sou · GOB329d3 · 2001-01-01 00:00:00 — Individens preferenser presenteras grafiskt med hjälp av så kallade indifferenskurvor, där en indifferenskurva belägen långt från origo speglar en högre nytta, eller välfärd, än en indifferenskurva närmare origo. En indifferenskurva visar alla kombinationer, av mat och bostadskonsumtion, som ger individen lika stor nytta. Hur kan vi då veta hur dessa indifferenskurvor ser ut? De antaganden vi gör angående individens preferenser begränsar de möjliga utseenden som en indiffe- renskurva kan anta. Man brukar anta att individen uppvisar så kallad avtagande marginalnytta, vilket är en mycket intuitiv egenskap. Den säger nämligen att konsumtionen av den första enheten av en vara ger oss mer nytta än konsumtionen av den andra enheten, den andra mer än den tredje, och så vidare. En följd av avtagande marginalnytta är att indifferenskurvorna måste bukta mot origo. I punkten A har individen ingen bostad, utan spenderar hela sin budget på mat. I denna situation är individen beredd att ge upp relativt mycket matkonsumtion för att öka konsumtionen av boende (vi antar att boende är något som kan konsumeras i kontinuerliga enheter). På motsvarande sätt gäller det att då individen inte äter alls, utan bara bor, är villigheten att konsumera mindre boende, mot det att matkonsumtionen ökas, stor men avtagande. Nyttomaximering innebär att individen väljer den högst belägna indifferenskurvan som ligger i valmöjlighetsmängden, dvs. ligger på budgetlinjen. Om individen väljer den prickade indifferens- kurvan i diagrammet ovan finns det möjligheter att öka välfärden genom att välja en konsumtionspunkt som ligger på en högre indiffe- renskurva. I punkten O är konsumtionen sådan att nyttan är maximal givet den mängd pengar individen förfogar över; individen konsumerar OA enheter konsumtionsvara och OB enheter bostad. frågar vi oss vad som händer med individens välfärd – nyttonivå – då prisrelationen mellan mat och kläder ändras? Nyckeln till att kunna besvara denna fråga på ett korrekt sätt är att man inser att den valda konsum- tionsmixen, punkten O, är avhängig de relativa priserna. Låt oss nu använda ovanstående teori till att analysera följderna av en förändring av priserna. Speciellt vill vi visa att hushållet eller indi- viden kan öka sin välfärd genom att förändra sin konsumtion vid en prisförändring. I figur A4 illustrerar vi situationen som uppkommer då de relativa priserna ändras: mellan två varor och prisförändring Den ursprungliga prisrelationen mellan mat och bostadskonsumtion visas av den prickade budgetlinjen. Den streckade indifferenskurvan, som går genom punkten för oförändrad konsumtion av mat, visar att nyttan är lägre än vad som är fallet då individen ändrar sin konsumtionsmix så att nytta motsvarande den heldragna indifferenskurvan uppnås. Låt den prickade indifferenskurvan och den prickade budgetlinjen mot- svara den ursprungliga situationen, innan prisförändringen, medan den heldragna linjen och den heldragna kurvan illustrerar den uppkomna situationen, efter prisförändringen. Vi har antagit att matpriserna har stigit, vilket kan ses genom att om hela budgeten används till matkon- sumtion så erhålls en mindre mängd mat . Som vi ser har individen anpassat sin konsumtionsmix enligt den nya prisrelationen genom att sänka sin konsumtion av både mat och bostad. I allmänhet är det så att det konsumeras mindre av en vara vars pris stiger. Däremot är det mindre säkert hur individen väljer att ändra sin konsumtion av andra varor. Om nu individen hade bevarat sin matkonsumtion på en oförändrad nivå, hade individens nytta, eller välfärd, minskat mer än vad som blir fallet då individen anpassar sin konsumtion. Detta kan man se genom att den streckade horisontella linjen, som anger nivå på mat- konsumtionen, skär den heldragna budgetlinjen i en punkt som ligger nedanför den heldragna indifferenskurvan. Följaktligen innebär en oförändrad konsumtionsmix att välfärden minskar mer än om individen anpassat sin konsumtion, eftersom utan anpassning hamnar individen på en lägre indifferenskurva. Denna teori kan också användas för att studera hur individen allokerar sin egen tid, den s.k. tidsallokeringsteorin. Då detta val skall analyse- ras kommer budgetlinjen att spegla hushållets eller individens lön. Eftersom lönen kan ses som en alternativkostnad som uppstår då fritid konsumeras är lönen priset på fritid. Om vi nu vill analysera valet mellan fritid och konsumtionsvaror kan vi använda oss av samma verktyg som vi använde för att analysera valet mellan två olika kon- sumtionsvaror. Vi representerar konsumtionsvaror längs den vertikala axeln och fritid längs den horisontella axeln. Figur A5, visar hur detta val kan analyseras: Valet mellan fritid och konsumtion Tre olika individer med olika löner. Resonemanget att den potentiella inkoms- ten är avgörande för den totala välfärden illustreras med hjälp av indifferens- kurvor och budgetlinjer. Den streckade vertikala linjen visar normalarbetstid. Observera att alla har tillgång till samma mängd tid och därför skär budgetlinjerna den horisontella axeln i samma punkt. Individen med den brantast lutande budgetlinjen har den högsta potentiella inkomsten eftersom motsvarande heltid har denna individ den högsta inkomsten. Den lägsta potentiella inkomsten har individen med den flackaste budgetlinjen. Hur kan det komma sig att en individ med låg potentiell inkomst har högre faktisk inkomst än annan individ med högre potentiell inkomst? Om vi introducerar individernas preferenser i form av indifferenskurvor får vi en förklaring. Figur A6 visar detta: Vi ser att individ A, som har den högsta potentiella inkomsten, har lägre inkomst, i form av konsumtionsvaror, än individ B. Vi kommer att återkomma till hushållets tidsallokering då vi diskuterar hushålls- produktionteori. Den arbetstid som behövs för att tjäna en viss mängd pengar är därför viktig eftersom den visar den mängd fritid som kan konsumeras. En viktig slutsats av analysen i detta appendix, som har direkta implikationer för att bedöma relevansen i , är att en jämförelse av två hushålls ekonomiska situation, där man enbart tar hänsyn till pris- och löneskillnader, tenderar att felbedöma skillna- derna i välfärd eftersom hushållen kommer att anpassa sin konsumtion efter prisrelationen och tidsanvändningen efter lönen. Därmed blir det intressant att studera olika hushålls olika möjligheter till anpassning. Valet mellan fritid och konsumtion för individerna A och B Av figuren framgår att individ B, trots en lägre potentiell inkomst, har en högre konsumtionsnivå än individ A. Detta beror på skillnader i tidsallokeringen Diskussionen om konsumentens val mellan olika varor fördes med en given budget, det vill säga med en given tidsallokering. Då vi släpper antagandet om en given tidsallokering uppstår i princip tre olika alter- nativ för tidsanvändningen: marknadsarbete som ger pengar, hushålls- arbete som tillsammans med marknadsproducerade varor ger nyttighe- ter som i sin tur konsumeras, och fritid. Nyttigheter brukar också kallas för sammansatta varor (commodities). Hushållsproduktionsteorin bygger på begreppet nyttigheter och detta begrepp är frukten av insikten att det som genererar nytta inte är marknadsproducerade varor i sig själva, utan snarare dessa i kombina- tion med tid – hemarbete.15 Låt oss studera detta med hjälp av en dia- grammatisk analys, liknande den som använts ovan då vi diskuterade konsumentens val mellan olika marknadsproducerade varor. Valet mellan olika tidsanvändning för ett hushåll Punkten O visar det optimala valet av allokering av tiden mellan marknadsarbete och hemarbete. Det vill säga, det val som maximerar produktionen av nyttigheter. Den prickade indifferenskurvan är inte möjlig att uppnå, medan den streckade indifferenskurvan inte är optimal. 15 Begreppet commodity kan härledas till (1966). Till skillnad från tidigare illustrerar indifferenskurvorna inte nytta direkt, utan istället mängden nyttigheter. Dessutom illustrerar budget- linjen inte en given mängd pengar, utan istället bytesrelationen mellan hemarbetstid och marknadsproducerade varor. Detta innebär att lut- ningen på budgetlinjen beror på lönen. Ju högre lön ju brantare lutning på budgetlinjen. Det vill säga, ju högre lön ju mer måste individen ge upp i form av marknadsproducerade varor för att spendera ytterligare i hemmet. Det främsta resultatet för ett enpersoners hushåll är att den samman- satta varan, som ger nytta och produceras med två produktionsfaktorer, marknadsproducerade varor och egen tid, kommer att produceras med olika intensiteter av produktionsfaktorerna beroende på deras relativa priser. Om priset på de marknadsproducerade varorna stiger kommer individen att anpassa sig genom att välja en mer hemarbetsintensiv produktion av den sammansatta varan. Samma resultat uppnås vid en sänkning av timlönen. Hushållsproduktionsteori – flerpersoners hushåll Vinsterna med ett tvåpersoners hushåll jämfört med ett enpersoners hushåll framgår tydligt om vi analyserar produktionen av den samman- satta varan för ett tvåpersoners hushåll. Utgångspunkten är två indivi- der, A och B, som analyserar vilka fördelar ett samarbete i produktio- nen av den sammansatta varan skulle innebära. Denna situation analy- seras i figur A8. Två olika enpersons hushåll, A och B Hushåll A har en högre intjäningsförmåga än hushåll B. Därför lutar budget- linjen för hushåll A brantare än budgetlinjen för hushåll B. En följd av detta är att det finns möjligheter till specialisering som gynnar bägge hushållen. MA och MB representerar den maximala mängden av den marknadsproducerade varan som individ A respektive individ B kan köpa. Den heldragna budgetlinjen talar om enligt vilket förhållande individ A kan byta hemarbetstid mot marknadsproducerade varor. På samma sätt talar den prickade budgetlinjen om enligt vilket förhållande individ B kan byta marknadsproducerade varor mot hemarbetstid. Lägg märke till att i de valda allokeringspunkterna, OA och OB (och i alla andra punk- ter), är individ A beredd att betala mer, i termer av den marknadspro- ducerade varan, för ytterligare en enhet av hemarbete än vad individ B begär för att utföra detta hemarbete. Detta illustreras i figuren genom att bytesrelation A är större än bytesrelation B. Det vill säga, det är möjligt att förbättra för bägge individerna genom samarbete. Antag att individerna, A och B, bestämmer sig för att bilda ett gemensamt hushåll. Vi är då intresserade av detta hushålls möjligheter att byta marknadsproducerade varor mot hemarbetstid, dvs. vi är intres- serade av hur det gemensamma hushållets budgetlinje ser ut. Det första steget i konstruktionen av denna budgetlinje är att tänka sig att hushål- let använder enbart marknadsproducerade varor eller enbart hemarbete. Antag att hushållet använder enbart marknadsproducerade varor. Vil- ken är då hushållets minsta kostnad för att öka hemarbetstiden med en Den minsta kostnaden kommer att anges av den hushållsmed- lems individuella budgetlinje som har den flackaste lutningen, eftersom detta innebär att denna individ har den lägsta lönen. Om hushållet befinner sig i punkten 2T, dvs. använder enbart hemarbetstid för produktion av den sammansatta varan, vilket är då det bästa sättet för det gemensamma hushållet att öka mängden marknadsproducerade varor med en enhet? Det bästa för hushållet är att reducera den hus- hållsmedlems hushållsarbetstid vars lön är högst, eftersom detta ger en större mängd marknadsproducerade varor för varje tidsenhet än alter- nativet. Därför kommer hushållets budgetlinje att se ut på följande sätt. Den feta linjen är det totala hushållets budgetlinje. Denna erhålles genom att parallellförskjuta först den ena sedan den andra individuella budgetlinjen. Skärningspunkterna med axlarna fås som summan av de maximala värdena. Lutningen på hushållets budgetlinje avgörs av de s.k. komparativa fördelarna, dvs. hur effektiv den ena parten är i den ena verksamheten jämfört med effekti- viteten i den andra i relation till samma kvot för den andra parten Vi har medvetet utelämnat indifferenskurvorna i figur A9 dvs. vi vet inte vilken punkt på hushållets budgetlinje som kommer att väljas. Vi behöver alltså en teori för hur enskilda individernas preferenser aggregeras till hushållets preferenser. Detta skall vi diskutera härnäst. Som vi har sett bygger livscykelmodellen på att livstidsinkomsten är känd. Eftersom denna till viss del bestäms av individen själv genom, exempelvis, beslut om tidsallokering skall vi fördjupa oss i en teori för ekonomiskt beslutsfattande som i större utsträckning än konsumtions- teorin tar hänsyn till omständigheterna kring de ekonomiska besluten. Det är ett faktum att de flesta människor lever åtminstone någon del av sitt liv i en familj. Därav följer att de beslut angående exempelvis kon- sumtion vi hitintills analyserat beror av familjens sätt att fatta beslut. Därför skall vi nu studera de dominerande ekonomiska teorierna kring familjens funktionssätt. De omständigheter som historiskt givit familjen en central roll i människors liv är främst 1) att vi behöver konsumera hela livet men bara har inkomster , 2) att vi behöver skydd för variationer i inkomsten då vi normalt har inkomst, 3) att producera barn och att investera i barns humankapital, 4) att möjlig- göra arbetsfördelning i syfte att exploatera komparativa fördelar och 5) att fungera som en . Det är odiskutabelt att familjen och dess struktur påverkar exempel- vis dess inkomst och förmögenhet via dess effekt på individernas tids- allokering, investeringar i humankapital och genom transfereringar mellan generationer. Dessutom är familjestrukturen också avgörande för mer svårkvantifierbara faktorer såsom genetiskt arv och kultur. Den centrala frågan för denna framställning är på vilket sätt och i vilken utsträckning familjestrukturen förklarar individernas ekonomiska beslutsfattande i olika avseenden, och på vilket vis familjen förändrar de möjliga konsumtionsvalen. Det vill säga: på vilket sätt påverkar familjen budgetlinjen. I klassisk nationalekonomi skiljer man inte på olika typer av hushåll eller familjer, vilket innebär att de uppenbara skillnader som existerar ignoreras. I stället tänker man sig att ett hushålls synliga agerande, exempelvis vad gäller efterfrågan på konsumtionsvaror och arbetsut- bud, genereras av en mekanism som är lika för alla hushåll och funge- rar så att hushållets välfärd blir så stor som möjligt, givet restriktioner på tid och pengar. Traditionellt har nationalekonomin alltså inte varit inriktad på att se bakom den grova förenkling som ett dylikt betraktel- Förenklingen var analytiskt effektiv och fungerade, bedömde man, tillräckligt väl vad gäller det slags frågeställningar ekonomer främst var inriktade på att analysera. Detta förändrades emellertid i och med att utvecklade en teori för att bland annat analysera hur familjen fördelar familje- medlemmarnas tid mellan hushållsarbete och marknadsarbete. sammanfattar sitt arbete rörande familjen i A treatise of the family (, 1981 och 1991). Detta arbete har sedan följts av en rad andra teoribildningar. Vi skall i det följande redogöra kortfattat för de två dominerande ekonomiska teorierna för familjen: och den icke- kooperativa modellen. Gemensamt för dessa ekonomiska modeller av familjen är att de försöker förklara och förstå mekanismerna bakom familjemedlemmars beteende. Modellerna har emellertid inte nödvän- digtvis ett könsperspektiv, eftersom de också kan användas till att för- klara familjemedlemmarnas beteende i en familj med en vuxen och barn eller två vuxna av samma kön. Eftersom de flesta familjer består av två vuxna med olika kön, och eventuellt barn, kan det emellertid förefalla naturligt att anlägga ett könsperspektiv genom att tillskriva kvinnor vissa egenskaper och män andra, t.ex. vad gäller deras respek- tive produktivitet i hemarbete och marknadsarbete. Analysen kommer då att visa dessa skillnaders betydelse för exempelvis familjemedlem- marnas tidsallokering och därmed för mäns och kvinnors arbetsin- komster. Detta innebär att modellerna antar ett könsperspektiv i den mån modellanvändarens antaganden skiljer på män och kvinnor och då också kan utnyttjas för att belysa t.ex. bakgrunden till och betydelsen av skillnader i ekonomiska resurser mellan kvinnor och män. Innan vi börjar genomgången vill vi nämna att dessa modeller ibland betraktats med skepsis av företrädare för andra discipliner. Kri- tik har riktats mot det tekniskt formella sättet att analysera familjen. Kritikerna menar att det är omöjligt att beskriva komplexa mänskliga relationer med hjälp av matematiska modeller. Ett sätt att avgöra en modells duglighet är emellertid att se hur väl dess förutsägelser mot- svarar vad som kan observeras i tillgänglig statistik. De modeller som vi skall diskutera här är svåra att avfärda med hjälp av detta kriterium. De resultat och hypoteser som härletts från Beckermodellen angående familjen har varit (och är) dominerande inom den ekonomiska teorin för familjen. Låt oss beröra det förmodligen mest uppmärksammade resultatet: familjemedlemmarna kan förväntas fördela sin tid mellan hushållet och marknaden enligt komparativa fördelar. Begreppet kom- parativa fördelar introducerades av nationalekonomen , och har bland annat använts till att förklara handel mellan länder.17 Förklaringen till mäns och kvinnors relativa tidsallokering mellan hus- håll och marknad är alltså enligt Beckermodellen komparativa fördelar. Mannen antas vanligen vara effektivare än kvinnan på arbetsmarknaden (högre lön), och kvinnan vara effektivare än mannen vad gäller hushållsarbete, vilket innebär att mannen har en komparativ fördel på arbetsmarknaden och att familjen maximerar sin produktion av den sammansatta varan då mannen specialiserar sig på marknadsarbete medan kvinnan specialiserar sig på hushållsarbete. Vinsterna med familjebildning är enligt Beckermodellen den speci- alisering som blir möjlig eftersom familjemedlemmarna kan koncent- rera sig på den sysselsättning inom vilken de har en komparativ fördel. Med andra ord kan sammanslutningen av två individer tillsammans producera mer av den sammansatta varan än vad summan av deras pro- duktion hade varit i två enpersoners hushåll. Vad gäller specialisering argumenterar dessutom för att det krävs en viss nivå av förtro- ende mellan parterna, vilken uppnås bäst genom de bindningar som det nära förhållandet mellan två makar ger upphov till. I en annan typ av relation är det lättare att tänka sig att individerna beter sig på ett strate- giskt och beräknande sätt. Beckermodellen bortser från de vinster som kan uppstå på grund av stordriftsfördelar. Stordriftsfördelar uppkommer därför att behovet av många varor som är nödvändiga för hushållet inte ökar i proportion till antalet familjemedlemmar på samma sätt som för enpersonershushåll. Exempelvis kanske ett flerpersonershushåll klarar sig med en bil, en tvättmaskin och en TV, som två enpersonershushåll behöver två av dessa varor för att det skall vara möjligt att uppnå samma kon- sumtion som i flerpersonershushållet. 16Vi låter Beckermodellen vara samlingsbeteckning för modeller av den typ vi diskuterar i detta avsnitt. Möjligen är språkbruket något oegentligt eftersom det finns fler författare som kan förknippas med utvecklingen av den typ av modeller där familjebesluten alltid betraktas som om de fattats enligt konsensus. Dock är det så att är den mest namnkunnige. 17En familjemedlem har en komparativ fördel i den sysselsättning där han/hon är mest överlägsen eller minst underlägsen den andra/andre familjemedlemmen. argument för att inte inkorporera dessa vinster i sin modell är att dessa vinster förekommer i alla sammanslutningar av individer och följaktligen måste det finnas andra viktigare ekonomiska anled- ningar till att just familjer bestående av man, kvinna och barn före- kommer och bildas. Beckermodellen möjliggör, som vi har sett, en analys av ekono- miska vinster med att bilda familj. Därifrån är steget inte långt till att utnyttja denna teori för att göra förutsägelser angående hur män och kvinnor väljer varandra med avseende på respektive egenskaper, under antagandet att alla försöker att bilda en familj med så stora väl- färdsvinster som möjligt. gör detta genom att dela upp egenska- perna i sådana som måste vara positivt korrelerade mellan makarna respektive sådana som måste vara negativt korrelerade mellan makarna för att produktionen av nyttigheter skall maximeras. Exempel på egenskaper som bör vara negativt korrelerade mellan makarna är löner. Empiriska studier har dock lämnat tveksamt stöd åt denna förutsägelse. (1973) kommer själv fram till att det statistiskt förhåller sig tvärtom: makars löner är positivt korrelerade. Han förklarar emellertid detta med att de kvinnor som ingår i hans studie är sådana som befinner sig i arbetskraften, det vill säga sådana som har en lön högre än sin reservationslön, och att detta medför en positiv korrelation mellan makarnas löner.18 Traditionellt har det antagits att mannen har en komparativ fördel utanför hushållet, medan kvinnan har antagits ha en komparativ fördel inom hushållssektorn. Detta har man slutit sig till därför att parternas marknadslöner kan observeras och därför att mannen har antagits vara mindre effektiv än kvinnan inom hushållet. Vad gäller parternas pro- duktiviteter inom hushållsektorn är dessa dock svåra att kvantifiera, vilket innebär att det är svårt att med hjälp av empiriska metoder sluta sig till hur de komparativa fördelarna ser ut. Under förutsättning att de komparativa fördelarna är sådana som det vanligen har antagits, förkla- rar Beckermodellen den empiriskt observerade uppdelningen av mäns och kvinnors tidsinsatser mellan olika sysslor. 18 Reservationslönen är den lägsta lönen som arbetstagaren är beredd att arbeta för. I Beckermodellen förväntas alla individer agera med familjens bästa för ögonen. Som framgått där finns det ett behov av att analysera situa- tioner där benägenheten att samarbeta kan förväntas vara liten. Till detta behövs en modell som tillåter strategiskt agerande, dvs. en modell som tar hänsyn till att kontrakt gällande exempelvis tidsallokering inte är möjliga att genomdriva. På samma sätt som modell bygger på den mikroteoretiska verktygslådan, kan man förknippa den strategiska familjemodellen med en mer central nationalekonomisk teoribildning: den delen av den offentliga ekonomin som studerar privata bidrag till kollektiva varor (private provision of public goods). Ett speciellt viktigt bidrag är Bergstrom et.al (1986). Problemet som uppstår då handlingar inte kan regleras i kontrakt kan illustreras med följande exempel. Exemplet bygger på att det i många fall krävs långvariga förhållanden mellan de människor som tillsammans vinner på exempelvis arbetsfördelning: en man och en kvinna bildar familj och skaffar barn. Det uppstår då ett behov av arbetsfördelning. Låt oss anta att makarna fördelar sin gemensamma tid så att mannen huvudsakligen arbetar utanför hemmet och kvinnan huvudsakligen i hemmet. På detta sätt kan de tillsammans utvinna vinsterna som har sitt ursprung i komparativa fördelar och specialise- ring. Problemet är dock att en sådan arbetsfördelning kommer att leda till att mannen investerar i marknadsrelaterat humankapital, vars värde är oberoende av familjens fortlevnad, medan kvinnan investerar i familjerelaterat humankapital, vars värde till stor del beror av familjens fortlevnad. Den make (i detta fallet kvinnan) som huvudsakligen allo- kerar sin tid till hemmet hamnar i en beroendeställning gentemot den andre maken. Ett löfte från mannens sida att försörja kvinnan är inte möjligt att genomdriva i domstol, vilket innebär att kvinnan behöver någon form av försäkran att mannen inte kommer att bryta sitt löfte. Om familjen splittras hamnar kvinnan i en ekonomiskt svår situation eftersom hon har lite (eller inget) humankapital med marknadsvärde.