sou · GOB350d1 · 2001-01-01 00:00:00 — Det- samma gäller den som är ombud för den som anordnar lotteriet. rådet, ekonomiska förhållanden, vilja och förmåga att fullgöra sina skyldigheter mot det all- männa, laglydnad i övrigt samt andra omständigheter av betyd- else. I fråga om aktiebolag, hand- elsbolag och ekonomiska eller ideella föreningar skall pröv- ningen även omfatta 1.verkställande direktören och andra som genom en ledande ställning har ett bestämmande inflytande över verksamheten, 2.styrelseledamöter och styr- elsesuppleanter som till följd av eget eller närståendes ekonomiska intresse har en väsentlig gemenskap med den juridiska personen som är grundad på andelsrätt eller därmed jämförligt ekonomiskt intresse, och 3.bolagsmännen i handelsbolag. Som närstående till en styr- elseledamot eller en styrelse- suppleant anses den som enligt 4 kap. 3 § första stycket konkurs- lagen (1987:672) är att anse som närstående till gäldenären. Den som anordnar vadhåll- ning i samband med hästtävling eller hundkapplöpning, eller anordnar roulettspel, tärn- ingsspel, kortspel eller annat automatspel än spel på förströ- elseautomat, får inte låta någon som är delta i lott- eriet. Detsamma gäller den som är ombud för den som anordnar lotteriet. Anställda eller funktionärer hos den som anordnar bingospel, annat automatspel än spel på värdeautomat i , roulett- spel, tärningsspel eller kortspel får inte delta i lotteriet. Anställda eller funktionärer hos den som anordnar bingospel, annat automatspel än spel på värdeautomat och förströelse- automat, roulettspel, tärnings- spel eller kortspel får inte delta i lotteriet. Det är inte tillåtet för den som anordnar ett lotteri enligt denna lag att lämna kredit för insatser i lotteriet. Det är inte tillåtet för den som anordnar ett lotteri enligt denna lag att lämna kredit för insatser i lotteriet. Detsamma gäller för den som är ombud för den som anordnar lotteriet. Det är inte tillåtet att i yrkesmässig verksamhet eller annars i förvärvssyfte 1.främja deltagande i ett inom landet anordnat lotteri som inte är tillåtet eller ett utom landet anordnat lotteri, eller 2.utan medgivande av anordnaren sälja lotter, ta emot insatser eller förmedla vinster i ett tillåtet lotteri. Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer får medge undantag från förbudet enligt första stycket att främja deltagande i ett utom landet anordnat lotteri, om lotteriet anordnas som ett led i ett inter- nationellt samarbete på lotteri- området med svenskt deltagande eller om det annars finns sär- skilda skäl. Den kommunala nämnd som kommunen bestämmer prövar frågor om tillstånd enligt 16 §, när lotteriet skall anordnas av en sammanslutning som är verksam huvudsakligen inom endast en Den kommunala nämnd som kommunen bestämmer prövar frågor om tillstånd enligt 16 §, när lotteriet skall bedrivas i endast en kommun. Registrering enligt 17 § skall göras hos den kommunala nämnd som kommunen bestämmer. Lotteriinspektionen prövar frågor om tillstånd enligt 16 § när lotteriet skall bedrivas i flera län. också frågor om tillstånd i fall också frågor om tillstånd i fall då särskilt tillstånd krävs enligt då särskilt tillstånd krävs enligt 11 a-b §§. i det län där ett bingospel skall bedrivas prövar frågor om tillstånd enligt 22 §. Om bingospelet skall bedrivas i flera län eller om 22 § andra stycket skall tillämpas prövas dock frågan om tillstånd av Lotteriinspektionen. Lotteriinspektionen prövar också frågor om tillstånd i fall då särskilt tillstånd krävs enligt 23 §. Lotteriinspektionen prövar frågor om tillstånd att anordna 1. spel på varuspelsautomater enligt 25 §, 2. spel på 2. spel på penningautomater och värdeautomater enligt 26 §, hetsautomater enligt 26 §, 3. spel på enligt 27 a §, enligt 32 § och enligt 32 § och 4. kortspel enligt 34 §. 5. kortspel enligt 33 §. kommun ges tillfälle att yttra sig. Regeringen får meddela sär- skilt tillstånd att anordna lotteri i andra fall och annan ordning än som anges i denna lag. Sådant tillstånd får dock inte avse Regeringen får meddela sär- skilt tillstånd att anordna lotteri i andra fall och annan ordning än som anges i denna lag. Sådant tillstånd får dock inte avse kedjebrevsspel eller liknande spel eller automatspel som ger vinst i form av pengar, värde- bevis, spelpolletter eller liknan- de. kedjebrevsspel eller liknande spel eller automatspel som ger vinst i form av pengar eller värdebevis. Lotteriinspektionen prövar frågor om typgodkännande enligt 14 §. Lotteriinspektionen prövar frågor om tillstånd enligt 28 § att inneha penningautomater, vär- deautomater, varuspelsauto- mater och skicklighetsauto- mater. Lotteriinspektionen eller den myndighet som regeringen bestämmer, prövar frågor om typgodkännande enligt 14 §. Lotteriinspektionen prövar frågor om tillstånd enligt 28 § att inneha spelautomater. För att utöva tillsynen har en tillsynsmyndighet rätt att få till- träde till lokaler och platser där spel på spelautomater eller andra spelanordningar bedrivs. Om den som anordnar lotteriet inte lämnar tillträde får till- synsmyndigheten vid behov anlita biträde av polis. följer föreskrifterna i denna lag följer föreskrifterna i denna lag bestämmelser som har meddelats som har meddelats med stöd av med stöd av lagen, får den lagen, får den myndighet som myndighet som har lämnat till- varning eller återkalla till- Tillståndet får också återkallas eller ändras om förutsättningarna för tillståndet inte längre finns eller har ändrats. Beslut om varning och återkallelse av tillstånd gäller , om inte annat bestäms. Till böter eller fängelse döms den som upp- såtligen eller av grov oaktsamhet 1. olovligen anordnar lotteri, eller 2. olovligen innehar en penning- automat, värdeautomat, varu- Till böter eller fängelse i Till böter eller fängelse i den som i yrkesmässig verk- den som olovligen i yrkesmässig samhet eller annars i förvärvs- verksamhet eller annars i för- syfte uppsåtligen främjar del- tagande i ett utom landet anord- deltagande i ett utom landet nat lotteri, om främjandet sär- lotteri, om främjandet skilt avser deltagande från I ringa fall döms inte till ansvar. Är brottet grovt döms till fängelse i högst . 1.Denna lag – med undantag för 14 §, 25 § första stycket 4 och 27 a § första stycket 1 – träder i kraft , då lagen (1982:636) om anordnande av visst automatspel upphör att gälla. De nya bestämmelserna i 14 §, 25 § första stycket 4 och 27 a § första stycket 1 träder i kraft . 2.Äldre bestämmelser i lotterilagen (1994:1000) och lagen om anordnande av visst automatspel tillämpas alltjämt i fråga om förhållanden som avser tid före ikraftträdandet. Lag om ändring i lagen (1991:1482) om lotteriskatt Härigenom föreskrivs att 1 och 2 §§ lagen (1991:1482) om lotteri- skatt skall ha följande lydelse. enligt denna lag till staten för enligt denna lag till staten för lotteri som avses i tredje stycket. Skatt tas ut av den behållning som återstår sedan de sammanlagda vinster som betalats ut till vinnarna i lotteriet räknats av från de sammanlagda insatserna. För vadhållning i samband med häst- tävlingar, där deltagande i vadhållningen efter särskilt tillstånd av regeringen även kan ske via en utländsk trav- eller galopporganisation, skall inte insatser och vinster som hänför sig till det utländska spel- deltagandet beaktas vid bestämmandet av behållningen. Lotteriskatt betalas för ut- ländskt lotteri som avser vad- hållning i samband med häst- tävlingar, om 1. undantag medgivits för lotteriet enligt 38 § andra stycket lotterilagen (1994:1000), 2. deltagandet sker via en svensk trav- eller galopp- organisation, och 3. det svenska speldeltagan- det undantagits från lotteri- beskattning i det land där lotteriet anordnas. Vid bestämmandet av behåll- ningen för utländskt lotteri beaktas endast insatser och vinster som hänför sig till det svenska speldeltagandet. Med utbetalade vinster avses de vinster som betalats ut från skattskyldighetens inträde. Skatt skall inte betalas för 1.sådant lotteri som avses i lagen (1972:820) om skatt på spel, 2.sådant lotteri som avses i lagen (1991:1483) om skatt på vinst- sparande, m.m., 3.vinstdragning på här i landet utfärdade premieobligationer, 4.lotteri som har anordnats av sådan sammanslutning som avses i 15§ lotterilagen (1994:1000), 5.sådant lotteri och sådant spel enligt kasinolagen (1999:355) som har anordnats av företag som i sin helhet, direkt eller indirekt, ägs av staten 6.lotteri där vinsterna inte utgörs av pengar. Beteckningen lotteri har samma betydelse i denna lag som i 3 § lotterilagen (1994:1000). anordnar ett sådant lotteri för anordnar ett sådant lotteri för I fråga om utländskt lotteri enligt 1 § tredje stycket är den Den som är skattskyldig skall vara registrerad hos beskattnings- myndigheten. Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) Härigenom föreskrivs att 8 kap. 3 § och 42 kap. 25 § skall ha följ- ande lydelse. Vinster i svenska lotterier eller vid vinstdragning på svenska premieobligationer är skattefria. Detsamma gäller vinster i utländska lotterier som avses i 1 § tredje stycket lagen (1991:1482) om lotteriskatt. Vinst i ett utländskt lotteri eller vid vinstdragning på utländska premieobligationer skall tas upp om vinsten överstiger . Detta gäller dock inte vinst i utländska lotterier som avses i 1 § tredje stycket lagen (1991:1482) om lotteriskatt. Utgifter för att delta i svenska och utländska lotterier får inte dras Denna lag träder i kraft . trädde en ny lotterilag (SFS 1994:1000) i kraft. Kort tid därefter blev vissa delar av lagen föremål för kritik och en översyn av lotterilagen genomfördes och redovisades i promemorian Ändringar i lotterilagen, Ds 1996:20. I promemorian föreslogs ett flertal ändringar i lagen. Det poängterades också att lotte- rilagen borde bli föremål för en genomgripande översyn. En modifierad version av promemorians förslag lades fram i propositionen 1996/97:7, Vissa spel- och lotterifrågor, som sedan ledde fram till lagen (1996:1168) om ändring i lotterilagen. Mot denna bakgrund tillsatte regeringen förevarande utredning med uppdrag att göra en översyn av lotterilagen. Enligt de direktiv som ligger till grund för utredningens arbete skall utredningen bl.a. lämna förslag till en teknikoberoende lagstiftning genom att ange hur lotterilagen om möjligt kan omformas till en ramlag i kombination med föreskrifter på en lägre nivå än lag eller – alternativt – se över lotterilagens definitioner, begrepp och tillämpningsområden. Direktiven innehåller ytterligare två huvudfrågor, nämligen att utre- da dels om lotterilagen behöver anpassas till EG-rätten, dels om ut- vecklingen av spel via Internet och andra medier bör föranleda ändrad lagstiftning. Vad gäller EG-rätten skall utredaren bedöma om den svenska lotte- rilagstiftningen bör anpassas för att tillmötesgå de EG-rättsliga kraven som den svenska marknadsordningen och ett fungerande gränsskydd kan upprätthållas. I fråga om de nya kommunikationskanalerna skall utredaren bedöma huruvida det är möjligt och om det finns behov av att via lotterilag- stiftningen förhindra spel över Internet och annan data- och tele- kommunikation, som förmedlas från utlandet. analysera utvecklingen av spel över Internet m.m. och redovisa för- och nackdelar med denna nya försäljningskanal. Utredaren skall också lämna ett förslag till hur reglering skall ske på detta område. Vidare skall utredningen lämna förslag till hur lotterilagen och lagen (1982:636) om anordnande av visst automatspel kan föras samman i en enda lag. När det gäller automatspel anges särskilt att utredningen skall se över lotterilagens automatspelsbegrepp och definitioner. Därvid framhålls att lotterilagen måste förtydligas så att en klar åtskillnad kan göras mellan varuspelsautomater och värdeautomater. Utredningen skall också bedöma lämpligheten av att värdeautomatspel får anordnas även i samband med bingospel. Direktiven anger vidare att utredningen skall ge förslag till hur moderna elektroniska lottförsäljningsautomater skall hanteras och reg- leras. Beträffande utredningsarbetet anges i direktiven att utredaren avgör om det är möjligt att utreda frågor som rör automatspel med förtur. Direktiven i dess helhet finns bifogade som bilaga 1 till detta betän- kande. Utredningen inledde sitt arbete . Under ett första skede inhämtades information – muntligen och skriftligen – om spelmarkna- den och dess aktörer. Vidare har utredningen haft ett flertal sammanträden med en refe- rensgrupp bestående av , ende, , Bingoarrangörers Centralorganisa- tion (Svebico), , Lotteriinspektionen/Finansdeparte- mentet, , , , kommun, (), AB Trav och Galopp (ATG), , Folkrörelsernas Samarbetsorgan för Lotterifrågor (FSL), , samt , AB . Därutöver har utredningen sammanträffat med ett flertal av spelmarknadens intressenter. Utredningen har besökt den internationella spelmässan i , deltagit i sammankomst med en internationell sammanslutning i spel- frågor – () – i och dessutom deltagit i ett seminarium i rörande teknisk utveckling på spel- och lotteriområdet. Utredningen har också inhämtat kunskap kring lotterilagen och automatspelslagen samt samrått med IT-kommis- sionen (SB 1995:01) och Utredningen om samordning av lagstiftning för radio, TV och televerksamhet (, Ku 1997:05). Utredningen har i sitt arbete beaktat kommittéförordningen (1998:1474) som trädde i kraft . Under utredningens gång visade det sig att vissa av de frågor som skulle utredas, bl.a. frågorna angående EG och Internet, krävde längre utredningstid än som utmätts enligt de ursprungliga direktiven. Utred- ningen fick därför förlängd tid för att överväga dessa frågor. Mot den bakgrunden behandlade utredningen frågor om automatspel i ett delbe- tänkande (SOU 1998:144), som lämnades . 2 Bakgrund – historik Lotterilagstiftningen har sedan gammalt varit en förbudslagstiftning. Det har således i princip varit förbjudet att anordna lotterier utan till- stånd. Sådant tillstånd har kunnat erhållas under vissa förutsättningar för särskilda – företrädesvis välgörande – ändamål. Nedan följer en kort kronologi över lagstiftningen beträffande lotte- rier. *1844 – infördes förordningen (1844:12) angående förbud mot lotteriinrättningar samt mot försäljning av lotter för in- eller utländska lotteriers räkning. Förordningen innehöll ett generellt förbudsstadgande mot att inrätta och öppna lotteri för allmänheten och att, för egen eller annans räkning, utbjuda eller avyttra lotter till pengars eller annan egendoms bortlottande inom eller utom riket. Undantag från förbudet stadgades för bortlottning av lösören för välgörande ändamål och av konstsaker till svenska konstidkares understödjande och uppmuntran, varvid dock krävdes tillstånd av vederbörlig myndighet (Wår Befall- ningshafwande). Vidare innehöll förordningen bestämmelser om överträdelser av förbuden, vilka överträdelser kunde straffas med böter. Böterna skulle utgå ur den bötfälldes egendom men kunde – för det fall medel saknades att erlägga böterna – omvandlas till fängelse. De er- lagda böterna skulle fördelas mellan angivaren och de fattige i den församling, der förbrytelsen blifwit begången *1881 – antogs förordningen (1881:38) angående förbud mot lotte- rier och andra dylika företag samt mot försäljning av lotter för in- eller utländska lotteriers eller andra sådana företags räkning. Denna förord- ning ersatte förordning. Bland annat utvidgades förbudet beträffande lotterier till att avse även annat företag varigenom åt en eller flera av de deltagande, genom lottning eller därmed jämförlig anordning, erbjöds vinst i pengar eller pengars värde till högre belopp än det som erbjöds till var och en av deltagarna. Vidare stadgades att förordningen inte skulle tillämpas på svenska statens premielån. *1898 – infördes en förordning (1898:6) om förbud mot anordnande av vadhållning medelst så kallad totalisator. 48 Bakgrund – historik *1923 – upphävdes förordning och ersattes med kungö- relse (1923:87) angående anordnande av vadhållning medelst så kallad totalisator; vidare infördes, genom kungörelsen (1923:441) angående ändrad lydelse av 3 § förordning, en värdegräns om beträffande omslutning för lotterier som kunde beviljas av länsstyrel- serna. *1928 – ändrades lotteriförordning genom förordningen (1928:189) innefattande tillägg till förordning. Därvid stadga- des att, även om förbudet mot lotterier och andra dylika företag förordning inte var tillämpligt, det inte var tillåtet att i yrkesmässig verksamhet avyttra andel i premieobligation eller i annat bevis om del- aktighet i sådant företag som nämnts eller tillförsäkra annan särskild rätt till den på delaktighetsbeviset utfallande vinsten eller andel däri. *1931 – ändrades lotteriförordning på nytt genom förord- ningen (1931:115) innefattande tillägg till förordning. Änd- ringen avsåg bl.a. premieobligationer och annat delaktighetsbevis som nämnts ovan. *1934 – effektiviserades förbudsreglerna särskilt beträffande det då förekommande illegala fotbollstipset genom förordningen (1934:237) angående vadhållning i samband med tävlingar. Genom förordningen förbjöds främjande av deltagande i inhemsk otillåten vadhållning eller i utländsk vadhållning. Det främjande som avsågs var att utbjuda, avyttra eller eljest tillhandahålla bevis om rätt till delaktighet i vadhållningen, att uppbära insatser i vadhållningen eller förmedla insamlandet av insatser, att eljest tillhandagå annan vid deltagande i vadhållning samt även att kungöra försäljning eller förmedling av bevis eller annan handling som nämnts eller att sprida inbjudningar, planer, vinstför- teckningar eller andra liknande meddelanden med avseende på vadhåll- ning. *1939 – antogs en ny lotteriförordning (1939:207) som trädde i kraft . Genom denna förordning upphävdes de för- ordningar som utfärdats , 1928, 1931 och 1934. förord- ning kan sägas utgöra stommen till senare – och gällande – lotteri- lagstiftning. Här fanns bl.a. regler om högsta vinstbelopp för olika typer av lotterier, bestämmelser som möjliggjorde meddelande av när- mare villkor och kontroll- och ordningsföreskrifter för lotterier samt stadgande om massmedielotterier. Se vidare nedan. *1939 – antogs också en kungörelse (1939:208) med vissa bestäm- melser angående försäljning av svenska statens premieobligationer. Bestämmelserna i 1928 och förordningar om delaktig- hetsbevis i lotteri överfördes i huvudsak till 7 § lotteri- förordning, utom såvitt avsåg statens premieobligationer. Reglerna härom i 1928 och förordningar upptogs i stället i nämnda Bakgrund – historik 49 Det angavs uttryckligen i 1 § lotteriförordningen att be- stämmelserna i förordningen inte ägde tillämpning på svenska statens premieobligationer. Kungörelsen med vissa bestämmelser angående försäljning av svenska statens premieobligationer gällde fram till då den upphävdes genom lag (SFS 1991:1006). *1972 – ändrades förordning genom lagen (1972:819) om ändring i lotteriförordningen (1939:207) som trädde i kraft . Ändringarna innebar bl.a. att automat-, bingo- och roulettspel underkastades tillståndstvång efter att tidigare ha kunnat bedrivas endast efter anmälan. Vidare tilläts vinst i form av pengar. fick vinster utgöras endast av varor eller av s.k. anvisningar, som gällde som betalningsmedel bara inom det för tillställningen avsedda området. *1974 – gjordes på nytt förändringar förordning, genom lagen (1974:221) om ändring i lotteriförordningen (1939:207). Då infördes bestämmelser om automatspel i samband med bingospel, vil- ket automatspel tilläts efter tillstånd av . Vidare inrättades en central myndighet för lotterifrågor, . *1978 – infördes, genom lagen (1978:759) om ändring i lotteriför- ordningen (1939:207), förbud mot automatspel som erbjöd vinst i form av pengar, värdebevis, spelpolletter eller liknande (s.k. enarmade ban- diter) samt straffrättsliga bestämmelser i anledning härav. Förbudet trädde i kraft . *1982 – antogs lotterilagen (1982:1011) som trädde i kraft ; vidare infördes lagen (1982:636) om anordnande av visst automatspel. Som framgått ovan byggde lotterilag i stora delar lotteriförordning. Med tanke på att lag till- kom i en annan tidsepok än förordning, var förändringarna förhållandevis omfattande, bl.a. hade nya former av spelautomater upp- stått och restaurangkasinon gjort sitt intåg. Genom auto- matspelslag ville lagstiftaren markera skillnaden mellan s.k. förströ- elseautomater och andra automater. De båda lagarna behandlas närmare nedan. *1994 – antogs en ny lotterilag (1994:1000) som trädde i kraft . Denna nu gällande lotterilag är förhållandevis omfat- tande och detaljrik. Utgångspunkten vid lagens tillkomst var att så uttömmande som möjligt reglera förutsättningarna för att anordna lotte- rier och därmed minska utrymmet för regerings- och myndighetsföre- skrifter. Denna lag redogörs för i avsnitt 3.1 om gällande rätt. *1996 – ändrades lotterilag genom dels lagen (1996:860), dels lagen (1996:1168); sistnämnda lag trädde i kraft och innehöll några väsentliga förändringar beträffande lotteri- begreppet, högsta vinsttak och automatspel. Även dessa ändringar behandlas närmare nedan under respektive avsnitt. 50 Bakgrund – historik *1998 – gjordes ånyo en ändring av lotterilag genom lagen (1998:1475) om ändring i lotterilagen. Genom ändringen infördes straffansvar för den som i yrkesmässig verksamhet eller annars i för- värvssyfte uppsåtligen främjar deltagande i ett utom landet anordnat lotteri, om främjandet särskilt avser deltagande från , enligt 38 § lotterilagen. Detta behandlas särskilt i avsnitt 5 om EG-rätten. *1999 – gjordes ytterligare ändringar i lotterilagen. Genom lagen (1999:358) om ändringar i lotterilagen ändrades reglerna om auto- matspel på grundval av förslag från förevarande utredning. Beträffande s.k. varuspelsautomater begränsades de platser där spelet får anordnas till offentliga nöjestillställningar i form av eller liknande. Vidare gjordes ändringar i fråga om värdet av högsta insats, märkning av automater, innehav av automater samt infördes förbud mot inväxling av varuvinster mot kontanter. När det gäller automattypen värdeautomat utökades möjligheterna att anordna spel på sådan automat till att avse även bingohallar. Därutöver ändrades reglerna om värdet av högsta insats och högsta vinst. Mer om detta nedan. *1999 – infördes en lag om internationella kasinon i , kasi- nolagen (1999:355). Som tidigare nämnts kan lotteriförordning sägas vara stom- men till dagens lotterilagstiftning. Förordningen innehöll i 1 § första stycket ett stadgande om att lotterier inte utan tillstånd av dåvarande Kungl. Maj:t fick anordnas för allmänheten i andra fall eller i annan ordning än som stadgades i förordningen. Vidare innehöll 1 § andra stycket en definition av begreppet lotteri. Som lotteri ansågs varje företag däri, efter lottning, gissning, vadhållning eller jämförlig av slumpen helt eller delvis beroende anordning, en eller flera deltagare kunde erhålla vinst till högre värde än det som kunde erhållas av en var av deltagarna. Marknads- och tivolinöjen, såsom mekaniska spelappa- rater, ringkastningsanordningar och skjutbanor, som var förenade med sådana vinstmöjligheter som nämnts skulle också betraktas som lotteri oavsett företagens beskaffenhet i övrigt. Utöver detta angavs också i 1 § tredje stycket att förordningens bestämmelser inte skulle tillämpas på svenska statens premieobligationer. När det gällde förutsättningarna för att få anordna ett lotteri stadgades i 2 § att anmälan skulle göras hos polismyndighet minst innan lotteriet skulle anordnas. Vidare krävdes att lotteriet anordnades i samband med offentlig nöjestillställ- ning eller tillställning till förmån för välgörande, kulturellt eller all- männyttigt ändamål, att lotteriet bedrevs endast inom för tillställningen Bakgrund – historik 51