sou · GOB357d2 · 2001-01-01 00:00:00 — finansieras huvudsakligen via anslagsmedel över statsbudgeten. Tabellen visar erhållna (inte förbrukade) anslag respek- tive år. Utvecklingen av dessa har varit: Den översiktliga bilden är att institutets anslagsmedel har minskat kraftigt. Efter ett uppbyggnadsskede nåddes en topp 1994/95. Därefter har anslagen halverats. Mätt i fasta priser skulle minskningen ha varit än tydligare. tillfördes 6 500 tkr från anslaget Insatser mot aids fr.o.m. /94. Medlen avsåg förvaltnings- kostnader (löner, lokaler m.m.) inom aidsområdet för att i fort- sättningen samla samtliga förvaltningskostnader under ett anslag. /94 och 1994/95 tillfördes extra medel bl.a. för satsningar inom Kvinnors hälsa. Anslag Insatser mot aids är ett öronmärkt anslag för förebyggande insatser mot hiv och aids. Anslaget minskades fr.o.m. /94 med 6 500 tkr avseende förvaltningskostnader (se ovan). 1995/96 minskades anslaget på grund av överföring av medel till . minskades anslaget med 90 000 tkr. Orsaken var att det s.k. Extra bidraget för hiv/aids-förebyggande åtgärder inom storstadsområdena (, och ) gavs direkt till respektive kommun och/eller landsting i stället för som tidigare via . gjordes en engångsvis minskning med 14 000 tkr. /96 har stöd till nykterhetsorganisationer (18 245 tkr) inte betalats via . –1998 ålades samtliga departement ett sammanlagt besparingskrav för rena myndighetsanslag (här enbart anslag ). hälsoinstitutet fick ta en större del (ca.25 % minskning) än det genom- snittliga besparingskravet. gjordes ytterligare nedskärningar. Anslag Bidrag till folkrörelser avsåg stöd till nykterhets- organisationer som /94 ingick i anslag . Anslag Bidrag till CAN () har /94–1998 varit en ren transfer- ering som inte har påverkat institutets verksamhet. är förmedlare av bidraget. Anslag Spelberoende är ett öronmärkt anslag för forskning om spelberoende och förebyggande insatser mot spelberoende. Uppgifterna är hämtade från respektive års resultaträkning och visar använda medel (inte erhållna). Utvecklingen procentuellt sett är: finansieras således huvudsakligen via anslagsmedel. Intäkter av bidrag avser främst regeringsuppdraget avseende fördjupade alkohol- och drogpolitiska åtgärder med 137 723 tkr. –1999 har även projektstöd via Allmänna arvsfonden, medels- förvaltning för ett forskningsprojekt om spelberoende samt stöd till ett filmprojekt redovisats som intäkter av bidrag med 39 534 tkr. I övrigt redovisas vissa externt finansierade projekt. Regeringsuppdragen har belastat anslagsmedel hos . Med andra beslut av regeringen kunde den övervägande delen av bidragsintäkter ha varit anslagsintäkter. Ökningen av bidragsintäkter speglar därför inte någon medveten strategi från institutets sida. Däremot kan en ökning av bidrag från EU ses med början 1995/96. har bidraget varit ca. 2 000 tkr, med en tyngdpunkt inom alkohol- och narkotikaområdet. Intäkter av avgifter utgörs främst av försäljningsintäkter av skrifter och informationsmaterial, kurser och konferenser samt några SIDA-uppdrag (tjänsteexport). Prissättning (förutom SIDA- uppdrag) har främst använts för att styra efterfrågan till avsedda målgrupper. Ökade avgiftsintäkter är mer ett resultat av ökad material- och konferensproduktion samt ökad tjänsteexport än en medveten strategi med alternativ finansiering. Ränteintäkter hänför sig till största delen från anslagssparande (erhållna men ej använda anslagsmedel) inom anslag och förskottsbetalda bidrag. Räntekonto infördes /94. Minskningen av ränteintäkter speglar en strävan att successivt minska anslagssparandet samt det sjunkande ränteläget i . Kostnader per program (motsv.) Nedanstående tabell visar på kostnader per program (motsv.). Löne- kostnader och gemensamma kostnader har fördelats på den program- visa verksamheten i huvudsak efter nedlagda persondagar enligt tidredovisning. har uppskattningar av nedlagd tid gjorts i efterhand. Redovisningen har gjorts så att den visar den organisatoriska indelningen . Program (motsv) Hiv/aids/STD FoU, Stab, Utvärdering Kostnaden för Alkohol & narkotika har minskats /96 med 18 245 tkr (stöd till nykterhetsorganisationer) och med 7 964 tkr (bidrag till CAN). I gengäld har kostnaderna ökat med anledning av regeringsuppdrag avseende fördjupade alkohol- och drog- politiska åtgärder med 137 723 tkr (/95) och övriga regeringsuppdrag med 29 013 tkr (). ingår också ett särskilt anslag inom spelberoendeområdet med ca. 4 000 tkr. När det gäller hiv/aids påverkas bilden framför allt av minskade anslagsmedel för Extra bidraget med 90 000 tkr och en ytterligare minskning med 14 000 tkr . Därutöver har ungdomstidningen redovisningsmässigt flyttats från hiv/aids/ STD , vilket påverkar kostnaderna med 4–6 000 tkr. Tidningen har redovisats under Barn & Ungdomar 1997, Främjande 1998 och Arena 1999 och finns med som förklaring till kostnads- förändringar inom dessa program (motsv. Tobaksprogrammets kostnader påverkas framför allt av bidrag från Allmänna arvsfonden för vidare fördelning i form av projektstöd. Beloppet hitintills är 10 521 tkr med merparten av kostnaderna . Inom allergiområdet har två större satsningar gjorts. Dels Allergi- året 95 som påverkar kostnaderna både 1994/95 och 1995/96, dels Innemiljöåret 99 som påverkat kostnaderna både 1998 och 1999. Inom Kvinnors hälsa erhölls extra anslagsmedel 1994/95, som bl.a. användes för utlysning av projektstöd. Med tillkomsten av arenor som inte bara gemensamma benämningar att nalkas avnämarna utan också som egna redovisningsenheter blir jämförbarheten över tiden svårare att göra. När det gäller FoU, Stab och Utvärdering har en gemensam redo- visning skett trots att det har funnits lite olika organisatoriska konstellationer. Här ingår även vissa projekt direkt under verks- ledningen. I stort sett återspeglar de ökade kostnaderna ökade satsningar på forskning, utvärdering, analys och utredning samt det ökade europasamarbetet efter inträde i EU. I övrigt kan konstateras att de verksamheter som inte fanns innan bildades som t.ex. Allergi, Barns hälsa, Ungdomars hälsa och Kvinnors hälsa har haft en längre startsträcka än tidigare etablerade verksamheter som flyttades över till institutet. Med bidrag (ekonomiskt stöd) avses att bidragsgivaren (här ) inte får någon annan motprestation än en rapport och en ekonomisk redovisning. Bidragsmottagaren förfogar över resultatet. Bidrag kan ges efter särskild utlysning (framför allt inom hiv/aids- området och alkohol/narkotikaområdet) eller efter spontanansökningar. En stor del av bidragen är projektstöd som kan avse metodutveckling men även utbildning, information, utbildnings-/informationsmaterial, studieresor m.m. Med extra bidraget avses stöd till kommuner och/eller landsting i hiv/aidsförebyggande arbete. Ett grundkriterium är att stödet enbart ges till verksamheter som inte ryms inom kommuner- nas/landstingens ordinarie budget. Ofta fördelas en del av extra bidragen vidare till projekt som drivs av lokala/regionala frivilliga organisationer. Med organisationsstöd avses att bidraget inte enbart behöver användas till specifika projekt utan även får användas för att täcka del av grundläggande kostnader som t.ex. lokaler och administration. För organisationsstödet finns inte dokumentationen lättillgänglig för åren 1992/93 och 1993/94. Huvudsakligen bestod dock organisations- stödet av stöd enligt regleringsbrev med 27 949 och 30 334 tkr, samt dessutom ca. 19 000 tkr i stöd till frivillig- organisationer inom hiv/aidsområdet och organisationer som bedrev allmänt hälsofrämjande arbete. Dessa medel har redovisats som projektstöd i tabellerna ovan. Organisationsstöden har minskat. Den mest bidragande orsaken är dock att stödet till nykterhetsorganisationer /96 (18 245 tkr) och bidrag till CAN (7 964 tkr) har finansierats via andra anslag över statsbudgeten än via . Ökningen av projektstöd till kommuner och landsting 1994/95 och 1995/96 förklaras av en regional/lokal mobilisering inom ramen för regeringsuppdraget avseende fördjupade alkohol- och drogpolitiska åtgärder. Ökningen av projektstöd till organisationer 1998 och 1999 förklaras främst av att institutet har fått öronmärkta medel från Allmänna arvsfonden för stöd till alkohol-, drog- och tobaksföre- byggande arbete inom ungdomsorganisationer. Projektstöd till statliga myndigheter avser främst bidrag till forskning och utveckling till universitet/högskolor och delvis till andra centrala myndigheter. Dessa stöd bör läggas ihop med kostnader för samarbetsavtal för att spegla satsningen på forskning och utveckling. Extra bidraget har minskat i omfattning beroende på anslags- minskningar. minskades anslaget med 90 000 tkr. Orsaken var att det s.k. Extra bidraget för hiv/aids-förebyggande åtgärder inom storstadsområdena (, och ) gavs direkt till resp kommun och/eller landsting i stället för som tidigare via gjordes en engångsvis minskning med 14 000 tkr. Egen personal eller köpta tjänster bildades fanns en inriktning att institutet skulle bygga upp en god sakkompetens inom respektive program- område, medan olika typer forskning eller kompetens att genomföra större informationsinsatser skulle köpas externt. Denna inriktning tillsammans med en strävan att ha en liten administrativ överbyggnad gjorde att en bemanning på 50–65 personer skisserades. Successivt har personalstyrkan ökat till ca. Ökningen har avsett både utåtriktad verksamhet och administrativt stöd. Av fördjupade anslagsframställning 1997–1999 framgår att de fast anställda medarbetarna svarar för kärnverksamheten och tillfälligt anställda eller konsulter anlitas för särskilda uppdrag, som extra kompetens eller vid arbetstoppar. Ett exempel på detta är regeringsuppdraget avseende förstärkta alkohol- och drogpolitiska åtgärder, där externa konsulter användes i stor omfattning. Ett annat exempel är allergiåret som krävde tillfälliga extraordinära förstärk- ningar. Den bokföringsmässiga definitionen av konsult är en externt köpt tjänst. I kostnaden ingår också omkostnader. Inom denna definition ryms t.ex. anlitandet av reklambyråer, projektsamverkan med andra organisationer, högskolor, kommuner och landsting och anlitande av forskare eller journalister. Med en snävare definition avses vanligen experter eller andra professionella som erbjuder sina tjänster på marknaden. bokföringssystem utgår från den vidare defini- tionen. Kostnaden för konsulter har utvecklats på följande sätt: Den stora ökningen /95 och 1995/96 avser framför allt upp- drag inom ramen för regeringsuppdraget avseende fördjupade alkohol- och drogpolitiska åtgärder då en mobilisering snabbt skulle genomföras och då det inte var möjligt att rekrytera kompetens tillräckligt snabbt samt inom ramen för Allergiåret 95. Ökningen beror sannolikt på satsningar inom Innemiljöåret 99 och pågående större externa utvärderingar. Den organisationskommitté, som planerade FHI, fattade beslutet att FHI inte skulle vara ett forskningsinstitutet men väl initiera och stödja forskning. Ansvaret för information inom institutets sakområden ligger på resp program (motsv.). För skriftlig information och materialproduktion finns rådgivningsstöd, grafisk profil och en resurspool (redan upp- handlade personer/företag med olika specialiteter). Vanligtvis köps tjänster för hela produktionen som t.ex. skribent, layout, illustrationer och tryckning. I ett mindre antal fall är med- arbetare inom institutet skribenter. FHI står alltid för idé, projekt- ledning och målgruppsanalys m.m. Försäljning/distribution sker genom en upphandlad distributör som ombesörjer ordermottagning, distribu- tion, fakturering och betalningsbevakning. I ett fåtal fall ges skrifter ut genom förlag. avser det produktioner som förväntas intressera en bredare publik och som kan ha en viss kommersiell efterfrågan. Information via andra media som affischering, annonsering, TV, video, filmer sker alltid med hjälp av köpta tjänster. De få större informationskampanjer som genomförts har alla köpts från idé till genomförande. Syfte, strategi och målgrupper har dock formulerats av institutet. Den nya informationskanalen via internet och webbplats ställer större krav på uppdatering och anpassning av texter till webbformat. Här har institutet bemanning med webmaster och webbredaktör för att möjliggöra egen styrning av webbproduktionen. En stor del av informationen till de professionella avnämarna kommer att ske via institutets webbplats. Den tekniska driften av webbplatsen sker genom ett upphandlat företag. Alla presskontakter förmedlas via den centralt informations- ansvarige. Vid större aktiviteter riktade till massmedia kan institutet ta hjälp av konsulter. FHI har ett tillräckligt eget stöd när det gäller personaladministration, ekonomiadministration och registratur. Posthantering inkl frankering är en köpt tjänst. Upphandling och inköp normalt med egna resurser, men ibland köps specialistkompetens. Juridisk kompetens köps in. För ADB-stödet köps alla tekniska tjänster. För det mer dagliga stödet finns dock egen ADB-samordnare. Nedan följer en kort sammanfattning av de olika programmens verksamhet. För mer ingående beskrivningar hänvisas till dem som har gjorts på uppdrag av för . Alkohol- och narkotikaprogrammet ansvarar för frågor som rör alkohol, narkotika, bensodiazepiner, anabola steroider och andra prestations- höjande produkter samt spelberoende. Programmet har regerings- uppdrag rörande klassificering av narkotiska substanser som följd av införandet av Lagen om förbud mot vissa hälsofarliga varor, att utreda konsekvenserna av förändrade införselregler och skatter på alkohol samt att föreslå en struktur för att nå den lokala och kommunala nivån vad gäller alkohol- och narkotikapreventivt arbete. Forskningsuppgifterna är inriktade på att initiera och stödja forskning, bevaka utvecklingen inom alkohol- och narkotikaområdet, medverka vid utvärderingar av förebyggande projekt samt sprida relevanta forskningsresultat. sammanställs befintlig statistik som sedan presenteras i Drogutvecklingen i . Institutet ansvarar också för en komparativ studie i EU-länderna, A Comparative Analysis of Alcohol Consump- tion and its Public Health Effects in the EU-states samt är nationell kontaktpunkt till det Europeiska narkotikaobservatoriet, i och i ett antal olika samarbetsgrupper inom EU, så som Phareprogrammet, Pompidougruppen och Narkotikapreventions- programmet. Allergiprogrammets strategier är att: Följa allergiutvecklingen i landet och i ett internationellt perspektiv, sammanställa och analysera forskning om allergi och annan över- känslighet samt utifrån vetenskaplig grund utforma och skapa konsensus kring preventiva råd. Initiera och stödja nätverk för såväl forskning och utbildning som allergiförebyggande arbete på olika nivåer i samhället samt stödja det allergipreventiva arbetet i landet, där kommunerna har en framträdande roll. Initiera och utveckla samverkan med myndigheter, organisationer och näringslivet samt utveckla och utvärdera metoder för det allergiförebyggande arbetet i landet. Ex på gemensamma informa- tionssatsningar är Allergiåret 95 och innemiljöåret – Inne 99 – som genomfördes i bred samverkan med myndigheter, organisationer och företag. Målgrupper är i första hand yrkesverksamma inom folkhälso- och allergiverksamhet, ansvariga och beslutsfattare för verksamheter där barn vistas samt föräldrar och grupper i befolkningen som är särskilt utsatta för risker att utveckla allergi och annan överkänslighet. ansvarade för den svenska delen av Network of Health Promoting Schools 1994–1996. Erfarenheterna från detta försöksprojekt med elva s.k. hälsoskolor fick FHI att samordna all sin verksamhet riktad mot skolan under , som fick egen budget . Verksamheten planeras i den s.k. skolgruppen, i vilken representanter för alla program ingår. Inom har den främsta satsningen gjorts på att sprida begreppet hälsofrämjande skola i landet. Över 650 skolor ingår nu i ett nätverk av hälsofrämjande skolor, som får information och inspiration från FHI. De stöds även av regionala kontaktpersoner, som i sin tur får utbildning och stöd från FHI. Den hälsofrämjande enheten tillkom genom att de målgrupps- inriktade programmen, barn och ungdom, kvinnor, äldre, och sakområdena kost och fysisk aktivitet sammanfördes. För att uppnå framgång i folkhälsoarbete krävs såväl hälso- främjande som sjukdomsförebyggande åtgärder. Hälsofrämjande arbete innebär att förstärka de faktorer som ger människor ökade förut- sättningar att bibehålla och utveckla en god hälsa samt klara av livets påfrestningar och utmaningar på ett så bra sätt som möjligt. Sociala nätverk, känsla av sammanhang och att förstå och kunna påverka sin situation är sådana faktorer som anses främja hälsa, s.k. frisk- eller skyddsfaktorer. Med början 1987 har budgetpropositionen innehållit öronmärkta aidspengar med särskilda riktlinjer för hur medlen skulle prioriteras. har FHI det nationella ansvaret för det förebyggande hiv/STD-arbetet. De övergripande målen är att förebygga smitt- spridning av hiv, minska de negativa effekterna av epidemin i form av ångest och rädsla och att verka för solidaritet och mot utstötning och diskriminering av hivsmittade och riskutsatta grupper. Genom lands- tingsbaserade nätverk förmedlas och samordnas arbetet regionalt och lokalt. Basen i hiv/STD-förebyggande arbete omfattar frågor om sexualitet, sexuella beteenden, relationer, reproduk- tion och att förebygga oönskade graviditeter. Särskilt riskutsatta grupper (ungdomar, män som har sex med män, invandrare, hiv- infekterade och deras närstående och narkotikamissbrukare) nås bl.a. genom samarbete med frivilligorganisationer. Stöd till nationella frivilligorganisationer var 16,5 milj 1999. har ett samordningsansvar för det nationella arbetet mot tobaken. Strategin innefattar bland annat att fungera som katalysa- tor för ett omfattande nationellt, regionalt och lokalt arbete inom flera samhällssektorer. Institutet prioriterar uppbyggnaden av ett nationellt nätverk mellan dem som lokalt och regionalt arbetar med tobaksfrågan. f.n. ägnas särskild uppmärksamhet åt utbildningsinsatser för nyckel- grupper samt opinionsbildning. Institutet har vidare prioriterat tobaken Medverkan i det internationella samarbetet i tobaks- frågor har ökat, främst inom WHO och EU. insatser för att främja säkerhet och förebygga skador bygger på ett tvärsektoriellt engagemang på lokal, läns- och central nivå och en samverkan mellan myndigheter, vetenskapliga institutioner, landsting och kommuner samt frivilliga organisationer och lokala praktiker. Som kärna i det säkerhetsfrämjande och skade- förebyggande arbetet ligger satsningen på lokala modeller för före- byggande arbete i ett tvärsektoriellt perspektiv kombinerad med en nationell strategi i samverkan mellan myndigheter som stöd för det lokala arbetet. Skadeprogrammet utvecklar modeller för förebyggande av olyckshändelser, självmord och våld och metoder för analys och utvärdering av lokalt säkerhetsfrämjande och skadeförebyggande arbete. Forskning initieras och stöds via långvariga (oftast 3 + ) samarbets- avtal med universitet och högskolor. –1999 har 45 doktorsavhandlingar framställts inom ramen för FHI:s forskningsstöd, 35 från medicinsk fakultet och 10 från samhällsmedicinsk. En analys av de tio första samarbetsavtalen visar bl.a. att den åtgärdsinriktade forskningen varit lika produktiv som den epidemiologiska. Viss budget har också funnits för att kunna bevilja ad hoc ansökningar. Utvärderingar har gjorts av två av forskningsavtalen samt av ett program (tobak). I övrigt har utvärderingsverksamheten riktat in sig på utprövning av metoder och på kvalitetsutveckling av institutets interna arbete. stab består av följande tre funktioner. (a) Analys och utredning, (b) internationella frågor och (c) information. Funktionen analys- och utredning arbetar med regeringsuppdrag, kunskaps- och faktaunderlag, metodutveckling, utbildnings- och opinionsbildningsinsatser, samverkan samt stöd till det lokala och regionala folkhälsoarbetet samt organisationsstöd. Funktionen internationella frågor har ansvaret för det övergripande och bilaterala nordiska samarbetet, liksom för samarbetet med EU och WHO. Man medverkar också i internationella konferenser och agerar värd vid internationella studiebesök. Vad gäller informationsfunktionen har varje program och funktion inom det operativa och ekonomiska ansvaret för informationsinsatser inom sina respektive sakområden. finns det även en gemensam informationsfunktion som organisatoriskt tillhör staben. Informationsfunktionens uppgift är att ge internt stöd i informa- tionsfrågor samt svara för överblick och viss samordning av institutets informationsinsatser. Dessutom ansvarar informationsfunktionen för övergripande information om och dess verksamhet, reception, massmediaservice, webbtjänst och nyhetsbrevet nytt. En prioriterad uppgift för informationsfunktionen är att på olika sätt stimulera användande av IT/Internet i informationsarbetet. Folkhälsobegreppet och folkhälsolandskapet i har det inte funnits någon entydig och allmänt omfattad definition på begreppet folkhälsoarbete i , vilket bl.a. hänger samman med att arbetet organiserats på olika sätt i landet. före- faller det emellertid som att det håller på att utbildas en gemensam uppfattning om innebörden i begreppet i och med att Nationella folk- hälsokommittén lagt fram sitt förslag till definition. Kommitténs definition ser ut som följer: Med folkhälsoarbete menas planerade och systematiska insatser för att främja hälsa och förebygga sjukdom. En uttalad avsikt är att påverka faktorer (frisk-, skydds- och risk-) och förhållanden (struk- tur och miljö) som bidrar till en positiv hälsoutveckling på befolk- ningsnivå. Insatserna kan vara både samhälls- och/eller grupp- respektive individinriktade. Utvärderingsgruppen anser att denna definition fyller sitt syfte och ser ingen anledning att avvika från den, men vill ändå mycket kortfattat presentera två andra synsätt på begreppet, i syfte att illustrera hur den definition av folkhälsoarbete som tillämpas i ett visst sammanhang kan påverka arbetets inriktning och omfattning. Den första definitionen bygger på Folkhälsogruppens skrift (Rikt- linjer för folkhälsoarbetet och Folkhälsogruppens uppgifter, 1989). Folkhälsoarbete avser hälsofrämjande och sjukdomsförebyggande insatser, befolkningsinriktade metoder, en tyngdpunkt på primär- prevention, demokratiskt förankrade beslut och ett aktivt deltagande från de grupper som berörs av de preventiva insatserna. kommenterar inte specifikt denna definition i sitt betänkande, men diskuterar allmänt centrala begrepp på folkhälsoområdet. Kommittén konstaterar då att folkhälsoarbete i huvudsak reserverats för arbete utanför den traditionella sjukvården; arbete som vänder sig till grupper av människor i stället för individen och som väljer insatser av icke-medicinsk karaktär. Man kan säga, skriver kommittén, att det karaktäristiska för folkhälsoarbetet är att det fokuseras på: Att mer se till vanlighet än till farlighet En definition med inriktning enligt ovan torde således skjuta åt sidan de insatser som görs av hälso- och sjukvården, trots att denna anses ha en central roll i folkhälsoarbetet. Den tredje definitionen är internationell och har hämtats från WHO:s Health Promotion Glossary. Folkhälsoarbete ses där som: The science and art of promoting health, preventing disease, and prolonging life through the organized efforts of society--- Health promotion is the process of enabling people to increase control over, and to improve their health. (Vetenskapen och konsten att genom organiserade samhällsinsatser främja hälsa, förebygga sjukdom och förlänga liv--- Hälsofrämjande verksamhet är en process som syftar till att ge människor möjlighet att öka kontrollen över, och förbättra, sin hälsa.)