sou · GOB37d1 · 2001-01-01 00:00:00 — Vä rdet 1 innebä r att det inte finns nå gon skillnad mellan ungdomar med utlä ndsk bakgrund och ungdomar med svenska fö rä ldrar. Vä rden ö ver 1 innebä r att ungdomar med utlä ndsk bakgrund har en hö gre risk att hamna i arbetslö shet jä mfö rt med ungdomar med svenska fö rä ldrar. Kä lla: Bilaga 6 till Lå ngtidsutredningen –Arai, M., r, H. & Schrö der, L. [1999]. Svå righeten fö r utomnordiska invandrare att finna arbete kan inte heller hä nfö ras till att invandrare skulle ha en annorlunda syn på arbete eller lä gre sö kaktivitet ä n personer med svensk bakgrund. De resultat som presenteras i bilaga 6 visar att utlä ndska personer sö ker arbete i minst lika stor utsträ ckning som svenskfö dda personer samt anser det viktigare ä n svenskfö dda att ha ett arbete. Likaså tycks de utrikes fö dda uppleva ett starkare tryck frå n sin omgivning att skaffa sig ett arbete samt uppleva en hö gre grad av ohä lsa under arbetslö shet ä n de svenskfö dda. Det finns också belä gg fö r att bå de svenskar och invandrare anser att utseende och namn på verkar mö jligheterna att få ett arbete. Detta kan indikera att det på arbetsmarknaden fö rekommer diskriminering på grund av utlä ndsk hä rkomst. Det ä r emellertid viktigt att skilja mellan En arbetsmarknad fö r alla? den typ av diskriminering som uppstå r på grund av fö rdomar mot en viss grupp och s k statistisk diskriminering, som ä r ett ekonomiskt rationellt beteende. Tabell 6.3 Å ldersstandardiserad utbildningsnivå för personer födda i respektive utomlands och 1990 Utrikes fö dda: Anm: Siffrorna ä r å ldersstandardiserade, vilket innebä r att hä nsyn tagits till att utrikes fö dda ä r yngre ä n dem som ä r fö dda i . Uppgifterna om fö rdelningen av utbildningsnivå fö r 1990 summerar ej till på grund av att det saknas information om utbildningsbakgrund fö r vissa personer i urvalet. Uppgifterna fö r 1970 innehå ller ingen motsvarande uppdelning mellan specificerad och ospecificerad utbildningsnivå . Kä lla: Bilaga 6 till Lå ngtidsutredningen –Arai, M., r, H. & Schrö der, L. [1999]. Statistisk diskriminering kan fö rsvå ra fö r utlä ndsk arbetskraft En fö rklaring till den hö ga arbetslö sheten bland invandrare kan vara att de drabbas av s k statistisk diskriminering på arbetsmarknaden. Denna typ av diskriminering innebä r att arbetsgivare tillskriver enskilda individer gruppegenskaper. Om arbetssö kande av en viss nationalitet i genomsnitt har sä mre kvalifikationer ä n andra sö kande, kan en rationell arbetsgivare komma att avstå frå n att alls kalla nå gon individ i denna grupp till anstä llningsintervju. Om arbetsgivaren har må nga ansö kningar ä r nä mligen kostnaden att hitta enskilda, hö gkompetenta individer i den grupp som har genomsnittligt lä gre kvalifikationer alltfö r hö g. Det ä r mer rationellt att endast kalla individer ur den grupp som genomsnittligt har hö gre kompetens, eftersom sannolikheten ä r stö rre att i denna grupp hitta en lä mplig person. Statistisk diskriminering kan ä ven uppstå då de bå da grupperna inte skiljer sig å t med avseende på kvalifikationer, men då kostnaderna fö r att 162 En arbetsmarknad fö r alla? ta reda på kvalifikationerna hos enskilda personer skiljer sig å t. Det ä r inte orimligt att kostnaderna fö r att utvä rdera kvalifikationerna hos arbetssö kande ä r hö gre fö r personer med utlä ndsk bakgrund ä n fö r svenskar. Om arbetsgivaren lä gger ner samma kostnad fö r utvä rderingen kommer han eller hon att få en stö rre spridning i kvalifikationerna bland personer med utlä ndsk bakgrund ä n bland gruppen svenskar. Under fö rutsä ttning att arbetsgivaren ogillar den stö rre osä kerheten om kvalifikationerna hos gruppen med utlä ndsk bakgrund ä r det rationellt att bara anstä lla personer med svenskt ursprung. Denna form av rationell diskriminering kan i fö rlä ngningen leda till att individerna i gruppen som vä ljs bort aldrig få r fotfä ste på arbetsmarknaden och fö ljaktligen fö rlorar humankapital. Det finns emellertid mö jligheter fö r staten att minska fö retagens utvä rderingskostnader genom att t ex ö versä tta utlä ndska betyg och kvalifikationer till svenska fö rhå llanden.11 6.1.5Tillfä lliga anstä llningar allt vanligare Antalet tillfä lliga anstä llningar har ö kat med . Av tabell 6.4 framgå r att det frä mst ä r objekts- och projektanstä llningar som ö kat, men att ä ven antalet behovsanstä llningar har stigit. Bland akademiker, frä mst mä n, ä r projekt- och objekts- anstä llningar vanligast, medan behovsanstä llningar frä mst fö rekommer i LO-kollektivet, inte minst bland kvinnor inom vå rden.12 Ä ven om en del tillfä lligt anstä llda trivs med sin anstä llningsform finns det undersö kningar som tyder på att en majoritet av de tidsbegrä nsat anstä llda ö nskar fast anstä llning. En undersö kning frå n 1998 visar att av de tillfä lligt anstä llda ö nskar fast anstä llning. Ä ven bland ungdomar ä r strä van mot fasta anstä llningar tydlig.13 Som en orsak till ö kningen av tillfä lliga anstä llningar fö rs ofta fram den snabba strukturella omvandlingen av ekonomin, som innebä r att produktionen på fö retagen sker utan lagerhå llning, dvs ä r just-in-time . Detta underlä ttas av den snabba utvecklingen av informations- teknologin. En annan, minst lika viktig, orsak fö rmodas vara att den svaga efterfrå gan på arbetskraft har gjort att det fö r må nga individer inte funnits alternativa anstä llningsmö jligheter. Detta bekrä ftas också i arbetskraftsundersö kningarna av att cirka hä lften av alla visstidsanstä llningar så små ningom ö vergick i fasta anstä llningar, 12Nelander, S., , V. & , K. [1999]. En arbetsmarknad fö r alla? nä r konjunkturen vä nde uppå t . Ä ven under tidigare lå gkonjunkturer har fö rekomsten av tillfä lliga kontrakt ö kat fö r att sedan minska nä r arbetskraftsefterfrå gan i ekonomin tilltagit. Det kan dessutom på pekas att tidsbegrä nsade anstä llningar ofta fungerar som inkö rsport till fasta anstä llningar.14 Tabell 6.4 Tillfälligt anställda efter anställningens art 1990–1998 Anm: Angivet i procent av det totala antalet sysselsatta kvinnor respektive mä n. med provanstä llning, praktikarbete eller Kä lla: SCB [a]. och dä rmed också avgö ra om ö kningen kommer att bestå ä ven . Emellertid menar må nga, men lå ngt ifrå n alla, bedö mare att tillfä lliga anstä llningar av olika slag kommer att bli vanligare i framtiden.15 Det kommer troligen att gä lla i de restaurangnä ringen och fö retagstjä nster.16 Det fö rutsatt att det finns utrymme inom den varuproducerande delen av 14Se SOU 1996:34, SOU 1996:51 samt , B. [1995]. 15Se Bjö rklund, A. m.fl. [1998] och , A., , M. & , A. [1998]. Fö r en motsatt å sikt se , A. & Schantz, E. [1998] och , B. [1995]. 164 En arbetsmarknad fö r alla? nä ringslivet att ytterligare slimma organisationen och fö rfina just-in- time-produktionen i syfte att klara den ö kande internationaliseringen, kan ä ven andelen tillfä lligt anstä llda inom denna sektor fortsä tta ö ka. Nä r det gä ller vå rden och omsorgen, som kä nnetecknas av en hö g andel tillfä lligt anstä llda, torde de ö kande, demografiskt betingade behoven dock snarare leda till att anstä llningsvillkoren fö rbä ttras med fasta anstä llningar i syfte att attrahera erforderlig arbetskraft till denna sektor (se vidare kapitel 4, samt bilagorna 9 och 10 till Lå ngtids- utredningen). Det bö r dock poä ngteras att ä ven kommer fö rekomsten av tillfä lliga anstä llningskontrakt att vara konjunktur- beroende. har andelen deltidsarbetslö sa, dvs deltids- i arbetskraftsundersö kningarna uppger att de ö nskar utö kad arbetstid, ö kat konjunkturell natur, utan ä ven en fö ljd av rationaliseringar, frä mst inom den offentliga sektorn. På det individuella planet ligger orsaken till deltidsarbetslö shet ofta i att arbetstidens fö rlä ggning gö r det omö jligt att kombinera två deltidsanstä llningar. De branscher dä r deltidsarbetslö shet ä r vanligt ä r vå rd och omsorg, handel samt hotell och restaurang. Skattebetalar- kollektivet kan sä gas subventionera dessa verksamheter genom att arbetsgivarna ö vervä ltrar ansvaret fö r fö rsö rjningen av de deltids- arbetslö sa på staten genom inkomstutfyllnad via arbetslö shets- fö rsä kringen. Kä lla: SOU 1999:27. Om utvecklingen mot tillfä lliga anstä llningsformer kommer att fortsä tta innebä r det att arbetsmarknaden kan få lä ttare att anpassa sig till olika fö rä ndringar så vä l i den internationella, som i den nationella ekonomin. Fö r enskilda individer kan en så dan utveckling emellertid innebä ra betydande vä lfä rdsfö rluster, eftersom må nga socialfö rsä kringssystem, men ä ven olika typer av ekonomiska å taganden, fö rutsä tter att framtida inkomster kan fö rutsä gas med relativt stor visshet, vilket inte alltid ä r fallet vid tillfä lliga anstä llningar. Fö r tillfä lligt anstä llda fö religger svå righeter att berä kna de framtida inkomster som ligger till grund fö r exempelvis fö rä ldra- och sjukpenning. Vidare kan tillfä lligt anstä llda ha svå rare att erhå lla banklå n och teckna bostadskontrakt. Det ä r dä rfö r En arbetsmarknad fö r alla? tä nkbart att ett av motiven fö r tillfä lligt anstä llda att strä va mot en fast anstä llning ä r att ö ka sin vä lfä rd i dessa avseenden. Om socialfö rsä k- ringssystemen ä ven vore anpassade efter andra typer av anstä llningar ä n fasta, ä r det mö jligt att flera personer, så vä l fast som tillfä lligt anstä llda, skulle vå ga sö ka tillfä lliga anstä llningar i nya yrken eller på nya platser. Å ena sidan skulle effektiviteten och rö rligheten på arbetsmarknaden kunna ö ka, men å andra sidan skulle en anpassning av socialfö rsä krings- systemen kunna fö ra med sig betydande kostnader fö r de offentliga finanserna.17 6.2Har jä mviktsarbetslö sheten ö kat ? En central frå ga mot bakgrund av utvecklingen på arbetsmarknaden ä r om, och i så fall hur mycket, den s k jä mvikts- arbetslö sheten har ö kat. Jä mviktsarbetslö shet kallas den nivå på arbets- lö sheten som ä r fö renlig med samhä llsekonomisk balans eller jä mvikt. Med jä mvikt avses vanligen stabil prisnivå eller å tminstone inflation, dvs inflationstakten varken tilltar eller avtar.18 Det finns olika sä tt att berä kna nivå n på jä mviktsarbetslö sheten och valet av tillvä gagå ngssä tt på verkar i hö g grad utfallet. Speciellt problematiskt ä r det att hantera det faktum att nivå n på jä mvikts- arbetslö sheten tycks fö lja den faktiska arbetslö sheten. Detta fenomen brukar benä mnas persistens eller hysteresis.19 Empiriska studier av jä mviktsarbetslö sheten i tyder på att denna har ö kat . Exempelvis bedö mer att jä mviktsarbetslö sheten uppgick till att jä mfö ras 1990.20 Detta skulle innebä ra att så gott som all arbetslö shet i nulä get ä r strukturell.21 En fö rklaring till den kraftiga ö kningen av jä mviktsarbetslö sheten ä r att arbetslö shetens varaktighet har sä nkt vä rdet på de arbetslö sas kunskaper och fä rdigheter, vilket permanentat 17Se SOU 1999:69. 18Dä rav den ofta anvä nda anglosaxiska fö rkortningen NAIRU - Non-Accelerating Inflation Rate of Unemployment. 19Hysteresis ä r ett specialfall av persistens som innebä r att jä mviktsarbetslö sheten ä r helt historieberoende. 20OECD [1999c]. 21OECD:s sä tt att mä ta jä mviktsarbetslö sheten har dock kritiserats. Se bl a Holden, S. & Nymoen, R. [1998] och , , , P. & , J. [1998]. 166 En arbetsmarknad fö r alla? arbetslö sheten på en hö g nivå . En annan fö rklaring ä r att arbets- marknaden inte fungerar tillrä ckligt flexibelt, vilket gö r att det uppstå r brist på arbetskraft redan vid hö ga nivå er på arbetslö sheten. Detta leder till hö gre lö neö kningar och en sä mre sysselsä ttningsutveckling. Oklart om matchningsproblemen ö kat Erfarenheterna frå n andra lä nder, dä r tillvä xten har tagit fart efter en lä ngre tids nedgå ng, ä r att de nya jobben inte uppstå r dä r de arbetslö sa bor eller inom de sektorer dä r de arbetslö sa arbetade. Bristande anpassningsfö rmå ga på den svenska arbetsmarknaden kan dä rfö r bidra till att bromsa en fortsatt ö kning av sysselsä ttningen och en minskning av arbetslö sheten. arbetslö sa sö ker mindre effektivt eller på grund av att de saknar den kompetens som efterfrå gas. lediga jobb var liten, var ä ven sö kaktiviteten lå g. Hur sö kaktiviteten har utvecklats ä r svå rt att bedö ma. Flera studier visar att sö kaktiviteten ä r lä gre bland personer i arbetsmarknadsprogram ä n bland personer i ö ppen arbetslö shet.22 En ö kad efterfrå gan på arbetskraft kan ä ven mö jliggö ra en ö kad kontroll av att de arbetssö kande verkligen stå r till arbetsmarknadens fö rfogande, nå got som av så vä l praktiska skä l som legitimitetsskä l kan vara svå rt nä r arbetslö sheten ä r hö g. Studier av sö kintensitetens effekter på sannolikheten att få jobb antyder ett svagt samband. I stä llet tycks utflö det frå n arbetslö shet hä nga samman med individkaraktä ristika (utbildningsnivå , nationalitet, å lder o s v) nivå n på arbetslö shetsersä ttningen.23 sysselsä ttning ä r den s k Beveridge-kurvan. sambandet mellan lediga platser (vakanser) och tillgå ngen arbetskraft (de arbetslö sa). Diagram 6.7 visar en Beveridge-kurva fö r å ren 1980-1999. Fö rskjutningar utmed kurvan kan ses som konjunkturella fö rä ndringar; nä r konjunkturen fö rsä mras blir det fä rre lediga platser och fler arbetslö sa. En strukturell fö rsä mring av arbetsmarknadens funktionssä tt, t ex till fö ljd av att den lediga arbetskraften saknar nö dvä ndig utbildning eller kompetens, leder dä rmed till fler lediga platser vid varje nivå på arbetslö sheten. I detta fall skiftar Beveridge-kurvan utå t. Den stigande arbetslö sheten i bö rjan av å tfö ljdes av fä rre vakanser. har arbetslö sheten bö rjat sjunka och antalet lediga 22Ackum-Agell, S. [1996]. 23Harkman, A. [1999]. En arbetsmarknad fö r alla? platser har ö kat, men ö kningen av de lediga platserna sker vid en hö gre nivå på arbetslö sheten. Detta indikerar att arbetsmarknadens funktionssä tt har fö rsä mrats. I ett historiskt perspektiv skiljer sig utvecklingen av vakanser och arbetslö shet inte frå n tidigare perioder. Det kan dock inte uteslutas att det loop -mö nster som fanns ä r på vä g att upprepas, men vid en hö gre nivå på arbetslö sheten. Ett så dant fö rlopp skulle då indikera en hö gre nivå på jä mviktsarbetslö sheten. I praktiken ä r det emellertid svå rt att skilja konjunkturella fö rä ndringar frå n strukturella, och det krä vs dä rfö r fler observationer innan det gå r att dra nå gra definitiva slutsatser om att matchningsproblemet på arbetsmarknaden skulle ha ö kat. Ett sä rskilt problem ä r att kurvans lä ge på verkas av arbetsfö rmedlingens marknads- andel.24 Diagram 6.7 Beveridge-kurva för 1980–1999 Vakanser (procent) Arbetslösa och personer i program (procent) Anm: Vertikal axel anger kvarstå ende vakanser som andel av arbetskraften. Horisontell axel anger arbetslö sa och deltagare i konjunkturberoende arbetsmarknadsprogram som andel av arbetskraften. Data fö r 1999 ä r ett genomsnitt fö r . Kä llor: AMS och SCB [b]. 24 Denna andel har fallit frå n 1998. Andelen platser som anmä ls till arbetsfö rmedlingen kan på verkas negativt om det blir vanligare med tillfä lliga anstä llningar, vilka i mindre utsträ ckning anmä ls. Platsandelen ö kar dessutom i hö gkonjunktur och tvä rtom. Se Okeke, S. [1999] och AMS [1998a]. 168 En arbetsmarknad fö r alla? Institutionella fö rä ndringar har bidragit till hö gre jä mviktsarbetslö shet En fö rklaring till att jä mviktsarbetslö sheten skulle kunna ha ö kat ä r att det skett fö rä ndringar i det regelverk eller i de institutioner som på verkar lö ne- och prisbildningen. Det innebä r att det krä vs en hö gre nivå på arbetslö sheten fö r att få till stå nd en pris- och lö neutveckling som inte accelererar. Institutionella faktorer, som graden av anstä llningstrygghet och lö nefö rhandlingarnas koordinering/centralisering, kan fö rklara knappt hä lften av uppgå ngen i jä mviktsarbetslö sheten , enligt en studie av nå gra OECD-ekonomer.25 Ersä ttningsnivå erna inom arbetslö shetsfö rsä kringen och lä gre skatter på arbete bidrar dä remot till att reducera jä mviktsarbetslö sheten med . Merparten av uppgå ngen kan dock inte fö rklaras med institutionella faktorer. Tabell 6.5 Förklaringar till ökad jämviktsarbetslöshet i –1995 Fö rä ndring/Bidrag Fö rä ndring i jä mviktsarbetslö sheten Anstä llningstrygghet och lö nefö rhandlingssystem Kä lla: Elmeskov, J., , J. & Scarpetta, S. [1998]. En mö jlig orsak till att fö rä ndringar i lö nebildningen skulle ha bidragit till en hö gre jä mviktsarbetslö shet ä r att lö nefö rhandlingarna på den svenska arbetsmarknaden i ö kad utsträ ckning fö rs på branschnivå . Denna utveckling inleddes emellertid . Ö kad konkurrens mellan olika fackliga organisationer, respektive organisationer på arbetsgivarsidan, riskerar att driva upp lö nerna. Utvecklingen har också inneburit att fö rutsä ttningarna fö r lö nebildningen har fö rä ndrats. Den lå ga inflationen innebä r att stora krav stä lls på mycket små nominella lö neö kningar fö r att reallö nerna skall kunna anpassas till utbuds- och efterfrå gestö rningar. Det ä r så ledes mö jligt att det svenska lö nefö rhandlingssystemet med fö rhandlingar fö reträ desvis på branschnivå ä r mindre vä l rustat fö r att hantera en situation med lå g inflation.26 Det ä r ä ven mö jligt att de fö rvä ntningar 25Elmeskov, J., , J. & Scarpetta, S. [1998]. 26Se Calmfors, L. [1993]. En arbetsmarknad fö r alla? arbetsmarknadens parter har om prisö kningar inte legat i linje med den faktiska utvecklingen, vilket bidragit till att reallö nerna hamnat på nivå som inte varit fö renlig med en nedgå ng i arbetslö sheten. Det finns ett relativt gott stö d fö r att lö shetsfö rsä kringen, jä mviktsarbetslö sheten.27 Sä nkningen av ersä ttningsnivå erna frå n 90 till 1993 har sannolikt bidragit till en lä gre nivå program ö kat, vilket å tminstone kortsiktigt torde ha motverkat effekten av lä gre ersä ttningsnivå er eller till och med bidragit till att ö ka jä mvikts- på verka jä mviktsarbetslö sheten ekonomiska utbytet av att arbeta ö kar jä mfö rt med att vara arbetslö s eller genom att lö nekostnaderna fö r att anstä lla blir lä gre, t ex genom lä gre I det senare fallet fö rvä nta sig att skatterna inte har arbetslö sheten utan helt ö vervä ltras på ske då arbetslö shetsersä ttningen ä r indexerad till lö neutvecklingen och/ eller då kapitalavkastningen ä r internationellt bestä md.30 I det fö rra fallet kommer en skattesä nkning leda till att efterfrå gan på arbetskraft ö kar vilket driver upp lö nerna. Om arbetslö shetsersä ttningen ä r indexerad till lö neutvecklingen kommer det bli mindre ekonomiskt ofö rdelaktigt att bli arbetslö s, vilket kan driva upp lö ntagarnas lö nekrav och dä rmed motverka den positiva effekten på sysselsä ttningen av sä nkta skatter. I det andra fallet kan ersä ttningen till kapitalä garna inte avvika frå n ersä ttningen i andra lä nder. En hö jning av skatten på arbete, t ex genom må ste sä knas i grad om ersä ttningen till ofö rä ndrad. arbetslö shet genom att den lö n som arbetsgivarna kan erbjuda inte kan Layard, R. Nickell, S. [1997]. & Vejsiu, A. [1999] visar att sä nkningen av ersä ttningskvoten frå n till ledde till att utflö det frå n arbetslö shet till sysselsä ttning ö kade med . Frå n och med hö jdes ersä ttningsnivå n till . 29 , K. m.fl. [1996]. 30 Fö r en diskussion av skatternas effekter på arbetslö sheten se , B. & , A.-S. [1998]. 170 En arbetsmarknad fö r alla? falla till den nivå dä r det blir lö nsamt att anstä lla.31 Skattekilen på arbete har minskat , vilket har bidragit till en lä gre jä mvikts- arbetslö shet.32 Sammantaget ä r det svå rt att se att de institutionella fö rä ndringar som ä gt rum ä r av den omfattningen att de ensamt skulle kunna fö rklara den hö ga svenska arbetslö sheten . Som nä mndes ovan kan dock den faktiska arbetslö sheten på verka jä mvikts- arbetslö sheten, t ex genom att de som sä tter lö nerna inte beaktar de arbetslö sas intressen eller genom att de personer som fristä lls frå n en sektor inte direkt ä r tillgä ngliga fö r arbete i andra sektorer. Nä r konjunkturen vä nder uppå t kan dock jä mviktsarbetslö sheten rö ra sig i riktning mot den nivå som bestä ms av de institutionella faktorerna. Det bö r också på pekas att nedgå ngen i arbetslö sheten sannolikt fö rdrö jts av den strama inriktningen av finanspolitiken , vilken bidragit till att dä mpa den samlade efterfrå gan i ekonomin. Nä r det gä ller utvecklingen på arbetsmarknaden på lä ngre sikt ä r de institutionella faktorerna av stor betydelse. Flertalet av de institutioner och stora delar av den lagstiftning som styr arbetsmarknaden samexisterade med en betydligt lä gre arbetslö shet under framfö r allt . Det kan emellertid inte uteslutas att det skett strukturella fö rä ndringar av arbetsmarknaden som stä ller helt andra krav på arbetsmarknadens funktionssä tt ä n under tidigare decennier. Som exempel kan nä mnas den ö kade anvä ndningen av tillfä lliga anstä llnings- kontrakt och internationaliseringens betydelse fö r arbetsmarknaden i form av internationell specialisering, kapitalrö rlighet ö ver grä nserna och fö rä ndringar kan komma att stä lla hö gre krav på flexibilitet, inte minst nä r det gä ller behovet av vidareutbildning. Goda mö jligheter till å terhä mtning på arbetsmarknaden I basscenario fö r utvecklingen av svensk ekonomi till å r 2015 (se kapitel 3) tecknas en utveckling som innebä r att en del av minskningen av sysselsä ttningen tas igen under de kommande å ren. Utvecklingen ä r dock inte så stark att alla de arbets- tillfä llen som fö rlorades under lå gkonjunkturå ren kan å terfå s. 31Skattekilen på arbete definieras som skillnaden mellan den lö nekostnad som arbetsgivarna betalar och den lö n som arbetstagarna erhå ller nä r hä nsyn tagits till inkomstskatt och priseffekten av mervä rdesskatten. 32Enligt SAF [1999a], var skattekilen fö r en industriarbetare 1998. Fö r en tjä nsteman var skattekilen 1998. En arbetsmarknad fö r alla? ö ppna arbetslö sheten vä ntas fortsä tta att falla i takt med att den svenska ekonomin å terhä mtar sig efter 1990-talets lå ga utnyttjande av ledig Sysselsä ttningen fö rutses fortsä tta att stiga fram till mitten av nä sta decennium fö r att dä refter sjunka nå got i takt med att antalet personer i fö rvä rvsaktiv å lder minskar. Sysselsä ttningsgraden å r 2015 vä ntas bli strax under den nivå som satts som må l fö r å r 2004 i 1999 å rs budgetproposition, vilken antagits av riksdagen.33 Arbetslö sheten antas hamna strax ö ver , vilket representerar den lå ngsiktiga jä mviktsnivå n eller arbetslö sheten vid en normal utveckling, dvs nä r de viktigaste variablerna, så som arbetskraftsdeltagande, inflation och tillvä xt, ö ver tiden anpassat sig till de lå ngsiktiga, historiska trenderna. Sjä lva anpassningen av arbets- lö sheten kan dock ske fortare eller ta lä ngre tid ä n vad som anges i scenariot. Dä rtill kommer de konjunkturella variationerna av arbets- lö sheten. Med stö rsta sannolikhet kommer konjunkturen och dä rmed efterfrå gan på arbetskraft att vara fortsatt mycket god under å r 2000 med en sysselsä ttningstillvä xt som ö verstiger den underliggande trenden. Berä kningar av sambandet mellan inflation och arbetslö shet fö r ger vid handen att nivå n på jä mviktsarbetslö sheten var mellan av arbetskraften. Ä ven om den nivå på arbetslö sheten inte skall ses som en prognos, indikerar det ä ndå att jä mviktsarbetslö sheten ä r hö gre i bö rjan av ä n under tidigare decennier.