändrade organismer. Nya produkter, nya konflikter? Det är av stor betydelse för den framtida handeln hur miljö- och konsumentfrågorna kommer att hanteras inom EU:s miljö- organisation. Ett exempel på hur organisationen fungerar är reaktionen på EU:s förbud mot import av kött från hormon- behandlade djur.6 Förbudet infördes och har lett till konflikter med och , där hormoner får användas för att öka köttproduktionen. Från amerikansk sida uppfattas förbudet som ett tekniskt handelshinder och ett sätt för EU att skydda sina bönder från konkurrens från de mera effektiva amerikanska bönderna. EU hävdar emellertid att kött från djur, som behandlats med hormoner, kan innebära risker för människors hälsa7 och att konsumenterna anser det oetiskt att öka produktionen med hjälp av hormonbehandling. tycks numera ha viss förståelse för att frågan om konsumenternas förtroende är central i sammanhanget. anser och att det saknas vetenskapliga bevis för att kött från hormonbehandlade djur skulle innebära en risk för människors hälsa. Jordbruksorganisationerna i verkar kraft- fullt för att hindren för amerikansk export till EU skall undanröjas. 6De hormoner som tvisten gäller är de naturliga steroidhormonerna östradiol, progesteron och testosteron samt de syntetiska zeranol, trenbolon och melengestrolacetat. 7Enligt den dokumentation EU stöder sig på kan de aktuella preparaten misstänkas vara cancerframkallande och genotoxiska. När bildades (1995), begärde och att frågan om EU:s förbud mot import skulle prövas av tvistlösningspaneler i enlighet med organisationens regler. Pröv- ningen påbörjades . kom panelerna till slut- satsen att EU:s förbud mot import av kött från hormonbehandlade djur inte, med den kunskap om riskerna som finns, är för- enligt med organisationens regelverk. Överprövningsorganet fastställde att EU måste göra sina regler förenliga med organisa- tionens regler. har gett och rätt att ta ut strafftullar på produkter från EU för att kompensera sig för de ekonomiska förluster organisationen lidit till följd av EU:s förbud. Det finns också krav på EU att upphäva förbudet. Om strafftullar införs av , kan exporten av vissa EU-produkter lida allvarlig skada. påbörjade 17 forskningsprojekt för att belysa hälsoriskerna vid konsumtion av produkter från kor som behandlats med tillväxthormon. är den ledande producenten och exportören av gen- förändrade grödor. finns ett missnöje i med de långdragna godkännandeprocedurerna inom EU. är missnöjt med att man i inte lyckats övertyga befolkningen om den nya teknikens möjligheter och att ställningstagandena inom EU ofta baseras på allmänna bedömningar och inte på vetenskapliga grunder. anser att EU borde överlåta godkännande av nya livsmedel till en stark och oberoende gemensam myndighet, som man gjort för läkemedel. En annan möjlighet vore enligt att införa obligatorisk märkning av livsmedel, som innehåller eller består av gentekniskt förändrade organismer. Det förefaller inte osannolikt att och begär att EU:s beslut om gentekniskt förändrade grödor och nya livsmedel skall tas upp av tvistemålspaneler inom Världshandels- organisationen. Hanteringen av dessa frågor har stor betydelse för de europeiska staternas handelspolitiska relationer med viktiga handelspartners och för handeln med gentekniskt förändrade grö- dor i stort. Bioteknik för en bättre miljö Med stigande befolkning och ökade krav på levnadsstandard finns en risk för att ändliga resurser förbrukas, avfaller ökar och proble- men med svårnedbrytbara kemiska ämnen i naturen förvärras. ökar emellertid insikten om behovet av att vidta åtgärder. Intresset för en miljövänlig, energisnål och resursbevarande teknik blir allt större. Avfall börjar allt mer betraktas som en resurs som kan användas på nytt och efterfrågan på miljövänliga processer och biologiskt nedbrytbara produkter baserade på förnybara råvaror ökar. I så kallad miljöbioteknik används celler och delar av celler i pro- cesser och produkter. Främst används tekniken för att rena vatten, mark och luft, som alternativ till miljöfarliga processer och pro- dukter. Miljöbioteknik bygger till största delen på användning av mikroorganismer som inte är gentekniskt förändrade. I flera fall finns det dock förutsättningar att göra processerna effektivare genom att använda genförändrade organismer. Utsläppet av sådana organismer i miljön kan diskuteras från risksynpunkt på samma sätt som utsläpp av andra genförändrade organismer. Industriell verksamhet kan resultera i utsläpp av komplexa bland- ningar av mer eller mindre svårnedbrytbara ämnen. I viss utsträck- ning kan sådana utsläpp renas med hjälp av bioteknik. Ett exempel på en framgångsrik process är det biologiska reningsprogrammet för avloppsvatten från AstraZenecas fabriker i . Bioteknik för en bättre miljö stegsprocess används först mikrobiologiska svampar och därefter bakterier för nedbrytningen. De skogsindustriella avloppsvattnen har inneburit och innebär stora utmaningar. innehöll de – och gör så fortfarande på vissa platser – klorerade aromater från ligninet. Med övergång till nya blekningsmetoder har emellertid problem med peroxider, klorater och komplexbildare i avloppsvattnen tillkommit. har vattenrening byggts ut i princip hela landet. Rening av avloppsvatten bedrivs enligt två grundprinciper – aerob respektive anaerob rening, det vill säga rening med eller utan tillträde av luft (syre). Båda metoderna är biotekniska och baserade på aktiviteten hos bakterier och andra mikroorganismer. Tendensen går mot ökad användning av anaerob teknik. Syftet var ursprungligen att reducera utsläppen av organiska föroreningar genom biologisk nedbrytning, men krav på reduktion av närsalter, som kvävesalter och fosfat, har gjort att bättre reningsmetoder krävs. Bioteknisk reduktion av kväveinnehållet i avloppsvatten sker genom att kvävet omvandlas till kvävgas som kan släppas ut i atmosfären. Omvandlingen sker med bakterier i två steg; det första sker aerobt, det andra anaerobt. I reningsverkens biobäddar finns mikroorganismer som kan ta upp fosfat och lagra det. Dessa organismer skulle kunna skördas och utnyttjas som gödningsmedel. Stor aktivitet råder för att utveckla effektiva och billiga metoder för att återvinna fosfat ur avloppsvatten. Ur volymsynvinkel är biologisk vattenrening största biotekniska process. Tekniken är dock fortfarande under utveck- ling. Det gäller såväl rening av kommunalt avloppsvatten som rening av avloppsvatten från industriella processer. Många renings- verk arbetar på en suboptimal nivå på grund av otillräcklig kunskap om avloppsvattnets sammansättning och de mikrobiologiska pro- cessernas hastighet. Processerna skulle kunna bli effektivare med ny teknik. Områden inom biologisk avloppsvattenrening där tek- niken behöver förbättras, är kvävereduktion, fosfatreduktion och nedbrytning av svårnedbrytbara kemikalier (används allmänt och i stora kvantiteter, vilket gör dem till ett miljöproblem). Bioteknik för en bättre miljö Behovet av reningsteknik vad gäller förorening av mark och grund- vatten är stort. har identifierat cirka 12 000 områden där reningsåtgärder borde sättas in. Kostnaden för att behandla dessa förorenade områden beräknas till åtminstone . I andra länder är problemen ofta värre. I Tysk- land, och har det uppskattats att det finns hundratusentals förorenade områden. I har den federala regeringen använt flera tiotal miljarder dollar till marksanering och uppskattar att framtida åtgärder kan kosta ytterligare flera hundra miljarder dollar.1 Bioteknisk markrening kräver kompetens inom områden som bioteknik, analytisk kemi, hydrologi, geologi och ekologi. Reningen kan ske genom att den förorenade jorden grävs bort och transporteras till en behandlingsanläggning. Där blandas den föro- renade massan med till exempel gödsel eller annat organiskt mate- rial och läggs upp i strängar för kompostering. Reningen kan också ske på plats men då måste den ske på de villkor som det förorenade området erbjuder. Det innebär för del att temperaturen i marken är låg under en stor del av året och att det måste utvecklas reningsmetoder som fungerar under sådana förhållanden. Mikroor- ganismer, som är speciellt anpassade till ett liv vid låga temperatu- rer, är därför speciellt intressanta. Till fördelarna med bioteknisk markrening hör att den är relativt billig, att den ibland kan utföras utan uppgrävning och borttrans- port av den förorenade jorden och att den, vid behandling av orga- niska föroreningar, i princip leder till fullständig nedbrytning utan andra restprodukter än koldioxid, vatten och salter. Till nackde- larna hör att metoden kan vara långsam, att den är kunskapskrä- vande och att den kan vara ineffektiv när det gäller svårnedbrytbara föreningar. Föroreningar efter bensin- och oljehantering är vanliga och finns på ett stort antal platser i landet, till exempel där gamla bensinstationer legat. Petroleumindustrin i har startat ett frivilligt program för rening som beräknas kosta under . De flesta reningar efter bensin- och Bioteknik för en bättre miljö oljehantering sker genom att jord grävs upp och transporteras bort. Nedbrytningen tar , beroende på föroreningens art och hur optimerad processen är. En del av de flyktigare föroreningarna försvinner emellertid genom avgång till atmosfären. Det finns därför risk för att ett markförorenings- problem delvis omvandlas till ett luftföroreningsproblem.