sou · GOB311d1 · 2001-01-01 00:00:00 — En stor del av läroböckerna är på engelska. I ökad omfattning förlägger dessutom ekonomstudenterna minst en termins studier utomlands. På flera universitet omfattar utbytesprogrammet mellan hälften och två tredjedelar av alla studenter. Detta torde ha flera konsekvenser. En konsekvens är att studenterna får fler impulser utifrån, vilket sätter de svenska lärosätena under utländsk kvalitetskonkurrens. En annan konsekvens är att studenterna förmodligen får en ökad rörlighet internationellt sett. Det innebär att den finansiella sektorn i ännu större omfattning konkurrerar på internationella villkor i rekryteringen av kvalificerad personal. Ytterligare en konsekvens är att det blir naturligare för universitet och högskolor att rekrytera utländska lärare till olika ekonomutbildningar. Ett ökat inflöde av utländska lärare på ekonomutbildningarna skulle dessutom fungera som en kontrollstation för att de svenska utbildningarna håller hög internationell klass även . Utredningen välkomnar därför olika universitets ansträng- 5 (1998) Education at a Glance. Arbetskraft och utbildning 287 ningar att rekrytera utländska forskare och lärare. har detta dock skett endast i begränsad omfattning. Ett problem är att de svenska universitetslärarnas löner är förhållandevis låga internationellt sett. Ekonomisk forskning, och då speciellt inom finansiell ekonomi, spelar flera viktiga roller för den finansiella sektorn. En viktig uppgift för den ekonomiska forskningen är att bidra till kunskapsöverföringen från utlandet och utländsk forskning till svensk forskning. Än viktigare är att bidra till en kunskapsöverföring mellan forskningsvärlden och den finansiella sektorn. påpekas att den största vinsten av en inhemsk forskning är att snabbt kunna översätta nya internationella forskarrön i praktiska tillämpningar, dvs att ha en kontaktpunkt mellan den ledande internationella forskningen och den praktiska verkligheten i företagen. Eftersom produktutvecklingen inom den finansiella sektorn är mycket intimt förknippad med forskning är det extra viktigt här. Närhetsprincipen är speciellt viktig i denna kunskapsöverföring, eftersom den ofta sker på informella sätt. Här finns det outnyttjade synergimöjligheter mellan forskning och den finansiella sektorn. Denna kunskapsöverföring sker bäst i omgivningar med många kreativa per- soner med olika specialinriktningar. Det finns därför tendenser att dessa lokaliserar sig i närheten av varandra. Det är dessutom en förutsättning för ett innovativt företagsklimat. Ett exempel på denna typ av geografiska synergier är IT-forskning och företagande i utanför . Det är viktigt i en sådan process att både kapital, entre- prenörer och forskning finns i närheten av varandra. Andra länder satsar också medvetet för att dra till sig forskning inom finansiella frågor för att stimulera produktutveckling och innovationer. Detta talar tydligt för behovet av att satsa på forskning inom området. En förutsättning för att rekrytera framstående och kompetenta lärare till de akademiska ekonomutbildningarna är dessutom att det även satsas på forskning. Här finns det mycket att göra. Forskningsintensiteten på de svenska akademiska institutionerna borde stimuleras mer. Endast genom att skapa noder av tillräcklig kritisk massa för att få flera forskare inom samma område kan de svenska universiteten och högskolorna bli attraktiva för forskare och lärare. Som en följd av det begränsade omfånget på finansiell forskning i är därför en viss koncentration av resurserna önskvärd. Detta är också en absolut förutsättning för att skapa en internationellt attraktiv miljö så att utländska forskare och 288 Arbetskraft och utbildning lärare kan rekryteras. är det viktigt att en konkurrens upprätthålls inom landet mellan olika högskolor och universitet. En väl utvecklad forskning inom områden som är relevanta för den finansiella sektorn, t.ex. med inriktning på marknadsföring av finansiella tjänster, statistik, matematik och finansiell ekonomi ligger därför både i det allmännas och sektorns eget intresse. Den finansiella sektorn borde därför i ökad omfattning å ena sidan kunna dra nytta av denna forskning, och å andra sidan stödja denna forskning. Det för sektorn viktigaste är förmodligen att skapa länkar och kontakter så att man snabbare kan dra nytta av nya forskningsrön, både internationella och svenska. I ett internationellt perspektiv förefaller den svenska finansiella sektorn ha en god tillgång på välutbildad personal till relativt låga löner. Tillgången på kompetent arbetskraft och kostnaden för de anställda inom den finansiella sektorn är att se som en komparativ konkurrensfördel. En betydande del av personalen inom den finansiella sektorn kommer att gå i pension . Det innebär för det första en utmaning för sektorn att rekrytera rätt personal. Det innebär också, för det andra, en utmaning för utbildnings- väsendet att förse sektorn med den personal som erfordras. , och för det tredje, innebär det en möjlighet för sektorn att genomföra en kompetensväxling och höja den genomsnittliga utbildningsnivån. En konsekvens av detta är förmodligen att personalkostnaderna inom den svenska finansiella sektorn kommer att öka om inte en kraftig rationalisering begränsar efterfrågan. Orsakerna är flera. För det första innebär kompetensväxlingen som sådan att ett antal tjänster med mer rutinartade arbetsuppgifter ersätts med fler anställda i mer kvalificerade och rådgivande funktioner vilket torde öka den genomsnittliga lönenivån. För det andra ökar den internationella konkurrensen om arbetskraften. En förutsättning för att klara denna utmaning är att resurserna för den akademiska ekonomutbildningen är tillräckliga. Speciellt torde det vara personer med inriktning på ekonomistyrning, marknadsföring, språk, matematik, statistik och finansiell ekonomi som efterfrågas. En förutsättning för att denna satsning ska kunna ske med bevarad utbildningskvalitet är att universiteten i större omfattning rekryterar forskare och lärare internationellt. Detta i sin tur kräver att det skapas Arbetskraft och utbildning 289 attraktiva forskarmiljöer i dessa specialinriktningar på de svenska universiteten och högskolorna och att det sker en viss koncentration av forskningsresurserna – med ändå utrymme för konkurrens – för att skapa den kritiska massa som krävs för att bli en attraktiv forsknings är miljö. 14 EMU och finanssektorn Existensen av olika valutor innebär minskad transparens när det gäller priser och kostnader, direkta hanteringskostnader och finansiella risker. En enhetlig valuta innebär därmed förbättrad transparens och lägre transaktionskostnader. Som i andra fall bidrar detta till ett ökat konkurrenstryck och därmed en snabbare strukturomvandling. Om står utanför EMU och därmed behåller den egna valutan kommer detta, åtminstone i princip, att innebära ett lägre konkurrens- tryck och en långsammare strukturomvandling. Detta innebär i sin tur en lägre effektivitet och i slutändan en sämre konkurrenskraft – detta i synnerhet som strukturomvandlingen inom euro-zonen och av samma skäl torde accelerera. ska dock konstateras att det är mycket svårt att bedöma hur mycket just EMU betyder i jämförelse med andra omvärldsför- ändringar1 som i många fall drar i samma riktning som EMU. Effekterna på konkurrenskraften är också i praktiken mer sammansatta. EMU kan ses som en del av den internationalisering som präglat de finansiella marknaderna under det senaste dryga decenniet och som med all säkerhet kommer att sätta sin prägel på utvecklingen också – med eller utan EMU. Det finns dock ett antal direkta och konkreta effekter av EMU för den finansiella sektorn. Effekterna kan också förväntas vara av olika storlek och olika karaktär för olika företag, delmarknader och finansiella funktioner, vare sig man talar om ett inne- eller ute-perspektiv. Förutom de direkta effekterna finns också indirekta effekter. EMU torde komma att påverka exempelvis de stora industriföretagens sätt att arbeta och allokera verksamhet inom , och detta påverkar i sin tur deras efterfrågan på finansiella tjänster. Dessa effekter kan, i varje fall i ett lite längre perspektiv, bli minst lika betydelsefulla för finanssektorn som de direkta effekterna. Det skulle föra för långt att inom denna utrednings ram diskutera den framtida strukturutvecklingen inom industrin och andra 1 Se även kapitel 6. 292 EMU och finanssektrorn SOU 2000:11 icke-finansiella delar av näringslivet, men det finns ändå skäl att påminna om att detta är en faktor av betydelse. Tilläggas skall att även om EMU utgör ett stort och viktigt steg i den ekonomiska integrationen i , innebär EMU inte att någon helt gränslös marknad skapas, varken på det finansiella eller på andra områden. Även med en gemensam valuta kommer skillnader i regelverk och tillämpning av regelverk, tillsyn, affärskultur, språk etc. att kvarstå för överblickbar tid och varken kunder eller företag kommer att uppvisa någon friktionsfri rörlighet över nationsgränserna Slutligen finns anledning att påpeka att det ur vissa aspekter kan föreligga en motsättning mellan vad som är gynnsamt för finanssektorn och vad som är önskvärt ur samhällsekonomisk synpunkt, i varje fall på kort sikt. Om EMU exempelvis får till följd att bankerna förlorar intäkter genom en minskad valutahandel, kan detta ses som något negativt för bankerna, men knappast för bankernas kunder eller för samhällsekonomin i stort. Denna typ av problem är dock typiska för all strukturell omvandling och inte unika för EMU. 14.2Effekter på olika områden En svensk anslutning till euro-zonen, liksom ett fortsatt utanförskap, skulle påverka den svenska finansiella sektorn på flera sätt. Allmänt sett torde ett EMU-medlemskap bidra till att påskynda en struktur- omvandling som annars skulle komma till stånd i långsammare takt och i kanske delvis andra former. Även om effekterna av EMU är svåra att skilja ut från andra, parallellt verkande strukturförändringar och, än mer, att kvantifiera, torde effekterna generellt sett vara minst på de finansiella tjänster som redan i utgångsläget är minst utsatta för inter- nationell konkurrens, och, omvänt, störst för de tjänster som produceras och säljs på en internationell finansiell marknad. Ett svenskt EMU-medlemskap skulle ytterligare öka konkurrensen från utländska företag på ett antal marknader, som svenska företag får bättre möjligheter att konkurrera inom euro-området. Svenska företag kommer att bedömas utifrån en gemensam europeisk måttstock. En betydande del av det som ännu återstår av nationell fragmen- tering av de europeiska finansiella marknaderna kommer att försvinna och ersättas av gemensamma marknader med fler aktörer, större likvi- ditet och större konkurrens. Allt annat lika bör detta bland annat leda till sjunkande kapitalkostnader i ett internationellt perspektiv. EMU och finanssektrorn 293 också att innebära att jämförelser mellan priser och avkastningsnivåer i olika länder kommer att bli enklare, vilket torde medverka till att en utjämning av kapitalkostnaderna mellan olika länder påskyndas. Den europeiska finansmarknaden kommer i flera avseenden att alltmer likna den amerikanska. Generellt torde den hårdare konkurrensen medföra fallande marginaler i hela den finansiella sektorn. 14.2.2Kostnaderna för en övergång De omläggningar av datasystemen som ett EMU-medlemskap skulle framtvinga kan antas bli större än de som omläggningen inför millen- niumskiftet föranledde. Sådana uppskattningar är dock med nödvän- dighet osäkra. Bland annat är det i praktiken ofta mycket svårt att sär- skilja eurorelaterade kostnader från sådan systemutveckling och -revi- sion som görs av andra skäl. Med beaktande av dessa osäkerheter kan kostnaderna för banksystemet bedömas uppgå till ca . För försäkringssektorn bedöms omställningskostnaderna till . Läggs därtill kostnaderna för övriga aktörer torde slutsumman för hela finanssektorn bli åtminstone . Omställningen är en tidskrävande process. Flertalet av de finansiella aktörerna och delbrancherna bedömer att omställningen kommer att ta mellan ett och , räknat från ett politiskt beslut om deltagande. Försäkringsbolagen räknar med den längsta ledtiden på mellan , Bankerna räknar med , , Riksgälds- kontoret, och många fondkommissionärer med . Fondbolagen och VPC räknar med . Den kortaste omställningstiden gäller för OM-Stockholmsbörsen som räknar med att vara startklar efter ca 3 månader.2 Det är dock viktigt att notera att ett fortsatt utanförskap också kräver en viss systemomläggning. En del av dessa kostnader har redan tagits, medan andra återstår. Svenska finansiella aktörer kommer dessutom vid ett fortsatt utanförskap att ha kostnader för dubblerade system, exempelvis när det gäller konton och betalningshantering; även om står utanför kommer framför allt företag, men även enskilda, att ha växande behov av eurotjänster av olika slag. Detta innebär en otvetydig konkurrensnackdel för de svenska finansiella aktörerna. Dessutom innebär det att de svenska slutkunderna får betala ett högre pris för sina tjänster. Det för finanssektorn sämsta alternativet är ett utdraget vänta och se läge. Själva osäkerheten försvårar planeringen och gör att IT- 2 (1999) Euron i den finansiella sektorn – lägesrapport 4. 294 EMU och finanssektrorn Gamla system riskerar att behållas för länge och nya kanske måste införas i flera steg. Kostnaderna för detta är sannolikt betydande, men svåra att precisera. Bland verksamhetsförutsättningar som påtagligt skulle kunna förändras vid ett svenskt medlemskap i är kostnaderna för bankernas funding, dvs. den kostnad som bankerna har för sin inlåning. Till att börja med skall då konstateras att eftersom euro-marknaden blir en djupare och mer likvid marknad torde den absoluta, genomsnittliga upplåningsostnaden sjunka till gagn för kunderna och för den reala ekonomin. När det gäller upplåningskostnaderna relativt utländska aktörer är dock bilden mer sammansatt. Medverkan i euro-zonen skulle sänka fundingkostnaden för euro-upplåningen, som svarar för av den totala utlandsupplåningen, då valutarisken skulle bortfalla. När det gäller den upplåning från marknaden, som svenska banker har i svenska kronor finns två faktorer att beakta och som drar åt olika håll. Å ena sidan erbjuder euro-marknaden en bättre likvi- ditet vilket i sig innebär lägre kostnader, å andra sidan finns risk att upplåningen från relativt sett små banker drabbas av en relativ fördy- ring, eftersom större europeiska banker med i normalfallet högre s.k. rating, sannolikt skulle komma att låna billigare. Vad som väger tyngst är svårt att bedöma, men det kan inte uteslutas att svenska banker här kan komma att drabbas av en relativ kostnads- och konkurrenskrafts- försämring Kostnaden för inlåningen från allmänheten påverkas dock knappast, och av de skäl som nämnts ovan, i någon större omfattning. Noteras kan också att svenska staten skulle få lägre upplåningskost- nader då en ökad del av statsskulden skulle bli i inhemsk valuta, dvs. Valutarisken skulle försvinna och detta tillsammans med en för- bättrad likviditet i svenska statspapper skulle sammantaget ge en lägre upplåningskostnad. Här finns dock i princip samma litenhetsproble- matik som nämndes ovan. Den svenska statens upplåningskostnad kan inte förväntas bli så låg som t.ex. den tyska p.g.a. sämre likviditet. På hushållssidan blir förändringarna till följd av ett eventuellt EMU- medlemskap sannolikt begränsade, i varje fall inledningsvis, och sprids över . Det beror dels på hushållens generellt större tröghet då de prioriterar närhet och erfarenhetsbaserat förtroende, dels EMU och finanssektrorn 295 mer specifikt på den inlåsning som finns i det svenska fondsparandet på grund av skattesystemet, liksom i försäkringssparandet. Därtill kommer den marknadssituation som föreligger på den svenska fondmarknaden, genom att de fyra storbankerna i allt väsentligt genom sina kontorsnät kontrollerar distributionsledet. Detta kan dock vara på väg att urholkas genom den nya distributionskanal som Internet utgör. Rent generellt kan också sägas att när det gäller de tjänster som riktas till hushåll och mindre företag utgör existensen av olika valutor sällan det viktigaste rörlighetshindret. Andra faktorer – språksvårigheter, legal osäkerhet för att nämna några – spelar större roll, och dessa torde bestå för överskådlig tid, oavsett förhållande till EMU. Effekterna av svensk medverkan i euro-zonen för livförsäkrings- marknaden är svårbedömd. Å ena sidan kan sägas att svenska bolag, här som på andra områden, får bättre förutsättningar för att bearbeta europeiska marknader, å andra sidan är det endast ett fåtal bolag som har resurser för detta. Konkurrensen på den svenska mark- naden kan däremot komma att öka men förutsätter att skattesystemet ändras så att avdragsrätt för blir symmetrisk i den meningen att den också gäller försäkring i utländska bolag. 14.2.5Ökad konkurrens om företagsutlåningen Konkurrensen om utlåning till företag, särskilt de medelstora, skulle sannolikt skärpas påtagligt och därvid skulle svenska finansiella företag få ett konkurrensmässigt underläge om deras kapitalförsörjning relativt sett fördyras. Konkurrensen om utlåning till fastighetssektorn kan också förväntas öka, bl.a. därför att kreditbedömningen är förhållandevis standardiserad och inte nödvändigtvis kräver lokal närvaro. Skapandet av EMU och därmed en mer enhetlig finansiell marknad i anses allmänt innebära en amerikanisering av den europeiska finansmarknaden, bl.a. i den meningen att möjligheterna ökar till disintermediering. Det innebär att företag lättare kan finansiera sig genom upplåning på värdepappermarknaderna, mer specifikt före- tagsobligationsmarknaden. Denna effekt har för övrigt tydligt mani- festerats redan under EMU:s första år. Detta kan sätta press på framför- allt bankernas ränteintäkter. Banker har sannolikt olika förmåga att konkurrera om avgiftsintäkter på obligationsmarknaderna och ränte- intäkter på lånemarknaden. För de svenska bankerna som är små i ett europeiskt sammanhang kan det bli svårt att vara ett attraktivt alternativ för emittenter av företagsobligationer. 296 EMU och finanssektrorn En omedelbar och tydlig effekt av ett svenskt EMU-medlemskap är att omfattningen av valutahandeln minskar. När sedlar och mynt i euro introducerats kommer även kostnaderna – och intäkterna – från valuta- växling att inom eurozonen att försvinna. Enligt stod kostnaderna för valutaväxling och valutakurssäkring för c:a 0,2– av BNP 1995.3 Detta är en direkt samhällsekonomisk kostnad som belastar finanssektorns kunder, dvs. den reala ekonomin. Vidare kommer konkurrensen på valutamarknaden att öka. är de svenska storbankerna betydande aktörer på den del av valutamarknaden där svenska kronan är ett av benen. Det kommer knappast vara fallet om den svenska kronan har ersatts av euro. Räntemarknaden kommer också att få helt andra förutsättningar. De svenska räntebärande värdepapperen kommer inte att ha en egen mark- nad utan troligen att prissättas tillsammans med, eller i direkt relation till, andra EMU-länders obligationer. Den nuvarande nationellt starkt fragmenterade marknaden för statsobligationer kommer att bli homo- genare, och man kan överhuvudtaget diskutera vad som ska menas med en svensk räntemarknad inom ramen för EMU. Även aktiehandeln kommer att utsättas för ökande utländsk konkur- rens. Flera marknadsplatser kommer att handla med svenska aktier. är dock konkurrensen i mäklarledet betydande bl.a. som en följd av det stora antalet fjärrmedlemmar, varför förändringarna här torde bli betydligt mindre påtagliga än på räntesidan. En väsentlig för- utsättning för en framgångsrik aktiehandel är bl.a. avancerad företags- analys. Den svenska marknaden kan sägas ha haft en komparativ fördel av att denna fortfarande till delar är geografiskt inriktad. Här sker dock en snabb förändring mot en branschvis uppdelning. Även här handlar det om en utveckling som sker även om stannar utanför euro-zonen, men som kan tänkas påskyndas av eurons införande. Vad gäller kapitalförvaltningen kan förändringarna bli stora, särskilt som stora volymer rymmer betydande skalfördelar. Möjligheterna till expansion på nya marknader i vidgas också. Eftersom svensk kapitalförvaltning, särskilt på fondsidan, är relativt konkurrenskraftig, kan effekterna bli positiva. Marknaden för kapitalförvaltning befinner sig i snabb tillväxt inom EU. På den svenska marknaden kommer konkurrensen från utländska förvaltare att öka och det gäller i särskilt hög grad de som riktar sig mot stora institutionella placerare, exempelvis stiftelser och pensionsfonder. Här kan också byte av förvaltare ske snabbt, dels genom att placerarna är väl förtrogna med alternativa 3 SOU 1996:158 och EMU, sid 67-72. EMU och finanssektrorn 297 förvaltare, dels eftersom hela stockar snabbt kan placeras om. dominerar värdepapper utgivna av svenska emittenter i portföljen. En svensk euro-anslutning skulle medföra ett tydligt skift till placeringar i värdepapper utgivna av andra emittenter baserade i Euroland. I den situationen skulle svenska förvaltare, i alla fall inledningsvis, hamna i ett relativt underläge. har de svenska förvaltarna en mycket stark position i förvaltningen av svenskt kapital. Svenska kunders efterfrågan på förvaltning och analys på europeisk bas skulle öka vid en övergång till euro. Initialt kan detta betyda problem för de svenska kapitalförvaltare som inte i förväg byggt upp denna kompetens. Generellt gäller att de större, mer likvida och mer konkurrensutsatta marknaderna gör att koncentrationen inom kapitalförvaltningen kommer att öka. Hur de svenska kapitalförvaltarna kommer att hävda sig inom ramen för denna strukturomvandlingsprocess är en öppen fråga. När det gäller clearing och avveckling av betalningar och värde- papperstransaktioner finns betydande skalekonomier.4 Visserligen finns en uttalad policy, utgående från den s.k. subsidiaritetsprincipen, att den () inte skall bygga upp ett centralt europeiskt interbanksystem för betalningar. Detta har också manifest- erats i det sätt på vilket Target-systemet har utformats, dvs. i form av ett nätverk mellan de nationella centralbankerna och deras interbanksystem. På den privata sidan arbetar också de nationella europeiska värde- papperscentralerna med ett besläktat koncept inom ramen för det s.k. ECSDA-samarbetet. Givet att varje nationellt system skall täcka sina egna kostnader kan detta komma att innebära högre transaktionsavgifter i de mindre nationella systemen. I synnerhet de större aktörerna som är etablerade i flera länder och flera nationella system kan då förväntas styra sina transaktioner till de system där transaktionskostnaderna är lägst, såvida inte de mindre systemen kan erbjuda bättre kvalitet och service. En successiv koncentration av transaktionsvolymerna till de största nationella systemen eller en utveckling av centraliserade lösningar är mot den bakgrunden ett tänkbart scenario i ett längre perspektiv. 4 Se kapitel 8 och 9. 298 EMU och finanssektrorn Nästan all finansiell verksamhet innebär någon form av förmedling. Eftersom valutaväxling är ett hinder som höjer transaktionskostnaderna kommer denna förmedling generellt att fungera bättre när det gäller olika slags transaktioner mellan och länderna i euro-zonen om är en del av denna. Mer indirekt skulle ett svenskt medlemskap öka konkurrens- och strukturomvandlingstrycket på den svenska finansmarknaden. Exempel- vis ökar sannolikheten att andra europeiska finansiella företag etablerar sig i och erbjuder sina tjänster till svenska kunder. Dessutom ger ett medlemskap placerarna nya placeringsmöjligheter. Det ger t.ex. de svenska försäkringsbolagen möjligheter till avsevärt större riskspridning. Den exponering som de har mot svenska emittenter kan knappast vara den bästa om valutarisken mot euro elimineras.