sou · GOB332 · 2001-01-01 00:00:00 — I förevarande ärende har adoptionen beslutats av svensk domstol. Domstolen har gjort bedömningen att det främsta syftet med adoptionsansökan varit att be- fästa den personliga relationen mellan A och adoptanten snarare än att göra det möjligt för den förstnämnde att bosätta sig i . Mot den bakgrunden och med beakt- ande av att A inte har någon närmare an- knytning till sitt hemland samt att han har vistats i finner regeringen att sådan särskild anknytning till som avses i 2 kap. 4 § första stycket 4 UtlL föreligger. Någon vandelsanmärkning som förändrar denna bedömning har inte framkommit. Det får vidare anses uppenbart att han skulle ha fått uppehållstillstånd om prövningen hade skett före inresan i enligt 2 kap. 5 § tredje stycket UtlL. A skall således beviljas permanent uppehållstillstånd i . Två av de ärenden om uppehållstillstånd där avslagsbesluten har ändrats till bifallsbeslut har, när avslagsbesluten meddelats, uppmärksammats av en- skilda riksdagsledamöter. I har dessa två fall sedan angetts som exempel på att det föreligger konflikter mellan adoptionsbestämmelserna och invandringsregleringen. Det var för övrigt avslagsbesluten i ändringsbe- slut 2 som gav anledning till den motion som är upphovet till denna utred- ning (jfr avsnitt 2.1). Ändringsbeslut 2 – adopterad vuxen – ny ansökan – uppehållstillstånd eftersom det skulle strida mot humanitetens krav att verkställa beslutet om avvisning A var född . B och C hade arbetat som missionärer i A:s hemland och vårdnaden om A hade överförts till B och C under den tiden (innan ansökan om uppehållstillstånd gjordes). När B och C åter- vände till stannade A kvar för att avsluta sin skolgång. De be- sökte dock varandra regelbundet. innan A ansökte om uppe- hållstillstånd vistades A i hos B och C och deras barn . Ansökan om uppehållstillstånd gjordes efter det att A rest in i . A hade sina föräldrar kvar i hemlandet samt en bror och en syster. I fanns en vuxen bror som var bosatt här sedan ett fle r- tal år tillbaka. A:s föräldrar var skilda och vid skilsmässan erhöll fadern vårdnaden om de gemensamma barnen. A hade i hemla n- det mest bott med sin mor men även träffat sin far . B och C vis- tades i A:s hemland och huvudsakligen . anförde i beslut att det utländska vårdnadsbe- slutet endast hade en viss bevisverkan. Det framhölls att A i hemlandet hade båda sina föräldrar samt en bror och en syster kvar. Även om en äldre bror fanns i ansågs A:s anknytning till familjen i hemlandet starkare än den åberopade anknytningen till . avslog således ansökan. Beslutet överklagades till UN. avslog UN överklagandet. UN sade sig dela Invandrar- verkets bedömning och fann att anknytningen till familjen i hemlandet var starkare än den åberopade anknytningen till . A adopterades av B och C genom ett adoptionsbeslut av svensk dom- stol. –avslog UN tre nya ansökningar om uppehållstillstånd. I det avslagsbeslut som först meddelades efter adop- tionen () angavs i huvudsak följande. Av 2 kap. 5 § UtlL framgår att en utlänning som vill ha uppehållstillstånd i skall ha utverkat ett sådant tillstånd före inresan i landet och att en ansökan om uppehållstillstånd normalt inte får bifallas efter inresan. Enligt 2 kap. 5 b § får en ansökan från en utlänning som skall avvisas eller utvisas en- ligt ett beslut som har vunnit laga kraft bifallas, om ansökan grundar sig på omständigheter som inte har prövats förut i ärendet om hans avvis- ning eller utvisning och om utlänningen har rätt till asyl här, eller det an- nars skulle strida mot humanitetens krav att verkställa beslutet om av- visning eller utvisning. Bestämmelsen i 2 kap. 5 b § UtlL sades innebära bl.a. att en ansökan kan bifallas, om sökanden har nära anhöriga som är bosatta i . En grundläggande förutsättning är att den åberopade anknytningen är av sådan art att det framstår som uppenbart att uppe- hållstillstånd skulle ha beviljats om prövningen hade skett före inresan. Det skall således inte råda någon tvekan om att utlänningen är berätti- gad till uppehållstillstånd. Vid den bedömningen kan faktorer som t.ex. sökandens anknytning till annat land än , hans hälsotillstånd och allmänna levnadssituation, hans relationer till anhöriga i , hans vandel och uppgivna identitet vara av särskild betydelse. Vidare förut- sätts i allmänhet att sökanden och de anhöriga i hindrades från att träffas eller att de på annat sätt skulle lida allvarligt men av en separation (se vidare prop. 1994/95:179 s. 45 och 64). A be- fanns inte ha åberopat några asylskäl. fann det inte uppenbart att A skulle ha beviljats uppehållstillstånd om prövningen hade skett före inresan enligt huvudregeln i 2 kap. 5 § första stycket UtlL. Nämnden fann inte heller visat att en verkställighet av avvisning- en/utvisningen skulle medföra sådant allvarligt men som krävs för att uppehållstillstånd ändå skall få beviljas efter inresan. Inte heller i övrigt var omständigheterna sådana att det skulle strida mot humanitetens krav att verkställa avvisningen. A:s ansökan om uppehållstillstånd avslogs därmed. I en ny ansökan om uppehållstillstånd framkom emellertid att såväl A som adoptivföräldrarna och deras andra barn mådde psykiskt dåligt till följd av avvisningsbeslutet. På grund av familjens psykiska ohälsa fann UN i beslut att det skulle strida mot humanitetens krav att verkställa beslutet om avvisning. Nämnden upphävde således avvisning- en och beviljade A permanent uppehållstillstånd. Ändringsbeslut 33 – adopterad vuxen – särskild anknytning till Detta ärende har redovisats i Utlänningslagen - Vägledande beslut under UN 379-98. A (född ) hade 1994–1995 beviljats uppehållstillstånd för att arbeta som au pair hos sin moster () och dennes make () och barn. Vid ansökan om förlängning av uppehållstillståndet framkom att A önskade bosätta sig permanent i . Det framkom att om inte A beviljades uppehållstill- stånd för bosättning så avsåg B och C att adoptera henne. Detta var något som även diskuterats innan A kom till . I hemlandet hade A växt upp med fyra yngre syskon och sina biologiska föräldrar. A:s moster bodde hos familjen fram till dess att A var . avslog i beslut A:s ansökan. Beslutet överklaga- des till UN. ansökte B och C om adoption av A. Adoptio- nen beviljades av tingsrätten . UN avslog A:s överklagande. A återvände till sitt hemland och ansökte därifrån om uppehållstillstånd i och åberopade anknytning hit genom adoptivföräldrarna. ansåg att A:s anknytning till hemlandet var betydligt större än anknytningen till adoptivföräldrarna. A fullföljde talan till UN. UN beviljade A permanent uppehållstillstånd i beslut . UN anförde att svensk domstol gett B och C tillstånd att adoptera A och att domstolen, trots att den inte uttalat sig därom, torde ha gjort bedömningen att det främsta syftet med adoptionsansökningen varit att befästa den personliga relationen mellan A och B, snarare än att göra det möjligt för den förstnämnda att bosätta sig i . Mot denna bakgrund och med beaktande av att A vistats i samt vad som framkommit om relationen mellan A och B och dennas familj ansågs det föreligga sådan särskild anknytning till som av- ses i 2 kap. 4 § första stycket 4 UtlL. De två följande ärendena har avgjorts slutligt i tiden efter regeringsbeslutet och besluten om bifall i ändringsbeslut 2 och 3. 3 Beslutet (UN 379-98) är intaget i bilaga 3. Ändringsbeslut 4 – adopterad vuxen – särskild anknytning till A (född ) var uppvuxen hos sina morföräldrar i hemlandet. I bosta- den bodde även hennes morbrors (B:s) biologiske son. B som bodde i sände regelbundet pengar till både A:s och sonens skolgång. flyttade B:s biologiske son till . Sedan A avslutat sin skolut- bildning 1995 besökte hon morbrodern med familj 1996. Hon lämnade därefter in ansökan om tillstånd för bosätt- ning och åberopade anknytning till sin morbror. avslog A:s ansökan samt fattade beslut om ut- visning. Genom ett beslut av svensk domstol adopterades A av B och dennes hustru . Beslutet om utvisning överklagades till UN som avslog A:s överklagande. A lämnade och ansökte därefter på nytt om uppehållstillstånd. avslog A:s ansökan . Det konstaterades att någon hushållsgemenskap inte förelegat mellan A och B på sådant sätt som krävs för att uppehållstillstånd skall kunna beviljas enligt 2 kap. 4 § första stycket 3 UtlL. Inte heller ansågs det finnas andra skäl att bevilja uppehållstillstånd. Beslutet överklagades till UN. UN beviljade A permanent uppehållstillstånd. I beslutet konstaterades inledningsvis att det inte var visat att ett sådant beroende- förhållande förelegat mellan A och B som förutsätts för att uppehållstill- stånd skall beviljas enligt 2 kap. 4 § första stycket 3 UtlL. Därefter framhölls att adoptionen beviljats av svensk domstol och att domstolen därmed funnit att adoptionen var till fördel för A. A:s anknytning till hemlandet ansågs numera vara mindre stark . A:s mormor var avliden och A hade vistats i 1997. hade hon bott hos B och C. Mot den bak- grunden, med hänsyn till vad som framkommit om adoptivföräldrarnas situation i och vid en sammantagen bedömning av omständig- heterna i övrigt fann UN att en sådan särskild anknytning som avses i 2 kap. 4 § första stycket 4 UtlL förelåg i ärendet. Ändringsbeslut 5 – adopterad vuxen –särskild anknytning till A som var född reste in i efter att ha be- viljats visering för besök hos sin faster () och dennas make (). B och C hade adopterat A i dennas hemland . Adoption av A skedde dessutom genom beslut av svensk domstol . A anförde vid ansökan om uppehållstillstånd för bosättning att hon under en följd av år haft en nära kontakt med sina i bosatta ad- optivföräldrar och att hon haft en starkare samhörighetskänsla med des- sa än med sina biologiska föräldrar. Bland annat uppgavs att adoptivför- äldrarna i stor utsträckning sörjt för A:s försörjning, skolgång och upp- fostran. konstaterade i beslut att A aldrig ingått i samma hus- hållsgemenskap som adoptivföräldrarna. I och med detta ansågs det inte heller finnas något sådant beroendeförhållande mellan dem som avses i 2 kap. 4 § första stycket 3 UtlL. Bland annat denna omständighet an- sågs medföra att det inte var uppenbart att A skulle ha beviljats uppe- hållstillstånd om prövningen hade skett före inresan i . Inte heller ansågs det finnas andra skäl att bevilja uppehållstillstånd. Invandrarver- ket avslog således ansökan om uppehållstillstånd och beslöt att A skulle utvisas. Beslutet överklagades till UN. UN upphävde avvisningen och beviljade A permanent uppehållstill- stånd . UN anförde, med hänvisning till (som det får förstås) regeringsbeslutet reg. 70-97 och UN 379-98, att det fick antas att det främsta syftet med adoptionsansökan varit att befästa den personliga relationen mellan den adoptionssökande och adoptivföräldrarna, snarare än att göra det möjligt för adoptionssökande att bosätta sig i . Mot bakgrund härav och av vad som framkommit om relationen mellan A och hennes adoptivföräldrar samt med beaktande av att A inte hade någon närmare anknytning till sitt hemland och att hon vistats i , ansågs det föreligga en sådan särskild anknytning till Sveri- ge som avses i 2 kap. 4 § första stycket 4 UtlL. Utredningen har i sina undersökningar av besluten vid och endast funnit två fall där de sökande vid undersök- ningstillfället hade ett avslag på sin ansökan om uppehållstillstånd. I båda fallen var sökanden eller däröver när ansökan om uppehållstillstånd prövades av . Avslagsbeslut 1 – adopterad vuxen – ej hushållsgemenskap A som var född reste tillsammans med sin tvååriga dotter in i och ansökte om uppehållstillstånd under åberopande av anknytning till sin här bosatta mor och styvfar (B). Avslagsbeslutet överklagades till UN. adopterade B genom beslut av svensk domstol såväl A som A:s syster som var född . A:s syster hade redan uppehållstillstånd i . UN avslog A:s överklagande . UN konstaterade att A efter adoptionen inte bara var barn till sin mor utan även till sin tidiga- re styvfar. Hon hade dock inte haft hushållsgemenskap med sina föräld- rar och syskon , när familjen i övrigt reste till . Fram till dess att A reste in i hade hon levt ensam eller tillsammans med sin pojkvän. Först hade hon ansökt om uppehållstillstånd, dvs. efter det att familjen i övrigt bosatt sig här. Därmed förelåg det varken sådan hushållsgemenskap eller sådant beroendeförhållande som krävs för beviljande av uppehållstillstånd enligt 2 kap. 4 § första stycket 3 UtlL. Inte heller på annan grund förelåg det enligt UN skäl att bevilja A och hennes dotter uppehållstillstånd. Avslagsbeslut 2 – adopterad vuxen – ej hushållsgemenskap A som var född hade adopterats i sitt hemland av sin farbror () redan som liten eftersom hans biologiska föräldrar bodde på annan ort. Det var dock sina farföräldrar som A bodde hos tills dessa dog . Därefter bodde A ensam i deras lägenhet. B flyttade från hemlandet till 1994. adopterades A av B genom beslut av svensk domstol. konstaterade i beslut att A och B aldrig hade tillhört samma hushåll och avslog ansökan om uppehållstillstånd. A överklagade beslutet till UN. UN avslog överklagandet . I UN lämnade A nya upp- gifter och uppgav att han och B haft hushållsgemenskap i hemlandet. UN konstaterade att A – i och med adoptionsbeslutet – är att betrakta som likvärdig med ett biologiskt barn. Trovärdigheten av de nya uppgif- terna ifrågasattes emellertid och inte heller UN ansåg att skäl för uppe- hållstillstånd förelåg. 7.3.2Utlänningsmyndigheternas beslut i ärenden om uppehållstillstånd när adoptionsbeslutet fattats utomlands och godkänts av Av de 15 ärenden där den utomlands beviljade adoptionen godkändes av eller regeringen hade de flesta adopterade ansökt om, och också er- hållit, uppehållstillstånd i . Endast i ett fall hade ansökan om uppe- hållstillstånd lämnats utan bifall. Omständigheterna i detta ärende tydde på att sökanden, som var , lämnat innan prövade ansökningen. Ärendet överklagades inte till . 7.3.3Utlänningsmyndigheternas beslut i ärenden om uppehållstillstånd när adoptionsbeslutet fattats utomlands och gäller automatiskt i Några uppgifter om hur många utomlands beviljade adoptioner som gäller automatiskt i och som läggs till grund för ansökan om uppe- hållstillstånd finns inte. Utredningen har vid en genomgång av ett antal bifallsbeslut främst funnit knappt en handfull sådana ärenden där den sökande var eller däröver. Utredningen har dessutom av gjorts uppmärksam på två beslut där ansökan om uppehållstillstånd avslagits, i det ena fallet på grund av att adoptionen ansetts vara ett sätt att kringgå gäl- lande invandringsregler och i det andra fallet på grund av att adoptionen i sig inte var tillräcklig för att uppehållstillstånd skulle beviljas. Omständighe- terna i dessa två ärenden redovisas nedan. Avslagsbeslut 3 – adopterade underåriga – adoptionen beviljad utomlands – adoptionen genomförts för att kringgå invandringsbestämmelserna C och hans två barn A och B (födda och 1987) ansökte om uppe- hållstillstånd på grund av anknytning till C:s hustru som också var barnens adoptivmor. Adoptionen hade skett i barnens hemland. C och D hade träffats i . flyttade paret ihop och åkte D till C:s och barnens hemland. Under denna resa adopterade hon C:s två barn. C och D ingick äkten- skap . Om C var det känt att han tidigare befunnit sig i som tillståndssökande 1994. Utre- san verkställdes efter det att fastställt ett av meddelat utvisningsbeslut. I de utredningar som då gjordes i samband med C:s ansökan omnämnde denne inte den nu åberopade anknytningen eller att han hade barn i hemlandet. D hade kommit till 1985 på grund av an- knytning till sin dåvarande make men återvände strax därefter till hem- landet på grund av att förhållandet upphört. Hon återkom till och hade varit bosatt här och levt i flera förhållanden. Hon hade tre barn från två av dessa förhålla nden. anförde i beslut att anknytningen mellan C och D inte kunde anses vara seriös utan endast tillkommen för att bereda C möjlig- het till bosättning i . Det fanns därför skäl att inte bevilja C up- pehållstillstånd i . Beträffande barnen fann oavsett den rätt- skraft som adoptionen kunde tänkas ha i att denna, mot bak- grund av faderns ärende, syntes ha genomförts endast i syfte att kringgå gällande lagstiftning och bereda far och barn möjlighet att bosätta sig i . Skäl förelåg därför inte att med stöd av 2 kap. 4 § UtlL bevilja A och B uppehållstillstånd. Beslutet överklagades till UN. UN avslog överklagandet . Liksom fann UN att för- hållandet mellan C och D inte kunde bedömas som seriöst samt att ad- optionen mot bakgrund av vad som upplysts i faderns ärende syntes ha genomförts endast i syfte att kringgå gällande lagstiftning och bereda de sökande möjlighet att bosätta sig i . Mot denna bakgrund avslogs överklagandet. Avslagsbeslut 4 – adopterade vuxna och underåriga – adoptionen beviljad utomlands – adoptionen ej tillräckligt skäl för uppehållstillstånd Två tvillingpar (A, B, C och D) som var födda resp. 1982 ansökte från sitt hemland om uppehållstillstånd grundat på anknytning till sin syster () i . Av handlingarna i ärendet framgick att tingsrätten i syskonens hemland hade beslutat att E skulle få adoptera sina syskon. E uppgav att hon bott tillsammans med sina föräldrar och syskon då hon reste till . beviljades E permanent uppehållstillstånd. avslog ansökan om uppehållstillstånd på den grunden att det inte ansågs visat att A, B, C och D var syskon till E och att den åberopade adoptionen beslutats på felaktiga grunder. Beslutet överkla- gades till UN. UN avslog överklagandet . Nämnden fann inle d- ningsvis att A, B, C och D inte kunde beviljas uppehållstillstånd med stöd av 2 kap. 4 § första stycket 2 eller 3 UtlL. Syskonen hade vid ut- redningarna uppgett att de aldrig bott tillsammans med eller ens träffat sin i bosatta syster. UN fann att trots adoptionen kunde inte A, B, C och D anses ha sådan särskild anknytning till som förut- sätts för uppehållstillstånd enligt 2 kap. 4 § första stycket 4 UtlL. 7.4Utredningens kontakter med adoptionsorganisationerna och andra organisationer och sammanslutningar Utredningen har tagit kontakt med de auktoriserade adoptionsorganisatio- nerna samt vissa humanitära frivilligorganisationer för att utröna dessas erfarenheter av eventuella konflikter mellan adoptionsreglerna och utlä n- ningslagstiftningen. En förteckning över de kontaktade organisationerna finns i bilaga 2. Tre adoptionsorganisationer har hört av sig till utredningen, Barnen – Adoptioner, och . Barnen – Adoptioner uppgav att sedan verksamheten påbörjades hade endast en adoption förmedlats där den adopterade varit . I detta fall godkändes adoptionen av och adoptivbar- net beviljades uppehållstillstånd i . uppgav att man inte hade några egna erfarenheter av svårigheter att erhålla uppehållstillstånd i de förmedlade adoptionsfallen eller andra konflikter mellan adoptionsreglerna och utlänningslagstiftningen. Detta gällde även när den som adopterats var . tioner av barn i åldern 12–som förekommit hade främst gällt feriebarn eller släktadoptioner. –1999 förmedlade totalt 23 adoptioner av barn i åldern , räknat efter tidpunkten för ankomsten till . Av dessa kom 7 barn från , 1 från Lett- land, 11 från och 4 från . ansåg det vara förvånande att det är möjligt för tingsrätter att fatta beslut om adoption utan att infordra utredning om barnet från de ansvariga myndigheterna i det land där barnet bor. uppgav att man för- medlat två adoptioner där adoptivbarnet var men under . I inget av fallen hade såvitt känt några svårigheter för adoptivbarnet att er- hålla uppehållstillstånd uppstått. Av övriga organisationer och sammanslutningar som utredningen kon- taktat har Rådgivningsbyrån för asylsökande och flyktingar samt Svenska Röda Korset hört av sig till utredningen och förklarat sig inte ha några erfarenheter av konfliktsituationen mellan adoptioner och invand- ringsregleringen. 7.5Sammanfattning och slutsatser av undersökningarna 7.5.1Beslutade adoptioner och beviljade uppehållstillstånd Antalet adoptioner i av personer som är utomnordiska medborgare och eller äldre är inte stort. Av de cirka 140 adoptionsansökningar av detta slag som redovisades ha avgjorts vid landets tingsrätter bifölls något mer än 100. I de ärenden som ledde till bifall var den adopterade i åldern 12–i drygt 60 fall, och eller däröver i 40 fall. I genomsnitt rör det sig således om cirka 25 beslutade adoptioner vid svenska domstolar där den som adopterats är utomnordisk med- borgare och eller äldre. Utredningen har dock bortsett från att adop- tionerna i några fall har avsett fler än ett barn. De utomlands beviljade adoptionerna som kräver NIA:s godkännande för att bli giltiga i , och där den adopterade är eller äldre, upp- gick –1998 i genomsnitt till cirka fyra . Någon uppfattning om hur många utomlands beviljade adoptioner där den adopterade är eller äldre och som automatiskt blir gälla n- de i har utredningen inte. Något sätt att få fram en sådan uppgift finns inte heller. Av de adoptioner som meddelats i och där den adopterade an- sökt om uppehållstillstånd har nästan samtliga lett till uppehållstillstånd och i de allra flesta fall permanent sådant. Av de 15 utomlands beviljade adoptionsärendena som godkänts av eller regeringen avslogs ansökan om uppehållstillstånd för endast en av de adopterade. Utredningen har påträffat knappt en handfull ärenden om uppehållstill- stånd där adoptionen beviljats utomlands och gällt automatiskt i . I dessa fall har ansökan om uppehållstillstånd bifallits. Utredningen har där- utöver, genom och försorg, tagit del av två ärenden där ansökan om uppehållstillstånd avslagits. I av adoptionsärendena vid svensk domstol hade yttrat sig. Vilken tyngd domstolarna tillmätt vad anfört har oftast inte gått att utröna. Av de 22 adoptionsansökningar där Invandrar- verket avstyrkte adoptionen avslog domstolarna 13. 7.5.3Möjligheten för adopterade att få uppehållstillstånd i Utredningens undersökningar har främst tagit sikte på att undersöka adopte- rades möjligheter att erhålla uppehållstillstånd i . Såväl materialet vid utlänningsmyndigheterna som utredningens kontakter med adoptions- organisationerna och humanitära frivilligorganisationer har visat att den klart övervägande delen av alla adopterade som är eller äldre beviljas uppe- hållstillstånd. I några enstaka fall har den adopterades ansökan om uppe- hållstillstånd avslagits. Eftersom regleringen angående anhöriginvandring ändrades har det varit av särskilt intresse att se, om den nya regleringen påverkat möjligheterna till uppehållstillstånd för adop-terade. Möjligheterna till uppehållstillstånd för anhöriga enligt äldre och nuva- rande ordning har redovisats i avsnitt 5.2 och 5.3. Genom lagändringen ändrades tidigare praxis om s.k. sista länk. Enligt en fastlagd praxis be- traktades adopterade före som sista länk till sina adoptivför- äldrar (jfr UN 205, Utlänningsärenden praxis, Sandesjö, , , ). Medan uppehållstillstånd i den tidigare lagstiftningen beviljades nära anhöriga, anges de anhöriga som kan komma i fråga för uppehållstillstånd numera i 2 kap. 4 § första stycket 1–3 UtlL. Härutöver får uppehållstill- stånd enligt punkt 4 beviljas den som annars har särskild anknytning till Sve- rige. efter det att de nya bestämmelserna om anhöriginvandring inför- des överlämnade ett ärende till regeringen. ville få klarlagt om uppehållstillstånd enligt 2 kap. 4 § första stycket 4 UtlL kunde beviljas för adopterade som var eller däröver. I regeringsbeslutet (reg. 70-97) klarlades att prövningen av uppehållstillstånd för vuxna adopterade bör kunna ske enligt 2 kap. 4 § första stycket 4 (ändringsbeslut 1 avsnitt 7.3.1). Vad gäller adopterade som är vid tiden för beslut om uppehållstillstånd, har prövningen också skett enligt 2 kap. 4 § första stycket 4. I det uppmärksammade ändringsbeslut 2 i avsnitt 7.3.1 skedde adoptio- nen och en av prövningar av den nya ansökan om uppehållstillstånd före . A som var torde därmed genom adoptionen ha varit att anse som sista länk.