sou · GOB352d7 · 2001-01-01 00:00:00 — SAME ansåg också att synen på vad som är bästa markanvändning i känsliga områden som odlingslandskap, kust, hav, vattendrag och fjäll är en nyckelfråga för den praktiska tillgången på förnybara energikällor. Energiarbetsgruppen har valt att närmare studera sambanden mellan å ena sidan energieffektivisering och ökad bioenergianvändning och å andra sidan vad det får för konsekvenser på hälsan och den biologiska mångfalden. Energiarbetsgruppens syn redogörs för i kap. 3. I både MaTs och SAME-studierna förutsätts att åtgärder i inte sker isolerade från omvärlden utan i samarbete med EU och andra internationella organ. De internationella frågeställningarna berörs i kap. 4. 4.2.2Utsläppsnivåer som är kopplade till miljökvalitetsmålen 4.2.2.1 Försurning, övergödning och ozon har tidigare3 bedömt behoven av utsläppsminskningar av luftföroreningar i . För att undvika episoder med höga halter av ozon, dvs > /m3, bedömde verket att det krävs en utsläpps- minskning på av såväl kolväten och kväveoxider.4 Om man vill gå längre och minska långtidsmedelvärdena till nivåer som grödor tål fordras mer långtgående utsläppsminskningar. Uppskattningsvis behöver man åstadkomma en reduktionsnivå på 75–för att förbättra situationen avsevärt. Kvävenedfallet i härrör till ungefär lika delar från utsläpp av ammoniak och kväveoxider. För att inte överskrida den kritiska belast- ningsgränsen för kväve i behöver nedfallet minska . Samma reduktion behöver också åstadkommas för att kom- ma till rätta med kvävets roll i försurningen, medan nedfallet av svavel behöver minska med 60–, jämfört med nivå. Bedömningar baserade på RAINS-modellen Principer som varit vägledande i RAINS-arbetet Kritisk belastning av försurande ämnen och kväve (övergödning av mark); enligt ländernas egna data. Ozon hälsa; /m3 () Ozon, vegetation 6000 µgh/m3 (maj–juli). Inom ramen för konventionen om långväga transport av gräns- överskridande luftföroreningar (LRTAP) har parterna enats om att använda en beräkningsmodell utarbetat av IIASA – den s.k. RAINS-modellen. 3Naturvårdsverkets PM 4234, Ett miljöanpassat samhälle (Miljö 93). 4Sedan dess anses lågriskgränsen gå vid /m3. en optimeringsmodell där man beräknar åtgärder och lägsta kostnader för att uppnå viss miljökvalitet. Nya förhandlingar inom konventionen har pågått . Målet för förhandlingen har varit att uppnå en viss luftkvalitet eller kritisk belastning av försurade ämnen och kväve, se faktaruta. avslutades förhandlingarna inom LRTAP i om att anta ett nytt protokoll för reduktion av luftföroreningar. I tabell 1 visas hur utsläppen i kommer att förändras om utsläppsreduk- tionerna genomförs som planerat. Åtagandena omfattar inte utsläpp från utrikes sjö- och luftfart. I tabell 2 visas den senaste utsläppsstatistiken över luftföroreningar. Av tabellen framgår att utrikestrafiken utgör en icke oväsentlig andel av de nationella utsläppen. Utsläppsreduktionerna skall uppnås med 1990 som basår. Genomförs utsläppsreduktionen enligt planerna innebär det en snabb och kraftig reduktion av nedfallet av försurande ämnen, men fortfarande kommer den areal, där den kritiska belastningen överskrids, att vara stor – ca 15 milj ha i , varav 1,5 milj ha i . Det är ändå en minskning av arealen, där överskridanden sker, i och i , jämfört med nivå. Protokollet skrevs under i . Nästa steg i förhandlingsarbetet skall startas senast efter det att protokollet har trätt i kraft, vilket förväntas ske omkring 2002–2003. Procentuell utsläppsminskning av luftföroreningar fram , med 1990 som basår. Mål vid förhandlingen för Tabell 2 Utsläpp av luftföroreningar i [] (SCB Na18 ). har också använt RAINS-modellen för motsvarande optimering bland EU-länderna. På basis av resultaten har kommissionen föreslagit ett direktiv6 som anger högsta utsläppsnivå för medlems- länderna. Det har bl.a. för resulterat i förslag till mer långt- gående utsläppsreduktioner för kväveoxider och flyktiga organiska ämnen. Förslaget till direktivet har tagits upp för behandling i rådet . IAASA har också studerat ett begränsningsfall då den bästa tekni- ken7 tillämpas för att begränsa utsläppen i . Resultat av framgår av tabell 3. Inte ens i detta långtgående begränsningsalternativ underskrids de kritiska belastningsgränserna i . Graden av överskridanden minskas dock mycket kraftigt. För marknära ozon förbättras situationen avsevärt i men det föreslagna gränsvärdet gällande skador på grödor överskrids fortfarande i så gott som hela inklud- erande södra . I understiger halterna gränsvärdena med marginal. Det gäller också det s.k. det AOT40-värdet, dvs en kumulativ summa av timvärden /m3 –juli. När det gäller försurningen överskrids den kritiska belastningen fortfarande för många områden i , särskilt norra och på . Utsläppsreduktioner i det mest långtgående sceneriet i , räknat års nivå. 5Exklusive förbränning för uppvärmning och fordonsdrift. 6Europaparlamentets och rådets direktiv om nationella utsläppstak för vissa luftföroreningar KOM(1999) 125 slutlig. 7Åtgärder för att begränsa energianvändningen inom sektorerna ingår inte i scenariot. reduktion i Procentuell reduktion i Man kan konstatera att avstånd till befolknings- och utsläpps- centra i gör det lättare att uppnå miljökvalitetsmålen för luftkvalitet i än i . Det förhåller sig något annor- lunda för försurningen då har många försurningskänsliga eko- system. Protokollet om begränsningar av långväga luftföroreningar, ger en betydande förbättring av miljösituationen i , men trots detta kommer det att finnas områden i där den kritiska belastningen för försurning och marknära ozon överskrids. Därför blir fortsatta reduktioner av luftföroreningar nödvändiga även . EU:s långsiktiga mål när det gäller försurning och ozon är att inga överskridanden skall ske av kritiska nivåer. För eutrofiering har EU inte antagit något långsiktigt mål, men i det reviderade femte miljö- handlingsprogrammet sägs att i princip skall målet för eutrofiering sättas enligt samma principer som gäller för försurande ämnen. Resultaten av RAINS:s modellens olika beräkningsfall måste behandlas med försiktighet. Vid de låga nivåer som det är fråga om för att klara kritiska belastningsgränser är det för svenska förhållanden betydelsefullt att räkna in skogsbrukets påverkan på försurningen. Modellering av skogsbrukets bidrag ingår dock inte i RAINS-modellen. Däremot har hänsyn tagits till skogsbrukets försurningseffekt, då de svenska värdena för kritisk belastning räknats fram. För att de svenska miljömålen för försurning skall behöver de samlade utsläppen av kväve och svavel minska eller mer i förhållande till nivå i de länder som är av betydelse för nedfallet i . För att inte överskrida de kritiska halterna för oxidanter krävs sannolikt också att utsläppen av flyktiga organiska ämnen minskar med 80–. För att komma till rätta med över- gödningsproblemen krävs större reduktioner av ammoniak än vad man har uppskattat vara möjligt. Det är främst den stora animalieproduk- tionen som orsakar utsläppen. Strukturella förändringar blir sannolikt en viktig komponent för att klara målet för ammoniak. Ammoniakutsläpp har till skillnad från de övriga föroreningarna en kortare uppehållstid i atmosfären och följaktligen sker nedfallet betydligt närmare utsläppskällorna. Hur utsläppsmålen för kan tänkas se ut beror på förhandlingar mellan de olika länderna. Miljökvalitetsmålet innebär att åtgärdsarbetet skall inriktas på att halten av koldioxid i atmosfären stabiliseras på en halt lägre än 550 ppm samt att övriga växthusgaser inte ökar. Det innebär att man tolererar en fördubbling av koldioxidhalten sedan industrialismens början. Inget enskilt land kan ensamt vidta åtgärder så att målet uppnås. Därför förutsätter måluppfyllelsen långtgående insatser i alla länder. Det är viktigt att komma ihåg att nivån 550 ppm koldioxid i atmosfären innebär en klimatpåverkan, vars effekter kommer att variera på olika platser på jorden. Det s.k. vid har i en inledande studie sökt bedöma konsekvenserna för och tillrinningsområde.8 har bedömt att lågrisknivån bör gå vid värdet 450 ppm koldioxid i atmosfären Med värdet 550 ppm koldioxid i atmosfären som utgångspunkt kan man härleda olika utsläppsscenarier över tiden för att nivån inte skall överskridas. Om bördorna skall fördelas solidariskt mellan alla länder kan inte utsläppen i få vara högre än C per capita och C per capita , jämfört med dagens nivå på C per capita. Om dessa siffror skulle utgöra riktlinjer för förhandlingarna skulle det för svenskt vidkommande innebära att utsläppen måste reduceras med 40–till 2050 och med 60– till 2100, räknat års nivå. Kyoto-protokollet reglerar utsläpp av växthusgaser från industri- länderna. Om protokollet uppfylls kommer industriländernas utsläpp av växthusgaser att i genomsnitt minska med jämfört med nivå från industriländerna. Det är svårt att bedöma vad som kan vara en lämplig ambitionsnivå för . En samordning måste ske med utvecklingen inom EU och med klimatkonventionen. Med ledning från nu gällande riksdagsbeslut antas att utsläppen reduceras med 2–och 10–. Klimatkonventionen föreskriver att varje land är skyldigt att bevara de naturliga reservoarerna av kol som finns bundet dels i växande biomassa, dels i marken. Motivet är att öka upptaget av koldioxid från 8 Växthuseffekten och klimatet i - en översikt, nr 88 1998. atmosfären och att förhindra att det kol som finns bundet i marken frigörs till atmosfären. De terrestra ekosystemen kan såldes både fungera som källor och som sänkor för växthusgaser. pågår en diskussion i klimatkonventionen på vilket sätt man operativt skall ta hänsyn till dessa källor och sänkor i Kyoto-protokollet. (SOU 1996:124) bedömde att de viktigaste luft- föroreningarna från hälsosynpunkt är kvävedioxid, ozon, partiklar och vissa cancerframkallande ämnen som PAH (polyaromatiska kolväten med bens(a)pyren som indikator), eten, butadien och bensen. Ozon är tidigare behandlat under försurningsavsnittet 2.2.1 försurning, över- gödning och ozon. Luftföroreningar i tätorter har bedömts medföra ca 100 lungcancer fall och 100–1 000 cancerfall totalt i Sverige.9 Bedömningarna är dock osäkra. Partiklar uppmärksammas allt mer som en betydande hälsorisk. () har bedömt hälsoriskerna med partiklar.10 Flera oberoende epidemiologiska studier visar på effekter väl under gällande riktvärden för partiklar. Experimentella data visar att de minsta partiklarna < 2,5 µm (PM 2,5), ger större inflammatoriska effekter än vad som varit känt. På basis av utvärderingen har IMM föreslagit nya gränsvärden för partiklar (se tabell 4). Ett problem som lyfte fram var också bristen på luftkvalitetsdata i tätorterna med avseende på PM10 och PM2,5, och mätprogram har inletts för att förbättra kunskapen. 9Miljöhälsoutredningen 1996:124, SOU 1984:67. 10Particles in ambient air - a health risk assessment, med medarbetare, . Environ.Health (under tryckning). Tabell 4 Halter av partiklar <10µm (PM 10) i och föreslagna gränsvärden för partiklar [µg/m3] Rådets direktiv /30/EEG Det finns ett flertal källor och processer som bidrar till uppkomsten av partiklar. Vägtrafik och småskalig vedeldning är de viktigaste källorna. Partiklar härrör också från slitage av vägbanor, bromsbelägg och upp- virvlat stoft. En stor del utgörs av långväga transporterade partiklar, av vilka oxiderade svavel- och kväveföreningar utgör en väsentlig andel. Att kunskapen om utsläppskällorna är ofullständiga, gör att det blir svårt att lägga fast behov av utsläppsbegränsningar. Enligt uppgick utsläppen till 53 000–/96, men alla källor är inte med i beräkningen. Osäkerheten i det redovisade intervallet beror främst på ofullständig kunskap om utsläpp från vedeldning i villapannor och mindre eldstäder. Den utsläppsreduktion som behövs för att uppnå föreslagna gränsvärden bedömer vara 40–50 procent.14 På ytan av partiklar kan det finnas adsorberade cancerframkallande ämnen. Vissa tunga kolväten som släpps ut i rökgaser bildar i luften aerosoler och kan därför ingå i begreppet partiklar. Behovet av utsläppsreduktion för dessa partiklar kan uppskattas vara samma som för cancerframkallande ämnen, se nedan. När det gäller svaveldioxid uppnår man gällande miljö- kvalitetsnormer. Inga ytterligare åtgärder behöver vidtas för att klara luftkvalitetsmålet för tätorter. För kväveoxider bedömer IVL15 att i flertalet tätorter underskrids gällande gränsvärde (tabell 5) och i samtliga tätorter . IVL har då utgått ifrån den förväntade utsläppsreduktionen från vägtrafiken till följd av renare bränslen och att bilparken i allt högre utsträckning byts ut mot fordon med mer långtgående rening av utsläppen. Utsläppsminskningarna i tätort förväntas bli års nivå. Halterna av cancerframkallande ämnen som eten och bensen bedöms inte nå ned till föreslagna värden för lågrisknivån år 14NV rapport 4995. 15Luftkvalitet i svenska tätorter 1998, 2002 och 2011. Rapport /2. 2011 – detta trots att man bedömer att utsläppen av dessa ämnen minskar i tätorterna års nivå. Samma bedömning görs för polyaromatiska kolväten (PAH) och bens(a)pyren. Tabell 5 Gällande och föreslagna gränsvärden för kvävedioxid och cancerframkallande ämnen [µg/m3] Förslag från IMM och på bens(a)pyren I tabell 6 sammanfattas behoven av utsläppsreduktioner i . De anges i form av intervall där det lägsta reduktionsbehovet speglar de nivåer som behövs för att uppnå miljökvalitetsmålen i och där de högre värdena speglar vad som sannolikt behövs för att klara miljö- kvaliteten i . Utsläppsuppgifter för ammoniak är särskilt osäkra för . Beräknade behov av utsläppsreduktioner i fram (avrundade värden) 16NV rapport 4995, 5000 och 5003, utrikes sjö- och luftfart ingår inte. 17Vissa cancerframkallande ämnen kan vara bundna till partiklar. Reduktionen gäller för som helhet. Om insatserna skulle optimeras med hänsyn till kostnader och miljönytta skulle resultatet av sådan optimering sannolikt leda till ett relativt sett större reducerings- behov för de mer tätbefolkade delarna av och särskilt de områden som påverkar våra grannländer. En optimeringsmodell för svenska förhållanden håller på att arbetas fram inom ramen för ett samarbetsprojekt mellan IVL, och . Projektet ska pågå . I figur 1 nedan anges hur de förväntade svenska utsläppsreduk- tionerna, i enlighet med förslag till takdirektiv för , förhåller sig till de i tabell 6 redovisade intervallen för utsläpps- reduktioner . Av figuren framgår att utsläppsreduktionen är så gott som linjär för kväveoxider och flyktiga organiska kolväten. Svavelutsläppen visar på en avmattande trend medan utsläppen av ammoniak uppvisar ett annorlunda förlopp. Bedömd relativ utsläppsutveckling –2020, med 1990 som (Beräknade utsläpp är inlagda ifall data finns). 4.3Tänkbara målkonflikter och möjlighet att undvika dem Inom energi- och transportområdena förekommer det att vissa miljömål och åtgärder delvis kan motverka varandra. I detta kapitel har vi behandlat några sådana konfliktrisker. Det gäller åtgärder för effek- tivare energianvändning och eventuella konsekvenser för inomhusmiljön och om en ökad användning av biobränslen ger upphov till negativa konsekvenser för hälsan, miljön och kulturarvet. Det finns andra områden där liknande frågeställningar också har aktualiserats, exempelvis värdering av dieselfordonens partikelutsläpp i relation till fordonens lägre utsläpp av koldioxid och den vindkraftens negativa effekter på landskapsbild. Dessa frågor behandlas inte vidare i denna rapport. 4.3.1Energieffektivisering, ventilationsbehov och boende Två möjliga målkonflikter, som gäller hälsorisker i relation till miljö- och energimål, har analyserats inom ramen för arbetsgruppens uppgift. Den ena gäller inomhusmiljö och ventilation och den andra gäller ökade utsläpp av vissa hälsoskadliga ämnen i samband med småskalig biobränsleeldning, främst vedeldning. Både effektivare energianvänd- ning och biobränsleanvändning är viktiga åtgärder för att minska utsläppen av växthusgaser. Problemet med inomhusmiljön är stort. Följande sifferuppgifter är tagna från (SOU 1996:124) betänkande. Fler av punkterna härrör från den s.k. ELIB-undersökningen som genomfördes –1991 och som redovisades 1992. ·400 000 – 500 000 personer upplever sig vara så besvärade av inomhusklimatet att de får symtom. ·25 000 – 30 000 barn är allergiska mot kvalster (som trivs i fuktiga miljöer). ·Den andel av astma och/eller nedre luftvägskatarr hos små barn som kan förklaras med faktorer i inomhusmiljön har uppskattats till 20 – för föräldrarnas rökning; 6–för pälsdjur i hemmet och 12–för bristande ventilation i bostaden. ·400–900 lungcancerfall förorsakas av radon. I ca 70 000–120 000 småhus och i 20 000–80 000 lägenheter ligger radonhalten över gränsvärdet. ·I ungefär hälften av lägenheterna i flerbostadshus, och i 4 av 5 småhus uppfylls inte gällande ventilationskrav. ·För att öka ventilationen i småhus och flerfamiljshus så att norm innehålls skulle ett energitillskott på ca krävas, om inte värmeåtervinning sker. Värmeåtervinning kan dock ske så att inte energibehovet ökar. En omställning kan dock kräva stora kostnader. Dessutom har av alla bostäder fuktskador som borde åtgärdas. Obligatorisk kontroll av ventilation i flerbostadshus, skolor och för- skolor har medfört en förbättring av ventilationen i dessa. Den åter- kommande funktionskontrollen gäller inte för en- och tvåfamiljshus, men en förstagångsbesiktning skall göras.18 Det finns vid nyproduktion av bostäder kostnadseffektiva metoder så att ett förbättrat inomhusklimat inte behöver leda till en ökad energiförbrukning. Det gäller insatser på fläktsystem, behovsstyrd ventilation, solavskärmningar och en anpassning av huskroppen i övrigt för ökad komfort. Ett förbättrat inomhusklimat och effektivisering av energianvändningen utesluter därmed inte varandra. En förutsättning för att uppnå en fullgod luftkvalitet inomhus är att husen är väl isolerade och täta. Härigenom kan till- och frånluft styras med hänsyn till hälsokrav och till aktiviteter i hemmet, som man uppnår en hög energieffektivitet. Vid markradon är det särskilt viktigt att bottenbjälklaget är tätt, då den ofrivilliga ventilationen genom bottenbjälklaget leder till ökad halt av radon i inomhusluften. I samband med en renovering av småhus för att förbättra ventilationen är det lönsamt att också investera i anläggningar som återvinner värmen i frånluften. Om syftet är enbart att minska energianvändningen är däre- mot en sådan investering inte lönsam. Merkostnaden för värmeåter- är , vilket ger en energibesparing för ett småhus på ca 20–av uppvärmningsbehovet. För att komma till rätta med en dålig inomhusluft och allergier är det också viktigt att se över om det finns källor inomhus, som kan avge kemiska ämnen. Exempel på sådana källor är byggmaterial, textilier, möbler och husdjur. Det finns exempel på energiåtgärder som försämrat inomhusmiljön. I gamla hus som bygger på självdrag måste man vara försiktig med tätningsåtgärder så att inte fukt och mögelproblem uppstår. Om man däremot med hjälp av en frånluftsfläkt försöker styra luftväxlingen är det en fördel att täta huset väl och montera tilluftsdon där man vill ha in luften. Då kan man få ett kontrollerat luftflöde i hela lägenheten. 18 SFS 1991:1273. I många bostäder, främst småhus, är ventilationen otillräcklig för att nå en normenlig ventilation, varför en förbättring erfordras. En riktad information till husägare om ventilationen och andra faktorers betydelse för hälsan kan därför behöva genomföras. Sådan information kombineras lämpligen med en aktiv information om hur energianvänd- ningen kan effektiviseras. För det befintliga bostadsbeståndet är det fördelaktigt om energiåtgärder görs i samband med andra reparations- och underhållsarbeten. För nybyggnation och vid energieffektivi- seringsåtgärder i befintlig bebyggelse behöver det inte råda något motsatsförhållande mellan en effektiv energinvändning och en god inomhusmiljö, om man tillämpar den kunskap som finns för att bygga sunda hus. är det viktigt att forskning kring allergier och överkänslighet fortsätter och att inomhusmiljöns betydelse därvid uppmärksammas. Att ta till vara de tekniska möjligheterna att effektivisera energi- användningen i befintlig byggd miljö kräver ett långsiktigt perspektiv, kanske en generation. Med de långa ledtiderna behöver de samlade statliga styrsystemen inom bostads- och energiområdet vara stabila och dra åt samma håll. De effekter som bedöms viktigast från hälsosynpunkt i samband med småskalig vedeldning är; ·Luftvägseffekter av stoftutsläpp och andra luftföroreningar ·Utsläpp av cancerframkallande ämnen, särskilt från gamla stycke- vedseldade pannor ·Lukt och besvär till följd av t.ex. aldehyder och andra irriterande ämnen (till största delen okänt vilka) samt stoft av småhusen har möjligheter att helt eller delvis klara sitt uppvärmningsbehov genom vedeldning i enskilda pannor, kaminer och kakelugnar och av småhusens värmebehov täcks på detta sätt. Enligt statistik finns det ungefär 250 000 pannor som nästan uteslutande eldas med ved och nästan 800 000 lokaleldstäder som används då och då. Till detta kommer kombipannor som kan eldas med ved, men som oftast utnyttjar el eller olja. Många av anläggningarna är gamla. Det är inte ovanligt att pannor som är 30*är i bruk Trots stora osäkerheter bedöms småskalig vedeldning vara den största enskilda källan till utsläpp av partiklar och s.k. polycykliska aromatiska kolväten (PAH) i Sverige.19 Gamla vedeldande pannor utan ackumulatortank svarar för ca 2/3 av PAH-utsläppen. Det finns också tecken på att partikelutsläppen består av mycket små partiklar, vilka bedöms vara av betydelse för hälsoeffekter. Det finns få mätningar gjorda i våra tätorter för PAH och andra cancerframkallande ämnen, men där sådana finns överskrids förslag till miljömål med upp till tio gånger. Arbetet med riktlinjer för utsläpp startade till följd dels av klagomål, dels av beräkningar som visade att utsläppen leder till oacceptabla halter av partiklar, bensen, bens(a)pyren och butadien. Utsläppskrav infördes , men gäller endast för nya anläggningar belägna i tätort, vilket gör att bara en tiondel av beståndet uppfyller utsläppskrav. I pågår ett standardiserings- arbete för att uppnå minskade utsläpp från vedeldning. har föreslagit regler för utsläpp från nya och befintliga värmepannor och lokaleldstäder.20 Befintliga värmepannor måste enligt förslaget förses med ackumulatortank. Natur- vårdsverket räknar med att utsläppen av VOC kommer att minska om förslaget genomförs. Förslaget bereds f.n. i regerings- kansliet. Energigruppens bedömning är att utbytestakten av pannor behöver ökas liksom installationer av ackumulatortankar, om en väsentlig reduktion av VOC- och stoftutsläppen skall nås inom en rimlig tid. Med modern vedeldningsteknik kan utsläppen av oförbrända kol- väten minskas med . Ett utbyte av gamla pannor mot nya skulle alltså medföra mycket stora utsläppsminskningar. En annan väsentlig miljöförbättrande omständighet är att pelletter och pellett- brännare kommit in på marknaden. Pelletter, som tillverkas av sågspån och andra restprodukter av trä, är ett relativt homogent bränsle och kan dessutom malas ner till pulver. Detta ger förutsättningar för att uppnå en fullständigare förbränning och renare rökgaser. Forskning kring biobränslen och pelletteldning ger förhoppningar om att tekniken kan utvecklas ytterligare. torde man kunna komma ned i utsläppsnivåer av flyktiga organiska ämnen som är jämförbara med dagens olje- och gaseldning. För styckevedseldningen är däremot potentialerna till miljöförbättringar inte alls lika stora. Styckeved är besvärligare att elda, är drivkrafterna för tek- nikutveckling mindre. Eldningstekniken kräver också mer tid och utrymme för användaren jämfört med pelletteldning. 19Naturvårdsverkets rapport 4563. 20Småskalig vedeldning, PM 4912. Det finns ungefär 250 000 pannor som nästan uteslutande eldas med ved och nästan 800 000 lokaleldstäder som används då och då.