sou · GOB37d6 · 2001-01-01 00:00:00 — Hypotesen att företag i någon nämnvärd utsträckning skulle välja att expandera i det 77Blomström & (1993) 78Braunerhjelm (1996) 79Exempel är Fords köp av samt fusionen mellan . 80Ett stort antal inlägg i dagspressen har hävdat detta. 81Valet mellan uppköp av ett befintligt företag och nyetablering beror på marknadstillväxten och på om företaget redan finns etablerat som säljare på marknaden; se (1996). 82CEC (1996); se även (1994). 83Exempelvis Merita-Nordbanken och Astra-Zeneca. Bilaga 5 till LU 99 land där huvudkontoret är beläget enbart av detta skäl förefaller svår att belägga. En viktigare fråga gäller de multinationella företagens val av lokalisering av olika delar av sin verksamhet. Detta gäller inte bara "strategiska" funktioner som FoU, marknadsföring m.m. utan också det strukturella lokaliseringsmönstret i allmänhet. gäller att huvudparten av företagens FoU är förlagd i , även om det skett en viss utflyttning av denna verksamhet . Man skulle dock kunnna hävda att dessa tendenser kanske bara bör ses som en successiv anpassning till den geografiska fördelning av företagens totala verksamhet. finns det måhända inte någon anledning för ett företag där den svenska marknaden kommit att bli en mycket liten del av total försäljning att bibehålla den av historiska skäl givna koncentrationen av dessa funktioner i . Diagram 4.3 Svenska direktinvesteringar i utlandet och utländska direkt- I ett dynamiskt perspektiv kan den successiva internationalisering som skett av de traditionella svenska storföretagen, och som tagit sig uttryck i en rad spektakulära sammanslagningar och uppköp, ses som ett led i en naturlig process. Även om det finns 84 Enligt en studie av Fölster m.fl. (1999) skulle sysselsättningseffekterna av ett ägarbyte vara mycket stora. Studiens metoder och resultat har emellertid utsatts för stark kritik av (1999) och Braunerhjelm m.fl. (1999). Bilaga 5 till LU 99 Svenska konkurrensförutsättningar 73 undantag startar nyetablerade företag vanligen i liten skala på en lokal eller nationell marknad. Efterhand som företaget växer tenderar det också att internationaliseras, om inte annat därför att den svenska marknaden är alltför liten. Försäljningen till utländska marknader sker vanligen först genom export, för att senare övergå till produktion i utlandet i den mån detta, genom närhet till marknaden och/eller kostnadsfördelar, framstår som fördelaktigt. Efter hand som den svenska marknadens andel av företagets totala försäljning minskar, och den utlandsägda andelen av aktiekapitalet i samband med avregleringarna av internationella kapitalrörelser ökar, blir företaget allt mindre "svenskt". Rimligen styrs företagens lokaliseringsval för olika aktiviteter av respektive länders komparativa fördelar, dvs. tillgång på kvalificerad arbetskraft, närhet till marknaden och andra inslag i den lokala miljön vilka vi redan behandlat i kapitel 3. Frågan är om det finns något klart mönster i de svenska multinationella koncernernas lokaliseringsval, t.ex. så att det främst är humankapitalintensiva aktiviteter som placeras utomlands. En svensk studie visar att genomsnittslönen i de utländska dotterföretagen successivt ökat i förhållande till medellönerna i moderföretagen i , vilket skulle kunna indikera att en sådan omstrukturering skett.85 Sammanfattningsvis kan vi konstatera att: både svenska företags investeringar i utlandet och utländska företags investeringar i har ökat starkt . Det går inte att avgöra i vad mån, och i vilken riktning, detta påverkat de totala investeringarna i . Varken ökningen av svenska företags investeringar i utlandet, ökningen av utländska företags uppköp av svenska företag eller den ökade frekvensen av fusioner mellan svenska och utländska företag kan utan vidare tas som en indikation på förändrad svensk konkurrenskraft i någondera riktningen. Ett grundläggande villkor för att ett lands näringsliv skall kunna skapa konkurrenskraft inom kunskapsbaserad, humankapitalintensiv pro- duktion86 är en i internationell jämförelse god tillgång på humankapital, dvs. hög kompetens hos arbetskraften. I detta begrepp ingår såväl 85Blomström m.fl. (1998) 86Dessa termer används här som synonymer. Bilaga 5 till LU 99 formell utbildning som kompetens förvärvad genom erfarenheter i yrkeslivet. Det är svårt att finna något mått som avspeglar alla aspekter av begreppet humankapital. Vi kommer här att inskränka oss till att studera arbetskraftens sammansättning efter utbildningsnivå. Även om det inte går att dra någon självklar gräns mellan högutbildade och övriga väljer vi här att klassificera personer med någon form av högskole- examen som högutbildade. För näringslivets konkurrenskraft är sanno- likt högskoleutbildning med teknisk eller naturvetenskaplig inriktning speciellt viktig. För att det svenska näringslivets konkurrenskraft inom kunskaps- baserad produktion skall kunna bibehållas och förstärkas krävs inte bara att andelen högutbildade ökar, utan också att denna ökning sker i minst lika snabb takt som i konkurrentländerna. Detta ställer krav på ett nationellt utbildningssystem av tillräcklig omfattning och kvalitet. Men därutöver krävs också att landet förmår att behålla de högutbildade och/eller kan dra till sig kompetent arbetskraft från andra länder. Närmast behandlar vi andelen högutbildade av den svenska arbetskraften samt omfattningen av den högre utbildningen i i internationellt perspektiv. I påföljande avsnitt tar vi upp frågan om migrationen av högutbildade. 4.2.1Högre utbildning och tillgången på humankapital Internationella jämförelser av tillgången på humankapital på basis av utbildningsdata är behäftade med betydande mätproblem. All utbildning leder inte till ekonomiskt användbar kunskap, inte heller är utbildning den enda källan till sådan kunskap. Det finns stora skillnader mellan länders utbildningssystem med avseende på omfattning, inriktning och kvalitet; bredden och djupet av de kunskaper som krävs för en viss examen i ett land kan skilja sig från de som motsvarar en examen med samma benämning i ett annat. OECDs utbildningsdata är emellertid de bästa som går att erhålla, varför vi använder dem trots dessa brister. Andelen med högskoleexamen av den arbetsföra befolkningen varierar enligt tabell 4.1 inom från i till i . Även om det är svårt att få fram tillförlitliga och jämförbara tidsserier för längre perioder torde andelen ha ökat i de flesta länder. En indikation på detta är att andelen med högskoleexamen i den yngsta åldersgr uppen är högre, i vissa fall (t.ex. ) avsevärt högre, än i den arbetsföra befolkningen som helhet. Den svenska andelen högutbildade är i internationell jämförelse hög om den mäts som andelen med någon form av eftergymnasial utbildning; Bilaga 5 till LU 99 Svenska konkurrensförutsättningar 75 kommer på delad 3:e plats bland 25 länder. Om man däremot utgår från andelen med minst 3-årig högskoleutbildning blir den svenska positionen tämligen . kommer enligt tabell 4.1 på delad (med 5 andra länder) 8:e plats bland 26 länder, vilket överensstämmer med medianvärdet. Värt att notera är att är det enda land där andelen högutbildade i åldersgr uppen är lägre än i totalbefolkningen, vilket skulle kunna tyda på att ökningen av andelen högutbildade varit ganska blygsam i internationell jämförelse. Andelen med högskoleutbildning i olika åldersklasser uppvisar i en ganska speciell profil. Medan andelen akademiker i flertalet andra länder sjunker kontinuerligt med ålder, dvs. att alltfler unga fått tillgång till högskoleutbildning, uppvisar en "puckel" för mellangenerationerna, beroende på att "40-talistgenerationen" har en högre genomsnittlig utbildning än både äldre och yngre gr upper. När det gäller examinationsfrekvensen från universitet och högskolor, andelen av en ungdomsgrupp som avlägger examen, hamnar på den lägre halvan av rankinglistan (nummer 14 bland 22). Vad avser den direkta effekten på näringslivets konkurrenskraft är troligen vissa utbildningar viktigare än andra. Den sista kolumnen i tabellen visar andelen högskoleexamina i naturvetenskapliga och tekniska ämnen inklusive matematik och datavetenskap, av totala antalet högskoleexamina. ligger där i mitten av fältet. Vad gäller antalet examinerade naturvetare och tekniker per 100 000 av befolkningen i är den svenska positionen svag; hamnar som nummer 18 bland 21 länder. 88 och låg denna examination på en nivå i , medan den steg och därtill från högre nivåer i andra jämförbara länder. 87 Att vad gäller andelen högutbildade i den yngsta åldersklassen endast kommer på 18e plats bland 26 länder kan emellertid också ha att göra med att medianåldern för avlagda examina i är något högre än genomsnittet (delad 3:e plats bland 8 länder). Att detta helt skulle förklara den låga svenska andelen högutbildade i åldersklassen är dock knappast sannolikt. 88Definitionerna är här inte helt entydiga; så t.ex. ingår lärare i siffrorna för vissa länder men inte för andra, däribland . Även om man tog hänsyn till detta blir den svenska siffran ändå inte speciellt imponerande (1999a). Bilaga 5 till LU 99 Tabell 4.1 Andel högutbildade och avlagda högskoleexamina 1996 Procent av befolkning. Andel av befolkningen med Anm. Som högskoleutbildade räknas personer som avlagt examen från eftergymnasiala studier på högskolenivå (university). Examinationsfrekvensen avser antalet avlagda grundexamina (first university degree) i procent av befolkning i den åldersgrupp där examen teoretiskt avläggs. Andel tekniker och naturvetare avser andelen av avlagda högskoleexamina inom naturvetenskap, matematik och datavetenskap samt vid teknisk högskola. Källa: (1998) Bilaga 5 till LU 99 Svenska konkurrensförutsättningar 77 En grov indikator på ökningstakten av andelen högutbildade i arbetskraften kan erhållas genom att dividera examinationsfrekvensen, andelen av en ungdomskull som avlägger högskoleexamen, med andelen i hela befolkningen. Ju högre denna kvot är desto snabbare borde andelen med högskoleutbildning i befolkningen öka. Vid en sådan jämförelse kommer långt ned; av 22 länder har 16 högre värden. En faktor som påverkat utvecklingen av andelen högutbildade är deltagandet i högre utbildning. ökade t illströmningen till högskolorna starkt i liksom i många andra . Denna utveckling planade emellertid ut i , medan studentantalet fortsatte att stiga i några av de viktigaste konkurrentländerna. har vi talat om tillgången på högutbildad arbetskraft i ekonomin som helhet. Avgörande för konkurrenskraften är emellertid den mängd högutbildade som är tillgänglig för den konkurrensutsatta delen av näringslivet. har den offentliga sektorns andel av sysselsättningen successivt ökat, främst på bekostnad av varu- produktionen. Eftersom den offentliga sektorn i genomsnitt är betydligt mer kunskapsintensiv än industrin 91, borde detta ha minskat den för konkurrenskraften relevanta tillgången på högutbildade. Störrre delen av den offentliga expansionen har dock skett inom mindre utbildningsintensiva delar av den kommunala sektorn. Skillnaden i utbildningsnivå mellan den privata och den offentliga sektorn har också tenderat att jämnas ut. 92 Detta bör ha minskat effekten av den offentliga sektorns expansion på den konkurrensutsatta sektorns tillgång på högutbildade. Det förefaller emellertid som om den svenska eftersläpningen i fråga om examinationen av akademiker är på väg att brytas. För detta talar att det skett en markant ökning av intaget till högskoleutbildningen. Examinationen av civilingenjörer har under 1990- talet ökat och beräknas fortsätta att öka, så att beståndet kan komma att fördubblas . 93 Det återstår att se om denna ökning verkligen utgör ett trendbrott. Under alla förhållanden kommer det att ta en avsevärd tid innan ett sådant trendbrott hinner 90 Att vissa av de studier ((1991), Sohlman (1992), Henrekson (1993) och m.fl. (1994)) som sökt bedöma utvecklingen av andelen högutbildade av arbetskraften i olika länder kommit till väsentligt olika resultat vad gäller förändringen av den svenska positionen understryker svårigheten i de mätproblem som föreligger. 91Hansson (1997) 92Zetterberg (1994) 93Utbildningsdepertementet (1999b) Bilaga 5 till LU 99 avspegla sig i en förändring av det svenska näringslivets internationella specialisering. 4.2.2Migration av högutbildad arbetskraft I den svenska debatten har det framförts farhågor om att är på väg att få en betydande "brain drain" i form av en växande utflyttning av högutbildade. I pressen har det talats om att "en fjärdedel av alla nyexaminerade civilingenjörer försvinner till utlandet". Verkligheten förefaller dock, än så länge, att vara något mindre dramatisk. Förändringen av beståndet av högutbildade genom migration bestäms av utvecklingen av migrations- och återflyttningsbenägenheten hos svenskfödda och utlandsfödda högutbildade. Den totala migrationen har trendmässigt ökat . Detta gäller både inflyttningen till och utflyttningen från . Migrationsbenägenheten tenderar i allmänhet att öka med utbildningsnivån och vara som högst . 94 Den är hög för tandläkare och för högskoleutbildade tekniker och ekonomer, speciellt för nyexaminerade. Migrationsflödena är dock tämligen små i förhållande till motsvarande grupper i befolkningen. flyttade drygt en procent av beståndet av civilingenjörer ut ur landet. 95 Återinvandringen är betydande. Av utvandrade svenskfödda med högskoleutbildning hade drygt hälften återvänt . Utflyttningsbenägenheten ökade för flertalet grupper av svenskf ödda akademiker. tycks också benägenheten till återinvandring ha ökat. hade en stor och växande nettoinvandring av utlandsfödda med högskoleexamen som var betydligt större än nettoutvandringen av svenskfödda. 97 Migrationen gav alltså ett positivt tillskott till beståndet av högskoleutbildade i storleksordningen en procent . En stor andel av dessa personer har emellertid inte fått något arbete inom områden där deras utbildning kommer till användning. Under 1995-96 förefaller mönstret att ha brutits, främst genom en nedgång av invandringen av utlandsfödda akademiker, vilket lett till att 94Se t.ex. (1993) och (1999b). 95SCB (1998). Den 25-procentiga andelen som figurerat i pressen synes ha erhållits genom att dividera antalet utflyttade brutto (ur alla årskullar) med antalet nyexaminerade under . 96Utbildningsdepartementet (1998) 97Eftersom uppgift om utbildning ofta saknas är data bristfälliga. Bilaga 5 till LU 99 migrationens bidrag till beståndet av högutbildade under dessa år troligen varit negativt (i storleksordningen ). Utvandringsbenägenheten för civilingenjörer, årlig utflyttning i procent av beståndet, tredubblades , från . steg emellertid också återflyttnings- benägenheten. Av diagram 4.4 framgår att nettoutflyttnings- benägenheten, utvandrade minus återinvandrade i procent av beståndet , av svenskfödda civilingenjörer steg kraftigt, från 1992, vilket rimligtvis har att göra med utvecklingen på den svenska arbetsmarknaden . Under de påföljande åren har emellertid denna nettoutflyttning åter sjunkit, för att stabiliseras kring . Diagram 4.4 Nettoutvandring (återinvandring minus utflyttning) av svenskfödda -0,1 -0,2 -0,3 -0,4 -0,5 -0,6 -0,7 -0,8 För att få perspektiv på siffrorna kan som exempel nämnas att antalet civilingenjörer ökade med 2 100 till 66 500. Detta var ett resultat av ett tillskott av nyexaminerade på 3 100, en utvandring på 800, en återinvandring på 400 och en avgång (pension och dödsfall) på 600 personer.99 98Utbildningsdepartementet (1998) 99SACO (1999). Härtill kommer ett okänt antal utlandsfödda för vilka registeruppgifter saknas. Bilaga 5 till LU 99 Tillgängliga data ger alltså inget stöd för att det, än så länge, skulle föreligga någon betydande och/eller trendmässigt ökande "brain drain" inom gruppen högskoleutbildade naturvetare och tekniker. Detta innebär emellertid inte att nettoutvandringen inte kan komma att bli ett problem . Vi vill hävda att den internationella rörligheten hos gruppen högutbildade sannolikt har ökat och kommer att fortsätta att öka. Antalet högskolestudenter som förlägger hela eller delar av sin utbildning utomlands har tiodubblats . Enkäter pekar på att av studenterna kan tänka sig att arbeta utomlands , och mellan uppgav sig ha konkreta planer på att flytta. 100 Detta betyder givetvis inte att en faktisk utvandring i denna skala verkligen kommer till stånd. Den ökade migrationen av akademiker hänger naturligtvis delvis ihop med expansionen av svenska företag utomlands. För högskoleutbildade i näringslivet har den traditionella bilden varit att såväl utflyttning som återflyttning skett som ett led i karriären i form av byte av arbetsuppgifter inom samma svenska företag med verksamhet i utlandet. Det är emellertid möjligt att detta mönster kan komma att försvagas genom att vederbörande i mindre utsträckning är bunden till ett svenskt företag och i stället för återflyttning väljer att stanna kvar i ett utländskt företag. En annan faktor är att avvecklingen av restriktioner för arbetskraftens rörlighet inom EU gjort akademiska meriter mer internationellt gångbara. Växande migrationsströmmar av högutbildade innebär i sig själv givetvis inget problem så länge utflyttningen balanseras av ett motsvarande inflöde av återvändande eller utlandsfödda. Tvärtom borde en sådan rörlighet över gränserna kunna bidra till en snabbare spridning av kunskap som stimulerar kompetensutveckling och därmed ekonomisk tillväxt. Frågan är emellertid om den svenska ekonomin löper risk att drabbas av ett växande nettoutflöde av humankapital. Empiriska studier av migration pekar på att denna bestäms av bl.a. den förväntade skillnaden i realinkomst mellan utflyttnings- och inflyttningslandet, som i sin tur bestäms av bruttolön, skatter och levnadskostnader.101 Jämförelser pekar på att nettolöner och köpkraft för högskoleutbildade tekniker och ekonomer ligger lägre, i vissa fall betydligt lägre, i än i andra EU-länder. Vid en jämförelse med sju EU-länder av nettolönen för civilingenjörer korrigerad med hänsyn till köpkraft ligger sist. 102 Vi vill hävda att de tendenser vi ovan berört sannolikt har ökat och kommer att ytterligare öka, den 100SACO (1999) 101Lundborg (1993) 102SACO (1994) Bilaga 5 till LU 99 internationella rörligheten för högutbildade, i meningen att benägenheten att utvandra för en given inkomstskillnad ökar. Detta innebär att givna skillnader i löner och köpkraft för högutbildade mellan och omvärlden, vilka inte drivit fram någon omfattande netto- utvandring, möjligen på kan komma att ha sådana effekter. Vi finner att: föreställningen om en omfattande och accelerande svensk "brain drain" förefaller något överdrivna, i varje fall , men att det är möjligt att emigrationen av högutbildade kan komma att öka. Det faktum att kompetensen hos högutbildade invandrare i så liten utsträckning utnyttjas, dvs. att en stor del av dessa grupper endast får okvalificerade arbeten, pekar på en brist i den svenska arbetsmarknadens funktionssätt. 4.2.3Konkurrenskraften i humankapitalintensiv produktion Vad har hänt med den svenska ekonomins konkurrenskraft inom humankapitalintensiv produktion och förutsättningarna för denna? Vi har konstaterat att: en regressionsanalys av svenska industribranscher tyder på att konkurrenskraften är stark inom humankapitalintensiv produktion och att specialiseringen också tenderat att förstärkas på detta område. Denna senare bild motsägs emellertid av resultaten från beräkning- arna av innehållet av humankapital i handeln, vilka tyder på att exporten i genomsnitt alltsedan de första åren av tenderat att bli allt mindre kunskapsbaserad i jämförelse med importen. Sådana förändringar kan på kort sikt förbindas med struktureffekter av de svenska devalveringarna. Den långsiktiga utvecklingen kan emellertid knappast förklaras på detta sätt. Hur kan denna skenbara motsättning mellan resultaten av de två olika analysmetoderna förklaras? Vår tolkning är följande. Beräkningarna av humankapitalinnehållet i handeln i kapitel 3.5 pekar på att den svenska specialiseringen blivit allt mindre kunskapsbaserad. Detta förklaras enligt utrikeshandelsteorin av att tillgången på högutbildade ökat långsammare än i konkurrentländerna, vilket stämmer med våra resultat i detta kapitel. Att specialiseringen enligt regressionsanalysen i kapitel 3.4 tenderat att öka på humankapitalintensiva produkter pekar enligt vår Bilaga 5 till LU 99 tolkning på att relativlönen för högutbildade stigit långsammare än i omvärlden. Resultaten är således förenliga med varandra om det förhåller sig så att tillgången på högutbildade ökat långsamt i , men att lönerna för högutbildade trots detta inte ökat speciellt snabbt. Vår slutsats är att: konkurrensförutsättningar inom kunskapbaserad produktion, som beror på andelen högutbildade i arbetskraften, är tämligen goda, men har sannolikt försvagats under 1980- och beroende på en i jämförelse med konkurrentländerna svag utveckling av näringslivets tillgång på humankapital i form av högutbildad arbetskraft. Med avseende på storleken av industrins FoU-intensitet, dvs. FoU- kostnader som andel av förädlingsvärdet, kunde indelas i tre grupper. Den första bestod av som ledde med bred marginal. Därefter kom en grupp av andra stora och medelstora industriländer; , , och . Till denna grupp hörde också och , medan övriga små länder återfanns i grupp tre. I de flesta länder har FoU-intensiteten ökat över tiden. Denna ökning var speciellt stark för som kom att etablera sig som ledande land.103 Intrycket av kraftfulla svenska satsningar på industriell FoU förstärks om man tar hänsyn till att är ett litet land, eftersom FoU-intensiteten är positivt korrelerad med ländernas storlek. Svensk FoU är starkt koncentrerad till ett fåtal stora multinationella företag, 104 och denna koncentration har dessutom ökat över tiden. I den mån FoU kan betraktas som en nationell resurs borde man vänta sig att länder med hög industriell FoU-intensitet skulle vara specialiserade på och exportera högteknologiska produkter, dvs. produkter i branscher som kräver stora insatser av FoU, och att sådana branscher också skulle svara för en stor andel av industriproduktionen. Det visar sig vid en jämförelse mellan att det föreligger 103 Möjligen får man en något överdriven bild av den verkliga ökningen av FoU eftersom skatteregler genomförda gjort det fördelaktigare att redovisa andra utgifter som FoU. 104Stenberg & (1994) 105Jacobsson (1998) Bilaga 5 till LU 99 ett sådant positivt samband mellan FoU-intensitet och den hög- teknologiska sektorns relativa storlek. avviker emellertid som framgår av diagram 4.5 negativt från det genomsnittliga sambandet. Det förefaller alltså som om "utdelningen" av den höga FoU-insatsen i form av kommersiellt framgångsrika produkter inom den högteknologiska sektorn varit ganska blygsam. Denna slutsats förändras inte av att vi också tar hänsyn till att den högteknologiska sektorns storlek inte bara har att göra med FoU- intensiteten utan också varierar positivt med länderstorleken mätt som BNP eller total FoU-kostnad. Diagram 4.5 Industriell FoU-intensitet och relativ storlek av högteknologisk För att vara ett litet land med liten hemmamarknad har en stor högteknologisk sektor. Om man dessutom tar hänsyn till den höga FoU- intensiteten blir den svenska positionen dock svagare än det genom- snittliga sambandet förutsäger. Denna negativa avvikelse framgår av diagram 4.6. Detta fenomen brukar kallas "exportparadoxen".107 Som vi skall visa behöver förhållandet dock inte vara speciellt paradoxalt. 106Enligt definierad som läkemedel, datorer och kontorsmaskiner, elektroindustri, flygplan och instrument. 107Edquist & McKelvey (1991) Bilaga 5 till LU 99 Diagram 4.6 Partiellt samband mellan industriell FoU-intensitet 1988-93 och relativ storlek av högteknologisk sektor FoU-kostnader mäter input i produktionen av ny kunskap. Som mått på output används ofta antalet patent, trots att detta ger en mycket ofullständig bild av forskningsresultaten.