sou · GOB337d1 · 2001-01-01 00:00:00 — Gruppen är därför potentiellt av stor social bety- delse. Att denna grupp drabbats speciellt hårt förefaller vara orsakat av att den är starkt överrepresenterade i de utbildningskategorier för vilka arbetslösheten stigit till de högsta nivåerna. Medan 1990-talets arbets- löshetsökningar drabbade förhållandevis rättvist såväl hög- som lågutbildade kom personer med nioårig grundskola, tvåårigt gymnasi- um eller treårigt gymnasium som högsta utbildning att nå mycket höga arbetslöshetsnivåer då ju ökningen skedde från redan förhållandevis höga nivåer. (I utgångsläget under högkonjunkturen 1990 hade de lågutbildade cirka dubbelt så hög arbetslöshet som de högutbildade.) I rapporten har beskrivits hur arbetslösheten slog över olika sektorer i sekvenser, där först den exportinriktade delen av tillverkningsindust- rin drabbades, sedan den inhemskt inriktade varu- och tjänstesektorn och senare, och mycket utdraget, kommunerna. Dessa sekvenser inne- bar att den öppna arbetslösheten, som låg fast vid , kom att fördelas förhållandevis jämnt över breda sam- hällsgrupper. Som exempel kan nämnas att andelen som var arbetslös var som mest , medan andelen arbetslös nå- gon gång var . Förhållandevis många fick således känna av arbetslöshet vilket innebar att långtidsarbetslösheten inte blev det problem som många befarade. Svårigheterna att minska en uppkommen arbetslöshet måste också ses mot bakgrund av att arbets- lösheten inte koncentrerades till ett fåtal utan spreds över stora sam- hällsgrupper. 50 Vilka förlorade jobbet ? , A., P.G. Edebalk, R. . 1998. Väl- färdspolitik i kristid – håller arbetslinjen?.Välfärdspolitiska rådets rapport, , . & B. 1994. Arbetslösheten och arbetsmarkna- dens funktionssätt, Bilaga 8 till , Finansde- partementet. , S., P. . 1999. Massarbetslöshetens karaktär och vägarna till full sysselsättning. utgiven av Fackföre- ningsrörelsens forskning, 2:a reviderade upplagan, . Ett förslag till basstatistik om barn och deras familjer. 2Arbetslöshet och levnadsvillkor krisår Millenniets sista decennium inleddes med en för svenska förhållanden ovanligt djup ekonomisk kris. Den hade , särskilt under dess senare del, föregåtts av en period med mycket hög ekonomisk ak- tivitet med till synes goda framtidsutsikter. Men kom denna bild att förändras på ett närmast dramatiskt sätt. De goda tiderna för- byttes i ett slag i mycket dåliga. Räntechocker, valutakriser och sparpa- ket avlöste varandra. Den ekonomiska tillväxten sjönk drastiskt och åkte plötsligt ned i den internationella välfärdsligan. Ett decen- nium av stora ekonomiska svårigheter stod för dörren. Detta påverkade givetvis människors levnadsvillkor på flera sätt. Många fick se sina kostnader för räntor och avgifter öka, fastighetspri- serna sjunka och utrymmet för privat konsumtion och sparande minska. För andra var det arbetsmarknadsförändringarna som förorsakade de största problemen. Tillgången på jobb försämrads radikalt på . De som hade jobb kunde få uppleva att stämningen på arbets- platsen försämrades genom att färre fick arbeta mer och att möjlighe- terna till jobbyte försämrades. Men framför allt var det de arbetslösa och de som till följd av bristen på jobb inte ens sökt arbete som mer direkt än andra drabbades av krisen. De arbetslösas skara växte från . Mer än något annat bru- kar arbetslöshetssiffror som dessa få symbolisera krisen. Frågan är vad det är för förändringar i människors levnadsvillkor och handlings- möjligheter som kan förknippas med den arbetslöshet som en kraftig lågkonjunktur skapar. Hur förändrades välfärden och dess fördelning till följd av 1990-talets höga arbetslöshet? Det är sådana frågor som skall behandlas i denna rapport. Inledningsvis tas frågan om arbetslöshetens selektivitet upp. Syftet är då att studera hur olika grupper har drabbats av arbetslöshet eller 52 Arbetslöshet och levnadsvillkor krisår alternativt valt olika former för utträde ur arbetskraften. Därefter be- handlas frågan om arbetslöshetens effekter på välfärden. 2.2Arbetslöshetskris och förändrade in- och utflödesmönster En utgångspunkt för denna analys är således arbetslösheten och dess utveckling. Här kan dock flera, inte helt samstämmiga, bilder presente- ras. arbetskraftsundersökningar (), som bygger på telefonintervjuer, är den mest använda källan. och är andra källor som ofta används vid internationella jämförel- ser. Deras siffror har varit nära nog identiska med AKU-siffrorna, men efter 1992 redovisar lägre arbetslöshet än och standardised unemployment rate, vilket beror på olikheter i behand- lingen av de heltidsstuderande som söker arbete. , till skillnad mot , räknar inte dem som arbetslösa utan som stude- rande. Ytterligare en annan bild ges i siffror över antal personer i olika sökande- och åtgärdskategorier som finns anmälda på arbetsförmedlingarna. Den totala arbetslösheten redovisad på det sättet ger också högre arbetslöshetssiffror än . Utöver dessa mer officiella källor finns en del andra databaser som innehåller repre- sentativa uppgifter om arbetslöshet och sysselsättning. Statistiska cent- ralbyråns ULF-databas (om svenskarnas levnadsför- hållanden) är en sådan. Den baseras på genomförda personliga intervjuer av ett urval av befolkningen. Storleken på det urvalet har varierat mellan 5 000 och 12 000 individer . För våra syften är detta ett mycket användbart material då det innehåller en mängd data om individerna, bl.a. deras utbildning, nationalitet, familjeförhållanden och levnadsförhållanden i olika avseenden. De analyser som följer ba- seras därför i huvudsak på detta material. Men den bild av arbetslös- hetsutvecklingen som detta datamaterial ger skiljer sig också från AKU-bilden. På vilket sätt framgår av figur 1. Arbetslöshet och levnadsvillkor krisår 53 Arbetslöshet som andel av befolkningen samt andelen utanför arbetskraften enligt och Som framgår av figuren så steg arbetslösheten kraftigt och planade ut , men andelen personer utanför arbetskraften har inte planat ut på samma sätt utan fortsatt att gradvis öka alltsedan 1991. Den bilden förmedlas både av AKU- och ULF-data. Arbetslösheten blir dock högre i än i , vilket beror på att också inkluderar personer i arbetsmarknadspolitiska åtgärder ifall individen själv upp- fattar sig som arbetslös när han eller hon deltar i en sådan åtgärd, vilket förmodligen gäller de flesta. En andra skillnad mellan de olika under- sökningarnas skattningar är att det enligt är färre utanför arbets- kraften än vad fallet är i . Skälet till denna differens är de heltids- studerande som söker arbete. De räknas som arbetslösa i om de själva anser sig vara arbetslösa men, som nämnts, tillhör de inte arbets- kraften enligt . Det är således skillnader i de operationella defini- tionerna på arbetslöshet och arbetskraftsdeltagande som gör att bilder- na skiljer sig åt.1 Med detta i minnet skall vi övergå till att studera hur arbetslöshetens in- och utflödesmönster ser ut i lågkonjunkturens olika skeden. I inledningsskedet av en lågkonjunktur är det rimligt att anta att ar- betsgivarna blir alltmer försiktiga med att anställa. När någon slutar ett jobb så kanske man avvaktar med att återbesätta platsen om framtidsut- sikterna börjar bli osäkra. Det blir då allt svårare för dem som skall träda in på arbetsmarknaden att finna något jobb. Inflödet överstiger utflödet och arbetslösheten stiger, i huvudsak för ungdomar. 1 Det är möjligt att på ULF-data konstruera olika definitioner på arbetslöshet och då också en som i stort sett sammanfaller med AKU:s. Med en sådan defi- nition blir också AKU:s och ULF:s skattningar nästan identiska. Man bör såle- des kunna dra den slutsatsen att ULF-data är statistiskt tillförlitliga och att skillnader i skattningar av arbetslöshet och arbetskraftsdeltagande enbart är resultat av skilda definitioner. 54 Arbetslöshet och levnadsvillkor krisår räcker inte arbetsuppgifterna till alla anställda och det blir aktuellt med uppsägningar. Företag får lägga ner verksamheten. Inom den offentliga sektorn kan det bli fråga om uppsägningar till följd av allt hårdare bud- getrestriktioner och besparingsprogram av olika slag. börjar inflö- det till de arbetslösa att alltmer bestå av personer som tidigare haft ett jobb. Om nu uppsägningar som regel följer principen sist in, först ut, så kommer också dessa inflöden att i början domineras av ungdomar. Men ju djupare konjunktursvackan blir, desto högre blir medelåldern för dem som blir arbetslösa. De som är gamla och har arbetat mycket länge berörs inte så ofta av personalinskränkningar, men undgår natur- ligtvis inte att drabbas vid företagsnedläggelser. För att studera om inflödesmönstret ser ut på detta sätt behövs ett mått på inflöde i arbetslöshet. Den enda möjlighet som ULF-data ger att låta korttidsarbetslöshet indikera risken att bli arbetslös. Arbetslös- hetstiden definieras som kort när den är eller kortare vid intervjutillfället. Personer med korta arbetslöshetstider har dock mindre chans att fångas in i ett tvärsnittsurval än långtidsarbetslösa och därför är de korttidsarbetslösa underrepresenterade i urvalet. I den följande analysen har de som är utelämnats då den gruppen alltmer kommit att vara kvar i skolsystemet. Andelen arbetslö- sa i gruppen är stabilt låg, , och som en följd av att treårig gymnasieutbildning numer kommit att bli den nivå som alla för- väntas uppnå har andelen ungdomar som ej tillhör arbets- kraften ökat från till . Procent korttidsarbetslösa av alla i olika åldersgrupper Figur 2 visar att inflödet, som väntat, är starkt åldersbetingat. I de yngre åldersgrupperna inträffade de högsta andelarna korttidsarbetslösa medan den för 36-45 åringar inträffade och för 46-55 årin- gar 1996. I den äldsta åldersgruppen kan också observeras en uppgång i inflöde i arbetslöshet, men den är betydligt mindre än för övriga ål- Arbetslöshet och levnadsvillkor krisår 55 Inflödesmönstret är således starkt åldersrelaterat. Så är det inte i alla länder. I t.ex. det forna har arbetslösheten bland dem som är eller äldre kontinuerligt stigit från till . För ung- domar och andra åldersgrupper har arbetslösheten följt konjunktur- svängningarna och nådde en topp på för att ligga på (Kommission für Zukunftsfragen 1999, Teil 1, s.88). Det är tydligt att institutionella förhållanden av olika slag påverkar arbetslöshetens se- lektivitet. Ett alternativ till arbetslöshet är att stå utanför arbetskraften. Perso- ner som söker arbete kan ge upp och i stället börja studera. Andra kan bli förtidspensionerade eller kanske finna någon anan försörjning än förvärvsarbete eller a-kassa. Att stå utanför arbetskraften kan således vara något som bestäms av möjligheter att stå innanför och dessa i sin tur försämras under lågkonjunkturer. Då borde också mönstret för ar- betskraftutträde påverkas av konjunktursvängningar. Också detta möns- ter kan förväntas vara kraftigt åldersbetingat. För ungdomar ligger det nära till hands att fortsätta med någon utbildning om möjligheterna till arbete är små. För äldre är naturligtvis utbildning också en möjlighet, men för dem kan en arbetslöshetskris kanske påskynda en utslagnings- process med t.ex. ökad förtidspensionering som följd. Vi skall därför med ULF-data studera hur stor andel i olika åldersgrupper som står utanför arbetskraften. Hur detta mönster förändrats framgår av figur 3. Andel utanför arbetskraften i olika åldersgrupper Där visar det sig att det bland de äldre är, i jämförelse med andra ål- dersgrupper, mycket hög andel som står utanför arbetskraften. Men den andelen har inte ökat . Detta tyder på att den ekono- miska krisen inte påskyndat arbetskraftsutträdet bland de äldre. För- tidspensionering verkar inte ha styrts av arbetsmarknadsskäl i någon större omfattning. 56 Arbetslöshet och levnadsvillkor krisår Den åldersgrupp som däremot kraftigt ökat sitt utträde ur arbets- kraften är 20-25 åringar. stod av dem utanför arbetskraften medan det är som gör det. Förklaringen är naturligtvis att dessa ål- dersgrupper i allt större utsträckning befinner sig i utbildning. Bland annat den kraftiga utökningen av utbildningsplatser i högskolesystemet har gjort detta möjligt. Det är en viktig observation att den minskning i sysselsättningsgrad och arbetskraftsdeltagande som följt i lågkonjunk- turens spår inte tycks hänga samman med ökad utslagning utan i hu- vudsak med ökad utbildning (Se figur 4). Även om inte all utbildning är av högsta klass så måste det vara att föredra att gå in i en kommande högkonjunktur med en någorlunda välutbildad arbetskraftsreserv än med en utökad skara utslagna. Andelen förtidspensionerade, hemarbetande och studerande Nästa steg i analysen av det förändrade arbetslöshetsmönstret ekonomiska kris är att titta närmare på utflöde från arbets- löshet. Ett indirekt sätt att få en bild av utflödet är att studera spegel- bilden, dvs. dem som blir kvar i långtidsarbetslöshet. Skulle den prin- cip i lagen om anställningsskydd gälla som säger att en uppsagd person skall återanställas om arbetsgivaren efter en personalneddragning be- höver utöka arbetsstyrkan igen, så borde detta gynna de äldre. De är de som sist avskedades och då först skulle komma att återanställas. De borde då inte bli kvar i långtidsarbetslöshet som de yngre. Inte heller borde det bli så om de äldre oftare än yngre förtidspensione- ras av arbetsmarknadsskäl. Men vet man att de nya jobben ofta inte är desamma som dem som försvann och den juridiska rätten till återanställning gäller inte för tillfälligt anställda. Den upphör dess- utom . Kanske är det då mer sannolikt att de äldre, som kan- ske inte finner det lika motiverat att påbörja studier och, om de inte förtidspensioneras, har svårare att flytta än yngre, kan ha absoluta kun- Arbetslöshet och levnadsvillkor krisår 57 skaper eller helt enkelt diskrimineras av arbetsgivarna. De kan ha större svårigheter än yngre att få ett nytt jobb och komma ur arbetslösheten. Hur det är med den saken framgår av figur fem där risken att bli kvar i arbetslöshet mäts genom andelen långtidsarbetslösa (över ) av alla arbetslösa. På grund av små bastal de enskilda åren och därför osäkra skattningar har vi här slagit ihop alla högkonjunkturår (1986 - 1991) och alla lågkonjunkturår (1992 - 1997). Andelen långtidsarbetslösa av samtliga arbetslösa i olika ål- dersgrupper och 1992 - 1997 Här framträder ett mönstet som är rakt motsatt det som gäller för inflö- det i arbetslöshet (korttidsarbetslösheten). Ju äldre man är när man blir arbetslös, desto tar det att komma ur arbetslösheten. Så är det i högkonjunktur såväl som i lågkonjunktur, men lågkonjunkturen har gjort att allt fler blir kvar i arbetslöshet . I relativa termer har dock lågkonjunkturen inte inneburit särskilt stora förändringar för de äldre i detta avseende. Skillnaden mellan hög- och lågkonjunktur i andelen långtidsarbetslösa är faktiskt inte signifikant för den äldsta ål- dersgruppen. De äldre arbetslösas svårigheter att komma ur arbetslös- heten verkar således inte vara särskilt starkt konjunkturbetingat utan ett stort problem med i huvudsak andra förklaringar. Den relativt låga ris- ken för yngre arbetslösa att fastna i långtidsarbetslöshet kan bland an- nat ha sin förklaring i att utbildning för dem är ett vanligare alternativ och att de har lättare att få jobb. Utflöde ur arbetslöshet kan inte direkt studeras i tvärsnittsdata av ULF-databasens typ, men med hjälp av data från en arbetslöshetsstudie utförd vid sociologiska institutionen i (LUP = ) kan vi beskriva hur framtiden kom att te sig 58 Arbetslöshet och levnadsvillkor krisår för dem som registrerade sig som arbetslösa vid nå- gon arbetsförmedling omkring /96. I undersökningen ingick ett urval av 680 sådana personer. De intervjuades första gången i genomsnitt cirka efter det att de blivit arbetslösa. En andra intervju gjordes . Hur gruppens sysselsättningssitua- tion såg ut redovisas i tabell 1. Sysselsättning cirka efter arbetslöshetens början för dem som blev arbetslösa /96 samt sysselsättning för dem som vid tremånaderstill- fället var arbetslösa eller i åtgärder. Sjuk, hemarb., annat *Endast arbetslösa eller i åtgärd vid tremånadersintervjun. Tabellen ger en god illustration till det åldersbetingade flödet ut ur ar- betslösheten. De yngre kom snabbare i arbete än vad de äldre gjorde. De unga kom också snabbt in i någon arbetsmarknadspolitisk åtgärd eller övergick till studier. ökade också sysselsättningsan- delen bland de äldre. Men för dem var inte studier något alternativ till förvärvsarbete. Istället blev pensionering och förtidspensionering deras alternativ. Vi har visat hur starkt åldersbetingade de sysselsättningsre- laterade valalternativen är, dvs. arbetskraftsdeltagande, arbetslöshet, studier och olika former för utträde ur arbetskraften. Men även om det är fråga om starkt åldersrelaterade samband finns det anledning att tro att såväl valmöjligheter som beteenden varierar inom åldersgrupperna. Därför skall vi nu övergå till att studera hur sysselsättningsrelaterade valalternativ för ungdomar, medelålders och äldre med olika bakgrund- segenskaper förändrats kris. Arbetslöshet och levnadsvillkor krisår 59 sen mot sysselsättningsgrad, korttidsarbetslöshet, långtidsarbetslöshet, utbildning och förtidspensionering. Materialet är som tidigare ULF- data och det är i första hand förändring vi är intresserade av att stude- ra.2 Bland de individegenskaper som kan förväntas ha betydelse för oli- ka åldersgruppers möjligheter på arbets- och utbildningsmarknaden är individens plats i den socioekonomiska strukturen kanske den vikti- gaste. För ungdomar är det fråga om föräldrarnas sociala position. För de äldre är det snarare den egna positionen som är viktig. Social bak- grund och egen social position eller klass mäts här med föräldrars eller individers klassificering enligt SEI-koden. Vilka kategorier som an- vänts framgår av tabellerna. Den av föräldrarna som har den högsta sociala positionen får representera uppväxtfamiljens sociala position. En annan bakgrundsegenskap av betydelse, ofta starkt relaterad till so- cial position, är den egna utbildningsnivån. Här anges individens hög- sta utbildning enligt den så kallade SUN-koden. Också här framgår kategorierna av tabellerna. Inom de åldersgrupper vi skall specialstude- ra behövs ibland också en mer differentierad åldersindelning. Vidare är kön en närmast självklar kategori att ha med i detta sammanhang. Såväl utbildnings- som arbetsmarknad är ju kraftigt könsegregerad och därför kan naturligtvis mäns och kvinnors alternativ i de avseenden vi här stu- derar vara olika. Välkänt är också att nationalitet och etnisk bakgrund är något som kraftigt påverkar människors möjligheter på arbetsmark- naden. I ULF-materialet är det, i den datafil vi haft tillgång till, med- borgarskapet som ligger till grund för klassificeringen. Slutligen skall vi beakta de lokala arbetsmarknaderna genom att också ta hänsyn till kommunstorlek. 2 Det kan dock göras på många olika sätt. Ett är att använda så kallade oddskvoter som fångar skillnader i den relativa förändringen. En kategori för vilken arbetslösheten ökat från t.ex. till framstår då som mer drabbad jämförd med en för vilken arbetslösheten ökat från till . Det är inte fel att dra den slutsatsen men likväl svarar det inte mot vår känsla för vem som är hårdast drabbad. Vi har därför istället valt att studera förändring genom att beräkna hur många procentenheter våra beroende variab- ler förändrats för olika kategorier och relatera dessa förändringar till den ge- nomsnittliga förändringen för den ålderskategori som studeras. När en kategoris avvikelse från genomsnittet är signifikant på 95-procentsnivån redovisas den avvikelsen i tabellerna med siffror i fet stil. 60 Arbetslöshet och levnadsvillkor krisår Av den tidigare framställningen har det framgått att ungdomar kris drabbats av arbetslöshet mer än andra, men det har framför allt varit fråga om korttidsarbetslöshet. Vi har också sett att utbildning för allt fler blivit ett alternativ till arbete. Den fråga vi nu ställer oss är om detta mönster gäller för alla ungdomar eller om det är särskilt utpräglat inom vissa ungdomsgrupper. Tabell 2 visar på några tydliga skillnader inom ungdomsgruppen. För det första verkar den sociala bakgrunden ha stor betydelse i detta sammanhang. De som kommer från arbetarklassen har under lågkon- junkturen kommit att löpa större risk att bli arbetslösa än ungdomar från andra samhällsklasser. Sysselsättningen har gått ned och inflödet i arbetslöshet har varit särskilt stort för dem under lågkonjunkturen. De förblir också kvar i arbetslösheten längre än andra, varför andelen långtidsarbetslösa ökat särskilt kraftigt bland dem. Inte heller har fort- satt utbildning blivit ett alternativ till arbetslöshet för dem i samma ut- sträckning som det blivit bland ungdomar från andra samhällsklasser. Av data som inte redovisas här framgår att det framför allt är bland ar- betarklassens pojkar som detta mönster är särskilt tydligt. För ungdo- mar som kommer från högre tjänstemannafamiljer är bilden den rakt motsatta. Krisen har för dem i huvudsak inneburit ännu mera utbild- ning. Den sociala bakgrunden verkar således ha haft relativt stor bety- delse för hur krisen slagit mot ungdomarna. Den egna utbildningsnivån, som är starkt relaterad till den sociala bakgrunden, har också betydelse i sammanhanget. De lågutbildade ungdomarnas sysselsättningsgrad har minskat kraftigt och särskilt många av dem som inte fått något jobb har blivit långtidsarbetslösa, men många har också övergått till utbildning. Vidare är det statistiskt säkerställt att ungdomar med två- och treåriga gymnasieutbildningar inte mött sysselsättningskrisen med ökad utbildning i samma utsträck- ning som andra. Utbildning som alternativ till arbetslöshet verkar vara vanligast bland dem som redan har lång utbildning. I gruppen eftergymnasial utbildning finns alla de som strömmat in i högskolan och kanske blivit kvar där längre än de skulle ha blivit om arbetsmark- naden inte varit så dålig. Det gäller särskilt för de yngre inom ålder- skategorin och kvinnor. Unga invandrare har det svårare på arbetsmarknaden än unga svens- kar. Det gäller såväl andra generationens invandrare som utomnordiska invandrare. Men i relativa termer verkar inte invandrargruppernas sys- selsättningsmöjligheter och arbetslöshetsrisker ha försämrats mer än andras. Ungdomarnas villkor på arbetsmarknaden påverkas också av var de bor. Skillnaderna är dock inte så stora mellan de olika kommun- Arbetslöshet och levnadsvillkor krisår 61 Inflöde i arbetslöshet, långtidsarbetslöshet och studier bland olika grupper av yngre under högkonjunktur (1986-1991) och lågkon- junktur (1992-1997). Procent och signifikanta (säkerhet) förändringar i procentenheters avvikelse från medelförändringen % +/- % +/- % +/- % +/- -2,8 -1,4 -0,8 -3,3 -1,4 -0,9 -4,7 -4,2 -2,4 -3,9 -1,9 20 – 25 år -8,1 26 – 35 år -0,7 -3,1 -1,2 -1,7 -0,9 > 30 000 inv -2,1 -2,4 < 10 000 inv -15,9 * Andragenerationens invandrare och förstageneration med svenskt medborgarskap 62 Arbetslöshet och levnadsvillkor krisår typerna, men särskilt kraftig ökning av långtidsarbetslöshet och liten ökning i den andel som fortsatt att utbilda sig finner man bland dem som bor i små kommuner. (Dock är denna bild statistiskt säkerställd endast på tioprocentsnivån på grund av små bastal.) I storstäderna för- sämrades ungdomarnas arbetsmarknadsvillkor inte lika mycket som på andra orter. 2.2.2De medelålders () Generellt sett är detta den åldersgrupp som har den högsta sysselsätt- ningsgraden. har man en fast förankring på arbetsmarknaden och utbildningen bakom sig. Arbetslöshetsrisken är relativt låg, men när sysselsättningsproblem uppstår kan man tänka sig att såväl långtidsar- betslöshet som studier, förtidspensionering eller ett nytt jobb snabbt blir utgången. I tabell 3 kan man se att det också inom denna ålders- grupp förekommer variationer i nämnda avseenden.