sou · GOB37d1 · 2001-01-01 00:00:00 — Andelen fö rä ndras sedan nå got, baserat på å ldersmä ssiga fö rä ndringar i samman- sä ttningen och på å ldersspecifika arbetskraftstal. Andelen av arbetskraften som ä r arbetslö s eller sysselsatt i arbets- marknadspolitiska å tgä rder hå lls på 2015 å rs nivå . Medelarbetstiden fortsä tter att sjunka i samma takt som under å ren 1998-2015, dvs med -0,per å r. Samma fö rä ndringstakt gä ller fö r bå de privat och offentlig sektor. Som framgå r av tabell 4.5 innebä r denna framskrivning av Konjunktur- institutets scenario att antalet sysselsatta å r 2030 kommer att vara fler ä n , trots att den arbetsfö ra befolkningen ä r mindre. Antalet arbetade timmar kommer dock att vara betydligt fä rre. Veckoarbetstiden berä knas sjunka frå n i genomsnitt å r 1998 å r 2015 och å r 2030. Vä lfä rdssystemens framtida utmaningar 101 Tabell 4.5 Utvecklingen på arbetsmarknaden fram Befolkning i å ldrarna 16–64 å r Antal reguljä rt sysselsatta timmar per å r Kä llor: Bilaga 1 till Lå ngtidsutredningen –[2000] samt egna berä kningar. En nyckelvariabel vid bedö mningen av framtida tillvä xtmö jligheter ä r antagandet om produktivitetsutvecklingen. Vid ett givet utbud av arbetskraft bestä mmer produktiviteten BNP:s storlek. I Konjunktur- institutets basscenario antas produktiviteten i nä ringslivet ö ka per å r , vilket ä r en historiskt sett hö g nivå i jä mfö relse med de senaste trettio å ren. Under de dä rpå fö ljande fem å ren antas fö rä ndringstakten gradvis sjunka till genom- snittet fö r , per å r. Denna tillvä xt antas sedan vara under de resterande tio å ren. I den offentliga sektorn antas produktiviteten, som tidigare nä mnts, vara . ifrå gasä ttas om antagandet att produktivitetstillvä xten ä r noll inom offentlig sektor ä r giltigt fö r en så lå ng period som drygt trettio å r. Denna frå ga diskuteras mer utfö rligt i avsnitt 4.5.1. Allokeringen av resurser mellan privat och offentlig sektor bestä ms av hur den offentliga sektorns inkomster utvecklas, vilket i sin tur beror på hur skattebaser och skattesatser utvecklas, samt av ett finansiellt balanskrav. Som framgå r av avsnitt 4.3 ovan finns det anledning att tro att skattebaserna blir mer lä ttrö rliga på grund av en tilltagande internationalisering. Denna utveckling gö r det osannolikt att skattekvoten, de sammanlagda skatteinkomsterna som andel av BNP, kan fortsä tta att vä xa. I kalkylen antas dä rfö r att skatteinkomsterna vä xer i proportion till BNP i lö pande priser . Det antas sedan att samtliga dessa inkomster kan anvä ndas fö r att finansiera de offentliga utgifterna, dvs kravet på ö verskott i de offentliga finanserna ersä tts efter å r 2015 i kalkylen av ett krav på finansiell balans. Med dessa antaganden skapas dä rmed ett utbudsstyrt utrymme fö r den offentliga konsumtionen mot vilket de demografiskt framrä knade behoven kan stä llas. Inkomstutvecklingen i den offentliga sektorn sä tter ett tak fö r konsumtionsutrymmet då tillgä ngliga medel skall tä cka pris- och lö neö kningar, samt en eventuell expansion av verksamheternas 102 Vä lfä rdssystemens framtida utmaningar På lå ng sikt ä r det dä rigenom den generella tillvä xten i ekonomin som avgö r i vilken utsträ ckning det ä r mö jligt att behå lla dagens vä lfä rdssystem på nuvarande ambitionsnivå , om det finns utrymme att hö ja ambitionsnivå n eller om en anpassning nedå t må ste ske. Tabell 4.6 Genomsnittlig procentuell utveckling för vissa nyckelvariabler 1998 till 2015 och 2015 till 2030 -0,5 Produktivitet i nä ringslivet Nominell timlö neö kning Transfereringar till hushå ll Kä llor: Bilaga 1 till Lå ngtidsutredningen –[2000] samt egna berä kningar. Som en fö ljd av den arbetsmarknads- och produktivitetsutveckling som redogjorts fö r ovan sjunker tillvä xten under å ren efter 2015 ytterligare jä mfö rt med den fö regå ende tioå rsperioden. I genomsnitt vä xer BNP i volym med endast per å r. Fö ljderna fö r den offentliga sektorn blir mer dramatiska. Om skatteinkomsterna inte vä xer snabbare ä n BNP i lö pande priser, per å r, blir utrymmet fö r en offentlig konsumtionsö kning negativ. Lö nerna i offentlig sektor antas ö ka i samma takt som i nä ringslivet, per å r, och i avsaknad av en positiv produktivitetsutveckling innebä r det att tillvä xten i de offentliga inkomsterna inte rä cker fö r att tä cka pris- lö neö kningar, utan omfattningen på verksamheterna må ste dras Trots detta fortsä tter den offentliga sektorn att vä xa i termer av andel sysselsatta och andel av BNP. Å r 2030 utgö r den offentliga konsumtionen av BNP och 39,2 av de sysselsatta ä r anstä llda dä r jä mfö rt å r 2015 och 1998. Denna utveckling kan tyckas fö rvå nande, men hä nger samman med skillnaderna i produktivitetstillvä xt mellan den offentliga sektorn och den ö vriga ekonomin. I nä ringslivet, framfö r allt i industrin, vä xer produktionen utan att antalet arbetade timmar eller sysselsatta ö kar. I den offentliga sektorn kan produktionen endast ö ka om antalet arbetade timmar vä xer i samma utsträ ckning. Vä lfä rdssystemens framtida utmaningar 103 transfereringar (barnbidrag, fö rä ldrafö rsä kring etc) har en koppling till antalet barn i respektive å ldersgrupp, medan arbetsmarknadsrelaterade transfereringar (så som arbetslö shetsersä ttningen men ä ven social- bidragen) har en koppling till antalet arbetslö sa. Transfereringsutgifterna per person har sedan tillå tits vä xa i den takt inkomst- och konsumtionsutvecklingen tillå ter. På så sä tt har inga omprioriteringar mellan transfereringar och konsumtion eller mellan olika transfereringsprogram gjorts. Ett undantag frå n denna princip ä r pensionssystemet dä r inkomster och utgifter baseras på ett underlag frå n Riksfö rsä kringsverket. Diagram 4.4 Utveckling av konsumtion och demografiskt framräknad efterfrågan på kommunala välfärdstjänster 2000–2030 -0,2 -0,4 2000 2005 2010 2015 2020 2025 2030 Anm: Kommunala vä lfä rdstjä nster bestå r av vå rd, skola och omsorg. Kä lla: Bilaga 1 till Lå ngtidsutredningen –[2000] samt egna berä kningar. I diagram 4.4 jä mfö rs den å rliga fö rä ndringen i den demografiskt betingade efterfrå gan på kommunalt finansierade tjä nster, barnomsorg, skola, sjukvå rd och ä ldreomsorg (som också presenterades i tabell 4.2) med de mö jligheter till ö kad produktion av dessa tjä nster som erhå lls kalkylen, den kommunala konsumtionen. Det framgå r av diagrammet att 104 Vä lfä rdssystemens framtida utmaningar produktionsmö jligheterna ö verstiger efterfrå geö kningen fram till runt å r 2017, fö rutsatt att omfattningen av tjä nsterna bibehå lls på Detta kan tolkas som att ambitionsnivå n hö js . å ren dä refter gä ller det omvä nda. En lå g tillvä xt vad gä ller BNP och skatteinkomster i kombination med antagandet om produktivitet i den offentliga sektorn gö r att inkomsterna inte rä cker till fö r att behå lla verksamheten på ofö rä ndrad nivå efter å r 2015. fö rvä ntas efterfrå gan på offentligt producerade tjä nster stiga kraftigt av demografiska skä l. Slutsatsen blir att kvalitetsambitionerna gradvis må ste sä nkas om tjä nsterna skall kunna fö rdelas till alla som efterfrå gar dem. Det trendbrott i konsumtionsutvecklingen som sker efter å r 2015 kan synas dramatiskt, men beror på två olika synsä tt på kommunernas fö rmå ga att upprä tthå lla konsumtionsutvecklingen genom hö jda skatter. I basscenario vä xer den kommunala konsum- tionen i jä mn takt ä nda fram till å r 2015, men till priset av en stigande skattekvot (se tabell 3.6). Efter å r 2015 antas fortsatta hö jningar av skattekvoten vara omö jliga och i stä llet gö rs en anpassning av konsumtionsutgifterna till inkomstutvecklingen vid ett skattetryck. Om konsumtionen i stä llet tillå ts utvecklas i takt med den framrä knade efterfrå geutvecklingen skulle skattekvoten behö va hö jas med ytterligare av BNP fram till å r 2030. 4.4.2Vä lfä rdssystemen i de alternativa scenarierna Utvecklingen efter å r 2015 kan jä mfö ras med den som beskriver i sina alternativa scenarier (dessa scenarier beskrivs nä rmare i kapitel 3 och bilaga 1 till Lå ngtids- utredningen). I lå gtillvä xtscenariet antas medelarbetstiden sjunka i snabbare takt ä n i basscenariot, vilket leder till en lä gre tillvä xt. Utvecklingen av konsumtionsutrymmet blir då likartad den som må lats upp ovan, fram till å r 2015. Fä rre arbetade timmar gö r att den offentliga sektorns inkomster vä xer i lå ngsammare takt ä n den som redovisades i avsnitt 4.4.1, vilket leder till ett mindre offentligt konsumtionsutrymme. Till skillnad mot den ovan beskrivna utvecklingen beror detta dock i fö rsta hand inte på att antalet personer å r minskar, utan på den snabbare nedgå ngen i medelarbetstid. Av tabell 3.6 i kapitel 3 framgå r att en hö jning av skattekvoten ä r nö dvä ndig redan under de fö rsta decenniet av nä sta sekel i det fall antalet arbetade timmar utvecklas som i lå gtillvä xtscenariet. Detta gä ller ä ven om den offentliga konsumtionen utvecklas på ett betydligt mindre expansivt sä tt ä n i basscenariet. Lå ngtidsutredningen lfä rdssystemens framtida utmaningar 105 Skulle utvecklingen i lå gtillvä xtscenariet bli bestå ende ä ven efter å r 2015 kommer skillnaden mellan den demografiskt betingade efterfrå gan och konsumtionsutvecklingen att bli ä n mer slå ende. Nedgå ngen i medelarbetstid i kombination med att antalet individer i arbetsfö r å lder kontinuerligt minskar gö r att skatteunderlaget utvecklas mycket ofö rmå nligt (jä mfö r diagram 4.1). Fram till å r 2015 har ett fall i den offentliga konsumtionen kunnat undvikas genom en successiv hö jning av skattekvoten. Huruvida detta verkligen ä r mö jligt i en allt mer internationaliserad vä rld kan diskuteras. Att finansiera en vä xande efterfrå gan på vå rd och omsorg genom hö jda skattesatser torde dock vara problematiskt på lä ngre sikt. Det andra alternativscenariot visar att en mer gynnsam utveckling på arbetsmarknaden och en hö gre tillvä xt mö jliggö r en betydligt snabbare expansion av den offentliga sektorn utan att finansieringsproblem uppstå r. Den goda utvecklingen fö rklaras till en del av att andelen sysselsatta av dem mellan 16 och 64 å r vä xer kontinuerligt fram till å r 2015. I slutå ret ä r av den arbetsfö ra befolkningen sysselsatt, nå got som inte har varit fallet sedan bö rjan av 1990-talet.23 Det ä r emellertid inte troligt att antalet arbetade timmar kan fortsä tta att vä xa efter å r 2015 genom att sysselsä ttningsgraden ö kar ytterligare. En viss andel av personerna mellan 16 och 64 å r kommer alltid att stå utanfö r arbetsmarknaden på grund av studier, sjukdom eller av arbetsmarknadsskä l. Nä r arbetskraftsreserverna ä r uttö mda så kommer den demografiska utvecklingen att bli bestä mmande fö r utvecklingen, bå de vad gä ller arbetskraftsutbud och tillvä xtmö jligheter generellt och vad gä ller den offentliga sektorns resursutrymme. 4.4.3Vä gvalen ä r viktiga Två policyval framstå r som betydelsefulla mot bakgrund av ovanstå ende resonemang. Ett fö rsta så dant ä r hur en rimlig konsumtionsutveckling ö ver tiden bö r se ut. I basscenario sker en relativt snabb konsumtionstillvä xt initialt, då ambitionen fö r den offentliga konsumtionen hö js utö ver vad som ä r demografiskt motiverat. I fö rlä ngningen av utvecklingen sker sedan ett omslag, då ambitionsnivå n 23 Denna andel skall inte fö rvä xlas med Regeringens må lvariabel fö r sysselsä ttningen som rä knas på befolkningen mellan 20 och 64 å r. Om av de mellan 16 och 64 å r ä r sysselsatta ä r sysselsä ttningsandelen med all sannolikhet ä nnu hö gre bland de mellan 20 och 64 å r, eftersom andelen sysselsatta normalt ä r betydligt lä gre ä n genomsnittet bland gymnasieungdomar. 106 Vä lfä rdssystemens framtida utmaningar må ste sä nkas. ö ver hela perioden snabbare ä n den demografiskt betingade efterfrå gan, varfö r ambitions- nivå n å r 2030 ä r hö gre ä n 1998 trots neddragningarna under den senare delen av tidsperioden. Anpassas konsumtionsutvecklingen istä llet mer till den demografiska utvecklingen skulle sparandet kunna vara hö gre inledningsvis, vilket leder till en minskad skuldbö rda och dä rmed lä gre rä nteutgifter. En snabbare amortering av statsskulden skulle då prioriteras och statsbidragen till kommunsektorn anpassas nedå t i motsvarande utsträ ckning. Detta skulle fö rbä ttra fö rmå gan att hantera de efterfrå geö kningar som kan fö rutses efter å r 2015 utan att ambitions- nivå n fö r vä lfä rdssystemen må ste sä nkas. Ett annat viktigt policyval må ste gö ras mot bakgrund av den offentliga sektorns beroende av sysselsä ttningsutvecklingen i nä ringslivet. Ju fler som ä r sysselsatta i nä ringslivet och ju fler timmar dessa arbetar, desto snabbare vä xer skattebaserna och desto enklare blir finansieringen av offentlig sektor utan att ett tryck uppå t uppstå r på skattekvoten. Den vä lfä rdsvinst som en kortare arbetstid ger må ste dä rfö r stä llas mot de konsekvenser denna få r fö r den offentliga sektorns resursutrymme. Det ä r vidare troligt att reallö nen efter skatt ä r av betydelse nä r den enskilde fö rdelar sin tid mellan arbete och fritid. Om ett mindre antal arbetade timmar leder till krympande skatteintä kter och behov av att hö ja skattesatserna, kan en så dan hö jning få till fö ljd att arbete fö rlorar ytterligare i vä rde relativt den obeskattade fritiden. Det finns så ledes en risk fö r att hamna i en ond spiral, dä r hö jda skattesatser få r en negativ effekt på sysselsä ttningen och dä rmed på skatteinkomsterna. Om den enskilde inte heller bä r hela kostnaden fö r sin fritid riskerar de offentliga utgifterna fö r olika arbetsinkomstersä ttande transfereringssystem ö ka, vilket ytterligare fö rsvå rar att klara de offentliga å tagandena. Fö rsö rjningsbö rdan blir visserligen lä ttare om de minska kostnaderna fö r ä ldreomsorg och sjukvå rd, äldrebefolkning innebä r, kan tas till vara. Det grundlä ggande problemet är dock att kostnaderna fö r att producera vä lfä rdstjä nster som sjukvå rd, undervisning och omsorg tenderar att ö ka snabbare ä n den genom- snittliga prisutvecklingen i ekonomin. Detta gä ller eftersom lö ner utgö r en så stor del av produktionskostnaderna och mö jligheterna att hö ja produktiviteten ä r begrä nsade, vilket gö r att det krä vs en god tillvä xt i skatteinkomsterna enbart fö r att bibehå lla omfattningen på verksamheterna. Skall en så dan inkomstutveckling komma till stå nd utan att skattetrycket hö js krä vs det att antalet arbetade timmar i nä ringslivet ö kar. Eftersom den enskilde individen endast betalar en liten del av kostnaderna fö r vä lfä rdstjä nsterna sjä lv, medan resten slå s ut på alla skattebetalare, sker inte den avvä gning mot annan konsumtion som gö rs Vä lfä rdssystemens framtida utmaningar 107 om individen stå r fö r hela kostnaden, vilket tenderar att ytterligare ö ka starka skä l att skattefinansiera vissa av de offentliga tjä nsterna, inte minst de som har att gö ra med fö rdelning och externa effekter. Det skulle t ex av må nga upplevas som orä ttvist om endast de mest vä lbestä llda hade rå d med dyrbara sjukvå rdsinsatser. Vidare har må nga av tjä nsterna inom t ex utbildningsvä sendet en hö gre samhä llsekonomisk avkastning ä n individuell avkastning, vilket talar fö r att de bö r subventioneras. Skattefinansiering ä r dock inte problemfri. har en i internationell jä mfö relse stor offentlig sektor och ett hö gt skattetryck. Om framtiden kommer att innebä ra att allt fler blir sysselsatta i den offentliga sektorn, dä r fö rmå gan att sä nka kostnaderna genom effektivare produktionsmetoder ä r liten, vä xer behovet av skatteinkomster ä n mer. Allmä nhetens fö rtroendet fö r skattesystemet och viljan att betala skatt ä r beroende av att systemet uppfattas som rä ttvist och effektivt, att man få r nå got i utbyte fö r sina skatteinbetalningar. Om graden av omfö rdelning mellan individer ö kar genom att beskattningen av arbetsinkomster skä rps fö r att finansiera andra gruppers vå rd- och omsorgsbehov, kan det leda till att acceptansen fö r skattesystemet minskar. Utmaningen fö r den ekonomiska politiken bestå r så ledes i att skapa en god cirkel dä r tillvä xt och en vä xande sysselsä ttning ger fö rutsä ttningar fö r att finansiera vä lfä rdstjä nster utan att skattetrycket upplevs som oskä ligt eller leder till ineffektivt resursutnyttjande. finns det skä l att beakta den demografiskt betingade efterfrå ge- ö kningen som ä r att vä nta efter å r 2015 vid beslut som rö r den offentliga sektorns storlek och finansiering. 4.5Kan resurserna anvä ndas mer effektivt? Produktiviteten kan ö ka i offentlig sektor En viktig frå ga mot bakgrund av framtidens finansiering av vä lfä rdssystemen ä r om verksamheterna kan bedrivas mer effektivt, dvs om det finns mö jligheter att få ut mer av de resurser som anvä nds. Som en fö ljd av att de offentliga finanserna blev sä mre fö rsta hä lft hö jdes kraven på produktivitetstillvä xt och effektivisering av den offentliga sektorn. De sä mre finanserna har lett till omprö vningar av olika å taganden; ö kad marknadsorientering och konkurrens har accepterats som ett medel fö r att effektivisera verksamheterna. Detta har i sin tur gjort det mö jligt att prö va efterfrå gestyrning via avgifts- 108 Vä lfä rdssystemens framtida utmaningar Lå ngtidsutredningen finansiering, nya verksamhetsformer och entreprenadupphandling i stä llet fö r produktion i egen regi. Den ö kade andelen alternativa driftsformer har i de flesta kommuner medverkat till en effektivare resursanvä ndning. Detta har dels resulterat i minskade kostnader, dels i tydligare och mera preciserade krav på t ex ä ldreomsorgen fö rsä mras fö r den enskilde. Nä r det gä ller effekter på lå ng sikt gå r det ä nnu inte att dra nå gra generella och sä kra slutsatser.25 Erfarenheter frå n konkurrensutsä ttning visar vidare att betydande produktivitets- fö rbä ttringar kan uppnå s oberoende av driftsform. Att tä vla om uppdrag stimulerar till att fö rä ndra arbetsformer och organiseringen av arbetet, vilket i sin tur inspirerar till effektiviseringar i kommunens egen verksamhet. Flera studier av konkurrensutsä ttning inom ä ldreomsorgen kostnaderna och hö jt som kvaliteten på tjä nsterna inte har fö rsä mrats. Under de senaste å ren har ersä ttningarna vid konkurrensupphandling i flera fall sjunkit ytterligare. Vid en jä mfö relse av ersä ttning per boende vid bö rjan av och å r 1998 har nivå n på ersä ttningarna ofta sjunkit i storleksordningen i fasta priser.27 I en undersö kning som genomfö rts av Svenska Kommunfö rbundet om konkurrensutsä ttning av mjuka verksamheter konstateras dock att fö r att konkurrensutsä ttningen skall bli lyckad krä vs att kommunerna etablerar kompetenta upphandlingsorganisationer samt att vå rdtagare, personal och fackliga organisationer involveras i arbetet.28 Vidare krä vs ett omfattande politiskt fö rarbete och att ett konkurrensprogram antas. Med andra ord krä ver ä ven effektiviseringsarbetet investeringar i form av tid och pengar. Bortsett frå n omsorgstagarnas resursansprå k och personalens lö ner, kan priset fö r arbetsinsatser ä ven komma att ö ka som en fö ljd av anpassningen av andra fö rmå ner och fö rbä ttrade arbetsvillkor fö r personalen. Detta fö r att underlä tta fö r den omfattande personalrekrytering som kommer att behö vas. Det saknas tyvä rr bra underlag fö r gö ra en samlad bedö mning av hur stort utrymmet kan vara fö r effektiviseringar . 24Svenska Kommunfö rbundet [1999b]. 25Socialstyrelsen [1996]. 26Fö lster, S. [1998]. 27Svenska Kommunfö rbundet [1999c]. 28Svenska Kommunfö rbundet [1999b]. Lå ngtidsutredningen lfä rdssystemens framtida utmaningar 109 inom enskilda verksamheter kan troligen ö ka ytterligare med hjä lp av bland annat konkurrensutsä ttning eller hot om konkurrensutsä ttning. Fö r detta talar bland annat de relativt stora kostnadsskillnader fö r likartade verksamheter som fortfarande kvarstå r mellan olika kommuner. Under hö sten 1997 genomfö rde Svenska Kommunfö rbundet en enkä t- undersö kning dä r utvecklingen av alternativa driftsformer under de kommande fem å ren studerades. Nä ra hä lften av kommunerna och kommundelsnä mnderna svarade att de trodde att en ö verfö ring till alternativ drift inom ä ldreomsorgen kommer att ske under den nä rmaste femå rsperioden. Skolan ä r ett annat områ de dä r tillvä xten av den alternativa driften sannolikt kommer att fortsä tta. Dä remot var kommunerna tveksamma till att utvecklingen kommer att vara densamma inom barnomsorgen som inom ä ldreomsorgen och skolan. En anledning till att må nga kommuner inte tror på ö kad alternativ drift inom barn i fö rskoleå lder sammantaget kommer att ö ka inom kommunernas mjuka verksam- heter . Detta torde innebä ra en ö kad konkurrensutsä ttning jä mfö rt med , nå got som kan leda till en mer effektiv verksamhet. Kommunfö rbundet gö r bedö mningen att det ä r rimligt att utgå frå n att kommunerna å tminstone kan ö ka effektiviteten med nå gra procent- enheter fram till å r 2010.30 Som tidigare på pekats ä r det komplicerat att mä ta produktiviteten i offentlig sektor, eftersom produktionen inte prissä tts på en marknad och fö rä ndringen i tjä nsternas kvalitet ä r svå r att bedö ma. Tjä nsteproduktion inom vå rd, skola och omsorg ä r i hö gsta grad personalkrä vande, vilket gö r att mö jligheterna till produktivitetshö jningar sannolikt ä r betydligt mindre i dessa verksamheter ä n i andra delar av ekonomin. Detta gä ller oavsett om produktionen sker inom offentlig sektor eller i nä ringslivet. Slutsatsen blir att ä ven om mö jligheterna att lö pande ö ka produktionen av vä lfä rdstjä nster utan att nya resurser tillfö rs ä r begrä nsade, ä r tillvaratagandet av de mö jligheter till ö kad effektivitet och bä ttre resursutnyttjande viktigt fö r att motverka effekten av den utveckling som diskuterats ovan. 29Svenska Kommunfö rbundet [1998a]. 30Svenska Kommunfö rbundet [1998c]. 110 Vä lfä rdssystemens framtida utmaningar 4.5.1Begrä nsat utrymme fö r avgiftshö jningar Om det visar sig vara svå rt att finansiera vä lfä rdssystemen med skatter kan ö kade avgifter utgö ra ett komplement. Frå gan ä r i vilken utsträ ckning avgifterna kan hö jas och bidra till att finansiera vä lfä rds- systemen . Avgifternas roll fö r finansieringen avspeglas i deras betydelse fö r kommunernas intä kter. Nä r kommunernas ekonomi blev sä mre hö jdes avgifterna inom flera områ den. Fö rä ldraavgifterna inom exempelvis barnomsorgen ö kade kontinuerligt . Avgiftsfinansieringsgraden, dvs andelen av den totala kostnaden fö r verksamheten som finansieras av fö rä ldraavgifter, ö kade frå n cirka 1990 till 1998.31 Så kommuner har numera olika former av tidsrelaterade och inkomst- Dessutom finns det ett Ä ven inom ä ldreomsorgen har så vä l avgifter konstruktionerna fö rä ndrats. Allt fler kommuner gå r ö ver till taxor som tar hä nsyn till bå de inkomst och omfattning av insatserna. har å tta av tio kommuner en taxa som innebä r att avgiften ö kar i takt med inkomsten. Vissa kommuner har infö rt taxor dä r å tskillnad gö rs mellan personliga omvå rdnadsinsatser och serviceinsatser. Exempel på en så dan modell ä r att omvå rdnadsinsatser debiteras enligt en inkomst- differentierad taxa och att serviceinsatser debiteras enligt en timtaxa.32 Det ä r t ex inte ovanligt att taxan ä r hö gre fö r hemservice ä n fö r omvå rdnad.33 Genom att konstruera avgiftssystem dä r avgifterna ä r olika stora fö r olika tjä nster kan kommunerna styra efterfrå gan mot vissa typer av tjä nster. Avgiftsnivå er och taxekonstruktioner har så ledes fungerat som en viktig finansieringskä lla fö r kommunerna i tider med ansträ ngd ekonomi, bå de fö r att tä cka kostnaderna och som ett verktyg att på verka omfattningen av och inriktningen på efterfrå gan. Avgifternas nivå er och konstruktioner på verkar beteendet hos dem som tillhandahå ller tjä nsterna och hos dem som nyttjar verksamheten. En ö kad avgifts- finansiering hå ller tillbaka den efterfrå gade volymen.