sou · GOB385d2 · 2001-01-01 00:00:00 — Dessa konsekvenser är dock av mer hypotetisk art och kan svårligen beräknas i exakta tal. Kommitténs förslag är i det stora hela kostnadsneutrala och inne- håller varken etablering av nya verksamheter eller investeringskostna- der. De kostnader som kan tänkas uppstå för staten till följd av kom- mitténs förslag är i sammanhanget att betrakta som marginella och av övergående karaktär. Kommittén föreslår att regeringen tillsätter en arbetsgrupp med uppgift att utarbeta förslag om uppföljning och utvärdering av det regi- onala utvecklingsarbetet. Dessutom föreslås en samlad översyn av an- svarsfördelningen mellan stat, region och kommun i fråga om vissa arbetsmarknadspolitiska åtgärder samt en allmän översyn av de författ- ningar som reglerar försöksverksamheten. Dessa förslag kan, om de genomförs, generera mindre kostnader av tillfällig art för staten. I de fall då resurser överförs från det statliga organet till självstyrel- seorganet kan också mindre övergångskostnader uppstå för bl.a. perso- nell överkapacitet, om den statliga personalen på regional nivå väljer att inte följa med över till självstyrelseorganet. I nya län som kan bli aktuella för en utvidgad försöksverksamhet kommer de nya uppgifterna att medföra initiala kostnader i form av bl.a. administration, extern och intern information och kompetensut- vecklande insatser. 9.3Kommunal självstyrelse, sysselsättning, företagande m.m. De förslag som kommittén lägger fram medför i vissa fall att uppgifter, kompetens och resurser flyttas från den statliga till den kommunala sektorn i försökslänen. För den kommunala självstyrelsen innebär detta en förstärkning. Kommittén menar också att en allmän renodling och ett förtydligande av rollfördelningen på regional nivå gagnar den kom- munala självstyrelsen. En grundläggande tanke i kommitténs betänkande är att det regio- nala utvecklingsarbetet skall samordnas under regionalt politiskt infly- tande. Detta är i första hand en demokratifråga men det är också kom- mitténs mening att den regionala tillväxten förbättras av den sam- hällsutveckling som betänkandet är menat att understödja. Kommitténs förslag innebär inga direkta konsekvenser vad gäller småföretagens villkor eller sysselsättningen, men den samordning som sker på regio- nal nivå beträffande b.la. näringslivsfrågor, kompetensutveckling, IT och internationella kontakter gagnar sammantaget företagsklimatet i regionerna och därmed påverkas också sysselsättningen positivt. Liknande resonemang kan föras vad gäller jämställdhet, integration, offentlig service och brottsförebyggande arbete. Med undantag för jämställdhetsarbetet, där kommittén föreslår ett överförande av ansva- ret för regional projektverksamhet i fråga om jämställdhet, påverkas dessa områden inte direkt av kommitténs förslag. Kommittén menar dock att det finns starka kopplingar mellan dessa områden och den re- gionala ekonomiska utvecklingen. Jämställdhet förutsätter, i likhet med integration, en väl fungerande arbetsmarknad. Den offentliga servicen är beroende av de skattemedel som genereras och omvänt är bra of- fentlig service en av förutsättningarna för tillväxt och ökat företagande. Brottsligheten påverkar den ekonomiska utvecklingen negativt. Den för med sig stora kostnader för samhället som den är ett hinder för det befintliga näringslivet och potentiella nyetableringar. Det finns mot bakgrund av detta ett starkt regionalt intresse att minska brottslig- heten. Den inomregionala samordning som försöksverksamheten bl.a. syftar till bör, enligt kommitténs bedömning, öka förutsättningarna för de regionala aktörerna att samverka i det brottsförebyggande arbetet. Beträffande jämställdheten kan det svårligen bedömas om kommit- téns förslag har någon generell inverkan utöver det som anförts ovan vad gäller jämställdhetens koppling till de samhällsekonomiska förut- sättningarna. Kommitténs förslag om överförande av ansvar för pro- jektverksamhet till självstyrelseorganen bör dock kunna leda till att jämställdhetsarbetet påverkas positivt genom att det integreras i det regionala utvecklingsarbetet. I detta avsnitt redovisas författningskommentarer till de ändringar som kommittén föreslår i lagen (1996:1414) om försöksverksamhet med ändrad regional ansvarsfördelning, lagen (1997:1144) om försöksverk- samhet med vidgad samordnad länsförvaltning i och lagen (1996:1415) om försöksverksamhet med regionförbund i län och län. 10.2Förslag till lag om ändring i lagen (1996:1414) om försöksverksamhet med ändrad regional ansvarsfördelning Förslaget har behandlats i avsnitt 8.1.1. Ändringen innebär att försöksverksamheten med ändrad regional ansvarsfördelning förlängs –. Försöksverksamheten omfattar bara de i lagen uppräknade länen. Förslaget har behandlats i avsnitt 8.2.1. Ändringen i p. 1 innebär att en hänvisning görs till förordningen (1998:1634) om regionalt utvecklingsarbete, som har ersatt en tidigare motsvarande förordning. Förslaget innebär dock inte någon ändring i sak. Ändringen i p. 3 innebär att självstyrelseorganen från Statens kul- turråd övertar också befogenheten att besluta om fördelning av utveck- lingsbidrag enligt förordningen (1996:1598) om statsbidrag till regional kulturverksamhet. Ändringen i p. 4 innebär att självstyrelseorganen skall såväl dispo- nera som besluta om fördelningen av tillgängliga regionalpolitiska och andra utvecklingsmedel, vilket innebär att självstyrelseorganen också skall utbetala medlen. Förslaget har behandlats i avsnitt 8.1.1. Ändringen innebär att landstingen i län och ges rätt att kalla landstingen för respektive ; ges rätt att kalla kommunen för Region . Av andra stycket följer att vad som sägs i lag eller annan författning om kommun och landsting i sådant fall också skall gälla Region land, och . Förslaget har behandlats i avsnitt 8.1.1. Ändringen i första stycket innebär att också ges rätt att kalla fullmäktigeförsamlingen för regionfullmäktige och styrel- sen för . Ändringen i andra stycket innebär att vad som sägs i lag eller annan författning om och landstingsstyrelse i sådant fall också skall gälla kommunfullmäktige och kommunstyrelse. 10.3Förslag till lag om ändring i lagen (1997:1144) om försöksverksamhet med vidgad samordnad länsförvaltning i Förslaget har behandlats i avsnitt 8.1.2. Ändringen innebär att försöksverksamheten med vidgad samordnad länsförvaltning i förlängs – . 10.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1996:1415) om försöksverksamhet med regionförbund i län och län 37 § första stycket Ändringen innebär att i län skall träda i likvi- dation efter utgången av , som är den tidpunkt när den förlängda försöksverksamheten skall avslutas. Reservationer och särskida yttranden Reservationer och särskilda yttranden (m) och () Kommitténs första slutsats är att försöksverksamheten pågått alltför för att en utvärdering skall vara möjlig (s. 323). Närmare återstår av de försök som i exempelvis startade så sent som . Ett trovärdigt försök borde ut- värderas efter försöksperiodens slut och därefter eventuellt läggas till grund för generella förslag. Vi menar därför att en fullständigare ut- värdering bör ske efter periodens slut . Av konstaterandet att tiden varit för knapp kan man inte gärna dra slutsatsen att försöken bör utvidgas. Vi avvisar därför förslaget om att tillföra ytterligare försökslän. Reservation av (), () och () I grundfrågan, som gäller makt och ansvar för de regionala utvecklings- frågorna, från staten och till regionala självstyrelseorgan, Reservationer och särskilda yttranden delar vi den analys och de slutsatser som kommittén redovisat i detta betänkande. Vi ser ett stort värde i att kommittén på en rad punkter samlat en bred uppslutning runt ett tydliggörande av ansvarsfördel- ningen mellan staten och självstyrelseorganen. Närheten till med- borgarna är viktig när vi ska forma framtidens samhällsinstitutioner och därför tror vi att den process som regionförsöken nu startat har framti- den för sig. Som framgår av betänkandet visar utvärderingen så långt den kun- nat göras att försöksverksamheten i väsentliga delar fallit väl ut. Vi finner också att de förslag som redovisas i kap 8.2 Ansvarsfördelningen mellan staten och självstyrelseorganen väl stämmer överens med den tydliga opinion som finns i såväl försöksregionerna som i övriga län i landet. På ett antal punkter har vi dock annan mening än vad kommittén i övrigt redovisar. Direktvalda fullmäktigeförsamlingar i regionerna I försöksverksamheten finns f.n. två modeller för val till respektive re- gionfullmäktige. Den ena modellen består av direktvalda regionfull- mäktige där man också tagit över landstingens nuvarande uppgifter och har egen beskattningsrätt. Den modellen tillämpas i och i samt i . Den andra modellen består av ett indirekt valt kommunalförbund (regionförbund), där alla länets kommuner och utser leda- möterna i regionförbundets förbundsfullmäktige. Den modellen till- lämpas i i län. Det direktvalda med sin beskattningsrätt finns således kvar i län vid sidan av ett särskilt regionförbund. i län saknar beskatt- ningsrätt. Det bör vidare noteras, att försöket i län lett till att ytterligare en länsaktör tillkommit vid sidan av . Kommittén säger i avsnitt 6.7.2: "Den relativt ingående diskussion som förs i utvärderingen visar på både för- och nackdelar med de två modellerna från demokratiteoretisk synpunkt. Det går knappast att säga att den ena modellen är mer demokratisk än den andra, utan demokrati- värdet i respektive modell bestäms av de normer som man utgår ifrån. Kommittén delar denna bedömning." När det gäller denna slutsats från kommitténs sida delar vi inte majoritetens bedömning. Vi vill redovisa följande skäl för vårt ställningstagande. Från våra ideologiska utgångspunkter har en av folket vald fullmäk- tigeförsamling alltid ett högre demokratiskt värde än en indirekt vald sådan församling. Detta gäller oavsett om valet avser , lands- Reservationer och särskida yttranden tingsfullmäktige eller kommunfullmäktige. Det är ju alltid de direkt- valda fullmäktigeförsamlingarna som utser de indirekt valda fullmäkti- geledamöterna. Redan härav följer att de direktvalda är överordnade och mer suveräna än de indirekt valda församlingarna. Enligt regeringens direktiv till kommittén sägs det bl.a. att erfaren- heterna från försöksverksamheten skall läggas till grund för statsmak- ternas ställningstagande om den regionala samhällsorganisationens långsiktiga inriktning och struktur. Det heter vidare i direktiven: "En utgångspunkt för kommitténs överväganden och förslag bör vara att ge det regionala utvecklingsar- betet en fördjupad demokratisk förankring. Det innebär att kommuner- na och landstingen bör få ökade möjligheter att påverka och besluta i frågor som berör den egna regionens utveckling. Sådana möjligheter torde göra det enklare för medborgarna att utkräva politiskt ansvar." Kommitténs majoritet har inte svarat upp mot direktiven vad gäller att göra det enklare för medborgarna att utkräva politiskt ansvar. Skälet härtill anges vara tidsskäl. Det sägs ha gått för att dra säkra slutsatser av utvärderingen av försöken. Vi tror att detta endast är en delförklaring. Enligt vår mening råder det oklarhet om vad som är den politiska viljan och hur man ser på formerna för val av regionala full- mäktigeförsamlingar. Kan ett indirekt valt fullmäktige långsiktigt och permanent tilldelas de uppgifter som ligger hos självstyrelsorga- nen? Vårt svar är nej. Vi gör bedömningen att det hade varit en fördel för regionfrågan i stort om en majoritet i kommittén nu stannat för den- na uppfattning. Direktiven talar alltså om att göra det enklare för medborgarna att utkräva politiskt ansvar och att det bör utvecklas former för en fördju- pad demokratisk förankring av det regionala utvecklingsansvaret. För oss och de partier vi företräder är det självklart, att ett utkrävan- de av politiskt ansvar är liktydigt med att låta väljaren vara suverän på valdagen. Det är betydligt svårare att utkräva politiskt ansvar av ett in- direkt valt kommunalförbund (regionförbund) än av ett direktvalt or- gan. Kommittén beskriver själv i avsnitt 6.2.2. vilka förhandlingar som föregick valet av ledamöter till regionfullmäktige i län och hur olika partier blev över- respektive underrepresenterade i regionfull- mäktige vid en jämförelse med valresultatet 1998 till landstingsfull- mäktige i län. Det indirekt valda regionfullmäktige bygger sin struktur på att det sker olika partiuppgörelser som väljarna inte kan direkt påverka. De former för en fördjupad demokratisk förankring av det regionala utvecklingsansvaret, som direktiven talar om, bör enligt vår mening för framtiden resultera i direktvalda regionfullmäktigeförsamlingar i alla landets regioner. Dessa självstyrelseorgan skall då ta över bl a det regi- Reservationer och särskilda yttranden onala utvecklingsansvaret från staten, vidare ta över också landstingens nuvarande uppgifter och därmed ha beskattningsrätt. Direktval till de beslutande församlingarna i regionerna har stöd i uttalanden av (SOU 2000:1) sid. 137 – 138, där det heter: "Genom att föra över ansvar från staten till direkt politiskt valda organ skulle utvecklingsansvaret få en starkare demokratisk legi- timitet." Vidare anser , att "direktval erbjuder medborgarna ett sätt att ge den regionala politiska nivån legitimitet." uttalade sig för di- rektval till de beslutande församlingarna i regionerna. Permanentning av den pågående försöksverksamheten i , och i Got- lands kommun I kapitel 8 framlägger kommittén sina överväganden och förslag röran- de den regionala samhällsorganisationen. Bl.a. föreslås, att försöks- verksamheten i de fyra försökslänen skall få fortsätta ytterligare en mandatperiod, dvs. avse också perioden – 31 de- cember 2006. Vi reserverar oss mot detta förslag av följande skäl. En klar majoritet i kommittén konstaterar i kapitel 8, att resultaten av utvärderingarna överlag varit positiva men att den inledda processen behöver ytterligare tid för att utvecklas vidare. Å andra sidan har inga krav framförts i kommittén om att försöksverksamheten kring den regi- onala utvecklingen skall avbrytas. Det torde heller inte vara realistiskt att återgå till den gamla ordningen. De regionala självstyrelseorganen har kommit för att stanna. Försöken avseende , respektive län har pågått . I har försöken for- mellt pågått men reellt startades diskussionerna och förbere- delserna också där i ett tidigt skede. Om man räknar startdatum från för vissa av försöken blir försöksperioden i och med inneva- rande mandatperiod . Kommitténs majoritet föreslår förlängning av försöken till . Försökspe- riodens längd för t.ex. Det anser vi vara en alltför lång försöksperiod. Frågan är om det i det fallet ens kan kallas för försök. Med hänvisning till ovanstående förordar vi, att försöken med änd- rad regional ansvarsfördelning i , Västra Götalands- regionen och i ges permanent status fr.o.m. . Att nu ge dessa regioner permanent status är enligt vår mening uttryck för respekt gentemot dels väljarna i dessa regioner som Reservationer och särskida yttranden har rätt att få tydliga besked om vad som gäller och dels gentemot de förtroendevalda som arbetat under försöksåren. Förändring av försöket i län Av skäl som anförts ovan förordar vi direktvalda regionfullmäktige i alla regioner. Vår utgångspunkt är att en av folket vald fullmäktigeför- samling alltid har ett högre demokratiskt värde än en indirekt vald så- dan församling. Vidare är vår mening att man inte kan motivera fortsatt försöksverksamhet i län, försök, utan att tillföra något nytt. Vår mening är därför att det inför valet bör införas direktval till regionfullmäktige i län som re- gionen övertar uppgifter och därmed erhåller beskattnings- rätt. En fördel med en sådan organisationsförändring är att län därigenom får pröva båda demokratimodellerna, dels en period med ett indirekt valt regionförbund, dels en period med ett direktvalt region- fullmäktige. län blir på detta sätt ett viktigt försökslän genom att vi konkret visar på de tre steg som kan leda fram till slutmålet di- rektvalt regionfullmäktige. Från utgångsläget att staten/har ansvaret för de regio- nala utvecklingsfrågorna inleds en process där man i ett andra steg un- der en period på får ett självstyrelseorgan med indirekt valt full- mäktige, som endast handlägger dessa frågor utan att ha an- svar för hälso- och sjukvården. Som ett tredje steg övergår detta till ett direktvalt regionfullmäktige då man också får ansvar för hälso- och sjukvården. Enligt vår mening finns skäl att tro att flera län i landet kan ha in- tresse av att pröva denna successiva processutveckling av självstyrelse- organ. För att kunna erhålla denna erfarenhet med en övergång från indirekt valt organ till direktvalt regionfullmäktige är län det enda län som kan bli föremål för en sådan försöksverksamhet. Kommittén föreslår i kapitel 8 att regeringen bör utvidga försöksverk- samheten och välvilligt behandla kommande ansökningar från nya län om att få bli försökslän. I detta förslag instämmer vi helt och fullt. Vi vill se en utveckling där regeringen inte reser hinder utan tvärt om öpp- nar möjligheter för flera län att starta försöksverksamhet. Reservationer och särskilda yttranden 3Reservation av () och Per () och landshövdingens ansvar (avsnitt 8.2.2) Kommittén slår fast att ansvarsfördelningen mellan och självstyrelseorganet bör förtydligas. ska inom sina verk- samhetsområden bevaka att de nationella målen får genomslag i länet och självstyrelseorganet har det regionala utvecklingsansvaret samt företräder länet i regionala frågor. Detta innebär att landshövdingens roll tonas ned och ändrar karaktär. För att ytterligare tydliggöra ansvarsfördelningen mellan självstyrel- seorganet och , så kan med fördel landshövdingeämbetet i försökslänen avskaffas när nuvarande förordnanden avslutas. Då blir det klart och tydligt att inom den politiska sfären, så är det politiska företrädare för självstyrelseorganet som har ansvaret för länets utveck- lingsfrågor, företräder länet i internationella sammanhang där regio- nens frågor hanteras och i kontakterna med regeringen, när utveck- lingsfrågor hanteras, t.ex. tillväxtavtalen. i försökslänen kommer då i fortsättningen att ledas av en tjänsteman, tillsatt enligt gällande regler för andra statliga chefsbefattningar. Detta bör kunna innebära en viss besparing i statlig förvaltning. 4 Reservation av () Försöksverksamhet med vidgad samordnad länsför- valtning (avsnitt 8.1.2) Kommittén föreslår att den vidgade samordningen inom på fortsätter. Det innebär att såväl länsarbetsnämnden som , även i fortsättningen, ingår som en del i en samlad länsstyrelseförvaltning. Kommittén anser att statsmakterna har försvårat genomförandet av försöksverksamheten för det politiska självstyrelseorganet på . Reservationer och särskida yttranden Ansvarsfördelningen har blivit otydligare genom att nya uppgifter till- förts . Vissa medel inom t.ex. länsarbetsnämndens an- svarsområde kan betraktas som utvecklingsmedel och kommer att ligga kvar på , trots att kommittén anser att ut- vecklingsmedel i fortsättningen ska hanteras av självstyrelseorganet. De medel inom länsarbetsnämndens verksamhet som är att betrakta som regionala utvecklingsmedel bör föras över till självstyrelseorganet för att öka tydligheten och ge en effektivare förvaltning. Det tydliggör rollfördelningen mellan självstyrelseorganet och , och det blir klarare för länsarbetsnämnden och att de till- hör den gemensamma länsstyrelseförvaltningen. Kommittén vill att regeringen ska framföra detta i sina kontakter med AMS och Skogssty- relsen. 5 Reservation av Per () Demokratimodeller (avsnitt 6.7.2 ) I fråga om de två olika demokratimodellerna, indirekt eller direkt valt fullmäktige, säger sig kommittén dela utvärderingens bedömning om att det "knappast går att säga att den ena modellen är mer demokratisk än den andra, utan demokrativärdet i respektive modell bestäms av de normer som man utgår ifrån." Jag delar i den här modellteoretiska frågan inte kommitténs uppfatt- ning utan menar att det direkta valet generellt faktiskt har ett högre de- mokrativärde och därför bör föredras. Trots detta konstaterande kan nuvarande försök med regionförbund i accepteras liksom ev. varianter i den fortsatta försöksverk- samheten. Det är givetvis regioninvånarna i respektive region som av- gör vilka demokratiska utvecklingsvägar som passar bäst. Försöksverk- samheten har just till uppgift att visa olika modeller för hur man kan öka medborgarinflytandet, effektivisera administrationen och stärka utvecklingen. Reservationer och särskilda yttranden 6Reservation av () och () Försöksverksamhet med vidgad samordnad länsför- valtning (avsnitt 8.1.2) Vi ställer oss bakom att försöksverksamheten med vidgad samordnad länsförvaltning vid i fortsätter under perio- – men vill dock med anledning av kommitténs skrivning avseende åtgärdsmedlen inom arbetsmark- nadspolitiken reservera oss för att kommitténs ställningstagande borde ha varit att föreslå staten att överföra de s.k. otraditionella medlen inom arbetsmarknadspolitiken på till självstyrelseorganet . Detta för att både stärka självstyrelseorganets faktiska upp- gift som den samlande gotländska utvecklingskraften och för att tydli- gare renodla de offentliga aktörernas organisation och resurser. 7 Reservation av () Försöksverksamheten med vidgad samordnad länsförvaltning i Kommittén föreslår, att försöksverksamheten med vidgad samordnad länsförvaltning vid i skall få fortsätta – . Jag reserverar mig mot detta förslag av följande skäl. De utvärderingar som genomförts av försöksverksamheten är i olika avseenden alla kritiska till försöket, vilket framgår av kapitel 7. Också kommittén är starkt kritisk till hur försöket initierats och genomförts (se avsnitt 8.1.2). Enligt min mening drar kommitténs majoritet inte de rätta slutsatserna av sin kritiska värdering utan föreslår i stället att för- söket skall få fortsätta ytterligare en mandatperiod. och omfattar samma geografiska område. Regering och riksdag har beslutat om att bedriva två försöks- verksamheter på : dels ett försök med regionalt självstyre med Reservationer och särskida yttranden som självstyrelseorgan, dels ett försök med vidgad samordnad länsförvaltning vid i . Det första försöket handlar om att från till kommunen överföra det regionala utvecklingsansvaret, fördelningen av vissa regio- nala utvecklingsmedel och planeringen av den regionala transport- infrastrukturen. Dessutom har kommunen fått fördela vissa statsbidrag till regionala kulturinstitutioner. Det andra försöket har bestått i att in- ordna länsarbetsnämnden och i or- ganisation. Logiken i uppläggningen av försöksverksamheterna kan ifrågasättas. Kommittén anför själv följande: "Om statsmakterna vill stärka den gotländska utvecklingskraften med självstyrelseorganet som den ledande aktören, vore det naturligt att föra de s.k. åtgärdsmedlen inom arbetsmarknadsområdet till till- sammans med det regionala utvecklingsansvaret m.fl. uppgifter. Om statsmakterna omvänt med som den ledande aktören vill åstadkomma en bättre regional statlig samverkan och effektivitet fullt ut, vore det enligt kommitténs mening naturligt att låta utvecklings- ansvaret etc. ligga kvar på som dessa funktioner kompletteras och stärks med de s.k. åtgärdsmedlen inom arbetsmark- nadspolitiken, exklusive platsförmedlingen, som angivits i det föregå- ende." Kommittén sammanfattar: "Enligt kommitténs mening har stats- makterna genom den duala försöksverksamhen i splittrat den offentliga organisationen och resurserna snarare än koncentrerat dem." Försöksverksamheten med vidgad samordnad länsförvaltning i lider av en grundläggande svaghet i konstruktionen. Läns- styrelsen har tillförts resurser av fel slag, t.ex. förmedlingsverksam- heten, medan utvecklingsansvaret förts till annan huvudman. Förmed- lingsverksamheten är en operativ verksamhet. Detsamma kan sägas om uppdragsverksamhet.