sou · GOB325d2 · 2001-01-01 00:00:00 — 6 En internationell jämförelse Detta avsnitt innehåller beskrivningar av några andra länders polisorganisationer. Kommittén har granskat hur polisväsendet är organiserat i några andra länder. De länder som valts ut för jämförelsen är , , , , och . Av dessa länder har kommittén funnit skäl att särskilt studera förhållandena i . Beskrivningarna av ländernas polisväsenden tar översiktligt upp organisationerna i stort. Särskild uppmärksamhet ägnas de olika ländernas säkerhetstjänster och deras ställning i förhållande till övrig polisverksamhet. I leds polisväsendet direkt av justitieministeriet, som under sig har rigspolitichefen, politidirektören i och politi- mestrene. Justitieministern är politiskt ansvarig för polisväsendet och kan verka genom att initiera lagstiftning och meddela generella föreskrifter för polisen. Däremot får justitieministern inte ingripa i det operativa och konkreta polisarbetet. När det gäller säkerhetspolisen – Polisens efterretningstjenste (PET) – sträcker sig dock justitie- ministerns ansvar och befogenheter något längre. PET:s verksamhet kommer att behandlas närmare nedan. Rigspolitichefen utgör den centrala nivån inom polisorganisationen medan politidirektören i och politimestrene utgör den lokala nivån. är indelat i 54 polisdistrikt, vartill kommer och . Varje distrikt leds av en politimester, dock med undantag för 134 En internationell jämförelse som leds av politidirektören i . Polisdistriktens struktur och bemanning varierar kraftigt, vilket beror på att distrikten inbördes är mycket olika i fråga om geografisk och befolkningsmässig storlek. Inom varje distrikt finns en polisstation, huvudstation, som är bemannad dygnet runt. Kriminalpolis, distriktets ledningspersonal och administrativ personal är placerad där. I de flesta distrikt finns också mindre stationer. De större städerna har dessutom närpolisstationer, som ofta är belägna vid varuhus och andra större inköpsställen. För att täcka behovet av bistånd mellan polisdistrikten är landet indelat i sju regioner. Ett sådant behov kan t.ex. föreligga på grund av något evenemang som kräver en stor polisinsats eller på grund av att en stor polisaktion kräver en koordinerad planläggning över distrikts- gränserna. Politidirektören i och vissa politimestre är regionledare. arbetar en statlig utredning med frågor om den fram- tida organiseringen av polisväsendet. Utredningen skall bedöma om den nuvarande polisdistriktsindelningen är ändamålsenlig. En åsikt som framförts har varit att antalet polisdistrikt borde minskas. Vidare skall utredningen pröva om ledningsorganisationen inom polisen kan förbättras. Utredningen skall vara klar . Rigspolitichefens uppgifter är närmare beskrivna i retsplejeloven. Sammanfattningsvis kan sägas att Rigspolitichefen svarar för administ- ration av den centrala polisverksamheten och har vissa samordnings- och förstärkningsuppgifter. är organisatoriskt uppdelat i åtta avdelningar, avdelningarna A–H, som var och en har sina speciella arbetsuppgifter. Rigspolitichefen utövar tillsyn över politidirektörens och polis- mestrenes organisering av arbetet och kan fastställa generella be- stämmelser om polisarbetet. Tillsynen innefattar också kontroll av polisdistriktens ekonomiförvaltning. Däremot får Rigspolitichefen inte ingripa i det operativa arbetet annat än efter begäran från politimestrene eller politidirektören. Det är alltså politimestrene och politidirektören som leder och har ansvaret för polisarbetet i distrikten. En internationell jämförelse 135 Afdeling A bedriver polisarbete som inte kan avgränsas geografiskt. Inom Afdeling A finns underavdelningar bestående av enheter för operativa polisinsatser, för kriminalunderrättelseverksamhet och för internationellt polissamarbete. Därutöver finns en stab, ett råd för brottsförebyggande verksamhet och en enhet som arbetar mot grov ekonomisk brottslighet (Afdelingen för saerlig okonomisk kriminalitet). Inom Afdeling A arbetar omkring 800 personer, varav 6–7 är jurister, omkring 420 är polismän och övriga är kontorspersonal. Underavdelningen för operativ polisverksamhet har en ordnings- polisenhet, en rejseafdeling och en kriminalteknisk avdelning. Ord- ningspolisenheten förfogar bl.a. över en nationell aktionsstyrka, som på begäran från polisdistrikten kan biträda vid händelser som t.ex. gisslantagningar eller gängkrig. Där finns också en eftersökningstjänst, som samordnar spaning efter försvunna personer eller efterlysta personer. Rejseafdelingen fungerar som en förstärkningsorganisation, som står till polismestrenes förfogande för brottsutredande arbete. Den används främst vid bekämpning av särskilt grov brottslighet. Den kriminaltekniska enheten bistår polisdistrikten vid utredningar som kräver teknisk kompetens, t.ex. fingeravtrycksundersökningar. Underavdelningen för kriminalunderrättelseverksamhet arbetar med övergripande analyser och metodutvecklingsarbete. Arbetet rör exempelvis insamling och värdering av upplysningar om mc-gäng som bedriver brottslig verksamhet samt kartläggning av spridningsvägar för narkotika. är med i Europol, Schengen, Östersjösamarbetet och vissa andra internationella samverkansformer. De kontakter som detta sam- arbete ger upphov till sköts av en underavdelning hos Afdeling A. Afdelningerne B–H Afdeling B sysslar med personalfrågor medan Afdeling C arbetar med administrationen av polisväsendet. Enligt dansk anslagslagstiftning an- visas polisväsendet av ett visst totalbelopp för verksamheten och vidare bestämmer det antal poliser som skall finnas. Det ankommer sedan på Rigspolitichefen att fördela medlen mellan de olika polisdistrikten. På grund av den befogenheten har Rigspolitichefen ett stort inflytande över polisverksamheten i landet. 136 En internationell jämförelse Afdeling D arbetar med data och registervård. Inom avdelningen finns kriminalregister och fordonsregister m.m. Afdeling E sysslar med ut- länningsfrågor. Polisskolan utgör en del av och bildar tillsammans med polisforskningssekretariatet Afdeling F. Afdeling G är Politiets Efterretningstjeneste, vars verksamhet behandlas särskilt nedan. Frågor som gäller polisväsendets byggnader handläggs inom 6.2.3Politiets Efterretningstjeneste (Afdeling G) Politiets Efterretningstjeneste (PET) är en intern säkerhetstjänst som har till huvudsaklig uppgift att förebygga och avslöja brott mot rikets yttre och inre säkerhet. PET:s uppgifter kan sammanfattas under rubrikerna kontraspionage, kontraterrorism och kontraextremism. Med kontraextremism avses här förebyggandet av brott som består i försök att genom våld ändra det demokratiska statsskicket. Härtill kommer uppgifter med att bekämpa spridningen av massförstörelsevapen och andra preventiva säkerhetsuppgifter som rådgivning i säkerhetsfrågor, personskydd och dokumentskydd. Bekämpandet av organiserad brottslighet är bara en uppgift för PET om brottsligheten innefattar hot mot rikets yttre eller inre säkerhet. PET sysslar inte med militära förhållanden. Den uppgiften ankommer på Forsvarets Efterretnings- tjeneste. PET:s arbete är främst preventivt inriktat och består i första hand av informationsinsamling och efterforskning. I arbetet ingår att värdera hotbilder samt därvid att uppdaga brottsplaner på ett så tidigt stadium att brotten inte hinner sättas i verket. PET samarbetar därvid med övriga delar av polisväsendet på så sätt att information utbyts. Varje polisdistrikt har en kontaktman som svarar för utbytet av relevant information. Vid sidan av den angivna efterforskningsinriktade verk- samheten har PET även andra uppgifter. PET svarar för regeringens och kungahusets personliga säkerhet samt har en rådgivande funktion beträffande säkerhetsfrågor inom den civila offentliga förvaltningen. PET har sitt huvudkontor i , men har också ett kontor i . Chefen för är en politimester, som har en vice politimester som ställföreträdare. Till skillnad från politimestrene i polisdistrikten har PET inte behörighet att väcka åtal för brott. Om en utredning hos PET visar att En internationell jämförelse 137 någon har begått ett brott överlämnas ärendet till åklagarmyndighet, dvs. normalt till polismesteren i det polisdistrikt där brottet begåtts. Beträffande många brott väcks åtal först efter beslut av justitie- ministern. Innan ärendet läggs fram för justitieministern har det granskats av den regionala statsadvokaten och av Rigsadvokaten. Kontrollen av PET:s verksamhet PET:s efterforskning, innefattande informationsinsamling och re- gistrering, kan beröra enskilda personer på flera sätt. Av hänsyn till enskildas rättssäkerhet är PET därför underkastad kontroll av sin verksamhet. Vid sidan av den interna kontrollen av ärenden och arbetsmetoder utövas kontroll av PET:s verksamhet av justitie- ministern, , domstolarna och Rigsrevisionen. Justitieministern utövar på regeringens vägnar tillsyn över PET och ger generella riktlinjer för PET:s arbete. Vidare har ministern regel- bunden kontakt med chefen för , varvid behandlas både konkreta ärenden och generella frågor. Härigenom sker en kontroll av PET:s arbete och prioriteringar. Justitieministern är ansvarig inför parlamentet för PET:s verksam- het. Denna sedvanliga parlamentariska kontroll kompletteras genom att fem folketingsledamöter är utsedda till uppdraget att ha insyn i PET. De valda ledamöterna skall dels underrättas om gällande generella riktlinjer för PET:s verksamhet, dels orienteras om väsentliga om- ständigheter av säkerhetsmässig karaktär rörande PET:s verksamhet. Domstolarnas kontroll består i att PET – liksom polisen i övrigt – måste ha domstols godkännande för vissa utredningsmetoder, vilket t.ex. är fallet vid telefonavlyssning. En särskild kontroll sker av PET:s registreringar och vidare- befordran av upplysningar, genom en grupp bestående av fyra personer som utsetts av regeringen. Gruppen kallas ibland Wamberg-udvalget, efter namnet på den förste ordföranden för gruppen. Nyregistreringar av danskar och av utlänningar i landet skall företes gruppen för godkännande. Gruppen gör också stickprovskontroller i äldre ärenden. Wamberg-udvalget prövar även frågor om överlämnande av uppgifter till andra myndigheter. PET:s räkenskaper är underkastade samma allmänna revision som gäller för polisen i övrigt. Revisionen företas av Rigsrevisionen i sam- arbete med Rigspolitichefens revisionsavdelning och Justitie- ministeriets inspektörer. 138 En internationell jämförelse 6.2.4 Politimestrenes och politidirektörens uppgifter Politimesteren leder polisdistriktet och är ansvarig för polisarbetet i sitt distrikt. I varje distrikt finns ordningspolis, kriminalpolis och polis- kontor, som således står under politimesterens ledning. Politimesteren är också åklagare i byretten (motsvarande svensk tingsrätt). Politi- mesteren bistås av en eller flera vice polismestere, politiassessorer och politifuldmaegtige. Alla dessa måste vara jurister. Ordningspolisen, som leds av en chefpolitiinspektör eller politi- inspektör, svarar bl.a. för att polispersonal finns tillgänglig dygnet runt i distrikten. Kriminalpolisen, som leds av en chefkriminalinspektör eller kriminalinspektör, har bemanning dygnet runt bara i de största städerna. I övriga polisdistrikt finns en vaktordning, som säkerställer att kriminalpolis vid behov kan tillkallas genom ordningspolisen. är på grund av befolkningsstorleken i distriktet och förhållandena i övrigt organiserad på annat sätt än polisen i de övriga distrikten. Politidirektören utgör tillsammans med tre vice politi- direktörer högsta ledning. Dessa är jurister. Distriktet är uppdelat i sex mindre områden som vart och ett har sin polisstation. Vid varje station finns såväl ordningspolis som kriminal- polis. Både ordningspolisen och kriminalpolisen är dessutom i sin tur indelade i olika specialavdelningar. När det gäller ordningspolisen finns specialavdelningar för patrullering, radiotjänst och eftersökning av personer m.m. Hos kriminalpolisen finns specialavdelningar för olika brott som våldsbrott och stöldbrott m.m. Till skillnad från i är det danska åklagarväsendet integrerat med polisväsendet. Åklagarväsendets organisation berörs därför något här. Åklagarverksamheten ligger i under justitieministern och utövas av rigsadvokaten, statsadvokaten och polismestrene (i av politidirektören). Rigsadvokaten har sitt säte i . Rigsadvokaten bistås av två statsadvokater och flera jurister. Rigsadvokaten uppträder som åklagare i Höjesteret (motsvarande i ). Vidare är Rigsadvokaten överordnad övriga åklagare i landet och utövar tillsyn över deras verksamhet. är indelat i sex statsadvokatområden. I vart och ett av dessa områden finns en statsadvokat. Dessutom finns det en En internationell jämförelse 139 statsadvokat som i hela landet handlägger ärenden om vissa former av ekonomisk brottslighet. Statsadvokaterna har åtalsrätt i mål som behandlas vid landsretterne (motsvarande hovrätter i ) i första instans och i vissa i strafflagstiftningen särskilt angivna brottstyper. Deras åtalsrätt omfattar bara de allra allvarligaste brotten. Statsadvokaternas huvuduppgift är i stället att utöva tillsyn över politimestrenes åklagarverksamhet. Politimestrene har åtalsrätt i alla mål som inte särskilt är tillagda statsadvokaterne. Därmed är politimestrene – under statsadvokaternas tillsyn – åklagare i de allra flesta mål. Vid utgången av uppgick antalet anställda inom polisväsendet till 12 965 personer, bestående av jurister, polismän, kontorspersonal och servicepersonal. 402 av de anställda var jurister, medan antalet polismän uppgick till 10 034 personer. Av polismännen arbetade den största delen inom ordningspolisen. Vid den ovan angivna tidpunkten uppgick antalet ordningspoliser till 7 914 personer, medan antalet kriminalpoliser var 2 210 personer. Polisväsendet i leds av . Departementet har det politiska ansvaret. Departementet utövar också administrativ och i viss mån även operativ ledning av polisen. När det gäller polisens roll som åklagare är polisen underställd Rigsadvokaten. är indelat i 54 polisdistrikt med en politimester som chef i varje distrikt. Distrikten är i sin tur indelade i mindre, geografiskt eller funktionellt bestämda, enheter. I varje enhet finns ett länsmanskontor eller en polisstation. Departementet har rätt att fatta beslut rörande polisverksamheten i de enskilda polisdistrikten, dock ej såvitt avser frågor om åtal i brottmål där Rigsadvokaten har det operativa ansvaret. Både departementet och Rigsadvokaten kan således bestämma vad som skall prioriteras i ett enskilt distrikt. För departementets del sker detta först och främst vid den årliga anslagstilldelningen. Direkt under finns centrala polisorgan för vissa bestämda uppgifter. Polisorganen är både administrativt och 140 En internationell jämförelse operativt underställda departementet. Den övergripande målsättningen är att utveckla och upprätthålla biståndsresurser med landstäckande kapacitet. De centrala polisorganen innehar spetskompetens och förut- sätts bli anlitade i fall då polisen i distrikten inte har erforderliga resurser eller erforderlig kompetens för att lösa en viss uppgift. Två av de centrala organen – Politiets overvåkingstjeneste (POT) och Ökokrim – har behörighet att väcka åtal och är i det hänseendet underställda Rigsadvokaten. För att gynna en samordning av polisverksamheten mellan polis- distrikten finns en regional organisation enligt vilken landet är indelat i fem landsdelar. polisiära organisation har varit föremål för en statlig utredning. Utredningens betänkande En bedre organisert politi og lensmannsetat (NOU 1999:10) presenterades . I betänkandet föreslås bl.a. att antalet polisdistrikt skall reduceras och att det skall inrättas ett polisdirektorat med ansvar för ledningen och styrningen av polisverksamheten. Den norska regeringen har anslutit sig till förslagen i utredningen och lämnat en proposition till . har ännu inte behandlat propositionen. Varje polisdistrikt, i sin tur indelade i driftsenheter, leds som nämnts av en politimester. Det finns två nivåer i varje distrikt. Nivå 1 är politimesternivån och innehåller en avdelning för gemen- samma funktioner för distriktet, en åklagaravdelning och en ad- ministrativ avdelning. Politimesteren har befogenhet att som chef be- sluta i alla frågor som rör polisdistriktet. Hans eller hennes ledning ut- övas dock i nära samarbete med cheferna för driftsenheterna, åklagar- avdelningen och den adminstrativa avdelningen. Vanligen består polismesterens ledning främst i att han eller hon utformar övergripande mål och strategier samt svarar för den långsiktiga planeringen av verksamheten i distriktet. Nivå 2 i distrikten utgörs av driftsenheterna (geografiskt eller funktionsmässigt indelade), vilka ansvarar för den operativa polis- verksamheten. Driftsenheterna leds av en länsman eller en polis- stationschef, vilka är direkt underställda politimesteren. Drifts- enheterna har ett resultatansvar för sin verksamhet. En internationell jämförelse 141 Kriminalpolitisentralen (KRIPOS) KRIPOS har till uppgift att bistå polisdistrikten med kriminalteknisk och operativ utredningshjälp, att samordna polisväsendets kriminal- underrättelseverksamhet och att svara för det internationella sam- arbetet. När personal från KRIPOS lämnar bistånd i en polisutredning i ett distrikt är personalen underställd polisledningen i distriktet. Sam- ordningen av kriminalunderrättelseverksamheten avser alla brottstyper utom sådana som hör till Politiets overvåkingstjenestes ansvarsområde. Politiets overvåkingstjeneste (POT) POT är organiserad som en del av det norska polisväsendet. POT har till uppgift att förebygga, motverka och utreda brott mot rikets yttre och inre säkerhet. kan också uppdra åt POT att arbeta mot vissa former av internationell organiserad brottslighet, men har inte några sådana uppgifter tilldelats POT. POT leds av en overvåkingssjef genom det centrala polisorganet Overvåkingssentralen. POT är indelat i sju regioner och varje region leds av den politimester som bestämmer. Over- våkingssjefen är dock chef för verksamheten i . I den utnämnde politimesterens uppgifter ligger att han eller hon skall samordna verk- samheten i regionen. Han eller hon skall rapportera alla förhållanden av betydelse till Overvåkingssentralen och organisera ett centralarkiv för regionen. Overvåkingssjefen skall även samla in uppgifter av betydelse för POT:s verksamhet från de övriga politmesterene i sin region. En offentlig utredning om POT:s framtida organisation har föreslagit bl.a. att POT organiseras som en egen myndighet. Frågan bereds inom . Utrykningspolitiet (UP) Utrykningspolitiet har till främsta uppgift att förebygga trafikbrott och att förhindra trafikolyckor. UP skall därvid stödja polisdistrikten genom planering och råd vid insatser mot trafikbrottslighet. Personal från UP tjänstgör regelmässigt i distrikten. Om nödvändigt kan UP också biträda vid andra typer av brott än trafikbrott. 142 En internationell jämförelse Den sentrale enhet for etterforskning og påtale av ökonomisk kriminalitet og miljökriminalitet (ÖKOKRIM). Huvuduppgiften för ÖKOKRIM är att utreda och föra talan i ärenden rörande grov ekonomisk brottslighet och miljöbrottslighet. ÖKOKRIM är således både polis- och åklagarmyndighet. Ökokrim har en stab som består av jurister, polismän samt civilanställda med kunskaper inom data och ekonomi m.m. Staben är organiserad i olika team, som är sammansatta av personal med olika kunskaper. Inom sitt område kan ÖKOKRIM överta ärenden från lokala åklagarmyndigheter och inleda egna utredningar. Chefen för , Statsadvokaten i ÖKOKRIM, har behörighet att väcka åtal för brott begångna var som helst i landet. ÖKOKRIM är även bistånds- och rådgivningsorgan åt polisdistrikten och skall verka för att stärka kompetensen hos dessa. Vidare skall ÖKOKRIM bedriva kriminal- underrättelseverksamhet och i samarbete med ansvara för internationellt samarbete inom sitt område. Politiets datatjeneste (PD) ansvarar för utveckling och skötsel av polisens datasystem, varvid ingår registervård av polisens register. Politihögskolen (PHS), Politiets materieltjeneste (PMT) och Statens innkrevningssentral (SI) är de övriga centrala polisorganen. Som namnet antyder utbildar PHS poliser. PMT förestår materialför- valtningen inom polisväsendet och skall arbeta för att polisens materiel används optimalt. SI sysslar med indrivning av det allmännas fordringar, såsom böter och olika avgifter. leder polisverksamheten i hela landet. Organisa- tionen har tre nivåer. är polisens högsta ledning. Direkt underställd polisens högsta ledning är polisens länsledning i fem länsstyrelser. Under polisens länsdelning sorterar häradena och polisinrättningarna. polisdistrikt är en särskild enhet. Direkt under ligger också de riksomfattande enheterna: centralkriminalpolisen, skyddspolisen, rör- liga polisen, Polisskolan och Polisyrkeshögskolan samt Polisens teknik- En internationell jämförelse 143 Också Polisinrättningen i härad är funktionellt underställd inrikesministeriet. Polisens högsta ledning planerar, utvecklar och leder polisväsendet i hela landet. Den högsta ledningen ansvarar för de riksomfattande verksamhetsstrategierna, de viktigaste satsningsområdena, resultat- målen och strategin inom det internationella polissamarbetet. Polisens högsta ledning ansvarar också för utvecklingen av polisutbildningen, polisförvaltningen och personaladministrationen, tillståndstjänsterna och lagstiftningen samt polisens material- och dataadministration. Centralkriminalpolisens uppgift är att bekämpa internationell, organi- serad, yrkesmässig och annan allvarlig brottslighet. I denna roll utreder Centralkriminalpolisen självständigt eller i samarbete med lokalpolisen omfattande, resurskrävande eller avancerad brottslighet. Central- kriminalpolisen utvecklar även metoder för brottsbekämpningen. Det kriminaltekniska laboratoriet är en av avdelningarna vid . Laboratoriet betjänar hela polisväsendet. Centralkriminalpolisen ansvarar för uppgifter som gäller polisens datasystem och register. Centralkriminalpolisens informationstjänst (kriminalunderrättelsetjänst) är den nationella centralen för och Europol samt sköter kontakterna med utländska myndigheter på basis av bilaterala samarbetsavtal. Här finns även det nationella . Skyddspolisens uppgift är att bekämpa och undersöka sådana före- havanden och brott som kan äventyra stats- och samhällsskicket eller rikets inre och yttre säkerhet. Skyddspolisen ger myndigheter och samfund sådan information som behövs för att upprätthålla statens säkerhet och utför tekniska säkerhetsgranskningar. Skyddspolisen ger också utlåtanden om tillför- 144 En internationell jämförelse litligheten hos personer som söker eller sköter tjänster eller uppgifter av betydelse för rikets säkerhet. Rörliga polisen skall upprätthålla allmän ordning och säkerhet, leda och övervaka trafiken samt främja trafiksäkerheten. Dessutom arbetar rörliga polisen för att förebygga brottslighet. Enheten utgör även en polisreserv. Polisens teknikcentral svarar för uppköp, underhåll och utveckling av polisens materiel och utrustning. Utbildningen av poliser sker inom Polisskolan och Polisyrkeshögskolan. Inom Polisyrkeshögskolan be- drivs också forskning inom områden som har att göra med polis- verksamhet. Polisavdelningarna vid länsstyrelserna är polisens länsledning. De planerar, utvecklar och leder polisväsendet i länen. De kommer överens om resultatmålen med polisinrättningarna i häradena och beslutar om resursfördelningen till polisinrättningarna. Länsledningen ansvarar också för samarbetet mellan den lokala polisen, centralkriminalpolisen och den rörliga polisen i länen. De ser också till att ledningsansvaret för verksamheten ordnas samt ansvarar för styrningen och tillsynen över verksamheten. Det lokala polisväsendet är organiserat häradsvis. Det finns 90 härader i och i varje härad finns en polisinrättning, som har huvud- ansvaret för polisverksamheten.