sou · GOB357d1 · 2001-01-01 00:00:00 — (EpC) inom har till huvud- saklig uppgift att följa, analysera och rapportera om utvecklingen av befolkningens hälsa, sjukdomar, sociala förhållanden, vårdutnyttjande och riskfaktorer för sjukdomar och sociala problem. EpC förser både statsmakterna, allmänheten, forskare m.fl. med underlag inom hälso- och sjukvårds-, socialtjänst- och folkhälsoområdet. EpC har vidare till uppgift att utveckla statistik och register samt att stödja och stimulera användningen av epidemiologiska register för planering, uppföljning, utvärdering och forskning. Därför tas även fram kunskapsunderlag Folkhälsoarbete och folkhälsoaktörer 77 inom områden som rör hälsa och sociala förhållanden, vilka skall kunna användas för att belysa konsekvenserna av olika beslut eller som underlag för social- och folkhälsopolitiska beslut. EpC har det övergri- pande ansvaret för att vart tredje eller fjärde år utarbeta en nationell Folkhälsorapport och en Social rapport. EpC:s fem huvudsakliga verksamhetsområden är register, klassifi- kationer och medicinsk terminologi, rapportering av folkhälsa och so- ciala förhållanden, forskning och utveckling samt statistiksamordning. Centrets verksamhet kan betecknas som såväl samhällsinriktad som till viss del individinriktad och riktar sig mot både nationell, regional och lokal nivå, dvs. riksdag och regering, andra statliga myndigheter, landsting, kommuner, organisationer, forskare och allmänhet. Vissa av produkter är även avsedda att användas i utbildning på olika ni- våer inom framför allt hälso- och sjukvårdsutbildning, socialtjänstut- bildning och inom epidemiologutbildningen. EpC ansvarar för följande register: patientregistret, cancerregistret, cancer-miljöregistret, medicinska födelseregistret, missbildningsregist- ret, hjärtinfarktregistret, skaderegistret, dödsorsaksregistret, abortre- gistret, steriliseringsregistret, registret över socialbidrag, registret över insatser för vuxna missbrukare och registret över insatser för barn och unga. EpC för dessutom statistik över assisterad befruktning och am- ningsstatistik. Centret har även i samverkan med Världshälsoorganisa- tionen (WHO), landsting, kommuner och forskningsinstitutioner ut- vecklat presentationsprogrammet Hur mår ?, vilket gör det möjligt att jämföra befolkningens hälsa, sjuklighet, dödlighet, sociala förhållanden, vårdutnyttjande m.m. i samtliga landsting och kommuner. Programmet finns tillgängligt på Internet. För att kunna analysera och utarbeta kunskaps- och beslutsunderlag inom folkhälsoområdet krävs tillgång till väl fungerande epidemiolo- giska data och register. Registren måste dessutom hålla hög kvalitet och aktualitet samt beakta integritetsskyddet. EpC:s arbete är därför in- riktat mot att upprätta enhetliga och ändamålsenliga sjukdomsklassifi- kationer i enlighet med WHO:s intentioner, att kontrollera kvaliteten i registren samt se till att datalagen och Datainspektionens regler och in- struktioner efterföljs. Samverkan med andra myndigheter har en bred samverkan såväl nationellt som in- ternationellt med ett stort antal myndigheter och forskningsinstitutio- ner. I folkhälsofrågor sker samarbete med , och , vilka gemensamt har ini- 78 Folkhälsoarbete och folkhälsoaktörer tierat bildandet av Svenskt nätverk för lokalt folkhälsoarbete. Därut- över sker samarrangemang av konferenser m.m. och är vidare representerade i och stö- der verksamheten ekonomiskt. Ett avtal mellan och upprättas där samarbetet närmare preciseras. I smittskyddsfrågor har ett utvecklat kontaktnät med andra myndigheter, t.ex. , och . ingår vidare i aids- rådet vilket är förlagt till samt i myndighetsgrupp för aids-frågor. Andra samarbetspartners inom hälsoskydds-, smittskydds- och folk- hälsofrågor, är förutom de ovan nämnda, , , , , Livsme- delsverket, , , Riksförsäkringsver- ket, av medicinsk metodik, , , , och . har lett den svenska delega- tionens arbete i WHO samt regionala kommittémöten inom WHO:s Europaregion, t.ex. avseende områdena miljö och hälsa. Dessutom rep- resenterar i vad gäller hälsofrågor. representerar även i kom- mitté Surveillance and control of communicable diseases samt i EU- kommissionens kommitté för Pollution related diseases. Dessutom har regelbundet deltagit i uppföljningar och utvärde- ringar av WHO:s Hälsa för alla-strategi samt tillsammans med och spridit kännedom om de nya WHO-målen. Därutöver sker inom samtliga verksamheter ett brett internationellt samarbete. 4.5Organisationer med statligt stöd via Det finns ett stort antal organisationer inom folkhälsoområdet, flertalet med statligt stöd, som på olika sätt med sina insatser bidrar till att förbättra folkhälsan. Organisationer finns inom områden som alko- hol och droger, barn och ungdom, folkbildning, idrott och motion, kost, miljö, tobak, sex och samlevnad, samt även olika fackliga organisatio- ner, handikapporganisationer, invandrarorganisationer, kvinnoorgani- sationer samt pensionärsorganisationer m.m. Folkhälsoarbete och folkhälsoaktörer 79 ner finns även ett antal lokala, regionala och nationella nätverk som helt eller delvis finansieras via . samarbetar med och ger riktat stöd till olika na- verksamheter, t.ex. organisationer, nätverk, nationella projekt, samverkansgrupper och samverkansprojekt. Det ekonomiska stödet till organisationer kan avse bas- och/eller projektverksamhet. Dessutom ges ekonomiskt stöd till organisationer, nätverk och projekt på lokal och regional nivå. har även förmedlat stöd från Allmänna arvsfonden. För vissa organisationer kan stödet utgöra en vä- sentlig eller huvudsaklig inkomstkälla. delades 85 348 tkr ut i projekt- och organisationsstöd in- klusive det s.k. extra bidraget till hiv/aids/STD4 , varav 17 429 tkr be- stod av organisationsstöd och 55 468 tkr av projektstöd. Det extra bi- draget till hiv/aids/STD uppgick till 12 451 tkr. Stöd har utgått till organisationer som arbetar förebyggande med bl.a. psykisk hälsa, tobaksprevention, amning, hiv/aids/STD, förbättrad hälsa bland invandrare samt till riksorganisationer som RFSL, Noaks Ark–Röda korset och . CAN och är också organisa- tioner som erhållit verksamhetsbidrag. tillämpar flera olika metoder för att fortlöpande pröva stöden med avseende på kvalitet och effektivitet. Viktiga instru- ment är standardiserade ansöknings- och återrapporteringsformulär, verksamhetsberättelser, avtal, redovisningar, uppföljningar, överlägg- ningar och möten. För projektstöden har även utförts projektledarut- bildningar. Dessutom har för projektstöden upprättats en projektdata- bas, vilket möjliggör kvantitativa, kvalitativa och ekonomiska uppfölj- ningar och jämförande analyser av institutets samlade projektstöd. För stora organisationer med rikstäckande verksamhet definierar institutet tillsammans med organisationerna uppdrag som klargör vilka områden inom organisationen som det ekonomiska stödet skall avse. Uppdragen, inklusive formerna för redovisning av stödet, skrivs som ett bindande avtal mellan organisationen och . , RFSL och Noaks Ark–Röda korset är exempel på organisatio- ner med denna typ av avtal. Projektstöd på lokal och regional samt nationell nivå ges för verk- samhet inom institutets olika program, framför allt inom följande om- råden; alkohol- och narkotika, hiv/aids/STD, tobak, skador, allergi, främjande samt arena skola. Projektstöd har även beviljats från institu- tets FoU- och utvärderingsverksamheter liksom från staben och verks- ledningen. Dessa stöd har utdelats till projekt inom landsting, kommu- ner, organisationer och statliga myndigheter m.fl. 4 STD, sexuellt överförbara sjukdomar. 80 Folkhälsoarbete och folkhälsoaktörer Följande organisationer mottog organisationsstöd från (uppställningen följer indel- ning): Organisationer som bedriver hälsofrämjande arbete Svenska föreningen för folkhälsoarbete Organisationer som bedriver hiv-preventivt arbete och psykosocialt stöd Folkhälsoarbete och folkhälsoaktörer 81 samt olika invandrarorganisationer t.ex. Ung Sios, Kurdiska riksför- bundet och . () är ett folkrörelsedominerat serviceinriktat informationsorgan i drogfrågor med nära anknytning till staten. CAN följer utvecklingen av bruk och missbruk av alkohol, narkotika och andra beroendeframkallande medel. CAN fungerar som en kunskapsbank med uppgift dels att tillhandahålla och sprida saklig droginformation, dels att omvandla tillgänglig kun- skap i begriplig och lätthanterlig form till icke-specialister. CAN för ut kunskap till olika målgrupper via kanaler som kurser, konferenser, se- minarier, bibliotek, försäljning och frågeservice. En viktig uppgift för CAN är att ge sina medlemsorganisationer service och fungera som en länk mellan dem och forskningen. Inom ramen för drogpolitiska beslut (prop. 1984/85:19) bestämdes att CAN skall ha rollen som förmedlare av bas- fakta på drogområdet med huvuduppgifterna att samlat följa och sprida information om förändringar på drogområdet samt vara ett serviceorgan för folkrörelser och organisationer i deras droginformation. Denna inriktning låg kvar även efter tillkomst . I framgår vidare att CAN:s uppgift är att främja saklig upplysning om verkningar på individ och samhälle av alkohol- och narkotikabruk, liksom om vägar och medel för att förekomma och be- kämpa alkoholskador och motverka icke-medicinskt bruk av narkotika. Cirka 47 folkrörelser och organisationer är medlemmar i . De utgörs bl.a. av narkotikaorganisationer och men även av ungdoms- och föräldraorganisationer, studieförbund, länkorga- nisationer, scouter, idrottsrörelsen m.fl. CAN har totalt 27 s.k. länsom- bud, dvs. ett ombud i varje län. CAN:s högsta beslutande organ är om- budsförsamlingen där varje ansluten organisation får utse högst sex ombud. består av minst fjorton ledamöter, varav rege- ringen utser ordföranden och dennes ersättare. I styrelsen sitter bl.a. företrädare för , Medicinska forsk- ningsrådet, och samt ledamöter valda av ombudsförsamlingen. Statens bidrag till CAN om 7 964 tkr har t.o.m. disponerats och utbetalats av från anslag C2 Bidrag till organi- 82 Folkhälsoarbete och folkhälsoaktörer sationer på det sociala området. disponeras och utbe- talas medel om 8 164 tkr av från anslag B10 Bidrag till organisationer på det sociala området. Enligt och budget för framgår att statsanslagen utgör av verksamhetens totala intäkter. I posten statsanslag ingår dels 8 164 tkr, dels 3 000 tkr från . Med utgångspunkt i de av stadgarna och formulerade övergripande målen har bl.a. följande riktlinjer formulerats som vägle- dande för CAN:s fortsatta arbete: Stimulera organisationer och studieförbund att integrera alkohol- och narkotikafrågor i sin verksamhet, stödja organisationers arbete genom samarbete med en eller flera organisationer i olika slag av projekt, genom CAN:s bibliotek, frågeservice och annan basfaktaförmed- lande verksamhet ge service med dokumentation till organisationer, myndigheter, forskare, informatörer och övriga intresserade, genom materialproduktion, kurser och konferenser tillhandahålla forskning och andra fakta på ett överskådligt sätt, genom en populärvetenskaplig tidskrift föra ut aktuell forskning och åtgärder inom drogområdet samt medverka till debatt, medverka i arbetet att följa drogutvecklingen, vilket bl.a. kan inne- bära att genomföra och ansvara för olika undersökningar, att göra lägesbedömningar och att informera om hur drogproblemen föränd- ras, stimulera till regional samordning av preventiva insatser, stimulera regional fortbildning och debatt, medverka till opinionsbildning bland föräldrar, medverka till att drogproblemen åtgärdas i preventivt syfte i arbets- livet, stimulera saklig och aktuell behandling av drogfrågor i massmedia, medverka till att alkohol- och narkotikafrågor kommer in i verk- samheten hos bibliotek och folkhögskolor, bistå lärare, elever och studenter med basfakta och råd om material, AV-medel m.m., och bevaka att aktuella forskningsrön och andra fakta tillförs ovanstå- ende verksamheter och debatt väl anpassade till målgruppernas be- hov. CAN genomför bl.a. undersökningar om skolungdomars och mönstrades drogvanor och sammanställer statistik från olika källor. Resultatet presenteras i rapporter. CAN producerar även faktablad och kunskapsöversikter för olika målgrupper. CAN har ett bibliotek, som är Folkhälsoarbete och folkhälsoaktörer 83 ett av största specialbibliotek inom drogområdet, liksom en frågeservice. Vidare ger CAN bidrag till föreläsningar i drogfrågor för att stödja föreningars lokala insatser samt arbetar med samverkanspro- jekt med medlemsorganisationerna. I flertalet län finns s.k. länssamrådsgrupper som tidigare initie- rades av CAN i samarbete med . Tanken var att inrätta ett länsvis samarbete mellan institutioner med drogförebyggande verk- samhet. I dessa grupper ingår i regel CAN:s länsombud samt represen- tanter från de regionala kommunförbunden, landsting, länsstyrelse, länsnykterhetsförbund och länspolis. CAN har, liksom även , bidragit ekonomiskt till länssamrådsgruppers, men även till andra regionala samverkansgruppers aktiviteter. flyttades ansvaret för webbsidan Drugsmart från till CAN. CAN har ett kontinuerligt samarbete med . Det mer grundläggande samarbetet regleras via ett avtal, som funnits sedan bildades . Detta avtal omfattar framför allt biblioteksverksamheten och samarbete när det gäller institutets ansvar att följa drogutvecklingen, i första hand drogvaneundersökningar i skolorna och bland dem som mönstrar till värnplikten. Gemensamma undersökningar kommer även att göras om ungdomars och vuxnas drogvanor. Därutöver sker även ett gemensamt arbete med den årliga publikationen om drogsituationen i . är flerårigt men är föremål för en årlig förhandling när det gäller den eko- nomiska ersättningen till CAN. Förutom det omfattande formella och informella samarbete som finns mellan de båda organen utser institutet även en ledamot och en suppleant i . När CAN fick i uppdrag av att följa utvecklingen på drogområdet ingick bl.a. att göra årliga, samlade bedömningar av drogutvecklingen. Även fick vid sin tillkomst ansvaret för att drogutvecklingen följs. Efter detta har ansvaret för viss verksamhet flyttat från CAN till . Det gäller uppdraget att följa drogutvecklingen och ansvaret för kunskapsöver- sikter inom drogområdet. I en överenskommelse mellan CAN och institutet konstaterades att CAN har kompetens inom dessa områden och att institutet förväntas köpa tjänster av CAN. Även om det övergri- pande ansvaret övergått till institutet så ligger det i överenskommelsen att CAN, på uppdrag av institutet, skall fortsätta att arbeta inom dessa områden. Ett likartat förhållande gäller även för CAN:s bibliotek där det klart konstaterats att det skall vara kvar i CAN:s ägo, men finansie- ras via 84 Folkhälsoarbete och folkhälsoaktörer I samarbetsavtalet mellan institutet och CAN regleras vad institutet vill att CAN skall utföra avseende att följa drogutvecklingen. De årliga bedömningarna av drogutvecklingen redovisas i den gemensamma rap- porten Alkohol- och narkotikautvecklingen i (numera Drogut- vecklingen i ). Statistik från olika håll ligger till grund för denna rapport, inklusive resultaten från och egna undersökningar. I institutets och CAN:s gemensamma rapport- serie har utkommit två rapporter, Drogutvecklingen i – Rapport 99 samt en andra redovisning från Temos ungdoms- undersökningar. CAN:s bibliotek är kontaktbibliotek för . sköter biblioteksservice i form av databassökningar, fjärrlånebeställningar, utbildning m.m. CAN sköter även det interna när det gäller inköp och katalogise- ring i institutets egen databas. På uppdrag av deltar även i en arbetsgrupp vid det Europeiska centrumet för kontroll av narkotika och narkotikamissbruk (sv. ECNN, eng. ). Utöver de regelbundna personliga kontakter som mer eller mindre sker mellan de båda organens tjänstemän har samarbetet omfattat en rad olika verksamheter. Verksamhet som inte regleras av samarbetsavtalet är bl.a. den s.k. ESPAD-undersökningen (on Alcohol and Other Drugs) som CAN har initierat och koordinerat. Institutet har i den svenska delen av den senaste ESPAD-undersökningen bidragit med för . När det gäller det regionala rapporteringssystem om droger som CAN drivit har institutet bidragit med . Eftersom har ansvar att vara kontaktpunkt för ECNN har institutet gett CAN i uppdrag att utveckla det regionala rapporteringssystemet genom att dels inkludera fler rapportörer från den lokala nivån, dels informatörer från nyckelcentra runt om i landet. CAN är även representerad i ledningsgruppen för den årliga nationella rapporten till ECNN. och samarbetar vidare, utanför samar- betsavtalet, i olika projekt, regionala konferenser för länssamrådsgrup- perna, konferenser om ungdomar och droger, kurser för länsstyrelser- nas alkoholhandläggare, rapporter, broschyrer, tidsskrifter, undersök- ningar m.m. Till Ung bidrog institutet med . Folkhälsoarbete och folkhälsoaktörer 85 4.6Forskning, statistik och utbildning inom folkhälsoområdet Ett flertal myndigheter har ett uttalat statistik- och/eller forsknings- ansvar när det gäller folkhälsa, bl.a. Socialvetenskapliga forskningsrå- det, , m.fl. När det gäller statis- tikansvaret har ett flertal myndigheter ett sådant ansvar inom framför allt alkohol- och narkotikaområdet. m.fl. forskningsråd och myn- digheter har vidare ett ansvar att finansiera forskning som utförs av andra, framför allt universitet och högskolor. Andra forskningsområden som berör folkhälsan är miljö, transport, boende, livsmedel, arbets- marknad/arbetsmiljö, utbildning samt den sociala sektorn. Inom ar- betsmarknads- och arbetsmiljöområdet är t.ex. en myndighet som har till uppgift att bedriva och främja forskning och ut- bildning samt utvecklingsprojekt som rör arbetsliv, arbetsmiljö och relationerna på arbetsmarknaden. Folkhälsoforskning är tvärvetenskaplig till sin karaktär och kräver där- för insatser av både medicinskt, samhällsvetenskapligt och beteende- vetenskapligt utbildade forskare. Inom det socialvetenskapliga, social- politiska och folkhälsopolitiska området är kunskapsbehovet stort och det avsätts ca inom område för forskning inom dessa områden. Drygt hälften av dessa me- del till forskning slussas via . Genom ett förslag i Forskningspropositionen (prop 1989/99:94) gavs Socialvetenskapliga forskningrådet i uppdrag att ta ett huvud- ansvar för finansiering av den folkhälsovetenskapliga forskningen, vilka i samband med detta fick en utökad budget. Detta område var då relativt svagt utvecklat i . Mindre delar av forskningsstödet till folkhälsoområdet kommer från bl.a. , , och . Därutöver kommer även ett betydande forsk- ningsstöd från . Samtliga vetenskapsråd arbetar med en hög grad av forskarstyrning och granskning av ansökningarna. Tre statliga myndigheter, , och har gradvis integrerats i bl.a. genom tjänstekonstruktioner med dubbla funktioner som professorer vid och chefer vid myndigheterna. Vissa andra statliga myndigheter, t.ex. Arbetslivsinsti- 86 Folkhälsoarbete och folkhälsoaktörer tutet och EpC/bedriver också en icke obetydlig folkhäl- sovetenskaplig forskning. Även har givits möjlighet att stödja forskning inom socialförsäk- ringsområdet som ett komplement till den mer allmänna forskning som stöds av framför allt . Därutöver fi- nansierar vissa landsting en betydande forskning inom folkhälsoområ- det, framför allt , , m.fl. I rapporten finansiera forskning och utveckling (Ds 1999:68, se även avsnittet nedan) konstateras att det inom utgiftsområdena 8–14 (invandrare, hälsovård, sjukvård, social omsorg, ekonomiskt trygghet, arbetsmarknad och arbetsliv) finns ett stort antal myndigheter men bara ett fåtal som finansierar forskning, t.ex. , , , och . Stödet till folkhälsoområdet är dessutom splittrat på , och . I rapporten förutses behov av ökande forskning inom området vilket kommer att ställa krav på god ansvarsfördelning mellan dessa myndigheter och det föreslagna nya för sociala frågor och arbetsliv.5 I vissa fall har och regeringen identifierat angelägna och relevanta forskningsområden inom folkhäl- san. Dessa områden har kunnat stimuleras genom en systematisk, steg- vis och långsiktig satsning med inrättande av doktorandtjänster, pro- gramstöd till lovande forskargrupper men även i vissa fall inrättande av professurer. Exempel på områden som stimulerats är alkoholforskning, epidemiologi, medicinsk sociologi, äldreforskning och forskning om ojämlikhet i hälsa. Resultatet av 1990-talets satsningar inom folkhälsoområdet har gjort att forskningen förstärkts både kvantitativt och kvalitativt. Relativt om- fattande folkhälsovetenskaplig forskning utförs numera i bl.a. , , , , och . () har till uppgift att främja och stödja grundforskning och tillämpad forskning inom socialveten- skap, socialpolitik och folkhälsovetenskap samt informera om kun- skapsläge och aktuell forskning. Genom sin verksamhet skall Social- vetenskapliga forskningsrådet bidra till det övergripande målet att öka 5 Det nya forskningsrådet är tänkt att skapas genom en sammanslagning av SFR och en del av nuvarande (). Folkhälsoarbete och folkhälsoaktörer 87 kunskapen om tillstånd, processer och effekter rörande hälsa och social välfärd. Ett prioriterat område inom Socialvetenskapliga forsknings- rådet är forskning kring folkhälsa, vilket också resursmässigt varit det största av Socialvetenskapliga forskningsrådets forskningsområden. har givits ett samordningsansvar för forskning kring folkhälsa. har ett väl utvecklat samarbete med forskningsråd under , framför allt Medi- cinska forskningsrådet, och Humanistiska– samhällsvetenskapliga forskningsrådet, vissa andra forskningsfinansiä- rer samt med övriga myndigheter under . Även forskningsresultat från har inneburit en väsentlig kunskapsökning på området, främst när det gäller psyko- sociala faktorers betydelse. har även lämnat stöd till forskning vid . tilldelar projektmedel, pro- gramstöd m.m. genom öppen konkurrens mellan forskargrupper. Någon kvot är inte avsatt till vare sig folkhälsoområdet eller till de andra om- råden som rör välfärd eller omsorg, men folkhälsoområdet får normalt av tillgängliga forskarmedel. Ansökningarna granskas av externa bedömare som för programstöd och andra större satsningar hämtas från utländska universitet. Beslut om ansökningarna fattas av ett råd, där forskare utsedda av universiteten är en majoritet. I samarbete med andra myndigheter och intressenter, bl.a. och , togs fram ett na- tionellt forskningsprogram om ojämlikhet i hälsa. och högskolor medverkade i utarbetandet av programmet. Vidare har Soci- alvetenskapliga forskningsrådet beslutat att anslå medel för inrättandet av ett Nätverkscentrum för forskning om ojämlikhet i hälsa. Detta nät- verkscentrum kommer att placeras i och drivas i samverkan mellan och . Dessutom har anslagit forskningsstöd till fem andra universitet med verksamhet inom området. Nätverket är tänkt att fungera som en folkhälsovetenskaplig forskarskola med kompetens inom biomedicin, ekonomi, epidemiologi, sociologi och psykologi. 88 Folkhälsoarbete och folkhälsoaktörer Förändrad struktur för forskningsfinansiering I rapporten finansiera forskning och utveckling (Ds 1999:68) har en arbetsgrupp gett förslag till ett reformerat myndighetssystem för forsk- ningsfinansiering. Proposition med anledning av rapporten har lämnats till (se avsnitt 2.10). Arbetsgruppens förslag går ut på att dela upp forskning som finansieras av vetenskapsråd eller forskningsråd, s.k. forskningsstöd, där forskarna har ett avgörande in- flytande, och forskning som initieras och finansieras av myndigheter inklusive landsting och kommuner samt företag och organisationer, s.k. uppdragsforskning. Med forskningsstöd menar arbetsgruppen att den finansierande myndigheten skall öppna för förslag från högskolan (och andra forsk- ningsutförande organ), antingen över breda fält (fakultetsområden) el- ler mer avgränsat och med klara samhälleliga uppgifter i sikte.