sou · GOB350d3 · 2001-01-01 00:00:00 — Vidare refererades till en tysk undersökning som översatt till svenska förhållanden skulle innebära att omkring 23 000 svenskar (0,av befolkningen) skulle vara i behov av rådgivning och/eller behandling för spel- beroende. Enligt en annan beräkning som gjorts av sociologiska institu- tionen vid på grundval av en kartläggning av spelberoende i kunde antalet spelberoende enligt en viss kategorisering uppskattas till 1 900 för hela riket. I pågår tillbaka ett forskningsprojekt i ämnet spel- beroende. , eller studien, benämns Swedish Patologic Gambling Prevalence Study och görs på uppdrag av Social- departementet. Ledare för projektet är professor . I projektet ingår dessutom två utländska professorer (), tre psykologer () och en socionom (). Vidare medverkar ett par statistiker. Studien föregicks av en provundersökning (pilotstudie) som gjordes med hjälp av () i och genomfördes . I undersökningen intervjuades ca 3 000 personer i åldrarna 15–som ansågs vara representativa för den svenska befolkningen. Dessa personer fick svara på 45 frågor om spel och problem i samband med spel. Svarsfrekvensen uppgick till mellan 70–. På grundval av pilotstudien konstaterades att det skulle vara möjligt att genomföra en planerad studie i och att acceptabel svarsfrekvens kunde förväntas. Med stöd av pilotstudien bedömde forskargruppen att mellan 1,2–2,(76 000–127 000 personer) av den svenska befolkningen skulle ha eller ha haft problem med spelande. drog forskargruppen upp riktlinjer och lade fast detaljer för genomförandet av huvudstudien. Arbetet planerades att genomföras i tre faser: fas 1 där datainsamling omfattande ca 10 000 personer skulle ske, fas 2 där djupintervjuer med ca 600 personer skulle genomföras, samt fas 3 som skulle fokusera på behandling av problemen. Undersökningsarbetet, fas 1, inleddes och data- insamlingen – i form av telefonintervjuer och frågeformulär utskickade per post – pågick fram till . Frågelistan innehöll 144 frågor. Svar erhölls från ca 7 100 personer, vilket är en svarsprocent om . påbörjades, något försenat, arbetet med att analysera de data som samlats in. Resultaten av detta arbete redovisades . Datainsamlingen för fas 2 av studien inleddes och avslutades . Resultaten av fas 2 beräknas kunna redovisas tidigast . Fas 3 har plan- erats men finansieringsfrågan är alltjämt inte löst. I tillsattes en kommission för att granska spel- problematiken och ge förslag till politik och åtgärder på området. Kommissionen bestod av nio ledamöter, varav presidenten tillsatte tre, senaten tre och representanthuset tre personer. redovisade kommissionen sitt arbete National Gambling Impact Study Commission Final Report. Rapporten kan sägas vara en kompromiss mellan företrädare för spelindustrin och anti-spelrörelsen i . Rapporten finns att tillgå på Internet under adressen: . Rapporten rönte viss uppmärksamhet i när den presenterades och många medier drog slutsatsen att kommissionen efterlyste ett full- ständigt stopp eller ett moratorium för expansionen på spelmarknaden. Företrädare för spelindustrin tolkade däremot rapporten såsom att kommissionen endast önskade en paus i utvecklingen av nya spel och inte något stopp i verksamheten. Ordföranden i kommissionen, , uttalade dock att kommissionens nio medlemmar var eniga om att det är tid för ett moratorium för spel i . Sedan rapporten lades fram har, enligt uppgift, inga ytterligare åtgärder vidtagits med anledning av den. Vad är spelberoende? Att vissa människor får problem med sitt spelande är det nog inte någon som ifrågasätter. Däremot är uttrycket spelberoende troligen mer kontroversiellt. Det man först frågar sig är hur spelberoende definieras. Den tog in spelberoende i sin Diagnostic and 1980 (DSM III). Med detta avses att spelberoende, enligt den angiva definitionen, var att klassificera som en psykisk störning. Enligt uppgift finns dock problemet spelmani i psykiatriska sammanhang beskrivet under huvudrubriken impuls- kontrollstörning, vilket tyder på att spelberoende ses som en behavioral excess disorder som har mycket gemensamt med andra konsumtionsproblematiska beteenden som vanligen inte i första hand klassificeras som missbruk, t.ex. köptvång, arbetsnarkomani, renlig- hetsiver och sexmissbruk. Sådana beteendeöverskottsstörningar är normala beteenden som utövas i för hög grad i förhållande till omgivningens normer. Man brukar säga att impulskontrollen brister. DSM revideras efter hand och föregås av ett kvalificerat utrednings- arbete. Enligt den senaste versionen av DSM, DSM-IV (1995) kännetecknas spelberoende eller spel- mani av att man: A.Under en längre tid återkommande visat olämpligt spelbeteende som tagit sig uttryck i minst fem av följande kriterier: 1.Tänker ständigt på spel (t.ex. upptagen av att tänka på tidigare spelupplevelser, av att planera nästa speltillfälle eller av att fundera över hur han eller hon kan skaffa pengar att spela med). 2.Behöver spela med allt större summor för att han eller hon skall uppnå den önskade spänningseffekten. 3.Har misslyckats med att kontrollera, begränsa eller sluta upp med sitt spelande. 4.Blir rastlös eller irriterad när han eller hon försöker begränsa sitt spelande eller sluta upp med att spela. 5.Spelar för att slippa tänka på sina problem eller för att söka lättnad från nedstämdhet (t.ex. hjälplöshetskänslor, skuld, ångest och depression). 6.Efter att ha spelat bort pengar återvänder han eller hon ofta en annan dag för att revanschera sig (jagar förluster). 7.Ljuger för anhöriga, terapeuter och andra personer för att dölja vidden av sitt spelande. 8.Har begått brott såsom förfalskning, bedrägeri, stöld eller försing- ring för att finansiera sitt spelande. 9.Har äventyrat eller förlorat någon viktig personlig relation, anställ- ning. utbildnings- eller karriärmöjlighet på grund av spelandet. 10.Förlitar sig på att andra kan ordna fram pengar för att lösa en finansiell krissituation som uppstått på grund av spelandet. B.Spelbeteendet kan inte förklaras med att spelaren är inne i en manisk episod. Hur mäter man spelberoende? Det mest använda måttet för att mäta spelberoende är South Oaks Gambling Screen (SOGS). SOGS är ett frågeformulär som konstruerats av en professor i sociologi, , och består av 20 frågor utgående från tidigare nämnda DSM III 1980. Med senare versioner av DSM har också reviderade upplagor av SOGS utarbetats. En nackdel med de nya versionerna av SOGS är att jämförbarheten med tidigare gjorda undersökningar försvåras. Med SOGS mäter man två former av spelproblem, en lättare som kallas problemspelande och en svårare som kallas patologiskt spelande. En lätt reviderad version av SOGS är den s.k. SOGS-R som gjordes av de tidigare nämnda professorerna i samband med en stor nya zeeländsk studie –1992. Den innebär att man uppskattar inte bara om spelproblem överhuvudtaget har förekommit utan också om sådana problem förekommit . Man kan också göra uppskattning av storleken på spelproblemen. SOGS-R ger också uppgift om hur mycket pengar man lagt på olika former av spel, vilket spel man föredrar i första och andra hand, spelarens skäl till att spela och vilka positiva effekter spelandet ger. Det kan noteras att man i den svenska studien, utöver frågorna i SOGS-R har ytterligare frågor, tillhopa 144 frågor. Riskfaktorer för att utveckla spelberoende Enligt en tysk undersökning uppskattas tiden för att utveckla spelberoende till i medeltal. Ett flertal amerikanska under- sökningar har dock visat att det inte är ovanligt att det tar ca åtta till innan individen är fast i spelberoende. I den svenska studien har man definierat olika variabler som till- sammans kan ge en bild av om det föreligger större eller mindre risk för att utveckla spelberoende. Dessa variabler är bl.a. följande: kön, ålder, född utomlands och utbildningsnivå. Därutöver beaktas följande variabler: civilstånd, boende i storstad eller inte, arbetslös eller inte, socialbidrag eller inte. Slutsatsen av detta är enligt studien att spel- problem och spelberoende inte är jämnt fördelade över befolkningen utan förekommer mer frekvent i vissa befolkningsgrupper. Efter fas I har man kunnat konstatera bl.a. följande: spelproblem är vanligare bland män än bland kvinnor, bland ungdomar mellan finns en förhöjd frekvens av spelproblem, invandrare drabbas i högre utsträckning av spelproblem än personer födda i , det är vanligare med spelproblem bland dem som bor i storstäder jämfört med dem som bor på landsbygden, spelproblem är mer vanligt förekommande bland ensamstående än bland gifta eller sammanboende, spelproblem förekommer i större utsträckning bland lågutbildade än bland dem med hög utbildning. Finns det högriskspel? När man talar om spelberoende ställer man sig också frågan om det finns några spelformer som är farligare eller mer beroendefram- kallande för spelaren än andra. I den svenska studien rör 95 av de 144 frågorna spelarens spelvanor. Frågorna är uppdelade efter 17 olika typer av spel och några frågor handlar om favoritspel. De olika kategorierna är följande: A.Keno, Lotto-Express och/eller skraplotter B.Joker, , Penninglotter, Tipsbingo eller C.Andra typer av lotterier och spel för ideella och välgörande ändamål F.Oddset, stryktips eller måltips H.Kasinospel på restaurang, nattklubb eller pub J.Kortspel på andra ställen än restaurangkasinon K.Tärningsspel på andra ställen än restaurangkasinon L.Spelmaskiner som ger poäng som går att växla mot varor eller pengar M.Vadslagning i samband med skicklighetsspel eller olika slags händelser N.Satsat pengar eller tippat hos andra än AB Svenska Spels egna ombud O.Investerat på börsen eller penningmarknaden P.Satsat pengar eller investerat i andra spelformer än ovan i Q.Satsat pengar på spelformer eller spel utanför Noteras bör, enligt utredningen, att kategorin under O, investeringar på börsen eller penningmarknaden, endast med tvekan och med stark reservation kan sägas tillhöra gruppen spel. Vidare kan noteras att det inte finns någon kategori P. Om man svarar ja på frågan om man spelat på något av spelen i varje kategori av spel i sitt liv följer sedan ytterligare fyra frågor om man spelat detta eller dessa spel , hur mycket man spelat för och hur man spelat . När det är flera spel i en kategori av spel frågar man också efter vilket eller vilka av spelen i den gruppen som man föredrar. För vissa spelkategorier frågar man efter vilka spel man föredrar i första, andra respektive tredje hand. Med ledning av svaren på nämnda frågor kan man få reda på framför allt sex slag av uppgifter, nämligen: 1.Vilka spel man spelar. 2.Vilka spel man föredrar. 3.Vilka spel man har satsat pengar på . 4.Hur man har satsat pengar på vissa spel . 5.Hur mycket pengar man har satsat . 6.Hur man har satsat pengar på spelen i fråga . Några slutsatser som dragits av det insamlade materialet är att s.k. högriskspel, dvs. spel som lätt leder till spelberoende, är automatspel, hästspel, skraplotter och Oddset. Det är främst snabbheten i spelen som attraherar spelaren. Att det rör sig om stora vinster, vilket särskilt gäller hästspel, är en annan faktor av betydelse. Hur många har problem med spel? Enligt den svenska studien är det ca 125 000 personer i som har problem med spel. Av dessa är ca en tredjedel s.k. patologiska spelare och resterande del problemspelare, dvs. spelandet påverkar deras arbete, sociala relationer, hälsa och/eller ekonomi. Man kan jäm- ställa sistnämnda grupp med storkonsumenter av alkohol; de behöver hjälp för att komma från sina problem men är ändå inte att betrakta som beroende. Enligt professor är siffran 125 000 personer i underkant och den verkliga siffran betydligt högre. Finns det några lösningar på problemen? Som ovan nämnts skall den eventuella tredje fasen av den svenska studien ta upp frågor om behandling av personer med spelproblem. Det finns endast ett behandlingshem särskilt för spelberoende. Detta behandlingshem ligger i och har ett fåtal platser. Det finns också ytterligare några behandlingshem som tar emot personer med spelproblem men dessa vårdinrättningar kan, enligt professor , ej erbjuda kvalificerad behandling, eftersom särskilt utbildad personal saknas. Utöver den särskilda behandling som kan erbjudas den enskilde som drabbats av problem med anledning av spel finns det även andra åtgärder att vidta. har det funnits ett anslag inom Social- departementets budgetram på för forskning om spelberoende och dess sociala konsekvenser. Det är dessa medel som finansierar den svenska studien som pågår. beslutade också att avsätta ytterligare för åtgärder mot överdrivet spelande under . vidgades användningsområdet för medlen till att även utveckla former för före- byggande arbete i syfte att hindra att människor fastnar i ett oönskat spelbeteende. På initiativ av och Lotteriinspektionen har ett oberoende branschråd, OSS – Oberoende Spelsamverkan, bildats. OSS skall verka för en sund utveckling på spelmarknaden och vara ett forum för frågor som rör spelberoende. I rådet ingår, förutom myndighets- företrädare, de större aktörerna i den svenska spelbranschen. Rådet har utarbetat en informationsstrategi för att rationellt och effektivt beskriva och informera om riskerna med spelande. OSS har också inrättat en telefonjour (ett s.k. 020-nummer) dit personer som har problem med sitt spelande kan vända sig. Jouren skall bemannas med utbildade psykologer och terapeuter. Vidare driver ett projekt i syfte att förebygga spelberoende. Projektet kallas risker och sorterar under alkohol- och narkotikaprogram. I projektplanen anges bl.a. att särskild uppmärksamhet skall ägnas åt de ungdomar som är i riskzonen för att utveckla ett överdrivet spelande och åt det överdrivna spelandet hos vissa invandrargrupper. Vidare fokuseras insatserna på förbättrade kunskaper om spelandets risker hos allmän- heten, de spelberoende och deras anhöriga, hos spelaktörer, myndig- heter och massmedia samt på skolor och vårdinrättningar. Det finns också ambitioner om livaktiga lokala stödföreningar för spelberoende och deras anhöriga i större tätorter i landet. 1998/99:80 om kasinospel i m.m. (s. 24) gör regeringen bedömningen att ytterligare insatser bör göras för att förebygga och motverka att personer spelar för mycket. Som exempel på tänkbara användningsområden nämns stöd till behandlingshem och kunskaps- och kompetensutveckling inom , bidrag till länkrörelser samt ytterligare resurser till forskning om spel i allmänhet och överdrivet spelande i synnerhet. I syfte att dämpa konkurrensen på spelmarknaden och därigenom minska kostnaderna för marknadsföring, vilket i sin tur kan antas påverka antalet personer som har problem med sitt spelande anser regeringen också att en kartläggning bör ske av omfattningen av mark- nadsföringen av spel och lotterier i . Denna kartläggning kan sedan ligga till grund för förslag till hur påträngande former av marknadsföring kan undvikas (prop. 1998/99:80 s. 25). Kartläggningen utförs av Lotteriinspektionen och skall redovisas till regeringen . Det kan noteras att den nya lagen om kasinospel i (SFS 1999:355) innehåller dels en bestämmelse om en åldersgräns för tillträde till ett kasino (4 §), dels en bestämmelse om förbud mot att lämna kredit för insatser vid kasinospel (9 §). Sistnämnda bestämmelse har sin motsvarighet i 37 § lotterilagen. I förarbetena till kasinolagen (prop. 1998/99:80 s. 39–40) anges också att den som anordnar kasinospel aktivt bör verka för att före- bygga och motverka problem med överdrivet spelande. Som exempel anges det åtgärdsprogram mot spelberoende som antagits av det statliga kasinoföretaget i , Casino. Åtgärdsprogrammet innehåller följande punkter. 1.Broschyrer, som förklarar hur spelberoende kan definieras och vilken hjälp som finns att få, är tillgängliga för alla besökare av kasinot. 2.Marknadsföringen vänder sig inte till unga. 3.De anställda informeras och utbildas löpande. 4.Företaget försöker aktivt identifiera spelare med problem. 5.Personliga avtal sluts mellan spelare med problem och anordnaren av spelet i syfte att begränsa spelarens möjligheter att besöka kasinot. Dessa avtal följs upp med personliga samtal. 6.Målet är att policyn skall förfinas och utvecklas. har i sitt arbete beaktat frågor om spelberoende, bl.a. i fråga om automatspel, åldersgränser och förbud mot kredit- givning vid anordnande av spel. I utredningens referensgrupp har också ingått en företrädare för . Utredningen har dock med hänsyn till direktiven inte ansett sig ha haft anledning att överväga generella begränsningar av lotterier i syfte att minska spelberoendet. Utredningens förslag: Ingen ändring föreslås av nuvarande ordning enligt vilken premieobligationerna är undantagna från lotterilagens tillämpningsområde. Den ges ut av staten via Riks- gäldskontoret. Premieobligationerna ingår som en del i statens låne- verksamhet. Den som köper en premieobligation kan sägas låna pengar till staten. Lånet löper och pengarna betalas tillbaka till köparen/långivaren vid lånetidens slut. Försäljning av premieobliga- tioner sker under en viss bestämd tidsperiod. Försäljningspriset på en premieobligation kan variera och fastställs av ca före försäljningsstarten. Premieobligationen betraktas som en säker penningplacering för köparen eftersom denne är garanterad att få tillbaka det nominella belopp som står på premieobligationen när tiden för lånet löper ut. Att premieobligationen behandlas i samband med spel och lotterier beror på att avkastningen på obligationen ut genom vinstdragning vid vissa regelbundet återkommande tidpunkter. Vinsten är skattefri. Enligt 2 § första stycket lotterilagen gäller lagen inte svenska statens premieobligationslån. Anledningen härtill torde från början ha varit av konstitutionell natur. Eftersom verksamheten med premie- obligationslån omhänderhades av ett riksdagsorgan, , skulle det enligt äldre förarbeten (SOU 1938:17 s. 50) vara mindre lämpligt om regeringen (tidigare Kungl. Maj:t) skulle lämna tillstånd till sådan verksamhet. Vinstdragningarna övervakades tidigare av kontrollanter förordnade av som biträddes av Statskontoret. Genom beslut uppdrog dock regeringen åt Lotteriinspektionen att utöva kontroll och tillsyn över den utlottningsverksamhet som Riks- 250 Svenska statens premieobligationslån gäldskontoret anordnar i form av svenska statens premieobligationslån. Uppdraget omfattar hela utlottningsverksamheten, inklusive använd utlottningsutrustning, programvara, rutiner m.m. och själva drag- ningsförfarandet. Som nämnts introducerades premieobligationerna 1918. Några regler om förutsättningarna för utgivande av sådana obligationer synes dock aldrig ha införts. Premieobligationerna har genomgående undantagits från de allmänna lotterireglerna. lotteriförordning angavs uttryckligen i 1 § att bestäm- melserna i förordningen inte ägde tillämpning på svenska statens premieobligationer. lotterilag infördes i 3 § en bestämmelse om svenska statens premieobligationslån som motsvarade 1 § lotteriför- ordning. Bestämmelsen lotterilag överfördes sedermera till 2 § lotterilag. Några särskilda kommentarer beträffande svenska statens premie- obligationslån har inte gjorts i förarbetena till respektive lag sedan 1939 års reglering. I utredningens direktiv anges att utredaren skall bedöma huruvida den ordning som råder, att lotterilagen enligt 2 § lotterilagen inte gäller svenska statens premieobligationslån, bör ändras. Som framgår av det föregående har undantaget i 2 § första stycket lotterilagen gamla anor. Verksamheten med statens premieobligationer sköttes av och , utan inblandning av de för lotteriverksamhet ansvariga organen. kontrollerar Lotteriinspektionen hela utlottningsförfarandet, trots att verksamheten inte omfattas av lotterilagen. Utredningen anser att nuvarande ordning är problematisk från prin- cipiell utgångspunkt eftersom ett statligt lotteri faller utanför lotteri- regleringen. Det ursprungliga skälet till denna ordning – att den upp- lånande myndigheten var ett riksdagsorgan – har inte heller samma Svenska statens premieobligationslån 251 Det är dock alltjämt fråga om en verksamhet som ingår som ett led i den statliga upplåningen och den skiljer sig härigenom från den vanliga lotteriverksamheten. Ser man rent praktiskt på verksamheten fungerar den enligt uppgift tillfredsställande. Mot denna bakgrund anser utredningen att nuvarande ordning bör bestå och föreslår därför inga ändringar i denna del. 16Tillståndsgivning, tillsyn och kontroll Utredningens förslag: Lotteriinspektionen skall från kommunerna ta över uppgiften att vara tillståndsmyndighet beträffande förströ- elseautomater. Inspektionen skall dock i ett tillståndsärende alltid inhämta kommunens yttrande. Enligt lotteriförordning fick lotteri anordnas efter anmälan hos polismyndigheten eller , beroende på vilken typ av lotteri det var fråga om. gav tillstånd till dels lotterier med vinster endast i form av varor eller anvisningar, dels förhandsdragna lotterier vari det sammanlagda värdet av insatserna fick uppgå till högst . gav tillstånd till förhands- dragna lotterier vari det sammanlagda värdet av insatserna fick uppgå till högst . I övrigt ankom det på Kungl. Maj:t att ge tillstånd till viss yrkesmässig verksamhet beträffande delaktighetsbevis i lotteri samt att, utöver vad som stadgades i förordningen, ge tillstånd till lotteri om penningar eller penningars värde som skulle anordnas för allmänheten. Efterhand ändrades reglerna förordning och bl.a. infördes bestämmelser om att polismyndigheten skulle ge tillstånd till s.k. restaurangkasinospel (roulett-, kort- och tärningsspel) och visst automatspel, att ansvarade för tillståndsgivning till bingo- spel och i samband därmed anordnat automatspel samt att Kungl. Maj:t hade kvar sin rätt att i särskilda fall ge tillstånd till lotterier om pengar eller pengars värde och till automat-, restaurangkasino- och bingospel som inte anordnades för allmänheten om spelet anordnades i förvärvs- syfte. inrättades , som skulle dels överpröva länsstyrelsernas beslut, dels meddela råd och anvisningar samt verka för en ändamålsenlig kontroll av lotterier och för en enhetlig tillämp- ning av lotteriförordningen. 254 Tillståndsgivning, tillsyn och kontroll Genom lotterilag tillskapades en i viss mån ny ordning. Arbetsuppgifterna inom lotteriområdet koncentrerades till länsstyr- elserna och och polismyndigheternas arbetsuppgifter inskränktes till att avse den s.k. fria sektor som inrättades och som innebar att lokala ideella föreningar fick möjlighet att på ett enklare sätt än tidigare anordna traditionella lotterier. Länsstyrelserna svarade för tillståndsprövning avseende övriga lokala och regionala lotterier, dvs. i första hand traditionella lotterier, restaurangkasinospel, automat- spel och bingospel. permanentades och svarade för tillståndsprövning avseende huvudsakligen traditionella lotterier som anordnades inom flera län. Tillsynsverksamheten fördelades mellan de myndigheter som meddelade respektive tillstånd, dock att den centrala tillsynen över lagens efterlevnad ankom på . Utöver uppgifterna enligt lotterilagen fick polismyndigheterna också tillstånds- och tillsynsverksamheten beträffande spel på förströ- elseautomater enligt automatspelslag. Genom lagändring 1988 tog kommunerna över polismyndigheternas arbetsuppgifter avseende lotterier och spel. Genom lotterilag förstärktes och myndig- heten fick också ett nytt namn, Lotteriinspektionen. Denna myndighet övertog viss tillståndsgivning samt tillsynen över de lotterier och spel som anordnades av de statliga spelbolagen och ATG. Enligt nu gällande lagstiftning ser tillståndsorganisationen ut som följer: Kommunerna (den kommunala nämnd som kommunen bestämmer) prövar frågor om tillstånd till egentliga lotterier som anordnas av en sammanslutning som är verksam huvudsakligen inom endast en kommun samt ansvarar för registrering av egentliga lotterier som efter sådan åtgärd får anordnas av en ideell förening som är verksam huvudsakligen inom en enda kommun.