sou · GOB375 · 2001-01-01 00:00:00 — finansierar i sin tur den pedagogiska verksamheten riktad till skolbarn vid Design Museum, liksom designrådgivning vid de nedan nämnda Business Links. får sina anslag från och Kultur-, media- och idrottsmini- steriet. och verksamhet är framför allt koncentrerad till . , och har liknande organisationer, som finansieras av sina respektive lokala regeringar. grundades , då med avsikten att göra kon- sumenterna medvetna om vikten av god formgivning. är inrikt- ningen istället näringslivet, industrin, olika institutioner, statliga organ och myndigheter, samt regering och parlament. Insatserna sker genom forskningsprojekt och utställningar, samt inom ramen för Business Links – ett nätverk av regionala kontor, kallade one- stop-shops, där designföretag- och konsulter lär ut hur man startar företag och ger råd till små- och medelstora företag om design och 66 Designpolitik ur ett internationellt perspektiv Här kan man alltså få hjälp att hitta de designer man behöver. finansierar designverksamheten inom Business Links. På finns ett fyrtiotal medarbetare. Handels- och industriministeriets anslag till verksamhet är . Vidare finansierar staten andra separata projekt som t.ex. med . Från andra källor som royalties, bankräntor etc. får . Designrådgivningen inom Business Links erhåller . erhåller , medan motsvarande organ i och får var. Statens totala bidrag till designområdet (då är inte konsthant- verket och utbildningarna inräknade) uppgår till knappt 195 miljo- ner kronor. Till designområdets förfogande finns också forsk- ningsmedel från Forskningsråden och de fyra s.k. design councils, som samverkar med industrin. Budgeten för detta är . Motsvarigheten till är , som har ett omfattande program för att sprida kunskap om brittisk design runt om i världen. Genom att ordna utställningar och andra design- aktiviteter i de länder som anses vara strategiskt viktiga förväntas brittiska formgivare få fler uppdrag. Exporten av designtjänster är som tidigare nämnts en växande inkomstkälla. Intäkterna kommer till godo. Den andra målsättningen för är att främja formgivningen i utvecklingsländer och i länder med en framväxande marknad genom att visa hur design kan bidra till industrins och samhällets utveckling verksamhet finansieras av med . Dessutom kommer anslag från (ingår i Handels- och industrimi- nisteriet), från andra offentliga institutioner samt privata medel. Designpolitik ur ett internationellt perspektiv 67 bekostar utländska turnéer av utställningar samt resekostnaderna för de personer som deltar i arrangemangen. visade vandringsutställningar med design i fler än 25 länder. Förutom de designinstitutioner som ovan nämnts samarbetar ofta med , , , Design&Art Direction, New Designers in Businesss och . Handels- och industriministeriet brukar finansiera aktiviteterna, utveckla utställningarnas och verksamhetens innehåll och sätta samman dem, planlägga och ansvara för utställningsturnén utomlands. Det finns en tradition i att regeringscheferna aktivt engagerar sig i designpolitiken. Premiärminister såg som sin uppgift att främja brittisk design i samband med millen- nieskiftet. uppmanade han de brittiska företagen att visa vad kunde prestera när det gällde nyskapande design för att rädda liv, förbättra livskvalitet och trygga framtiden. Resultatet samlades till en stor utställning, som efter att ha visats i Millennium-domen i , nu vandrar runt i världen. Begreppet Cool har av den nuvarande regeringens föränd- rats till Creative . Till denna kreativa bild av hör design, vid sidan av andra innovativa näringar och forskning. Den brittiska designen står på en stadig grund. När det gäller designutbildningar intar man en tätposition i . I Storbritan- nien utbildas fler designer än i något annat land i . Design- undervisning ges på alla stadier i skolan. Utbildningen håller hög nivå. Även när det gäller form- och designforskning har man nått betydligt längre än andra europeiska länder. Det finns ett nätverk 68 Designpolitik ur ett internationellt perspektiv för designrådgivning och en genomtänkt struktur för hur och av vem form- och designfrågorna skall hanteras. Konsthantverk och design lanseras och marknadsförs offensivt både som en exportvara i sig och som ett medel att göra brittiska produkter mer attraktiva på den internationella marknaden. I är kulturen högt värderad och till kulturyttringarna räknas form och design. Den franska designen har som en följd av tradition och samhällstrukturer utvecklats i två riktningar, dels en som kan rubriceras som högteknologisk, präglad av nya avancerade material och avancerad ingenjörskonst, dels en annan som utnyttjar raffinerade hantverkskunskaper och en hög grad av traditionell professionalism. Jämfört med svensk design är den franska – liksom även övriga – ofta mer elitistisk. Det är den avancerade och raffinerade designen som den franska staten för ut internationellt. Tre ministerier – Kultur- och kommunikationsministeriet, och – delar i på ansvaret för designfrågorna. De olika ministerierna komplette- rar varandra och samarbetar utan att något speciellt organ inrättats. Även är engagerat i designområdet och Utrikes- ministeriet satsar resurser för att göra fransk kultur (inbegripet design) känd internationellt. 16 Informationen har hämtats ur den enkät som besvarats av Délégation aux Arts Plastiques, Ministère de la Culture, . Uppgifterna om Centre Creation Industriel är ur tidskriften nr 1977, om VIA ur tidskriften nr 1981, nr 1982, nr 1983 samt nr 1987. Designpolitik ur ett internationellt perspektiv 69 Statligt stöd till möbelformgivning Le Comité de Valorisation de lInnovation dans lAmeublement (VIA) är ett bra exempel på att statliga insatser kan löna sig. befann sig den franska möbelindustrin i kris. För att vända utvecklingen skapades en statligt stödd institution, VIA, vars mål var och är att främja ny möbelformgiv- ning och öka den franska möbelindustrins konkurrenskraft med hjälp av design. Industriministern var den drivande kraften bakom VIA. På programmet stod att bedöma kommersiella produkter ur estetisk synvinkel; presentera de utvalda möblerna för inhemska och utländska sakkunniga, men också för allmänheten, dels i en permanent utställningslokal i , dels på tillfälliga utställningar i landsorten; välja ut möbler som likt spjutspetsar skulle bereda väg för den franska möbelexporten; underlätta utvecklandet av nya modeller; skapa en ny fransk möbelskola; knyta banden starkare mellan formgivare och fabrikanter och underlätta utvecklandet av prototyper – finansierade av VIA; reorganisera undervisningen på möbelformgivningens område; satsa på forskning samt anordna tävlingar. På så sätt bidrog VIA från första början till att den franska industrin fick kontakter med unga formgivare och att formgivarna fick sina möbelidéer producerade. öppnade VIA en egen utställningslokal med flera våningar i . Man initierade täv- lingar, till att börja med kring olika teman: dag- hemsmöbler, möbler för offentliga väntrum, etc. VIA har också regelbundet finansierat utställningar med franska möbeldesigner och -företag på de stora kommersiella mässorna i och . De produkter som uppfyller VIA:s kriterier på god form- givning får en etikett som är en utmärkelse för kvalitet och tjänar till att profilera fransk möbeldesign, såväl i som utom- lands. I den kommitté som styr organisationen ingår designer, tillver- kare, grossister, inköpare, journalister, m.fl. Man arbetar i tvär- fackliga projektgrupper. Hundratals designstudenter och unga möbelformgivare har med hjälp av VIA fått för- 70 Designpolitik ur ett internationellt perspektiv verkliga sina produktidéer, som först granskats av projektgrup- perna. har fyra begåvade designer valts ut och fått ett , som inneburit att de erhållit all tänkbar hjälp att genom- föra sina idéer. På så sätt fick några av mest kända formgivare ett effektivt stöd i början av sin verksamhet. Några av dessa formgivare tillhör de mest kända internationellt, som och , och . I och med att president valde att inreda sitt presidentpa- lats med verk av unga designer fick dessa ännu större internatio- nell uppmärksamhet. fick den franska möbelmässans stora pris. Då var han redan känd för sin President- stol i kompositmaterial, specialritat till president , och i egenskap av att vara presidentens egne specielle inre- dare. har det skett av avmattning av VIA:s aktivi- teter. Mest intensiv var verksamheten . Form- och design i museisammanhang Statligt stötta konstindustrimuseer, som omfattar hela området konsthantverk, konstindustri och design, finns bland annat i och . Centre de Création Industrielle (CCI), som ingår i dArt Modernes avdelning på , har liksom det moderna i samlingar med designföremål. CCI startade sin verksamhet , innan invigdes , med en tidskrift och utställningslokaler i . förstatligades CCI och inför etableringen av bestämdes att denna designinstitution skulle ingå i samma byggnad med en stor egen avdelning, drygt 100 anställda och till att börja med en budget på 22 miljoner kronor17 från Kultur- ministeriet. På CCI fanns då underavdelningar och ansvariga för alla aspekter kring design, även designrådgivning till företag och 17 I avsnittet om har växlingskursen 1.28 använts. Designpolitik ur ett internationellt perspektiv 71 Den tillfälliga utställningsverksamheten fick en årsbudget . Utställningarna vandrade sedan runt i och visades på olika kulturcentra. CCI har från första början spänt över ett vitt ämnesområde, från stadsplanering, industrimiljö, grafisk design, produktformgivning, teknik- och designhistoria. Även de designpublikationer som givits ut har varit tvärfackliga, filosofiskt analytiska och diskuterande på ett sätt som de sällan är i andra länder. Denna tvärfackliga inriktning har man behållit och den har underlättats genom att man befunnit sig i samma byggnad som konst och andra kulturaktiviter. delar designen och konsten på utställningsutrymmena. Avsikten har varit att sätta in designen i sitt kulturella och historiska sammanhang. Däremot finns inga museer i enbart för industride- sign. De museer som enligt Kultur- och kommunikationsministeri- ets kriterier upprätthåller kvalitet och hög professionell veten- skaplig nivå får anslag från styrelsen för museer, la Direction des Musées de , för administration, drift och inköp av föremål. Dessutom finns en fond för samtida konst, dArt Contemporain (FNAC), vars Délégation aux Arts Plastiques (DAP) har en kommitté som är specialiserad på konsthantverk, konstindustri, formgivning och industridesign. har denna kommitté införlivat över 2 600 föremål och utgör därmed en av de främsta samlingarna i . Samlingen deponeras på olika museer eller lånas ut till tillfälliga utställningar. Stöd till enskilda formgivare och till designprojekt Andra aktiviteter som berör designområdet – främjande av nyska- pande design och stöd för spridning – handhas av Kultur- och kommunikationsministeriet genom Délégation aux Arts Plastiques. ger ekonomiska bidrag till FNAC (se ovan), vars uppgift bland annat är att bevaka designområdet. Dessutom finns ytterligare ett organ, le Fonds dIncitation à la Creation (), som skapades av Délégation aux Arts 72 Designpolitik ur ett internationellt perspektiv Plastiques, som gör det möjligt för formgivare och grafiska designer att genomföra egna projekt. Le Fonds de la Commande Publique kan inom sin budget finansiera vidarestudier för designer. Stöd till små och medelstora industrier står för en del av budgeten till Fonds Régional dAide au Conseil (FRAC), som gör det möjligt att till PMI – den regionala verksamheten för stöd till små och medelstora industrier – knyta frilansdesigner (av kostnaderna för en designer kan finansieras av staten). På samma sätt bidrar lAide au Recrutement de Cadre (ARC) till att företagen kan anlita eller anställa designer. DPI – Design, Promotion, Information – skapa- des av . DPI samarbetar med de nio centra för industridesign som finns i landet och som initierades av för ett tiotal år sedan. Stöd till deltagande i mässor och utställningar Den franska staten stöder dessutom ibland franskt deltagandet på internationella utställningar och mässor. Det finns till exempel en årlig överenskommelse mellan Délégation aux Arts Plastique (DAP) och dAction Artistique (AFAA) att främja samarbete och samproduktion av utlandsutställningar. kunde på så sätt den franske formgivaren delta i biennalen Primavera del deisseny i . DAP har även stött , när den presenterade ett tjugotal unga franska designer på möbelmässan i . Designpolitik ur ett internationellt perspektiv 73 Grafisk profil och upphandlingsfrågorna Ministerierna och de statliga institutionerna styr själva över sin visuella identitet. Den offentliga , lUnion des Groupements dAchats Publics (UGAP), skall alltid, när man köper in produkter och möbler, uppmärksamma att de håller hög kvalitet och har en bra gestaltning. Precis som i konstaterar man i att det krävs bättre utbildning av dem som ansvarar för den offentliga upphandlingen. Den franska statens engagemang för att med hjälp av design bidra till ett ekologiskt mer hållbart samhälle har bland annat inneburit att franska miljöministeriet initierat en Eco-märkning, ett NF- miljömärke och inrättat ett pris, Ecoproduit, för att lyfta fram de bästa ekologiska produkterna. Om man vill stimulera designutvecklingen i ett land är en bra utbildning av designer en fundamental insats. Därför bestämde sig den franska staten att inrätta en renodlad designutbildning, LEcole Nationale supérieure de création industrielle/Les Ateliers, som invigdes . Både Kultur- och kommunikationsministe- riet samt har sedan skolans tillkomst gemen- samt svarat för utbildningens finansiering. Utbildningen på Les Atelier skiljer sig från de flesta andra designutbildningar i världen, genom att den är helt individualiserad. Varje student väljer ett tema som han eller hon sedan utvecklar både teoretiskt i en forsk- ningsrapport och praktiskt i prototyper. Även andra designutbild- ningar får statligt stöd, som lÉcole nationale supérieure des arts appliqués (Ensad) i . Dessutom finns ett trettiotal konstskolor på olika ställen i landet, vilka integrerat design i sin utbildning. 74 Designpolitik ur ett internationellt perspektiv Design är nu en prioriterad studieinriktning. ansvarar för dessa utbildningar. Även de utbildningar som ansvarar för får statliga bidrag. Det gäller LÉcole nationale supérieure des arts appliqués et des métiers dart (Ensaama) och några av de design- utbildningar som finns inom ramen för arkitektur-, ingenjörs- och handelsutbildningar. De verksamheter som franska staten avser att stödja framöver är DPI, dvs. den institution som arbetar för att främja och informera om design regionalt. Man kommer också att öka stödet till Centre de Création Industrielle (CCI) och i – vilka såsom tidigare nämnts har design som en av sina specialiteter – samt konstindustrimuseerna i och . Det görs alltså en rad insatser inom designområdet i utan att det för den skull existerar ett egentligt statligt designpro- gram. utlystes i Saint-Étienne den första internationella designbiennalen. Staden , LAssociation Française dAction Artistique och de Saint-Étienne var arrangörer. Ett femtiotal länder deltog. Både designskolor och - organisationer arrangerade designutställningar och presenterade sitt lands design. Hösten kommer den andra biennalen att äga rum. Initiativet visar att design åter – precis som kring 1980 – är på frammarsch i . Designpolitik ur ett internationellt perspektiv 75 Det land som mer än andra har blivit berömt för design är , trots att utbildningar i design här är en relativt sen företeelse. Först startade en högskoleutbildning i industridesign i . Den privata designskolan Domus Academia i med studenter från hela världen grundades av kretsen kring tidskriften , just för att kompensera bristen på utbildningar. Privatstödd är Europeo di Design. Fler, mer eller mindre privata designutbildningar finns, i t.ex. Scuola Polite enica di Design. Även i , , Reggio och existerar designskolor. De flesta italienska designer som varit verksamma är utbildade till arkitekter. Design och arkitektur har alltså en starkare relation till varandra i än i . På så sätt finns en likhet mellan och . Företagen har insett designens betydelse Om andra länder har en designteori har en designfilosofi – t.o.m. en designideologi, har filosofen och författaren hävdat och därmed antytt att i behövs ingen statlig designpolitik. Det är visserligen en sanning med modifikation, men ur en aspekt verkar vara unikt. Behovet av designråd- givning till företagen – något som prioriteras i många länder – verkar inte lika nödvändigt i . De italienska små och medel- stora industrierna har insett designens betydelse som ett oöverträffat medel i marknadsföringen. 18 Information om har hämtats ur följande publikationer: Compasso doro, Italian design, , Nazionale per il Commercio Estero, , Associazione per il Desegno Industriale, . , Anty Pansera: LItalia del Design, Trentanni di dibattito, Samtal med , Direzione Generale per la Promozione e la Cooperazione Culturale Ufficio II, , , . 76 Designpolitik ur ett internationellt perspektiv och bohagstillverkare har varit föregångare, när det gäller att anlita designer för sin produktion. Den italienska företagsstrukturen skiljer sig från hur det ser ut i många andra länder. I har bilden dominerats av familje- företag eller lokala tillverkare, med skickliga hantverkare och en småskalig produktion. Dessa duktiga underleverantörer har bidragit till att skapa den berömda italienska möbel- och inred- ningsdesignen, framför allt producerad i , och i syn- nerhet i trakten kring staden . Glastillverkningen har där- emot sedan medeltiden varit koncentrerad till och den näraliggande orten och är så . har sedan slut lyckats etablera sig som ett för designintresserade. All den italienska design som väcker uppmärksamhet internationellt är emellertid inte designad av italienare, men tillverkad i . I ett land, där design är så accepterad och betraktad med så stor välvilja, är det förvånande att så många andra nationaliteter, framför allt engelska och japanska, men även svenska, designer är upphovsmän till denna italienska formgivning och att så få unga italienska designer har blivit uppmärksammade . De flesta i den internationellt världsberömda kretsen av italienska designer är nu och slog igenom . Ett problem för de italienska designföretagen är att de hant- verksskickliga familjeföretagen snart kan komma att tillhöra histo- rien. Utan hantverksutbildningar och konstfackskolor, med verk- städer och hantverksmässig träning, finns ingen garanti för att skickligheten, teknikerna och materialkunnandet kommer att bestå – ett problem som alltmer börjat uppmärksammas i . Form- och designområdets styrka i är den kultur som exis- terar kring området, med filosofiska och analytiska diskussioner, professionella facktidskrifter och spirituella utställningar, där designen ingår i olika sammanhang och framtidsscenarier. Este- tiken behöver inga försvarare som i . Den är självklar. Designpolitik ur ett internationellt perspektiv 77 Design betraktas som en konstart och kulturyttring. Få andra europeiska politiker kan som de italienska hålla entusiastiska och långa tal om designens betydelse. På ett sätt har de italienska designföretagen – från det att de slog igenom internationellt och då övertog den position som den skandinaviska designen innehade åren efter – lyckats upprätthålla och bevara omvärldens intresse. Internationellt spridda facktidskrifter som Domus, grundad , och La Casabella, grundad , har bidragit till denna effektiva marknadsföring. De designmedvetna företagen, som i konkurrerar med varandra, gick med hjälp av den italienska staten samman för att skapa en ny exportmarkad, framför allt i . Strategiskt place- rade visningslokaler fungerade som skyltfönster. Stora designut- ställningar på prestigeladdade museer som MoMa i , , användes för att få uppmärksamhet. Detta var ett effektivt medel, vid sidan de s.k. Triennalen-utställningarna i , vilka var stora internationella uppvisningar av det mest nyskapande som åstadkoms i respektive land inom konstindustri, design och arkitektur och som fick stora grupper design- intresserade att komma till denna stad. Triennalen i är fortfarande en central och arkitektur. Här pågår kontinuerligt utställningar om dessa områden. Samma attraktionskraft som de internationella Triennalen- manifestationerna en gång ägde har den årliga i , som betraktas som den viktigaste händelsen inom möbelvärlden. Hit åker man för att bli inspirerad och få reda på vilka tendenser som håller på att växa fram. Det är t.ex. därför man nu i har som förebild, när man vill förvandla en av sina städer till ett ledande centrum för modedesign i . 78 Designpolitik ur ett internationellt perspektiv Men inte bara möbel- och textilindustrin präglas av designmed- vetande, det gör även industrier som kontorsmaskintillverkaren , radio- och teveapparattillverkaren . I den itali- enska belysnings- och bilindustrin har designernas insatser värde- rats högre än t.ex. i svenska företag. Designerna i har kun- nat styra resultatet. Andra yrkesgrupper inom industrin har sett som sin uppgift att borga för att det blir som formgivarna vill ha det, hur svårt och omöjligt uppdraget än kan tyckas. Statliga insatser för marknadsföring Det är framför allt kulturavdelningen inom det italienska Utrikes- ministeriet samt som ekonomiskt stött de italienska manifestationerna utomlands, ofta i samarbete med Triennalen i , som har sina huvudsakliga anslag från staden men som också tilldelas vissa statliga anslag. På italienska uppdrag har Triennalen ställt samman en vandringsutställning, 100 föremål Italiensk design 1945–1990, som vandrar runt i den östra delen av (även till ). skall den visas i , i och . I och med att italienska staten har nära 90 kulturinstitut runt om i världen, har de italienska designföretagen och -institutio- nerna tillgång till en stor mängd internationella utställningsarenor och lokaler för seminarier och andra designaktiviteter. Andra samarbetspartner till har varit den italienska industridesignorganisationen , vilken organiserat över 500 utställningar runt om i världen. Det designpris, kallat Compasso dOro, som inrättat, har bidragit till att lyfta fram alla typer av design. Att utmärka något är ett sätt att sätta strålkastarljuset på just detta och granska något kritiskt in i minsta detalj. Ytterligare ett exempel på den betydelse som form och design tillmäts i det italienska samhället är att bistånd till tredje världen t.ex. bestått av att italienska staten har initierat och finan- Designpolitik ur ett internationellt perspektiv 79 sierat designutbildningar i ett antal länder i tredje världen. Där man i satsar på sjukvård och skolor har man från italiensk sida valt att prioritera design. är ett exempel på att det inte enbart är en ekonomisk fråga utan också en fråga om attityder och värderingar som avgör hur form och design uppskattas och får genomslag i ett samhälle. Men dessutom behövs en strategi som handlar om var man vill synas, hur man vill synas och med vem man vill umgås. I dessa avseen- den har den italienska staten och de italienska designföretagen varit skickliga. är ett av de mest livaktiga länderna i , när det gäller industriell och grafisk design samt konsthantverk. Här finns en öppenhet för experiment som egentligen inte har någon motsvarighet i andra europeiska länder. De holländska form- givarna har ett okonventionellt sätt att närma sig och förhålla sig till material och deras design har ofta ett konceptuellt, idémässigt, 19 Följande bakgrundsmaterial har använts för informationen om form- och designområdet i : Informationsmaterial från i , . Stencilerat material från postbus 51 informatieloket: Onderwijs, Cultuur en Wetenschappen. Om Vormgeving, Cultural policy in the , , Cultuur en Wetenschappen, nov. Cultural Policy 1997–2000, , Cultuur en Wetenschappen, .