sou · GOB3103d1 · 2001-01-01 00:00:00 — Enligt undersökningar av bland andra Skogforsk har klonskogsbruket fler fördelar än nackdelar. Den viktigaste fördelen är ökad avkastning. Risken för och konsekven- serna av att enskilda kloner slås ut, kan begränsas genom skötselåt- gärder och genom att använda klonblandningar snarare än enstaka kloner. Enligt författningssamlingar12 krävs ett minimiantal på mellan 29 och 67 kloner, beroende på hur länge klonerna i fråga har testats i fältförsök. Dessutom finns begräns- ningar beträffande det maximala antalet träd som får användas av samma klon. Klonskogsbruket har fått begränsad omfattning i . Trots högre avkastning planterades endast 10–15 miljoner granar,13 vilket motsvarar någon tiondels procent av den totala skogsarealen. En anledning till det är att produktionen av sticklingar är dyr och att det kan bli problem med rotbildnings- förmågan hos sticklingarna. För att förbättra tekniken pågår forsk- ning med så kallad somatisk embryogenes. Det innebär att embryon, som odlas i vävnadskultur, kan fås att producera nya embryon och på så sätt ge upphov till kloner. 12SKSFS 1994:4, bestämmelserna gäller endast barrträd. 13I används klonskogsbruk endast för gran. Jord- och skogsbruk m.m. Genteknik kan ge mer och bättre skogsråvara Gentekniken gör det möjligt att förstärka eller försvaga uttrycket av trädets befintliga gener. Det går också att överföra nya anlag till elitkloner utan att ändra klonens anlagsuppsättning för övrigt. Metoderna för genetisk förädling av träd är desamma som för andra växter. Egenskaper som är eller kan bli aktuella för genteknisk förändring är herbicidtolerans, insektsresistens, hansterilitet, ligninhalt, vedfibermorfologi, tillväxthastighet, rotbildningsförmåga samt tolerans mot köld, vattenbrist och förhöjd salthalt (MacRae, 1997). Många av de egenskaper som kan bli aktuella för genteknisk för- ändring är i första hand intressanta för råvaruproduktionen. Utvecklingen har emellertid stor betydelse även för skogs- industrin, eftersom den kan påverka tillgången och priset på råvara. Gentekniken väntas också öppna möjligheter att påverka vedråvarans sammansättning och kvalitet, vilket kan få stor ekonomisk betydelse. Det kan till exempel bli möjligt att påverka trädens ligninhalt och ligninsammansättning. Lignin är en komplex polymer av olika typer av substanser som ger växten skydd och stadga. Ligniner förekommer i alla högre växter och kan utgöra 20–av växtens totala vikt. För att framställa pappersmassa krävs att ligni- net avlägsnas från råvaran. Det är en dyrbar process som utgör den största enskilda delen av kostnaden vid pappersframställning. En ökad kunskap om ligninsyntesen och de processer som har bety- delse för vedfiberns struktur och kemi, skulle kunna resultera i produktion av genförändrade träd. Genförändrade träd gör det möjligt att spara energi och förenkla ligninextraktionen vid fram- ställning av pappersmassa eller framtagning av virkeskvaliteter för speciella ändamål. Genförändrad asp och är vanliga modell- system för dessa studier, eftersom de är lätta att förändra och växer snabbt. Inom kan kommersiell odling av gentekniskt förändrade träd bli aktuell i flera länder som , och . har minst 116 försök med 24 olika trädslag, däribland tall, gran och björk, påbörjats i 17 länder. Antalet försök ökar snabbt och enbart tillkom 44 Jord- och skogsbruk m.m. De flesta försöken () har utförts i och , medan har det högsta antalet försök i . Försök pågår också i länder som , , , , , och (, 1999). I pågår, som redan nämnts, fältförsök med gentekniskt förändrade äppelgrundstammar. Inom djurområdet används bioteknik i samband med forskning om djurhälsa och reproduktion och för att utveckla veterinära läke- medel, vaccin och diagnostika. har försök gjorts att använda genteknik vid förädling av djur för livsmedelsändamål. En ytterligare tillämpning, som dock inte är tillåten inom EU, är att öka tillväxthastigheten, mjölkproduktionen och köttansättning- en hos djur genom att behandla dem med tillväxthormon som framställts med hjälp av gentekniskt förändrade bakterier. Forskningen inom reproduktionsbiologin har lett till att metoder för artificiell insemination utvecklats. Metoderna har stor betydel- se inom framför allt nötkreatursaveln samt för embryoöverföring och kloning. Dessutom pågår en omfattande kunskapsuppbyggnad om djurens arvsmassa. För flera djur, till exempel mus, gris och sebrafisk, pågår projekt som syftar till att kartlägga den totala arvsmassan. Djur med nya gener har transgena djur framställts med hjälp av mikroinjektion. Metoden innebär att ett antal kopior av den gen man vill överföra sprutas in i cellkärnan på ett befruktat ägg. Om det gäller ett däggdjur placeras det sedan i livmodern hos en surrogatmamma. Metoden har stora begränsningar. av avkomman blir transgen och uppvisar den eftersträvade egen- skapen. Dessutom innebär tekniken att inkorporeringen av den nya genen sker mer eller mindre slumpmässigt, något som kan orsaka störningar eller defekter om inplaceringen sker på en plats där funktionen av andra gener skadas eller påverkas. Vidare kan ett varierande antal kopior av den överförda genen inkorporeras i mottagarcellens arvsmassa. För att ta fram ett enda transgent djur med önskvärda egenskaper, det vill säga där den överförda genen Jord- och skogsbruk m.m. uttrycks utan samtidiga negativa konsekvenser, krävs med denna teknik många äggceller och många surrogatmammor – något som gör den synnerligen resurskrävande. Forskare i har dock lyckats med att introducera nya gener hos får på en förutbestämd plats (McCreath m.fl., 2000). Liksom hos däggdjur framställs transgen fisk genom mikroin- jektion av det DNA som skall tillföras i befruktade ägg. Med denna teknik har transgena individer av ett stort antal fiskarter, som lax, regnbåge, tilapia, gädda och olika slags karpar, framställts. Tekniken är emellertid omständlig och tidskrävande, eftersom varje ägg måste behandlas individuellt. Oavsett teknik och djurslag finns dessutom alltid etiska frågor som kräver ett ställnings- tagande. Djurens hälsa och välbefinnande kan variera beroende på vilka nya egenskaper de uppvisar. Om förändringen innebär att djuren blir resistenta mot en sjukdom torde olägenheterna för djuret vara små. Om djur görs mer snabbväxande genom förstärkt produktion av tillväxthormon, kan det emellertid få negativa effekter på djurens välbefinnande. Varje tillämpning måste således bedömas för sig, med hänsyn till vilken art som skall förändras och vilka egenskaper man avser att förändra. De förändrade djurens hälsa och välbefinnande måste undersökas noga innan de tas i anspråk för det aktuella syftet eller vidare avel. Bedömningen måste också inkludera de etiska aspekterna. Forskning på husdjur kräver stora resurser Framställning av transgena djur för agrikulturella tillämpningar sker endast vid ett mindre antal forskargrupper i världen. Inga för- sök har utförts i , bland annat för att försök med transgena husdjur är synnerligen resurskrävande med nuvarande teknik och för att man inte vet vilka arvsanlag som styr viktiga egenskaper. Tekniken för framställning av transgena djur är emellertid under utveckling. Kartläggningen av husdjurens arvmassa kommer san- nolikt att innebära att kunskapsläget om hur generna styr djurens ämnesomsättning och egenskaper i övrigt, förbättras avsevärt. Bland egenskaper som kan vara av ekonomiskt intresse att förändra kan nämnas foderutnyttjande, tillväxthastighet, fruktsamhet och resistens mot olika sjukdomar. Bland de försök som genomförts kan nämnas försök att förändra grisar genom att föra in gener för tillväxthormon från kor. Försöken har emellertid inte varit särskilt framgångsrika. Jord- och skogsbruk m.m. blev en snabbare tillväxt, ett bättre foderutnyttjande och en tydlig minskning av mängden underhudsfett. Vid långvariga försök blev det dock allvarliga effekter på djurens hälsa i form av magsår, led- besvär, hjärtförstoring och njursjukdomar (Pursel m.fl., 1989). Antagligen kommer det att dröja åtskilliga år innan tekniken kan användas på ett sådant sätt att det går att dra nytta av möjligheterna utan negativa effekter för djurens hälsa. hade en hearing med bland andra och Stiftelsen forskning utan djurförsök. De synpunkter som framfördes sammanfattas nedan: Den moderna biotekniken kan innebära såväl möjligheter som risker med hänsyn till användningen av försöksdjur. Biotekniken kan innebära möjligheter att utveckla alternativ till djurförsök, som i sin tur kan innebära att djur kan komma att användas för nya ändamål inom forskningen – med risk för att de tillfogas lidande. Djurskyddsorganisationerna var oroliga för vad den nya tekniken kan innebära för människans djursyn och efterlyste en utökad debatt om de etiska frågorna. Vidare ansåg de att det behövs betydligt mer information och kunskap. De betonade också att det vid all bedömning av djurförsök måste vara konsekvenserna för det enskilda djuret och inte tekniken som skall stå i centrum. Enligt FN:s jordbruksmyndighet kommer av all matfisk från fiskodlingar.14 Beräkningar visar att produktio- nen av odlad fisk måste öka sju gånger för att medge oförändrad fiskproduktion per capita . Det beror dels på att befolk- ningen ökar, dels på den tilltagande utfiskningen av de vilda bestånden. Intresset för akvakultur är stort i många länder, liksom intresset för möjligheterna att öka effektiviteten genom att odla transgen fisk. har det gjorts snabba framsteg inom området. Flera faktorer gör fiskar till lämpliga organismer i sammanhanget. Ägg finns att tillgå i stora mängder, de kan befruktas under kontrollerade former och behöver inte, som hos däggdjuren, återföras till moderdjuret för att utvecklas. Å andra sidan omges fiskägg ofta av en ogenomskinlig hinna och cellkärnan är liten och svår att göra synlig. 14 FAO, Vommittee on Fisheries, 1998. Jord- och skogsbruk m.m. Arbetet med transgen fisk är i första hand inriktat på tillväxtökning, bättre foderutnyttjande, tolerans mot låga vatten- temperaturer och resistens mot sjukdomar. Det förekommer också utvecklingsarbete för att skräddarsy fisk för marknaden (t.ex. bättre köttfärg) eller för att kunna använda fisk som bioreaktor för produktion av mänskliga hormoner eller andra proteiner av kommersiellt intresse. För att öka tillväxthastigheten har extra genkopior för tillväxthormon förts över till olika fiskarter. Till en början användes gener från däggdjur, till exempel människa, numera har genen för tillväxthormon isolerats från flera fiskarter. Gen- förändrad fisk med förstärkt produktion av tillväxthormon växer snabbare än kontrollfisk med normal produktion. Resultaten varierar emellertid från att vara relativt blygsamma till att fisken växer mer än 30 gånger snabbare än normalt. Den mest snabb- växande fisken blir emellertid ofta missbildad. För kommersiell produktion förefaller fisk som växer fem till sju gånger snabbare än normalt vara att föredra. Såvitt man kunnat bedöma, är sådan fisk normal i alla avseenden utom när det gäller tillväxthastigheten.15 Foderutnyttjandet är redan högt hos fisk, men med hjälp av gentekniken förefaller det möjligt att förbättra det ytterligare. Forskning pågår också för att ta fram transgen fisk som kan utnyttja kolhydrater i stället för protein som föda. Toleransen mot fysikaliska faktorer som temperatur, salthalt och syrgashalt kan möjligen påverkas om man kan identifiera de gener som är av betydelse för känsligheten för de nämnda faktorer- na. En egenskap av ekonomisk betydelse inom laxodlingen är toleransen mot kallt vatten, eftersom odlingarna ofta begränsas av låga vintertemperaturer. För att göra atlantlax och andra laxfiskar mera köldtoleranta pågår försök att föra över gener som kodar för speciella antifrysproteiner som finns hos vinterflundra och några andra fiskarter som lever i arktiska eller antarktiska hav. Vinter- flundrans gen för antifrysproteinet är, liksom proteinmolekylen, väl karakteriserad. Försöken att använda den i andra fiskarter har emellertid varit måttligt framgångsrika. Sjukdomsresistens är av stort intresse inom vattenbruket, efter- som fisk kan angripas av såväl virus som bakterier och parasiter. Således framställs vacciner mot en rad fisksjukdomar. I viss utsträckning används genteknik för ändamålet. Det har till exempel 15 hearing, . Jord- och skogsbruk m.m. producerats vaccin mot en viss form av virusinfektion med gen- teknik. En annan möjlighet är att skapa genförändrade virus- resistenta fiskar genom att föra över gener för proteiner hos virus till fisk. I de flesta fall är emellertid kunskapen om lämpliga gener för liten för att man skall kunna vänta sig snabba framgångar. Ett av de företag som kommit längst i utvecklingen av transgen fisk för kommersiella ändamål, är det nordamerikanska A/F Protein. Det har bland annat tagit fram en snabbväxande atlantlax, som skall marknadsföras under namnet AquAdvantage. Företagets strategi innebär att laxen, genom sin snabba tillväxt och effektiva foderutnyttjande, skall bli lönsam att odla på land i innesluten odling. Dessutom hävdar företaget att all fisk skall vara steril. Metoden eliminerar många av de problem som finns med dagens fiskodlingar (fisk som rymmer, utsläpp av vattenföroreningar samt inverkan på turistlivet och de kustnära ekosystemen) (, 1997). I , där fiskodling är en betydande näring, har man inte varit intresserad av att använda transgen fisk utanför forskningslaboratorierna. I , där odling av transgen atlantlax testats med framgång, har man fattat beslut att inte gå vidare med hänsyn till marknadens reaktioner. Länder som satsar på att utveckla transgen fisk för marknaden är , och . Är kloning framtidens avelsmetod? Kloner är ett antal individer med identisk arvsmassa. Hos växter är kloner vanliga, medan de är relativt sällsynta hos djur. De före- kommer dock i form av enäggstvillingar. På konstgjord väg har det varit möjligt att framställa kloner genom embryodelning, det vill säga genom att skilja cellerna i ett växande embryo och låta var och en växa upp till en vuxen individ. Metoden har emellertid begränsningen att den måste användas när embryot består av 8–10 celler, eftersom det senare inträffar en differentie- ring som gör att de enskilda cellerna kan utvecklas till normala individer. Fåret (not ) har utvecklats till ett till synes normalt får och har i sin tur blivit mamma till en normal avkomma. Metoden har senare använts för kloning av andra djurarter som möss, kor och getter. Kloning av detta slag handlar inte om genteknik, eftersom inga nya eller främmande gener introducerats, utan snarare om en sorts reproduktionsteknik. Jord- och skogsbruk m.m. Metoden väntas få betydelse inom forskningen om embryo- nalutvecklingen och åldrandet. Det är också tänkbart att tekniken kan få betydelse inom boskapsuppfödningen. Om tekniken blir lika säker och enkel som dagens artificiella inseminering, skulle man kunna övergå från inseminering till inläggning av klonade embryon i djurets livmoder, där embryots cellkärna har hämtats från ett elitdjur med hög mjölkproduktion eller andra efter- strävansvärda egenskaper. I så fall kan det växa upp företag som saluför varudeklarerade embryon med till exempel önskade produktionsegenskaper och frihet från ärftliga sjukdomar. Tekniken kan emellertid innebära problem. Än så länge är den inte tillräckligt utforskad och risken för missfall och senare störningar är stor. En utveckling av kloningstekniken skulle kunna gynna stora avelsföretag som kan vidga sina marknader och tränga undan det traditionella avelsarbetet. För skulle det kunna innebära att den svenska aveln, som inte enbart är inriktad på hög avkastning utan också på god djurhälsa och fertilitet, kan få svårigheter. Metoden skulle också kunna leda till minskad genetisk variation. Eftersom kloningstekniken inte syftar till att åstadkomma för- ändringar i arvsmassan, utan endast till att uppföröka individer med eftersträvansvärda egenskaper, ligger det emellertid i förädlingsföretagens intresse att behålla en bred variation i avelsmaterialet. På de enskilda gårdarna finns dock en risk för genetisk likriktning, även om det inte bara finns enstaka kloner – utan kanske hundratals – att välja mellan. kan genteknikens användning inom jordbruket och livsmedelsproduktionen komma att beröra alla människor. Gen- tekniken kan leda till ökad avkastning, minskade angrepp av insekter och växtsjukdomar, minskad allergirisk samt bättre när- ingsvärde, hållbarhet och smak på maten. Genförändrade grödor kan anpassas till odling i torra områden och genförändrad fisk kan, särskilt som fångsterna i haven tenderar att minska, bli en viktig proteinkälla. Förutom att påverka tillgången och kvaliteten på livsmedel kan gentekniskt förändrade livsmedel, fodergrödor och andra nya produkter få stor betydelse för jordbrukets konkurrens- förmåga, förädlingsindustrin, konsumenterna, miljön och det internationella handelsutbytet. Men teknikens användning inom livsmedels- och foderproduktionen har också blivit kontroversiell. Livsmedelstillgången påverkar synen på nya livsmedelsgrödor Under det senaste århundradet har livsmedelsproduktionen i fram- för allt de ekonomiskt utvecklade länderna genomgått en dramatisk effektivisering. I har den tredubblats trots att jordbruksarealen minskat liksom andelen sysselsatta inom jordbruket, som har minskat från till . Det globala jordbruket producerar mer livsmedel per capita än , trots att befolkningen nästan fördubblats . ökade den globala per capitaproduktionen för majs, för ris och för vete. minskade de reala priserna för majs, för ris och för vete. jordbruksmetoder och ökad internationell handel, som pressat livsmedelspriserna och jämnat ut skillnaderna mellan årstider och regioner.1 I flera utvecklade länder finns en betydande överproduktion av livsmedel. Överproduktionen har gett upphov till relativt optimistiska prognoser om möjligheterna att förse jordens växande befolkning med livsmedel. Hungersnöd beror inte på verklig livsmedelsbrist utan på fattigdom och distributionsproblem. I en rapport av () i samarbete med (), varnas emellertid för att det kommer att bli svårare att öka livsmedelspro- duktionen på det sätt som varit möjligt. Det blir allt svårare att hitta ny odlingsbar mark och på av den befintliga jordbruksmarken är avkastningen allvarligt hotad av erosion, vattenbrist och utarmning. anser att produktionen av livsmedel måste fördubblas . Enligt det internationella risforskningsinstitutet i (IRRI) måste risskördarna öka fram för att möta behoven.2 Att åstadkomma detta, när en betydande och ökande del av jordens åkerareal är på väg att få sämre bördighet, kan bara åstadkommas med bättre metoder. Enligt IFPRI:s generaldirektör måste människorna i utvecklings- länderna få tillgång till gentekniken för att öka tillgången och kva- liteten på livsmedel. IFPRI befarar att det europeiska motståndet mot att använda genteknik i jordbruket kan få svåra konsekvenser för utvecklingen i utvecklingsländerna.3 Inom EU finns en överproduktion av jordbruksprodukter. För att begränsa överskotten har den odlingsbara marken delvis lagts i träda. I är den allmänna opinionen till stor del negativ till gentekniskt förändrade grödor och livsmedel. Konsumenterna anser att de inte har frågat efter eller har behov av gentekniken. Dessutom har de europeiska myndigheterna och livsmedels- industrin skakats av en rad skandaler, till exempel galna kosjukan (BSE) samt dioxin och avloppsslam i djurfoder, 1 Global Study Reveals New Warning Signals: Capacity, /ifpri 3Per : The Developing Word Simply Can´t Afford To Do Without Agricultural Biotechnology, /ifpri något som undergrävt förtroendet för såväl myndighetskontrollen som för ny teknik. I den europeiska diskussionen om gentekniskt förändrade livsmedel och livsmedelsingredienser krävs därför för- bud eller moratorier samt att livsmedel, som innehåller eller består av gentekniskt förändrade organismer, skall märkas, vara möjliga att spåra och hållas åtskilda från produkter från traditionellt jord- bruk. Det kan leda till att den europeiska odlingen av genför- ändrade grödor förblir liten och att odlingsmetoder som anses vara miljö- och hälsomässigt fördelaktiga, som ekologisk odling, får ökad betydelse. Det kan i sin tur innebära att problemen med över- skott minskar, men också att de europeiska priserna på jordbruks- produkter ökar ytterligare. Märkning, spårbarhet och särhållning Enligt EG-rätten skall livsmedel, som innehåller eller består av gentekniskt modifierade organismer, märkas. Det innebär att livsmedel och livsmedelsingredienser, som innehåller protein eller DNA, som en följd av genteknisk förändring, skall märkas så att konsumenterna tillförsäkras ett fritt val. Bestämmelsen är förenad med flera problem. Ett är att växtförädlings- och utsädesbolagen, som utvecklar och säljer det genförändrade utsädet, inte kan kont- rollera hur utsädet hanteras av bönderna i samband med odling eller hur den skördade grödan hanteras i samband med transport, industriell bearbetning och försäljning i butiksledet. För att märk- ningskravet skall bli effektivt, krävs lagstiftning och rutiner som garanterar att produkten märks i varje led. Sådana bestämmelser skall utarbetas inom EU. väntas lägga fram ett förslag som innebär krav på märkning och spårbarhet genom hela produktionskedjan från utsäde till färdig konsumentprodukt. För spårbarhet krävs analysmetoder, som gör det möjligt att kontrollera att märkningskravet efterlevs i alla led. Metoder för spårning av främmande DNA eller protein finns, men all spårning med kemisk analysteknik förutsätter kunskap om vad som förändrats så att man vet vad man skall leta efter. För att kunna garantera att ekologiska eller traditionellt produ- cerade livsmedel är fria från gentekniskt förändrade organismer krävs, förutom märkning, en total särhållning av genförändrade livsmedel från bondens åker till livsmedelsbutikens hyllor. En sådan är av praktiska skäl svår att upprätthålla. Bönder kan odla såväl genförändrade som traditionella grödor och samma jord- bruksredskap och fordon kan användas för all skörd och transport. I förädlingsledet krävs separata tillverkningslinjer och lagerlokaler för produkter med respektive utan genteknisk förändring. Misstag på grund av den mänskliga faktorn kan inte uteslutas. Dessutom kan pollen spridas med insekter eller med vinden. Det finns därför risk för att livsmedel från bönder, som inte odlar genförändrade grödor, innehåller små mängder av gentekniskt förändrade orga- nismer. Det kan leda till en situation där inblandning av homeo- patiska mängder måste märkas och att strängt taget inga livsmedel kan betraktas som helt fria från inblandning. har, för att hantera situationen, föreskrivit att livsmedel med mindre än en procent material från genförändrade organismer, inte behöver märkas under förutsättning att det är en ofrivillig inbland- ning och att åtgärder för att undvika inblandning vidtagits. Producenterna är tveksamma, konsumentorganisationerna säger nej Många är tveksamma eller negativa till att genteknik används för produktion av livsmedel. De är oroliga för negativa effekter på hälsan och miljön och tycker att genteknisk förändring av växter är onaturlig och strider mot naturens lagar. Många anser också att den nya tekniken kan leda till ökad koncentration och monopol inom livsmedelssektorn. Konsumentorganisationerna har krävt att livsmedel, som innehåller eller består av gentekniskt förändrade råvaror, skall särskiljas och märkas. Ofta framförs krav på att de svenska livs- medelsbutikerna skall hållas fria från produkter som framställts med hjälp av genteknik. Många konsumentorganisationer anser att gentekniken enbart tar sikte på förändringar som gynnar pro- ducenterna och de företag som äger patent på gentekniskt förändrade organismer och metoder.