sou · GOB3125 · 2001-01-01 00:00:00 — Röstlängden framställs genom sambearbetning av flera grundregister som förs av myndigheter utanför valadministrationen. Om dessa grundregister förs i alla delar korrekt behöver inga rättelser göras i röstlängden. Det är avgörande för att röstlängden skall vara korrekt är att de myndigheter vars beslut påverkar någons rösträtt, inte bara fattar dessa beslut före kvalifikationsdagen utan också ser till att besluten genast sänds till skattemyndigheten för registrering i folkbokföringssysteme senast på kvalifikationsdagen. Detta är särskilt viktigt vid beslut om ändrat medborgarskap. Det är också angeläget att folkbokföringsverksamheten inför varje val får tillräckliga resurser så Rättelse i röstlängden 147 att det inte finns några balanser på kvalifikationsdagen. Egentlig rättelse av röstlängd är mycket ovanligt. De flesta rättelserna görs med tillämpning av bestämmelserna om rättelse i 26 § förvaltningslagen (1986:223). Röstlängden speglar förhållandena på kvalifikationsdagen. Det kan bl.a. få till följd att en väljare som före kvalifikations- dagen anmält flyttning men inte fått sin anmälan behandlad, kommer att tas upp i röstlängden i sitt gamla valdistrikt och inte i det nya distriktet där han eller hon skulle ha tagits upp om anmälningen hade behandlats. Enligt vad utredningen erfarit brukar skattemyndigheterna i dessa fall rätta i röstlängden och utfärda nytt röstkort. Även medborgarskapsärenden är ett ständigt återkommande skäl till rättelser ofta i sista stund, eftersom väljaren inte uppmärksammat att han eller hon inte har fått rösträtt till riksdagsvalet enligt röstkortet. Rättelse av röstlängden aktualiseras genom att väljaren kontrollerar uppgifterna i längden på så sätt att han eller hon tar del av uppgifterna på röstkortet. Enligt vallagen är det skattemyndigheten som upprättar röstlängder och utfärdar röstkort. I praktiken innebär det emellertid att skattemyndighetens uppgift är begränsad till att pröva frågor om rättelser av uppgifter i det av den central valmyndigheten på grundval av uppgifterna i aviseringsregistret framställda röstlängdsregistret. Vidare skriver skattemyndigheten ut röstkort till väljare som inte har fått något röstkort av den centrala valmyndigheten eller vars röstkort kommit bort eller som behöver ändras på grund av att uppgifterna i röstlängdsregistret rättats. När det gäller frågan om vilken myndighet som skall pröva frågor om rättelse står valet mellan och skattemyndigheten. Det finns ingen praktisk möjlighet att lägga denna uppgift på den centrala valmyndigheten, trots att det är myndigheten som har upprättat och framställt röstlängden och utfärdat röstkort. Den regionala skatte- administrationen var tidigare en del av . bildades fristående länsskattemyndigheten med som chefs- myndighet. På lokal nivå fanns lokala skattemyndigheter. sammanfördes länsskattemyndigheten och de lokala skattemyn- digheterna i länet till en gemensam myndighet – skattemyndigheten. års val prövades frågan om rättelse av röstlängd av . Med verkan från överfördes ansvaret för rättelser m.m. till skattemyndigheten. I propositionen 1993/94:21 s. 46 anförde regeringen emellertid att den nya ordningen inte på något sätt innebar ett slutligt ställningstagande vare sig i fråga om röstlängds- 148 Rättelse i röstlängden framställningen eller för de regionala uppgifterna i valorganisationen i övrigt. Enligt regeringen kunde ett sådant ställningstagande inte tas förrän lämnat sitt slutbetänkande och det blivit klart hur den framtida regionala förvaltningen och förvaltningsmyndig- heterna ledningsformer kommer att se ut. vallagskommittés (tidigare ) slut- betänkande Vallagen (SOU 1994:30 s. 174–175) diskuterades på nytt frågan om vem som bör ha ansvaret för rättelse av röstlängden och var registeransvaret för röstlängdsregistret bör ligga. Enligt kommittén hängde båda dessa frågor nära samman. I propositionen 1996/97:70 s.142 anförde regeringen att den för sin del inte fann någon anledning att avvika från ordningen med skattemyndigheten som ansvarig för rättelser i röstlängden. Utredningens ambition är att få till stånd en valadministration inom den nuvarande uppdelningen på central, regional och lokal nivå med endast en ansvarig myndighet på respektive nivå. Det finns enligt utredningens mening ett värde i att ansvaret för valadministrationen hålls samman på varje nivå. Detta talar för att bör ha ansvaret för rättelser i röstlängden. Därtill kommer att länsstyrelserna genom sin roll som regional valmyndighet besitter kompetens och förståelse för rösträttsreglerna. Ett av de skäl som gjorde att ansvaret för rättelser lades hos skattemyndigheten var att det underlättade för väljarna att granska registret via terminal eftersom det fanns ett stort antal lokala skattekontor dit väljarna kunde vända sig. Antalet skattekontor har minskat något. Det finns knappt 130 skattekontor. Skattekontoren är givetvis trots minskningen till antalet betydligt fler än länsstyrelserna. Utredningens tanke med en sammanhållen valadministration är dock att även de lokala valmyndigheterna (valnämnden i kommunen) får tillgång till samma information som övriga valmyndigheter i valadministrationen. Det innebär att väljarna i varje kommun får minst ett ställe eller en plats där de kan granska röstlängdsregistret via terminal och därmed också en avsevärt bättre tillgänglighet än med dagens ordning. Det skall dock poängteras att i praktiken granskar de röstberättigade uppgifterna om sig själva på röstkortet. Att någon uppsöker skattemyndigheten och granskar sina röstlängdsuppgifter på terminal hör till ovanligheterna. Ett argument mot att lägga detta ansvar hos länsstyrelserna är att det finns en risk för att det kan skapas olika praxis när det gäller frågan om och var en person skall föras in i röstlängden i förhållande till reglerna om folkbokföring. Det är uppgifterna i aviseringsregistret enligt lagen (1995:743) om aviseringsregister på kvalifikationsdagen som skall ligga till grund för uppgifterna i röstlängderna. Rättelse i röstlängden 149 aviseringsregistret ligger också till grund för beslut om vilken röstlängd de som har rösträtt skall finnas i. uppdateras från de lokala folkbokföringsregistren. Bestämmelserna i folkbokföringslagen (1991:481) om rätt folbokföringsort ligger således till grund för beslut när det gäller rösträtt och i vilken röstlängd en person skall tas upp. Röstlängden innehåller med få undantag de korrekta besluten. kan dock vissa beslut som t.ex. Migrations- verkets före kvalifikationsdagen fattade beslut om att ge någon svenskt medborgarskap på grund av sen expediering av beslutet eller arbetsanhopning hos skattekontoret inte ha tagits in i folkbokföringen. Förseningar i registreringen kan också röra vanliga anmälningar om flyttning. kan givetvis inte flytta en person om inte vederbörande lämnat in en flyttanmälan till skattemyndigheten. gör i de fallen endast en bedömning av om ärendet om ändrad folkbokföring borde ha hanterats i sådan tid att det borde ha varit registrerat i folbokföringen senast på kvalifikationsdagen. Det är således inte fråga om att skall göra en egen bedömning av ärendet i sak. Sådana fall som beskrivits bör därför inte heller utesluta från att ändra röstlängdsuppgifterna Mot bakgrund av vad som ovan anförts föreslår utredningen att i stället för skattemyndigheten skall ha ansvaret för rättelse av röstlängderna och med den centrala valmyndigheten dela ansvaret för röstlängdsregistret. Det innebär också att skall ta över skattemyndighetens uppgift att skriva ut nya röstkort. För att ytterligare öka servicen till väljarna föreslår utredningen i avsnitt 8 att röstkort också skall kunna skrivas ut på särskilda röstmottagnings- ställen inom landet och på röstmottagningsställen som utlandsmyndig- heter har inrättat. Problemet med sena rättelser Det uppstår vid varje val situationer där myndigheten i ett mycket sent skede måste besluta om rättelse i röstlängd. Den vanligaste orsaken är medborgarskapsändringar beslutade före kvalifikationsdagen. Vid val till gjordes av den anledningen 749 rättelser. Några av rättelserna beslutades strax före valdagen och till och med på valdagen. Det har inneburit att personal från skattemyndigheten har måst resa till valnämnden eller till vallokalen för att för hand göra rättelser i den tryckta röstlängden. Med utredningens förslag att skall ta över ansvaret för rättelser blir avstånden till valnämnd eller vallokal i många fall orimliga för att detta skall kunna genomföras. Det finns inte något uttryckligt stöd i vallagen för att låta 150 Rättelse i röstlängden t.ex. valnämnden genom någon där anställd på uppdragsbasis verkställa sena beslut om rättelse i röstlängd. Utredningen föreslår att skall få rätt att förordna en person hos valnämnden i varje kommun att göra sådana rättelser i röstlängd (jfr 7 kap. 13 § vallagen). 10.2.2Den centrala valmyndigheten får besluta om rättelse i vissa fall Utredningen föreslår i kapitel 12 Utlandssvenskarnas röstning att en röst som kommer in i rätt tid – dagen före valdagen – från en utlandssvensk som inte är upptagen i röstlängden skall kunna leda till att vederbörande tas upp i röstlängden för det aktuella valet. Detta förutsätter att den centrala valmyndigheten ges befogenhet att besluta om rättelse av röstlängd. Förfarandet förutsätter att myndigheten har terminalåtkomst till aviseringsregistret. Annnars går det inte att pröva rösträtten. Någon praktisk möjlighet för den centrala valmyndigheten att själv göra rättelsen i röstlängden hos valnämnden finns inte. Beslutet får i stället skickas tillsammans med rösten till . Ett sådant beslut bör vara valnämnden till handa efter valdagen, dvs. före valnämndens onsdagsräkning. Ett sådant förordnande om rättelse som utredningen föreslagit i föregående avsnitt bör också kunna omfatta beslut om rättelse i röstlängd som har fattats av den centrala valmyndigheten. 10.2.3Ändrad tidpunkt för sista dag om begäran om rättelse av uppgifter i röstlängd Utredningens förslag: Sista dag för att begära rättelse av uppgifter i röstlängden tidigareläggs till tisdagen före valdagen. Väljarnas kontroll av uppgifterna i röstlängden sker mot uppgifterna i röstkortet. Röstkorten skall skickas ut , dock senast i så god tid att de kan beräknas vara väljare som är folkbokförda i landet till handa dagar före valdagen, dvs. då poströstningen börjar. Produktionen av röstkort påbörjas före valdagen. Utskick av röstkort till väljarna påbörjas som regel före valdagen. Från kommunerna har framförts kritik över att röstlängderna har lämnats till valnämnden så sent som före valdagen (4 Rättelse i röstlängden 151 dagar före valdagen). För kommuner med ett stort antal valdistrikt är det av rent praktiska skäl svårt att med så kort varsel hinna få ut röstlängderna till vallokalerna till valdagen. Kommunerna har framställt önskemål om att få röstlängderna tidigare. Om detta skall vara möjligt måste, enligt utredningen, produktionen av röstlängder tidigareläggas. Vid de senaste valen har uppgifter för tryckning av röstlängder hämtats från valdatabasen före valdagen. Begäran om rättelse av uppgifter i röstlängden kan dock göras till och med måndagen före valdagen (före valdagen). Detta har bl.a. inneburit att sena rättelser har måst föras in manuellt i den tryckta röstlängden. Ett sådant förfarande måste anses som mindre lämpligt. Enligt utredningens bedömning bör röstlängderna kunna tryckas i sådan tid att valnämnden får dem före valdagen (före valdagen). Det innebär att filer till underlag för tryckningen måste framställas veckan före valdagen (före valdagen). Med en sådan tidsplan vore det en fördel om sista dag för rättelse i röstlängdsregistret tidigarelades så att det blev möjligt att införa alla rättelser maskinellt i röstlängdsregistret innan tryckningen. Utredningen föreslår därför att sista dag för att begära rättelse tidigareläggs till tisdagen före valdagen. Det innebär att väljarna – med utgångspunkt från att röstkorten skall vara väljarna till handa dagar före valdagen – får minst på sig att kontrollera uppgifterna i röstkortet. 10.2.4Överklagande av felaktig uppgift i röstlängden Utredningens förslag: Beslut om avslag på en begäran om rättelse av uppgifter i röstlängden skall kunna överklagas och prövas av innan valet hålls. Enligt 7 kap. 11 § vallagen kan den som anser att röstlängden innehåller felaktiga uppgifter eller anser sig vara felaktigt utesluten ur röstlängden begära rättelse hos skattemyndigheten. Avslår skatte- myndigheten en sådan begäran får avslagsbeslutet enligt 7 kap. 14 § vallagen överklagas endast i samband med att det val överklagas för vilket röstlängden har upprättats. Detta har mot bakgrund av att röstlängden bara gäller för ett val väckt frågan om huruvida en person har rösträtt eller inte borde vara avgjord före valet. Frågan har ställts bl.a. mot bakgrund av att kan finna att 152 Rättelse i röstlängden klaganden faktiskt borde ha varit upptagen i röstlängden och därmed röstberättigad i det val som just har hållits. Besvär på nu angiven grund är förhållandevis ovanliga, på sin höjd tio fall . Det är möjligt att antal fall kommer att öka med utredningens förslag om att utlandsmyndigheten skall kunna skriva ut röstkort. Enligt utredningens uppfattning är det inte tillfredsställande att myndigheten vid beslut om avslag på en begäran om rättelse måste hänvisa sökanden att överklaga valet. Det är å andra sidan inte någon ny ordning för rättelser som införts i vallagen. Denna ordning har tillämpats . gällde emellertid att röstlängden gällde och inte som för en bestämd valdag. Bifall till ett överklagande fick då till följd att klaganden antecknades i röstlängden och fick rösträtt i de eventuella val som hölls under den återstående giltighetstiden för längden. Enligt utredningens mening talar starka demokratiskäl för att frågan om en person har rösträtt eller inte skall vara avgjord före valet och inte efter detsamma. Den tidigare ordningen med en prövning efter valet kunde i viss mån försvaras av det faktum att avgörandet fick rättsverkningar under den återstående giltighetstiden för röstlängden. Så är emellertid inte längre förhållandet med den ordning som tillämpas med en röstlängd för varje val. Utredningen föreslår därför att ett beslut om begäran om rättelse av uppgifter i röstlängden skall kunna överklagas och prövas innan valet hålls (jfr förslaget till 19 kap. 2 och 20 §§ vallagen). Förslaget innebär att måste sammanträda före valet. Av praktiska skäl måste dessa ärende prövas skyndsamt. 10.2.5För sen anmälan av unionsmedborgare Utredningens förslag: En anmälan av en unionsmedborgare om att tas upp i röstlängden som kommit in för sent skall som inte tas upp till prövning. Detta skall också framgå av vallagen. Ett överklagande av ett beslut att på denna grund inte pröva en anmälan, skall kunna prövas av utan att det sker i samband med överklagande av hela valet. Enligt 7 kap. 5 § vallagen skall en unionsmedborgare som vill rösta i ett val till senast före valdagen (kvalifika- tionsdagen) till skattemyndigheten anmäla sin önskan om att tas upp i röstlängd. Enligt utredningens förslag skall och inte skattemyndigheten svara för rättelser av uppgifter i röstlängd. Rättelse i röstlängden 153 har bedömt en anmälan, som kommit för sent in till skattemyndigheten, som en begäran om rättelse av uppgifter i röstlängden. Eftersom enligt 7 kap. 14 § vallagen endast kan pröva skattemyndighetens beslut i ett ärende om rättelse i samband med att det val överklagas för vilket röstlängden har upprättats, avvisade nämnden överklagandet (beslut , 1999:6). Den nu beskrivna ordningen har väckt frågan om det inte bör införas en bestämmelse i vallagen om att en anmälan som kommit in för sent skall tas upp till prövning. Så föreskrevs också tidigare i vallagen beträffande utlandssvenskars ansökan om att tas upp i röstlängd. Ett därefter följande överklagande av beslutet att inte pröva en för sen anmälan borde kunna tas upp till slutlig prövning av utan att det behöver ske i samband med ett överklagande av hela valet. Samma skäl som utredningen tidigare anfört när det gäller möjligheten att få frågan om rösträtt prövad före valet gör sig gällande även i denna fråga. Det är som utredningen tidigare framhållit grundläggande för demokratin att frågan om rösträtt avgörs slutligt före valets. Utredningen föreslår därför att ett beslut om att avvisa en för sent inkommen anmälan från en unionsmedborgare om att tas upp i röstlängden, skall – om avvisningsbeslutet överklagas – kunna prövas slutligt före valet. 10.2.6Möjlighet att stryka en person från röstlängden Utredningens förslag: Det skall bli möjligt att stryka en person från den svenska röstlängden vid val till om han eller hon har tagits upp i röstlängden i ett annat medlemsland, men bara om han eller hon inte har fått sitt röstkort för det svenska valet utskickat till sig. Inte bara svenska medborgare utan också unionsmedborgare som har rösträtt och är bosatta i har möjlighet att rösta här i landet vid val i . Ett villkor är dock att unionsmedborgare som på detta sätt önskar utöva sin rösträtt i anmäler till skattemyndigheten – eller som utredningen föreslagit – att han eller hon önskar bli upptagen i den svenska röstlängden. Liknande anmälningsförfaranden tillämpas vid val till i hela unionen. Det innebär således att utlandssvenskar kan anmäla sig för att 154 Rättelse i röstlängden rösta i valet i det land inom unionen där de är bosatta. Med en sådan ordning blir det i praktiken möjligt att bli upptagen både i den svenska röstlängden och i bosättningslandets röstlängd och på så sätt få dubbel rösträtt. Enligt artikel 13 i direktivet 93/109/EG skall emellertid alla medlemsstater utbyta information om röstberättigade, bl.a. för att hemstaten i enlighet med sin nationella lagstiftning skall kunna vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att dess medborgare inte röstar mer än en gång. I vallagen har detta uttryckts på så sätt att skattemyndig- heten – eller som utredningen föreslagit – genast skall rätta röstlängden om en myndighet i någon annan medlemsstat med- delar att en person som har rösträtt och som finns upptagen i röstlängd här i landet, redan har avgett en röst i ett val till , 7 kap. 12 § vallagen. Den nu redovisade bestämmelsen i vallagen har överförts oförändrad från den tillfälliga lag som gällde för det svenska valet till . Innan utredningen närmare går in på hur en förändrad bestämmelse skulle kunna utformas skall först sägas något om det faktiska informationsutbytet mellan medlemsstaterna vid val till (promemoria 1999-11- 25, Erfarenheter års val till , Dnr. 11105- 99/100). Vid val till fick underrättelser om totalt 6 374 svenska medborgare bosatta utomlands som anmält sig till röstlängden i sitt bosättningsland. Inga underrättels- er erhölls från och . Från , , och fick underrättelser först sedan fastställt den svenska röstlängden. Detta gällde 2 277 personer. Från övriga åtta medlemsländer fick sena underrättelser i 341 fall. Sammantaget innebar detta att 2 618 personer som borde ha granskats, inte kunde granskas. Av de granskade personerna – 3 756 – var folkbokförda i och därmed automatiskt upptagna i den svenska röstlängden. Eftersom de inte kan tas bort från den svenska röstlängden fick de dubbel rösträtt i valet. kunde inte identifieras med befintliga register och fick därmed också dubbel rösträtt. Totalt 6 374 anmälningar resulterade således i 3 420 strykningar. Tidpunkterna när anmälan skall göras varierar mellan medlems- staterna. Vid val till varierade tiderna från till . För svenskt vidkommande är det angeläget att anmälan sker före det datum då röstlängderna fastställs och röstkorten skickas ut till väljarna. Det har inte ansetts möjligt att ta tillbaka rösträtten från den som redan har fått Rättelse i röstlängden 155 sitt röstkort för det svenska valet. Detta innebär, som redan framhållits i det föregående stycket, att svenskar som har anmält sig för att rösta i medlemsländer, som fastställer röstlängden/rösträtten än alltid får dubbel rösträtt. Det problem med dubbel rösträtt som utredningen pekat på har sin grund i det förhållande att en unionsmedborgare kan välja om han eller hon vill tas upp i röstlängden i medborgarskapslandet eller i bosättningslandet. En lösning vore att avskaffa valmöjligheten och i stället föreskriva att unionsmedborgare bara skall kunna tas upp i röstlängden i bosättnings- landet. De administrativa fördelarna med en sådan regel är betydande och det kan därför finnas skäl för att ompröva den nuvarande ordningen. Detta är dock en fråga som ligger utanför utredningens uppdrag. Vilka förutsättningar bör då under nu angivna omständigheter gälla för att få stryka någon ur svensk röstlängd. Alternativen är i princip två. Det ena är att det är tillräckligt för strykning redan på grund av att personen i fråga har anmält sin önskan att rösta i ett annat medlemsland. Det andra är att personen i fråga måste ha tagis upp i röstlängden i ett annat medlemsland. Utredningen har stannat för det senare alternativet. Att stryka någon enbart på en anmälan skulle kunna få till följd att denne över huvud taget inte får rösträtt i valet. För att få stryka någon ur den svenska röstlängden måste det således vara klarlagt att personen i fråga har rösträtt i ett annat medlemsland. Därtill måste som utredningen ser det ytterligare ett villkor gälla för strykning, nämligen att röstkorten inte har skickats till personen i fråga (alternativt gjorts tillgängligt via Internet). I annat fall skulle det bli möjligt att ta tillbaka rösträtten. En sådan begränsning innebär visserligen att det inte helt kan undvikas att vissa personer får dubbel rösträtt, men bara i de fall en medlemsstat fastställer rösträtten (röstlängden) senare än i . Men det är som utredningen redan påpekat ett problem som inte kan lösas inom ramen för utredningens uppdrag. 11 Röstning inom landet Utredningens förslag i sammanfattning: Det övergripande ansvaret för att det finns platser i kommunen där väljarna kan lämna sina röster före och på valdagen bör samlas hos kommunen. Kommunen skall vidare svara för institutionsröstningen. skall ges möjlighet att finna flexibla lösningar där röstning på posten kan ses som ett komplement till annan röstning. Särskild röstmottagning skall kunna anordnas på centrala kommunala förvaltningar som t.ex. kommunkontor, stadsdelskontor och på bibliotek, medborgarkontor m.fl. ställen som kan anses lämpliga för uppgiften som förtidsröstning på postkontoren får pågå . Vid val till och vid ordinarie val till landstings- och kommunfullmäktige måste sådan röstmottagning alltid anordnas på valdagen i åtminstone ett kommunkontor i varje kommun. Öppethållandet bör motsvara vad som gäller för post- röstning på valdagen. Flera röstningslokaler bör inrättas på valdagen i geografiskt sett stora distrikt. Den ambulerande röstmottagningen på valdagen bör utvecklas. Budröstning öppnas som ett alternativ för den som häktas eller anhålls i nära anslutning till valdagen. Den som på grund av funktionshinder inte kan avge sin röst i vallokalen skall kunna få avge sin röst i anslutning till vallokalen. 158 Röstning inom landet 11.1Ansvaret för att det finns platser där väljarna kan rösta Röstning kan ske både inom och utom landet. Röstning i vallokal på valdagen är det primära alternativet. Andra alternativ är röstning på postkontor och vid särskilt röstmottagningsställe. Röstning kan också ske genom bud eller lantbrevbärare. Röstning hos svenska utlandsmyndigheter är det vanligaste sättet att anordna röstning för väljare som vistas utomlands. Ett annat sätt att rösta utomlands är att brevrösta. Brevröstning kan ske från och samt från fartyg i utrikes trafik. Utlandssvenskarnas röstning behandlas särskilt (se kap. 12). Röstning kan anordnas i följande röstningslokaler inom landet Posten Aktiebolags postkontor, och