sou · GOB399d4 · 2001-01-01 00:00:00 — Rätten hade självmant tagit upp och prövat fråga om häktning i anledning av en gärning för vilken åtal ännu inte hade väckts. Åtalet, som fördes till Högsta dom- stolen, vann bifall. Två av Högsta domstolens ledamöter var skiljaktiga och ansåg att det var fråga om oskicklighet vid myndighetsutövning och inte straffbar oaktsamhet (NJA 1996 s. 237). JO 1999/2000 s. 32 Fråga om häktningsbeslut borde ha hävts när åtalet kom att avse andra brott än de som låg till grund för häktningen. Förundersökning för straffbart tjänstefel lades ned. JO ansåg att domaren (i tingsrätt) gjort en felbedömning i en i och för sig ovanlig rättsfråga, men att detta inte kunde tillskrivas lagmannen som straffbar oaktsamhet. JO 1999/2000 s. 193 Anmälan om disciplinansvar för en rådman vid länsrätt som utan laga stöd beslutat om fortsatt tvångsvård enligt lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård. ålade rådmannen löneavdrag (Ä 12/1998). NJA 1990 s. 542 Fråga på talan av JK om rådman i tingsrätt gjort sig skyldig till vårdslös myndighetsutövning vid häktningsbeslut. NJA 1992 s. 555 Fråga på talan av RÅ om rådman i tingsrätt gjort sig skyldig till tjänstefel vid beslut om förtida omhändertagande enligt 9 kap. 10 § 2 st . Rådmannen dömdes för tjänstefel. NJA 1997 s. 186 Åtal för tjänstefel mot hovrättsledamöter som av oaktsamhet förordnat om häktning utan laglig grund har ogillats. Gärningen ansågs som ringa med hänvisning till bl.a. domarnas extrema arbetsbelastning. uttalade bl.a. att det av rättssäkerhetsskäl är angeläget att de som vid en domstol prövar frågor om frihetsberövanden inte försätts i en situation där den risk för misstag som alltid föreligger ökar högst påtagligt. NJA 1997 s. 368 Rådman vid tingsrätt som underlåtit att hålla omhäktningsförhandling enligt 24 kap. 18 § 3 st. dömd för tjänstefel. uttalade bl.a. att det när det gäller tolknings- och tillämp- ningsfrågor i och för sig bör finnas en betydande marginal innan en felbedömning kan anses grunda ansvar för tjänstefel, men att ansvar för tjänstefel dock kan komma i fråga vid allvarliga bedömningsfel. JO 1984/85 s. 69 Åtal för vårdslös myndighetsutövning mot åklagare, som åtalat en person för brott mot sekretessbestämmelser trots att den åtalade gär- ningen inte var straffbar, samt mot hovrättsassessor, som fällt den tilltalade till ansvar. Den rättsliga felbedömning som gjorts ansågs av inte som så allvarlig att den var att betrakta som grov oaktsamhet varför åtalet inte bifölls (NJA 1983 s. 644). JO 1995/96 s. 25 JO:s anmälan om disciplinansvar för rådman i tingsrätt som utan laglig grund i en brottmålsdom förordnat att utdömda böter skulle anses betalda lämnades utan bifall av . Felet bedömdes som ringa. beslut vann laga kraft (Ä 12/1994). NJA 1992 B 2 Åtal mot rådman i tingsrätt för att ha dels dömt till lindrigare påföljd än vad straffminimum för brott föreskrev, dels avfattat en skriftlig dom med påföljd som inte överensstämde med muntligt avkunnad dom i målet. Åtalet för tjänstefel bifölls vad gäller den sist nämnda för- seelsen. NJA 1994 s. 194 Att hovrätt har avvikit från prejudikat av har inte ansetts grunda skadeståndsskyldighet för staten. uttalade bl.a. att en domstol bör ha vissa möjligheter att avvika från tidigare rättspraxis och att om domstolen anför rimliga skäl för att tillämpa lagen på ett annat sätt än gjort, en sådan rättstillämpning i vart fall inte kan föranleda skadeståndsskyldighet för staten. NJA 1994 s. 654 Fråga om skadeståndsskyldighet för staten i anledning av domstols bedömning av rätts- och bevisfrågor vid prövning av kvarstadsyrkande. uttalade bl.a. att det för skadeståndsansvar när det gäller rätts- och bevisfrågor inte räcker att en domstol gjort en bedömning som kan ifrågasättas, utan det krävs uppenbart oriktiga bedömningar. Avräkning av tidigare frihetsberövande JO 1976/77 s. 40 Avräkning av häktestid. I ärendet där flera fall av felaktig avräkning behandlats diskuterar JO utförligt ansvarsfrågorna för domare som avräknat fel. (Jfr även JO 1975/76 s. 87). NJA 1996 s. 307 Fråga om ansvar för tjänstefel för i tingsrätt som av oaktsamhet underlåtit att förordna att fängelsestraff till skulle anses verkställt i anstalt. Åtalet ogillades eftersom gärningen bedömdes som ringa. De särskilda omständigheter som förelåg var bl.a. att lagmannen med kort varsel hade övertagit målet från annan domare, att han vid förhandlingen frågat åklagaren och försvararen om det fanns frihets- berövanden att beakta utan att få sådan upplysning samt att felet hade rättats till utan att skada i form av olaga frihetsberövande inträffat. NJA 1996 s. 806 Hovrättsledamöter som bifallit talan enligt 28 kap. 8 § om undanröjande av skyddstillsyn och dömt till fängelse har av oaktsamhet underlåtit att förordna om att fängelsestraffet till skulle anses verkställt i anstalt. Åtalen för tjänstefel vann bifall. Förordnande om förverkande av villkorligt medgiven frihet JO 1993/94 s. 26 Åtal för tjänstefel mot rådman som i brottmålsdom förklarat villkorligt medgiven frihet helt förverkad, trots att laga grund för ett sådant för- ordnande saknats. Åtalet vann bifall i laga kraft vunnen hovrättsdom. JO 1998/99 s. 34 Åtal för tjänstefel mot rådman som i brottmålsdom felaktigt förklarat villkorligt medgiven frihet förverkad. Åtalet ogillades i laga kraft vunnen hovrättsdom då gärningen ansågs som ringa. I sin bedömning lade hovrätten särskild vikt vid att rådmannen vid gärningen hade en mycket hög arbetsbelastning och att rådmannen drabbats av ett akut sjukdomstillstånd med – allmänt sett – allvarliga symptom. NJA 1994 s. 304 Hovrättsledamöters åtgärd att fastställa en tingsrätts förordnande om förverkande av villkorligt medgiven frihet, trots att förordnandet saknade laglig grund, bedömdes som straffbara tjänstefel. uttalade bl.a. att det på en domstol av hänsyn till rätts- säkerheten måste ställas särskilt höga krav på noggrannhet och omsorg, inte minst vid prövningen av frågor om frihetsberövanden, samt att möjligheten generellt sett att bedöma ett fel i sådant hänseende som ringa därför är mycket begränsad. NJA 1994 A 5 Fråga om skadeståndsskyldighet för domare respektive staten i anledning av brottmålsdom vari villkorligt medgiven frihet felaktigt förklarats helt förverkad (jfr JO 1993/94 s. 26). Skadeståndstalan mot domaren ogillades eftersom synnerliga skäl för domarens skade- ståndsskyldighet inte ansågs föreligga. Även skadeståndstalan mot staten ogillades eftersom det inte visats att det felaktiga förordnandet medfört någon ersättningsgill skada. Förordnandet hade aldrig verkställts. NJA 1997 B 1 Rådman vid tingsrätt som i brottmålsdom förklarat villkorligt medgiven frihet förverkad trots att lagliga förutsättningar härför inte förelåg dömd för tjänstefel. Tingsfiskal som utan laglig grund förklarat villkorligt medgiven frihet förverkad dömdes för tjänstefel. Underlåtenhet att i samma mål förordna att det ådömda fängelsestraffet till skulle anses verk- ställt i anstalt föranledde inte ansvar för tjänstefel då oaktsamheten bedömdes som ringa. Vissa frågor om domares uppträdande m.m. JO 1961 s. 15 Domare (hovrättsassessor och tf revisionssekreterare) hade genom uppsättande av koncept och utkast till rättegångsskrifter och genom annan juridisk rådgivning i betydande omfattning och delvis mot ersättning lämnat biträde i rättsliga angelägenheter. Domaren dömdes för tjänstefel (NJA 1960 s. 186). Olämpligt uppträdande och olämpliga uttalanden JO 1961 s. 37 Domare (hovrättsråd) hade i yttrande till JO över klagomål mot domaren åberopat vissa rättsfallsnotiser i NJA såsom avseende klaganden, trots att två av dessa i själva verket inte avsett klaganden utan en person med samma efternamn och samma initialer i förnamnet. Fråga om domaren – som utgått från att notiserna gällde klaganden – gjort sig skyldig till ärekränkning av klaganden i förening med åsidosättande av tjänsteplikt. Åtalet ogillades i laga kraft vunnen rådhusrättsdom. JO 1964 s. 184 Fråga huruvida en vattenrättsdomare, som utom tjänsten deltagit såsom part i rättegångsliknande förfarande, gjort sig skyldig till otillbörliga uttalanden och åtgärder av sådan art att de oaktat han uppträtt som privatman kunde anses innefatta åsidosättande av tjänsteplikt. JO prövade i sak men fann ej anledning till åtgärd. JO 1966 s. 15 Åtal mot vattenrättsdomare för i skrift till styrelsen för gjorda kränkande och insinuanta uttalanden om advokat. Domaren fälldes för ärekränkning i förening med åsido- sättande av tjänsteplikt samt för tjänstefel till suspension . JO 1971 s. 461 Åtal mot tingsdomare för att denne skulle ha brustit i hänsynsfullt uppträdande vid tillrättavisning av underordnad. Åtalet ogillades i laga kraft vunnen hovrättsdom. JO 1984/85 s. 410 Olämpligt skrivsätt i en dom av en länsrätt. JO uttalar sig även om bl.a. begränsningar i JO:s tillsyn över den dömande verksamheten. JO 1990/91 s. 29 Kritik av chefsrådman i fastighetsdomstol som anmält partsombud till åklagare för utredning av misstanke om brott. Även fråga om domares olämpliga uppträdande vid sammanträde. JK 1985 s. 125 Kritik mot tingsrättslagman för att denne i samband med handläg- ningen av mål uppträtt på ett sätt som skadat tilltron till rättens objektivitet och som inte kunde godtas. NJA 1977 s. 43 Fråga om skadeståndsskyldighet för staten i anledning av att rådman vid förlikningsförsök i samband med huvudförhandling bryskt visat ut ena parten och dennes ombud ur rättssalen. Handlandet, som i och för sig ansågs olämpligt och ägnat att rubba förtroendet för rådmannens opartiskhet, bedömdes inte som ärekränkning eller dylik brottslig gärning. Skadeståndsskyldighet för staten förelåg därför inte. NJA 1990 s. 231 Skadeståndstalan mot under påstående att denne gjort sig skyldig till grovt förtal av rådman i domstolen genom att bl.a. på anslagstavla anslå kollegieprotokoll med nedsättande uppgifter om rådmannen. Lagmannens åtgärder ansågs ha inneburit förtal av råd- mannen. Synnerliga skäl för skadeståndsskyldighet för lagmannen ansågs dock inte föreligga. JO 1979/80 s. 18 Disciplinansvar för rådman i fastighetsdomstol som kastat bort vissa handlingar som ena parten ingivit i ett expropriationsmål. beslöt om varning (Ä 4/1979). Underlåtenhet att inställa sig på arbetsplatsen JO 1983/84 s. 420 Uttalanden om domares skyldighet att inställa sig på sin arbetsplats (dnr 1586-1982). NJA 1975 B 10 Rådman i tingsrätt hade underlåtit att inställa sig till tjänstgöring utan att anmäla laga förfall samt vid nio tillfällen, varav två vid offentlig förhandling, uppträtt så påverkad av alkohol eller annat berusningsmedel att hans tjänsteduglighet varit avsevärt nedsatt. Han dömdes för tjänstefel och grovt tjänstefel samt till avsättning från tjänsten som rådman. JO 1986/87 s. 19 Kritik av tingsrättslagman för olämpligt uppträdande mot journalist. Brister i fråga om information angående ordningsföreskrifter för besökande vid domstolen. JK 1983 s. 29 Fråga om ledamot av gjort sig skyldig till åsido- sättande av tystnadsplikt genom att utlämna ett pressmeddelande angående innehållet i en ännu inte meddelad dom. JK fann att utlämnandet av pressmeddelandet inneburit ett uppsåtligt åsidosättande av tystnadsplikten, men att detta inte skett för att skada de intressen den aktuella bestämmelsen i sekretesslagen är avsedd att skydda. I stället fick förfaringssättet anses ha varit dikterat av ett vällovligt intresse att allmänheten skulle få en så vederhäftig information som möjligt. JK meddelade åtalsunderlåtelse. JK 1986 s. 57 Fråga om vattenrättsdomares kontakter med media i mål och ärenden som handlades av domaren. JK uttalade att, den enskilde domarens yttrandefrihet måste lämnas oförkränkt, men att det mot bakgrund av jävsreglerna är uppenbart att en domare måste vara försiktig vid sina kontakter med företrädare för massmedia när det gäller mål och ärenden som domaren själv handlägger, så att domarens yttranden inte kan uppfattas som ställningstaganden på förhand i frågor som är före- mål för domstolens prövning. Viss kritik uttalades mot domaren. JK 1994 s. 71 Anmälan mot en hovrättsdomare med anledning av uttalanden till parter samt uttalanden och artiklar i massmedia om en advokat. Viss kritik riktades mot domaren vad gäller dennes uttalanden till parter. I beslutet lade JK några principiella synpunkter på frågorna, bl.a. den omständigheten att situationen kan aktualisera särskilda överväganden för domstolens chef. I det sammanhanget hänvisas till vissa JO- uttalanden i JO 1988/89 s. 213. JK 1997 A. Fråga om lämpligheten av att domare (tingsrättslagman) tillskriver part i rättegång i anledning av partens insändare i en tidning. Kritik riktades mot domaren. JK:s beslut , dnr 254-99 Viss kritik av vid tingsrätt för att denne genom att tillskriva överåklagare angående underordnad åklagares uttalande i media kommit i konflikt med grunderna för det s.k. repressalieförbudet i 1 kap. 3 § tryckfrihetsförordningen. JO 1994/95 s. 43 Fråga om underhandskontakt mellan domstol och åklagare under handläggningen av ett mål men utanför området för domstolens formella processledning. Kritik mot domaren (chefsrådman i tingsrätt) eftersom det inneburit att förtroendet för rättens opartiskhet rubbats. AD 1989 nr 52 Arbetsdomstolen biföll yrkande om avskedande av en domare (rådman vid tingsrätt) med stöd av 11 kap. 1 § på grund av snatteribrott. AD 1992 nr 51 Fråga om avskedande enligt 11 kap. 1 § av en domare i kammarrätt (assessor) som med mellanrum gjort sig skyldig till bl.a. rattfylleribrott. Betydelsen av alkohol- beroende av sjukdomskaraktär och åtgärder för rehabilitering aktualise- rades. hade beslutat om domarens skiljande från tjänsten. Arbetsdomstolen fann att avskedandet var lagligen grundat. Arbetsledning inom domstolen m.m. JO 1968 s. 379 I anledning av lockout och strejk på tjänstemannaområdet uppkom frågor om chefsdomare, som undantagits från arbetsinställelse, var skyldig tjänstgöra såsom inskrivningsdomare. I ärendet behandlade JO mot bakgrund av § 47 regeringsform befogenheten för hov- rätt att ge direktiv om chefsdomares tjänsteutövning m.m. I ärendet förekom informell kontakt mellan och hovrätten. JO ansåg inte fel ha förekommit. JO 1970 s. 372 Fråga om hovrätt, som entledigat e.o. fiskal, handlat med tillräcklig omsorg genom att ej tidigare ha tagit definitiv ställning till hans anställ- ningsförhållanden. Även fråga om innehållet i ett för fiskalen utfärdat tjänstgöringsbetyg. Kritiska synpunkter från JO på grund av att bedöm- ningen av fiskalens lämplighet för tjänsten hållits öppen . Fiskalen hade tjänstgjort som fiskalsaspirant och som fiskal under . Även kritik för att hovrätten i tjänstgöringsbetyget underlåtit att yttra sig om hur fiskalen fullgjort sina åligganden, uttalat sig för generellt och enbart negativt samt mot fiskalens vilja angett orsaken till anställningens upphörande. JO 1988/89 s. 19 Chefsrådmans åtgärder mot en domare. Till följd av vissa händelser vid en huvudförhandling (relationsproblem mellan en tf rådman och en åklagare) beslöt chefsrådmannen att flytta rådmannen till en annan JO redogjorde för den konstitutionella och den övriga rättsliga regleringen av frågan och uttalade kritik. JO 1989/90 s. 23 JO-uttalande om skyldighet att uttala sig till JO i anledning av remiss som rört annan domares befattning med ett mål hos domstolen. JO 1991/92 s. 35 Chefsrådmans övergripande ansvar för att äldre mål blir avgjorda. JO 1991/92 s. 37 Rotelinnehavares bevakningsansvar för rotelsekreterarens arbete. JO 1992/93 s. 48 ansvar för långsam handläggning av ett mål i tingsrätt hand- lagt av tingsfiskal. JO 1995/96 s. 144 Fråga om bl.a. domstolschefs skyldighet att yttra sig till JO. JO:s beslut innehåller även ett resonemang kring JO:s tillsyn över domstolarna i förhållande till principen om domstolarnas självständighet. JO:s beslut , dnr 606-1996 Initiativärende mot kammarrätt angående handläggningen av ett mål i vilket klaganden – en nämnd – inte befunnits behörig att föra talan. Uttalanden om avdelningsordförandes ansvar för arbetet på avdelningens rotlar. Det aktuella målet hade lottats på en assessorsrotel och roteln hade – – bemannats med tiotalet olika rotelinnehavare. JO 1998/99 s. 37 Uttalanden om lagmannens skyldighet att göra anmälan till när det uppkommer en fråga om åtalsanmälan eller disciplinansvar som rör en vid tingsrätten anställd rådman. Jfr även Högsta domstolens dom (mål B 114-99) under avsnitt 3 b) Oriktig rättstillämpning, Handläggning. JO:s beslut , dnr 2140-1998 Initiativärende mot länsrätt angående brister i bevakningen av pågående mål. Uttalanden om rotelinnehavares åligganden att med jämna mellanrum företa en inventering av rotelns mål samt lagmannens ansvar för att domstolens arbete generellt bedrivs på ett tillfreds- ställande sätt genom att bl.a. ha en överblick över balansläget på de olika rotlarna, i synnerhet beträffande äldre oavgjorda mål, och vidta lämpliga åtgärder för främjandet av en jämn arbetsfördelning och en någorlunda likvärdig avgörandetakt. Kritik riktades mot rotelinne- havaren och lagmannen. JK 1981 s. 15 Angående plenums befogenhet enligt tingsrättsinstruktionen m.m. Kritik mot dels plenums beslut att protokollet från plenums samman- träde skulle tas in i akten i ett mål, dels att nedsättande omdömen om viss domare tagits in i protokollet. JK 1987 A. Fråga om tillämpning av bestämmelserna i 17 kap. 9 § om tid för meddelande av dom i tvistemål. JK erinrar om bl.a. lagmannens skyldighet att organisera arbetet på sådant sätt att utrymme lämnas för överläggningar i de mål som handläggs i kollegial samman- sättning. Anmälningar mot domare till Riksåklagaren – 1999 Redovisningen avser anmälningar mot domare (ej nämndemän) enligt Riksåklagarens diarielistor och beslut. De fall där förundersökning inletts beskrivs mer detaljerat. Till en början redovisas viss statistik. Av de sammanlagt 42 fall där förundersökning inletts har det i ett fall lett till lagföring genom strafföreläggande och i 14 fall till åtal varav 10 resulterat i fällande domar. Förundersökning inledd och åtal angående tjänstefel väckt mot rådman i tingsrätt som beslutat om förtida omhändertagande enligt 9 kap. 10 § andra stycket trots att omständigheterna inte varit sådana att det förelegat laglig grund för denna åtgärd. Åtalet bifölls (NJA 1992 s. 555). Förundersökning inledd och åtal angående tjänstefel väckt mot rådman i tingsrätt som dels dömt till lindrigare påföljd än vad straffminimum för brott föreskrev, dels avfattat en skriftlig dom med påföljd som inte överensstämde med muntligt avkunnad dom i målet. Åtalet bifölls vad gäller den sist nämnda förseelsen (NJA 1992 B 2). Förundersökning inledd och åtal angående tjänstefel väckt mot rådman i tingsrätt som förordnat att tilltalad i brottmål skulle överlämnas till sluten psykiatrisk vård trots att det inte gjorts någon rättspsykiatrisk undersökning. Åtalet ogillades i laga kraft vunnen hovrättsdom (dom , DB 3099). Förundersökning angående tjänstefel inledd med anledning av att tingsrätt (tingsfiskal) i dom beslutat att tilltalad i brottmål skulle kvarbli i häkte trots att denne inte befunnits skyldig till något häkt- ningsgrundande brott. Förundersökningen ledde inte till åtal utan lades ned då det inte bedömdes föreligga någon straffbar oaktsamhet. Förundersökning angående tjänstefel inledd med anledning av att tingsrätt (tf ) försummat att häva häktningsbeslut sedan åklagaren inte inom föreskriven tid inkommit med åtal eller begäran om förlängd tid för åtals väckande. Förundersökningen ledde inte till åtal utan lades ned då det inte bedömdes föreligga någon straffbar oaktsamhet. RÅ anförde i sitt beslut bl.a. att det vid bedömningen av om gärningen är ringa är av stor betydelse om någon skada eller olägenhet kan påvisas. I det aktuella fallet konstaterade RÅ dels att omständigheterna var sådana att den misstänkte uppenbarligen skulle ha förblivit häktad om åtalsförlängning hade begärts eller om åtal väckts, dels att den misstänkte sedermera dömdes till ett långt fängelse- straff varvid frihetsberövandet tillgodoräknades fullt ut. Förundersökning angående tjänstefel inledd med anledning av att tingsrätten (tingsnotarie) beslutat att avföra anteckningar om utmätning i inskrivningsregister trots att utmätningsbesluten alltjämt gällde. Förundersökningen ledde inte till åtal utan lades ned då det inte be- dömdes föreligga någon straffbar oaktsamhet. Förundersökning angående tjänstefel inledd med anledning av att tingsrätt () utan laglig grund beslutat om omhändertagande enligt 28 kap. 11 § andra stycket , underlåtit att fatta beslut i anledning av framställt häktningsyrkande samt beslutat om häktning utan att hålla förhandling i frågan. Förunder- sökningen ledde inte till åtal utan lades ned då det inte bedömdes föreligga någon straffbar oaktsamhet. När det gäller beslutet om omhändertagande beaktade RÅ att den tilltalade under alla för- hållanden skulle ha varit berövad sin frihet och att det enda förfång som omhändertagandebeslutet lett till för den tilltalade var att denne inte kunnat avräkna två dygns frihetsberövande mot det avdömda straffet, något som sedermera rättats till genom regeringens beslut om nåd. Utredningen hade visat att det inte förelåg någon försummelse då det gäller prövningen av framställt häktningsyrkande. Slutligen konstaterade RÅ i sitt beslut att regleringen avseende rättens skyldighet att hålla häktningsförhandling inte var helt lättillgänglig. Mot bakgrund av det, och då en förhandling av allt att döma inte skulle ha påverkat utgången av häktningsfrågan, fann RÅ att det fel som begåtts inte var av beskaffenhet att föranleda ansvar för tjänstefel. Förundersökning angående tjänstefel inledd med anledning av att tingsrätt (hovrättsfiskal) i brottmålsdom felaktigt angett att tilltalad erkänt viss gärning. Förundersökningen ledde inte till åtal utan lades ned då det inte bedömdes föreligga någon straffbar oaktsamhet. Förundersökning inledd och åtal angående tjänstefel väckt mot chefsrådman i tingsrätt respektive hovrättsledamöter som i brottmåls- dom utan laglig grund förordnat om förverkande av villkorligt med- given frihet. Åtalen bifölls (dom , mål B 247/94, respektive NJA 1994 s. 304). Förundersökning angående undertryckande av urkund alternativt tjänstefel inledd med anledning av att tingsrätt (rådman) underlåtit att diarieföra eller på annat sätt dokumentera skrivelse som ingetts under pågående huvudförhandling. Ärendet överlämnades till JK som beslutade att åtal inte skulle väckas eftersom vad som framkommit under förundersökningen inte innefattade sannolika skäl för antagande att rådmannen handlat på ett sätt som innefattade en straffbar gärning (JK:s beslut , Dnr ). Förundersökning inledd och åtal angående tjänstefel väckt mot rådman i tingsrätt som i brottmålsdom utan laglig grund förordnat om förver- kande av villkorligt medgiven frihet. Åtalet bifölls (NJA 1997 B 1). Förundersökning angående tjänstefel inledd med anledning av att tingsrätt dels företagit brottmål till huvudförhandling i den tilltalades utevaro trots att denne inte delgetts kallelse med erinran om att så kunde ske, dels hört en person som vittne under ed trots att lagligt hinder däremot förelegat. Förundersökningen ledde inte till åtal utan lades ned. I det förstnämnda avseendet konstaterades att brott inte kunde styrkas eftersom det inte kunnat styrkas vilka kontakter som förekommit mellan tingsrätten och den tilltalade. I det sistnämnda avseendet konstaterades att gärningen var att bedöma som ringa varför det således inte förelåg någon straffbar oaktsamhet från den aktuelle rådmannens sida. Förundersökning angående tjänstefel inledd med anledning av att tingsrätt (tingsfiskal) utan laglig grund i brottmålsdoms påföljdsdel förenat fängelsestraff med dagsböter. Förundersökningen ledde inte till åtal utan lades ned då det inte bedömdes föreligga någon straffbar oaktsamhet.