sou · GOB381 · 2001-01-01 00:00:00 — Differens (effekt av Har bestämd uppfattning om Är tveksam i uppfattning om Unga (under ) Att några riktigt tydliga skillnader inte skymtar, beror emellertid på att interaktionseffekten av tveksamhet och ålder inte framgår av tabellen. Tar vi emellertid hänsyn både till graden av bestämdhet och till ålder framträder ett intressant mönster (figur 4). Bland de äldre med en be- stämd uppfattning är valdeltagandet förhållandevis högt och medver- kande mediekonsumtion tenderar att upprätthålla detta höga deltagan- de: det skiljer mellan låg- och högkonsumenter av medverkande medier i denna grupp. Däremot har inte motverkande mediekonsumtion någon effekt värd namnet. På samma sätt förhåller det sig bland dem som antingen är övertygade i sin uppfattning eller äldre. Medverkande mediekonsumtion har i dessa grupper en anmärk- ningsvärt stor positiv effekt, medan motverkande mediekonsumtion saknar betydelse. Figur 4 Medieanvändningens effekter på valdeltagandet i fyra grupper (procent) Tveksam i uppfattning om Bestämd i uppfattning om Effekt på valdeltagandet av Effekt på valdeltagandet av Effekt på valdeltagandet av Effekt på valdeltagandet av ––––––––––––––––––––– ––––––––––––––––––––– Effekt på valdeltagandet av Effekt på valdeltagandet av Effekt på valdeltagandet av Effekt på valdeltagandet av ––––––––––––––––––––– ––––––––––––––––––––– Den verkligt intressanta gruppen är emellertid de som vare sig är be- stämda eller äldre. I denna grupp är valdeltagandet lågt och den med- verkande mediekonsumtion gör vare sig till eller från. Däremot kan vi notera en påtaglig negativ effekt av motverkande mediekonsumtion. Den stora användningen av motverkande medier undergräver alltså denna grupps redan låga valdeltagande som medverkande medieanvändning inte påverkar röstningen. Medierna har alltså en positiv inverkan på den politiska participatio- nen i de flesta grupper. Men bland de yngre och tveksamma – det vill säga de vars normrelaterade pliktuppfattning och övertygelse i sakfrå- gan är svagare – har medierna enbart negativa effekter. Sådana medier som beskylls för att sprida politisk misstro brukas flitigare i denna grupp än i andra grupper och synes dessutom leva upp till beskyllning- arna. skisserade vi bilden av ett medborgerligt engagemang med mycket stor betydelse för människors benägenhet att delta i valet. Detta engagemang rymmer dels ett allmänt politiskt intresse, dels en mer specifik orientering gentemot en internationell kontext. Därtill har vi funnit belägg för att också mer vardagliga former av engagemang har betydelse för deltagandet – uttryckt som föreningsaktivitet, mellan- mänsklig interaktion och horisontellt förtroende. Föregående avsnitt ger klara belägg för att också människors medie- användning måste betraktas som en viktig komponent i det medborger- liga engagemanget. Det sätt på vilket medierna ofta framställs som ett hot mot demokratin, kräver avsevärd nyansering. Det tycks utom allt tvivel att medievanor och nyhetskonsumtion både kan främja valdelta- gande och motverka det dels beroende på typen av medieinnehåll, dels beroende på publikens predispositioner. För att i möjligaste mån klargöra vilken av dessa engagemangs- komponenter som har starkast statistiskt samband med deltagandet i europaparlamentsvalet, kan vi helt enkelt konstruera ett index för var- dera egenskap, för att därefter jämföra dem med lågt respektive högt värde på var och en. Det allmänna politiska intresset bygger endast på en fråga och behöver således inte konstrueras om. Det redan använda indexet över medverkande mediekonsumtion kan användas som det är och därtill slår vi ihop samtliga indikatorer på socialt kapital (tabell 6) till ett index (kallat civilsamhälleliga faktorer), samt indikatorerna på utlands-/europaorienteringen (tabell 7) till ett index. I tabell 13 jämförs valdeltagandet mellan de som har lägst värde på respektive index, med de som har högst. Inte oväntat står det generella politiska intresset för den största differensen, men också mediekonsumtionen och de civilsamhälleliga faktorerna har stor betydelse. Utlands-/europaorienteringen är en betydligt mindre viktig dimension, men det bör påpekas att samtliga fyra faktorer överle- ver en multivariat regressionsanalys – det vill säga de har alla signifi- kant effekt också under kontroll för varandra. Tabell 13 Effekten på valdeltagandet av de fyra indikatorerna på med- borgerligt engagemang (procent) Begreppet medborgerligt engagemang skulle givetvis kunnat tillåtas innehålla också andra faktorer, men mycket tyder på att de fyra redovisade komponenterna ganska väl ringar in en betydelsefull bakom- liggande förklaring till varför vissa människor deltog i europaparlaents- valet, medan andra lät bli. Nästa fråga är naturligtvis vilken betydelse det medborgerliga enga- gemanget totalt sett skall tillmätas, i förhållande till de demografiska, socioekonomiska och politiska faktorerna. Redan inledningsvis nämndes att det i denna framställning endast skulle beredas plats för resonemang om individuella variationer i delta- gandet europaparlamentsval. Variationer mellan olika länder, valsystem eller typer av val har lämnats utanför analyserna. Kontextu- ella eller systemberoende förklaringar till valdeltagandet kan därmed inte heller tas in i den samlade förklaring som resterande delar av detta avsnitt är tänkt att ägnas åt. Men redan de redovisade faktorerna närmar sig antalsmässig oöverskådlighet, varför en mer generell modell är eftersträvansvärd. Figur 5 är helt enkelt en lite utvecklad variant av den modell som pre- senterades i figur 1. Längst till vänster återfinns som tidigare demografin och socio- ekonomin. Denna antas påverka såväl människors medborgerliga enga- gemang som deras politiska åsikter och överensstämmelse med det egna partiet och den i förda politiken. Och slutligen antas dessa båda sfärer påverka dels – vilket inte är så intressant – varandra, dels delta- gandet i europaparlamentsvalet. Därtill förväntar vi oss också en direkt effekt av socioekonomi och demografi. När det gäller de sistnämnda kategorierna har analyserna visat att ålder är den mest betydelsefulla demografiska egenskapen medan de socioekonomiska sambanden låter antyda att flera egenskaper bör läggas ihop till ett samlat resursmått, vilket inbegriper såväl inkomst som utbildning och klasstillhörighet. De viktigaste renodlat politiska faktorerna är inställningen till det svenska EU-medlemskapet, den generella tilliten till EUs institutioner och demokrati samt den eventuel- la förekomsten av korstryck. Det medborgerliga engagemanget, slutli- gen, består av de fyra komponenter som identifierades i föregående avsnitt. Figur 5 En förklaringsmodell I hopp om att kunna jämföra betydelsen av politisk överensstämmelse med det medborgerliga engagemanget har de tre politiska komponen- terna och de fyra engagemangskomponenterna lagts samman till varsitt index. På så sätt kan de olika faktorernas relationer till varandra åskåd- liggöras. De bivariata korrelationerna redovisas i tabell 14. Helt väntat är alltså socioekonomisk resursnivå positivt korrelerat med såväl medborgerligt engagemang som politisk överensstämmelse. Ju högre resursnivå desto större engagemang och desto högre grad av politisk överensstämmelse. Med högre resursnivå följer också, i linje med tidigare iakttagelser, högre valdeltagande. Också ålder är positivt korrelerat med engagemang och valdeltagande, däremot inte med gra- den av politiskt överensstämmelse. Och slutligen är såväl medborgerligt engagemang som politisk överensstämmelse positivt förbundna både med varandra och deltagande i valet. Tabell 14 Samband mellan faktorerna (Pearsons r) -0,15 ** -0,05 * Korrelationen är signifikant på 0,05-nivån. ** Korrelationen är signifikant på 0,01-nivån. Valdeltagandet hänger tydligast samman med medborgerligt engage- mang och det är också engagemangsdimensionen som visar sig ha störst effekt i en multivariat regressionsanalys. Vilken effekt som skall till- skrivas det medborgerliga engagemanget respektive graden av politisk överensstämmelse är emellertid avhängigt av väljarnas demografiska och socioekonomiska egenskaper. Jämför vi effekten av det medbor- gerliga engagemanget med den politiska överensstämmelsen under kontroll för socioekonomisk resursstyrka (figur 6), framskymtar nämli- gen ett intressant fenomen. Det visar sig att graden av det medborgerli- ga engagemanget spelar en avgörande roll både bland socioekonomiskt resursstarka och bland resurssvaga, men att graden av politisk överens- stämmelse endast har någon nämnvärd betydelse för de socioekono- miskt starka. Oavsett resursnivå spelar dessutom den politiska överens- stämmelsen större roll bland dem med högt medborgerligt engagemang. Figur 6 Deltagande i EUP-valet efter grad av medborgerligt engagemang och politisk överensstämmelse bland socioekonomiskt starka och svaga (procent) Utfallet i figur 6 låter antyda att vi har funnit vad som brukar kallas för ett villkorat samband. De politiska faktorerna har olika stor betydelse i olika socioekonomiska positioner. I analogi med det resultatet visar ovanstående figur ett liknande villkorssamband med ålder. För de äldre är de politiska faktorerna betydelsefulla – det är en påtaglig skillnad mellan dem med låg och dem med hög grad av politisk överensstäm- melse – medan de inte är det för yngre. Det medborgerliga engage- manget är dock en viktig faktor i båda grupperna. Figur 7 Deltagande i EUP-valet efter grad av medborgerligt engagemang och politisk överensstämmelse bland personer under och (pro- cent) Resonemanget kan konkretiseras. Om vi nöjer oss med en indikator på politisk överensstämmelse – EU-inställning – och en indikator på re- sursnivå – subjektiv klass – visar det sig att EU-inställning spelar stor roll för äldre och för högre tjänstemän, medan effekten är betydligt mindre bland yngre och arbetare (tabell 15). Hur man ställer sig till det svenska EU-medlemskapet är inte ointressant bland yngre och arbetare, men det spelar en avsevärt mindre roll för dessa gruppers valdeltagande än vad det gör för de äldres och de högre tjänstemännens. Procent- differensen, eller om man så vill effekten av EU-inställning, är dubbelt så stor bland de senare än bland de förra. Det tycks alltså som att vi har med någon sorts trappa att göra. Nå- got tillspetsat skulle man kunna säga att för att delta i valet krävs an- tingen (1) en viss samhällsposition eller (2) en viss ålder. Saknas dessa egenskaper kan de kompenseras med (3) en hög grad av medborgerligt engagemang. Saknas däremot samtliga tre faktorer, blir det inget rös- tande. Politiska faktorer är därtill också viktiga förklaringar till valdel- tagandet, men endast förutsatt att åtminstone någon av de tre faktorerna ovan är uppfylld. Tabell 15 Effekt på valdeltagandet av inställning till medlemskap i , bland arbetare, högre tjänstemän, unga och äldre (procent) EU-inställning bland arbetare) EU-inställning bland unga) H. tjm för svenskt H. tjm mot svenskt EU-inställning bland h. EU-inställning EU bland äldre) Detta för oss tillbaka till den tidigare anförda distinktionen mellan innan och utanförskap. Vad innebär det att ha en viss socioekonomisk resursnivå, att ha uppnått en viss ålder eller att vara vad som i denna framställning kallats medborgerligt engagerad? Det handlar naturligtvis just om ett innanförskap; om att tillhöra en normgemenskap. På de högre nivåerna i samhällshierarkin råder en ganska stark, om än outtalad, norm som föreskriver ett visst mått av politiskt engage- mang och intresse för samhällsdebatten. Här finns också såväl de kog- nitiva och utbildningsmässiga förutsättningarna för politisk participa- tion som ett mer beroende av den förda politiken28. Också ålder – eller rättare sagt generationstillhörighet – är ett uttryck för en normgemenskap. Äldre människor är uppvuxna i ett samhälle där val- deltagande och partipolitiskt engagemang framställts som en medbor- gerlig plikt. Även om denna pliktuppfattning inte helt har eroderat under , är det uppenbart att har tunnats ut. Valdagen är inte den högtid den en gång var, morgonpressens kopplingar till partierna har försvagats och politiken har estetiserats29. Och slutligen är det medborgerliga engagemanget, när allt kommer omkring, kanske framför allt en indikator på just innanförskap. Politiskt intresserade människor som följer samhällsdebatten, intresserar sig för den internationella händelseutvecklingen och ägnar sin fritid åt före- ningsarbete och mellanmänsklig interaktion är personer som lever och verkar i ett socialt sammanhang, såväl på mikro- som makronivå. Det som skiljer det medborgerliga engagemanget från socioekonomisk resursnivå och ålder, är naturligtvis att det är föränderligt. Vår ålder kan vi ingenting göra åt, vår socioekonomiska position kan vi endast svårli- gen och långsamt förändra, men nivån på vårt medborgerliga engage- mang kan vi, om vi ges de rätta förutsättningarna, utveckla och fördju- pa. Socioekonomisk resursnivå, ålder och medborgerligt engagemang är alltså tre faktorer som verkar i samma riktning – mot ett samhälleligt, socialt innanförskap. Om vi lägger ihop resursnivå och ålder till ett allmänt mått på i vilken utsträckning olika människor tillhör en i val- sammanhang handlingsunderstödjande normgemenskap, och sedan kombinerar detta mått med graden av medborgerligt engagemang, ges vi en mycket tydlig illustration av det samhälleliga innanförskapets betydelse (figur 8). Det första som kan konstateras är naturligtvis att valdeltagandet är lågt bland dem som vare sig är socioekonomiskt, åldersmässigt eller engagemangsmässigt starka, högre bland dem som antingen är ålders- och socioekonomisk starka eller medborgerligt engagerade och högt bland dem som både är engagerade och socioekonomiskt/demografiskt starka. Det verkligt intressanta är emellertid inte denna skillnad, utan det faktum att graden av politisk överensstämmelse inte spelar någon roll bland de dubbelt svaga – de som vare sig samhällestrukturellt eller sett till engagemangsdimensionen kan betecknas som starka – medan politi- ken spelar en viss roll (diff. ) bland dem som antingen strukturellt eller engagemangsmässigt tillhör ett innanförskap. slutligen att graden av politisk överensstämmelse spelar en stor roll (diff. ) bland dem som så att säga är dubbelt starka. Figur 8 Valdeltagande efter grad av innanförskap och grad politisk över- ensstämmelse [nedan förkortat: ö.s.] Vare sig socio- ekonimisk/demo- grafisk styrka eller medborgerligt engagemang Antingen socio- ekonimisk/demo- grafisk styrka eller medborgerligt engagemang Både socio- ekonimisk/demo- grafisk styrka och medborgerligt engagemang Låg politisk ö.s. Hög politisk ö.s. Låg politisk ö.s. Hög politisk ö.s. Låg politisk ö.s. Hög politisk ö.s. Kommentar: I syfte att behålla så stort antal svarande som möjligt i de statistiska bearbetningarna har samtliga ingående variabler delats på medianen, varför sambanden är svagare än vad de skulle blivit vid en extremgruppsanalys. n-värdet i bearbetningarna varierar mellan 130 och 250 personer. I konklusion betyder detta: först ett visst mått av innanförskap, därpå politiska överväganden. Så ser den trappa ut som leder till valbåset. Iakttagelsen ställer tvivelsutan också delar av participationsforskningen i nytt ljus. Sociala olikheter och positiva samband mellan å ena sidan deltagande och å andra sidan ålder och resursnivå, tas ofta för givna i analyser av deltagande, varpå strålkastarna riktas mot politiken. Men givet de många tecken på allmänt tilltagande polarisering som identifie- rats i ovanstående analyser är det faktiskt tänkbart att det generellt sjunkande deltagandet i allmänna val, snarare bör förstås som en kon- sekvens av att innanförskap har blivit allt färre förunnat – eller om man så vill att utanförskap har drabbat allt fler. Felet behöver således inte i första hand ligga i politiken, annat än indirekt genom den strukturella samhällsförändring som den bidragit till att skapa. Istället är det kanske just den på många områden i samhället tilltagande polari- seringen som bör anföras som primär förklaringsfaktor. Och som antytts redan tidigare är människors medieanvändning av största intresse i detta sammanhang. Det faktum att mediekonsumtion förefaller uppmuntra och förstärka valdeltagandet i generellt röststarka grupper, medan den undergräver valdeltagandet bland de redan röstsvaga, tyder på att en viktig del av förklaringen till de senaste årens utveckling på den politiska participationens område, står att finna i den tilltagande polariseringen av mediepubliken. Det låga deltagandet europaparlamentsval är givetvis till väldigt stor del en konse- kvens av att valet politiskt skiljer sig från nationella val. Men utfallet är inte en isolerad företeelse, utan ett led i en långsiktig utveck- ling mot sjunkande valdeltagande och tilltagande polarisering. Att rösta eller ej är för vissa människor ett avgörande som nås efter politiska överväganden. För andra – kanske för allt fler – krävs inga sådana överväganden. Det som fattas dem är inte politiska sympatier med det egna partiet eller med det svenska EU-medlemskapet, utan snarare delaktighet i ett socialt, samhälleligt innanförskap. val till stannade valdeltagandet på . Det betyder att en majoritet av den svenska valmanskåren avstod sin rätt att rösta. Vilka faktorer som ligger bakom att vissa män- niskor avstod medan andra deltog, har analyserats i detta arbete. På ett allmänt plan avviker inte de samband som identifierats från de tendenser som vanligen kännetecknar allmänna val och bortsett från en generellt tilltagande polarisering, präglas val av samma mönster som i europaparlamentsvalet . Socialt resursstarka grup- per deltog i större utsträckning än resurssvaga, liksom äldre och i olika avseenden mer etablerade. Därtill spelar väljarnas politiska åsikter en betydande roll. Deltagandet är lägre bland motståndarna till det svenska EU-medlemskapet än bland förespråkarna och i vilken utsträckningarna människor i det avseendet är överens med det egna partiet har stor betydelse. Valdeltagandet är alltså lägre bland dem vars åsikt om Sveri- ges medlemskap i skiljer sig från det partis med vilket de sympati- serar. Också tilliten till EUs demokratiska institutioner inverkar på valdeltagandet, som naturligt nog är högre bland dem med hög tillit än bland dem med låg. Utöver en kartläggning av de demografiska, socioekonomiska och politiska faktorernas betydelse för valdeltagandet, har också mycket av analyserna ägnats åt en medborgerlig engagemangsdimension, med avgörande betydelse för de individuella variationerna i valdeltagandet. Denna dimension rymmer dels allmänt politiskt intresse, men också mer vardagliga former av engagemang, i form av exempelvis förenings- aktivitet. Därtill har också människors generella orientering i termer av lokalt, nationellt och globalt undersökts. Det visar sig inte oväntat att människor med ett intresse för och en orientering mot världen utanför gränser, deltog i större utsträckning än människor med mindre av en internationell orientering. I den medborgerliga engagemangsdimensionen ingår också männi- skors medieanvändning, vilket är ett problemområdet som analyserats särskilt ingående i ovanstående text. Resultaten ger tydliga indikationer på att människors allmänna politiska engagemang, och därmed valdel- tagande, kan stimuleras av medieanvändning, men också att medierna kan ha en motsatt effekt. Avgörande är dels typen av medier, dels publikens förutsättningar och predispositioner. Bland de medier som står i ett positivt sambandsförhållande till val- deltagandet, finner vi morgonpressen, nyheterna i radions och televi- sionens public service-kanaler samt Internets olika nyhetstjänster. De som regelbundet tar del av dessa medier röstar alltså i större utsträck- ning än de som inte tar del av dem. Bland de negativt korrelerade medi- erna finner vi framför allt kvällspressen samt nyhetssändningarna i den kommersiella radion och televisionen, inklusive TV4. I de flesta grupper har tittande, lyssnande och läsande av de positivt korrelerade medierna en påtagligt positiv inverkan på valdeltagandet, utan att variationer i konsumtionen av de negativt korrelerade medierna medför några skillnader i röstning. Bland de som är unga och som på samma gång saknar en klar ståndpunkt i EU-frågan, är mönstret emel- lertid det omvända. Konsumtionen av med valdeltagande negativt förbundna medier – alltså motverkande medier – medför att det redan låga valdeltagandet i gruppen sjunker ytterligare. Däremot syns ingen skillnad mellan låg och högkonsumenter av positiva eller medverkan- de medier. När det medborgerliga engagemangets betydelse jämförs med de politiska faktorernas, framträder ett intressant mönster. Engagemanget, sådant det tecknats i detta arbete, har en större statistisk effekt än de politiska faktorerna, men sambandet visar sig därtill vara villkorat av människors demografiska och socioekonomiska egenskaper. visar det sig att de politiska faktorerna har betydande effekter, men endast i de grupper som i en eller annan bemärkelse kan sägas ingå i ett samhälleligt innanförskap. Detta innanförskap kan antingen bestå av mer statiska egenskaper i form av en socioekonomisk och åldersrelate- rad resursnivå som skvallrar om en, i engagemangsmässiga samman- hang, positiv normgemenskap, eller av ett mer allmänt engagemang, uttryckt som politiskt intresse, hög mellanmänsklig interaktionsnivå, internationell orientering och informationsorienterad mediekonsumtion. Ju fler av dessa egenskaper som saknas desto lägre är sannolikheten för valdeltagande och desto mindre betydelse har de politiska faktorerna. Enkelt uttryckt alltså: först ett visst mått av samhälleligt innanförskap – därpå politiska överväganden. Ett genomgående tema i de statistiska jämförelserna mellan 1995 och 1999 års europaparlamentsval har varit tilltagande polarisering. Det kan tolkas som om innanförskapet har blivit allt färre förunnat – eller om man så vill att utanförskapet har drabbat allt fler. Eftersom det förefaller som om medieanvändning i detta samman- hang har kapacitet att uppmuntra till politiskt engagemang och valdel- tagande i mer röststarka grupper, men endast att undergräva det bland de redan röstsvaga, är det möjligt att det allmänt sjunkande valdelta- gandet i , särskilt mellan 1995 och 1999 års europaparlaments- val, skall förstår som en konsekvens just av tilltagande polarisering – inte minst av mediernas publik. 1Det oviktade deltagandet i SOM-undersökningarna är i Riks-SOM 1995: (mot 41,6 i faktiskt valdeltagande) och Riks-SOM 1999: (mot 38,8 i faktiskt valdeltagande). 2För en diskussion av svårigheten att studera ickeröstare med survey- metoder, se , 1999. 3Se t ex , 1974; Verba m.fl, 1978; , 1990; Peters- son, 1998; Bennulf och , 1999. 4Se Eijk och Franklin, 1996; Bennulf m.fl, 1998; , 1998. 5Jfr Almond ochVerba, 1963; , 1995; , 1996; , 1998. 6Norris, 2000. 7Holmberg, 1990. 8Se t.ex. Bennulf och , 1999. 9Se också Uhrwing och , 1997. För en jämförelse med mot- svarande stadsdelseffekteffekt på människors tidningsvanor se och , 1997 samt och 1998. 10Se t.ex. SOU 2000:3; m.fl, 1999; , 2000. 11Jfr Festinger, 1957. 12Jfr och , 1998. 13Se också och , 2000. 14Schmitt och , 1995. 15För ett resonemang om dylik politisk aktivitet se , 1999. 17För en sådan diskussion se , 1998. 18Jfr , 1975; och , 1999. Klapper, 1969; , 1992; Gerbner, 1995. 20Norris, 2000. 21Se t.ex. Altheide och Snow, 1979; , 1996. 22Habermas, 1962; , 1999. 23Se t.ex. Stamm m.fl, 1997. 24Hedman och , 1998; Stigendal, 1999. 25Se , 1997; , 2000. 26För en mycket utförlig diskussion av mediernas dubbla funktion, se , 2000. 27Jfr , 1978; , 1998. 28Lane, 1959; Wolfinger och Rosenstone, 1980. 29Se bl.a. Gibbins och , 1999; och , 1999; , 1999; och , 1999. & (1963) The Civic Culture. Politi- cal Attitudes and Democracy in Five Nations. : , and Company. & . Snow (1979) Media Logic.