sou · GOB3125 · 2001-01-01 00:00:00 — Från huvudregeln om att den som har rösträtt också är valbar görs undantag för såväl svenska medborgare som för unionsmedborgare som har vissa ämbeten eller uppdrag. Uppräkningen i paragrafen över vilka ämbeten och uppdrag som omfattas av undantaget motsvarar Valbarhetskrav för val till 197 uppräkningen i artikel 6 i valrättsakten som redovisats i föregående avsnitt. Det ankommer på den centrala valmyndigheten att pröva om den som blivit vald varit valbar i valet och därmed behörig att vara företrädare i . Prövningen görs i samband med att den centrala valmyndigheten enligt 18 kap. 2 § första stycket vallagen utser företrädarna till . Enligt 19 kap. 10 § tredje stycket vallagen tillträder företrädare i sitt uppdrag då de utsetts och deras behörighet prövats av . 14.3Utredningens överväganden och förslag 14.3.1Vallagen anpassas till valrättsaktens bestämmelser Utredningens förslag: Den som kandiderar i valet till och innehar ett ämbete eller ett uppdrag som är oförenligt med uppdraget som företrädare i skall inte behöva lämna ämbetet eller uppdraget förrän han eller hon tillträder sitt uppdrag i . Frågan om förbudet mot att inneha vissa särskilt uppräknade ämbeten eller uppdrag i 1 kap. 8 § andra stycket vallagen senast måste ha iakttagits av den som kandiderar som företrädare i har avgjorts av (beslut , 1999:4). Ärendet gällde frågan när statsrådet som kandiderade till Europa- parlamentet vid valet senast måste avgå från sin statsråds- befattning för att vara valbar i Europaparlamentsvalet. fann därvid att det enligt vallagen är förhållandena på valdagen som avgör om en kandidat är valbar eller inte, men att den avgörande tidpunkten enligt valrättsaktens bestämmelser om med uppdraget oförenliga ämbeten eller uppdrag inträder först i och med att den valde tillträder sitt uppdrag i . 198 Valbarhetskrav för val till Bestämmelserna i 1 kap. 8 § andra stycket vallagen är avsedda att införliva bestämmelserna om med uppdraget som företrädare i oförenliga ämbeten och uppdrag i artikel 6 i valrättsakten (prop. 1996/97:70 s. 110 och 177). Som bestämmelserna i 1 kap. 8 § andra stycket vallagen kommit att tillämpas blir förhållan- dena på valdagen avgörande för om kandidaten är valbar eller inte. Den valbarhetsprövningen avser inte bara den allmänna regeln om valbarhet i 1 kap. 8 § första stycket vallagen om valbarhetsålder och medborgar- skap utan också reglerna i andra stycket om oförenliga ämbeten och uppdrag. Sist nämnda regler är exempel på villkor som skall säkerställa att de som skall företräda väljarna i i vissa viktiga avseende inte bara är opartiska och oberoende utan också att de av sin omgivning uppfattas som opartiska och oberoende, dvs. Enligt valrättsaktens bestämmelser tillträder den valde sitt uppdrag i först efter det att prövat den valdes behörighet (artikel 11). Detta talar för att valrättsaktens bestämmelser – på sätt uttalat – inte kan tolkas på annat sätt än att oförenligheten inträder först i och med att den valde tillträder sitt uppdrag i . Denna ståndpunkt får också stöd i det förhållandet att det inte finns någon bestämmelse i valrättsakten som säger att den som har eller har haft ett ämbete eller ett uppdrag som nämns i katalogen är förhindrad – inte ens för en viss minsta tid efter det att han eller hon avträtt ämbetet eller lämnat uppdraget – att kandidera till . När bestämmelsen om oförenliga ämbeten och uppdrag inarbetades i vallagen hänfördes den systematiskt till valbarhetsbestämmelserna. Bakgrunden till detta var att , till skillnad mot många andra europeiska länder, inte har några särskilda jävsregler för ledamöter i de folkvalda församlingarna. För att inte bryta systematiken i vallagen utformades därför bestämmelsen som en valbarhetsregel. Att detta skulle medföra sådana praktiska problem som i fallet – nämligen att han måste avgå från sin statsrådsbefattning innan det var klart att han skulle bli invald i – förutsågs inte. Valrättsakten lägger heller inga hinder i vägen mot att utforma oförenlighetsregeln på detta något strängare sätt än vad som föreskrivs i akten. Som erfarenheterna kring val till visat har den svenska regeln utformad som en valbarhetsregel visat sig medföra vissa praktiska problem. Utredningen föreslår därför att bestämmelsen i 1 kap. 8 andra stycket vallagen ändras på så sätt att den som kandiderar i valet till inte behöver frånträda sitt Valbarhetskrav för val till 199 ämbete eller sitt uppdrag förrän han eller hon tillträder sitt uppdrag i . Med utredningens förslag är det inte längre möjligt för den centrala valmyndigheten i samband med att myndigheten enligt 18 kap 2 § första stycket vallagen skall utse företrädarna i och utfärda bevis om detta att pröva om hinder föreligger för någon eller några av dem på grund av innehav av oförenligt ämbete eller uppdrag. Enligt utredningens bedömning bör den centrala valmyndigheten över huvud taget inte pröva denna fråga. Däremot skall det framgå av vallagen att uppdraget som företrädare i inte är förenligt med de ämbeten eller uppdrag som sägs i artikel 6 i valrättsakten. Den nuvarande bestämmelsen i 1 kap. 8 § andra stycket vallagen ändras i enlighet med vad som sagts. 15 Konsekvenser av förslagen För utredningens arbete gäller bestämmelserna om kostnadsberäkning- ar och andra konsekvensbeskrivningar i 14 och 15 §§ kommitté- förordningen (1998:1474). Påverkar utredningens förslag kostnaderna för staten, kommuner, landsting, företag och eller andra enskilda, skall en beräkning av dessa konsekvenser redovisas i betänkandet. Innebär förslagen samhälls- ekonomiska konsekvenser i övrigt, skall dessa redovisas. När det gäller kostnadsökningar och intäktsminskningar för staten, kommuner eller landsting, skall förslag till finansiering lämnas. Har utredningens förslag betydelse för den kommunala självstyrel- sen, skall konsekvenserna i det avseendet anges i betänkandet. Detsamma gäller när ett förslag har betydelse för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, för sysselsättningen och offentlig service i olika delar av landet, för små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företag, för jämställdheten mellan kvinnor och män eller för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. Föreskrifterna om att pröva offentliga åtaganden innebär bl.a. att de förslag utredningen lägger fram inte får öka de offentliga utgifterna eller minska statens inkomster. Varje möjlighet som utredningen ser att vid utformningen av förslagen effektivisera den offentliga sektorn bör också enligt dessa föreskrifter tas till vara. Utredningens förslag innebär sammantaget inga tillkommande kostnader för valförfarandet. Däremot innebär förslagen att vissa av kostnaderna kommer att fördelas om och tydliggöras hos valet. Allmänt sett innebär förslagen en bättre service för väljarna. 202 Konsekvenser av förslagen och därmed färre valdistrikt och valförrättare innebär att resurser kan frigöras. Men det är kommunerna själva tillsammans med länsstyrel- serna som avgör i vilken utsträckning distrikten skall göras större. De resurser som därmed frigörs skall i första hand användas för att på andra sätt underlätta för väljarna att delta i val. Tanken med den nya ordningen för valdistriktsindelningen är dock att en besparing skall kunna bli möjlig genom att röstmottagningsställen på vissa platser kan ersätta vallokalen och röstmottagningen kan ordnas flexiblare. Vad sedan gäller förslaget om att den centrala valmyndigheten skall ansvara för att väljarna skall ha tillgång till namnvalsedlar vid val till innebär det en kostnadsökning i storleksordnignen en halv till . Å andra sidan befrias den centrala valmyndigheten från ansvaret att tillhandahålla partimarkerade valsed- lar vid dessa val. Kostnadsökningen torde därmed bli marginell. Utredningen förslag rörande framställningen av röstlängder och röstkort medför ingen ökning av kostnaderna. föreslås dock i detta sammanhang få i uppgift att föra ett register över indelning i valdistrikt med utgångspunkt från fastighetsindelningen och fastighetsregister. Denna uppgift har ombesörjts av skattemyndigheterna med ordinarie personal utan att valet har debiterats särskilt. I övrigt innebär förslaget endast en omfördelning av kostnaderna. räknar utredningen med att denna ordning kommer att närmast kunna eliminera felen i röstlängden och därmed också i röstkorten. Häri ligger en besparing. Förslagen om en samordning vad gäller framställningen av röstlängdsstatistik innebär en besparing. Ett färre antal uttag av uppgifter ur aviseringsregistret och fastighetsregistret innebär en besparing i storleksordningen en kvarts miljon kronor för varje val. Vad gäller övriga förslag skall särskilt uppmärksammas att kommunerna får ansvaret för all röstning inom landet. Detta innebär inte ökade kostnader. Däremot inenbär det att kostnaderna för röstningen omfördelas. Den del av valanslaget som den centrala valmyndigheten använder för att bestrida kostnaderna för förtidsröstningen och institutionsröstningen skall till följd härav föras över till kommunerna. Kommunerna får därmed kompensation för den nya uppgiften. Den föreslagna generella brevröstningen för röstberättigade som vistas utomlands vid valet medför som mest marginella kostnads- ökningar. Den innebär att fler väljaruppsättningar för brevröstningen måste färdigställas. Kostnaden kan uppskattas till som mest . Å andra sidan torde arbetsbelastningen på utlands- myndigheterna minska, likaså kostnaderna för porto. Konsekvenser av förslagen 203 Övriga förslag medför enligt utredningens bedömning inga eller endast marginella kostnadsökningar. Utredningen skall i arbetet redovisa regionalpolitiska konsekvenser av de förslag som läggs fram. Utredningen bedömer härvid förslagen som regionalpolitiskt neutrala. Vissa arbetsuppgifter som att besluta om avkortat öppethållande, sjukhusröstning m.m. delegeras från central till lokal nivå. Eftersom uppgifterna sprids på alla kommuner kan de endast i de större kommunerna föranleda behov av mer arbetskraft inför valen. En redovisning skall vidare ske av utredningens jämstäldhets- politiska konsekvenser. Utredningens förslag är till följd av uppdragets och ämnesområdets karaktär neutrala i jämställdhetsavseende. Slutligen skall förslagens konsekvenser för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet uppmärksammas. Utredningen gör därvid bedömningen att förslagen inte heller i detta avseende får någon betydelse. 16.1Förslaget till lag om ändring i vallagen (1997:157) Vissa regler om varlbarhetskrav för kandidater till har upphävts och gjorts till jävsregler. Därför har de flyttats till 18 kap. 71 §. Skälen till ändringarna har behandlats i avsnitt 14. Ändringarna har behandlats i avsnitt 3.2. Sista meningen i andra stycket är nytt. Den föreslagna mening ger ett uttryckligt stöd för att den centrala valmyndigheten skall ha möjlighet att agera mera aktivt än vad som är normalt . Syftet är att myndigheten – jämte partierna och folkrörelserna – skall verka för att uppnå ett så stort valdeltagande som möjligt. Förslaget föranleds av att det är nödvändigt med en samordning av uttag av uppgifter från aviseringsregistret för upprättande av en längd för bearbetning av statistikuppgifter. Detta skall ske året före valet samt valåret. motsvarande ändringar har gjorts i 3 kap. 2, 6 och 8 §§ samt 6 kap. 11 §. Förändringen har behandlats i avsnitt 9.2. Förslaget är en följd av det nya förfarandet för framställning av röstlängder, avsnitt 8. Församlingen är inte den enhet som kommer att användas för indelning av valkretsar. I stället utgår denna från fastighetsindelningen. 2, 6 och 8 §§ Se kommentaren under 2 kap. 6 §. Förslaget till ändring är en följd av det nya förfarandet för fram- ställning av röstlängder. Detta har behandlats i avsnitt 8. Församlingen är inte den enhet som kommer att användas för indelning av valdistrikt. I stället utgår denna från fastighetsindelningen. Ingen fastighet har så många röstberättigade att det är nödvändigt att dela en fastighet vid indelning av valdistrikt. Förändringarna har behandlats i avsnitt 6.4. Riktlinjerna i paragrafen för hur stora valdistrikten bör vara har jämkats. Detta sker mot bakgrund av att få till stånd lämplig storlek för sammanräkning det preliminära resultatet. Reglerna skall dock ses i samband med förändringarna i 9 kap. 4 § där det föreslås en ny regel med innebörd att kommunen ansvarar för att väljarna har skall kunna avge sin röst på ett rimligt avstånd från sin bostad. För att det skall vara möjligt att överskrida riktlinjen för högsta antal röstberättigade har införts ett krav på att det skall föreligga särskilda skäl. Vad som åsyftas med detta uttryck är första hand valadministrativa skäl som effektivare sammanräkningsrutiner eller kostnadsbesparingar för det fall endast ett val genomförs. Emellertid måste dessa skäl vägas mot väljarnas möjligheter rösta på valdagen. Om detta är möjligt får besluta om valdistrikt som omfattar fler än 2 000 röstberättigade. Ändringen i andra stycket klargör att det är som skall ansvara för att det finns ett register som kan ligga till grund för bestämning av varje fastighets valdistriktstillhörighet. Se kommentaren under 2 kap. 6 §. Se kommentaren under 5 §. Förslaget till ändringar i denna paragraf hänger samman med den förändring av den framtida valadministrationen som föreslås. Som ett förtydligande har angetts att det är den centrala valmyndigheten som upprättar röstlängden. Så har varit fallet sedan vallagen trädde i kraft och förslaget avser endast att lagfästa det sätt varpå framställning av röstlängder sker. En anmälan från en unionsmedborgare som vill delta i valet till föreslås göras till . Ändringen hänger samman med förslaget till den framtida valadministrationen där skall ta över roll på regional nivå. Förslaget till ändringar i denna paragraf hänger samman med den förändring av den framtida valadministrationen som föreslås. Detta innebär att tar över roll på regional nivå. Förslaget till ändringar i denna paragraf hänger samman med den förändring av den framtida valadministrationen som föreslås. Som ett förtydligande har angetts att det är den centrala valmyndigheten som upprättar röstkorten. Så har varit fallet sedan vallagen trädde i kraft och förslaget avser endast att lagfästa det sätt varpå framställning av röstkort sker. Enligt förslaget till ny valadministration och valdatasystem skall valmyndigheter på samtliga nivåer ha åtkomst till uppgifter i valdatasystemet. Begäran om att få ut nytt röstkort kan därför riktas till någon av dessa myndigheter. Detta är det normala tillvägagångssättet för att få ett nytt röstkort. Vidare skall röstkort vid behov kunna skrivas ut i princip varje röstningslokal om det är nödvändigt. Detta begärs emellertid direkt hos personal vid röstningslokalen. I övrigt får man liksom tidigare laga efter läglighet för att få fram ett röstkort till en väljare som behöver det för att kunna utöva sin rösträtt. Förslaget förutsätter vidare att man skall kunna skriva ut röstkort vid samtliga röstmottagningsställen. Detta bör beaktas i det förslag (lagrådsremiss) till ny författningsreglering om behandling av personuppgifter inom skatteförvaltningens verksamhet där den nuvarande lagen om röstlängdregister ersättas av en ny lag – lagen om behandling av personuppgifter i verksamhet med val och folkomröstningar. Tiden för senaste dag för rättelse av röstlängden har flyttats till tisdagen före valdagen. Skälen härtill har behandlats i avsnitt 10.2.3. Övriga förslag till ändringar i denna paragraf hänger samman med den förändring av den framtida valadministrationen som föreslås. Detta innebär att tar över roll på regional nivå. Meddelanden från annat medlemsland som avses i paragrafen har alltid lämnats till centrala valmyndigheten. Det föreslås därför att lagtexten ändras så att det stämmer med förfarandet. Det är också naturligt att centrala valnämnden gör de rättelser som meddelandet föranleder. De uppgifter som meddelandet kan omfatta är antingen att någon är upptagen i röstlängd för annat land eller att personen röstat i annat land. Till skillnad mot föreslås att båda dessa grunder för rättelse skall framgå av lagen. Dessa regler har tagits med för att på ett effektivt sätt skall uppfylla valrättsaktens krav på att motverka att någon skall kunna rösta i olika länder i samma val till . Andra stycket är nytt. Skälen för förslaget har behandlats i avsnitt 12.2.2. Röstlängden måste sändas till kommunen så att den finns tillgänglig i vallokalen på valdagen. Som påpekats i avsnitt 10.2.1 har det vid valen uppstått problem med rättelser av röstlängder med hänsyn till att de sedan de skrivits ut och skickats till valnämnden, kan befinna sig långt bort från den som ansvarar för rättelsen. Därför föreslås att den rättande myndigheten, centrala valmyndigheten eller , skall få möjlighet att uppdra åt någon på valnämnden att vidta åtgärder som rättelsen föranleder. Detta innebär att en tjänsteman på den eller de rättelser som görs. Förslaget innebär att beslut om rättelse får överklagas så att de kan prövas innan valet. Skälen härför har redovisats i avsnitt 10.2.4. Någon tid inom vilket överklagandet måste ha framställts har inte föreslagits, jfr 23 § förvaltningslagen (1986:223). Det ligger i sakens natur att överklagande måste ske i sådan tid att det kan få någon verkan vid valet. Förslaget innebär vidare att en sådan omständighet som prövats av enligt 19 kap. 20 § inte kan åberopas vid ett överklagande av valet enligt 19 kap. 18 eller 19 §§. Sista meningen av paragrafen föreslås upphävd. Regeln kan sägas vara överflödig och framgår redan av vad som sägs i kapitlets 11 §. För fall som avses i 12 § måste även meddelanden som kommer in senare än före valet beaktas. Med hänsyn till att kommunerna föreslås få ansvar för all röstmottagning har Postens Aktiebolags roll i vallagen föreslagits nedtonad. Se kommentaren under 11 kap. Förslaget i första meningen innebär att kommunen ansvarar för all röstmottagning. Det är kommunen som inom valadministrationen har bäst kännedom om förhållandena inom kommunen. Den föreslagna andra meningen innebär att kommunen måste överväga huruvida antalet lokaler och den tid dessa är öppna är tillräckligt för att underlätta för väljarna att rösta inom olika valdistrikt i kommunen. Kommunen har att inom ramen för den flexibilitet som vallagen lämnar att avgöra huruvida antalet vallokaler är tillräckligt eller om andra röstmottagningsställen också måste inrättas. Förslaget till ändringar i första stycket följer av vad som föreslagits beträffande 3 §. De i sista stycket föreslagna ändringarna är en följd av att reglerna lagen (1997:159) om brevröstning i vissa fall föreslås överflyttade till vallagen. De föreslagna ändringarna i andra stycket är följdändringar till att Postens Aktiebolags roll i vallagen föreslås nedtonad. Se vidare kommentaren under 11 kap. Angående möjligheten att få fram röstkort på särskilt röstmottagningsställe se kommentaren under 7 kap. 9 §. I tredje stycket föreslås att väljaren själv skall ha möjlighet att fylla i ett adresskort också vid brevröstning för det fall röstkortet inte finns tillgängligt när rösten görs i ordning. Detta medför förenklingar för att möjliggöra att så många som möjligt får rösta. De föreslagna ändringarna i första stycket är följdändringar till att Postens Aktiebolags roll i vallagen föreslås nedtonad. Se vidare kommentaren under 11 kap. Ändringarna i denna paragraf har behandlats i avsnitt 7.3. Ändringarna innebär att partierna vid val till har att avgöra om de vill få partimarkerade valsedlar eller namnvalsedlar utlagda vid röstningslokalerna. Om ett parti endast går fram med en namnlista svarar myndigheterna för att sådana läggs ut. Om ett parti däremot går fram med flera olika namnlistor svarar valmyndigheterna endast för att partimarkerade valsedlar läggs ut för partiet. 16 och 17 §§ De föreslagna ändringarna i första stycket är följdändringar till att Postens Aktiebolags roll i vallagen föreslås nedtonad. Se vidare kommentaren under 11 kap. I paragrafen föreslås kommunen i stället för centrala valmyndigheten bli beslutande myndighet i frågor om öppethållande av vallokal vid val till . Detta hänger samman med att det är kommunen som har bäst förutsättningar för att bedöma om väljarna i distriktet ändå får tillräckligt goda möjligheter att rösta. Se också kommentaren under 9 kap. 4 §. I paragrafen föreslås ett nytt andra stycke. Detta innebär att en valförrättare kan ta emot en röst utanför vallokalen från en funktionsförhindrad väljare om det kan ske under betryggande former. Vad som avses härmed är i första hand att valhemligheten kan bevaras. Vidare måste också en bedömning göras huruvida det är möjligt för en valförrättare att lämna vallokalen . Det kan allmänt framhållas att det är av stor vikt att valförrättarna tillämpar en generös inställning i sådana här fall så att väljare som avses i paragrafen lämnas största tänkbara möjlighet att avge sin röst. Röstning vid särskild röstmottagningsställe Med hänsyn till att det är kommunerna som enligt förslaget skall ansvara för all röstmottagning inom landet kommer Postens Aktiebolags roll i vallagen att tonas ned. Detta har skett genom att kapitlet om poströstning och kapitlet om särskild poströstning lagts ihop. I det nya 11 kapitlet har de olika formerna för röstmottagning som finns inom landet men utanför vallokalen samlats. Förslaget innebär att det blir kommunerna som ansvarar och sköter förtidsröstningen. Det skall dock vara möjligt för kommunerna att ta hjälp av . Om detta sker gäller reglerna i kapitlet. Den särskilda röstmottagningen omfattar enligt förslaget den s.k. förtidsröstningen, som innefattar den tidigare poströstningen, den s.k. institutionsröstningen och den s.k. ambulerande röstmottagningen. I detta sammanhang skall endast en paragraf kommenteras. Paragrafens första stycket motsvarar 11 kap. 1 § samt 12 kap. 1 och 2 §§. Enligt punkt 1 den föreslagna lydelsen inordnas poströstningen som en särskild röstmottagning bland andra möjligheter att anordna s.k. förtidsröstning. Förutom postens lokaler nämns kommunkontor, bibliotek och medborgarkontor som exempel på ställen där röstmottagning kan ske. Det föreslagna andra stycket motsvarar 11 kap. 1 § sista meningen med de följdändringar som Postens Aktiebolags förändrade roll medför. Motsvarar nuvarande 11 kap. 3 och 4 §§. Eftersom kommunerna enligt förslaget svarar för röstmottagningen är det de som svarar för att samråd sker med ansvariga för de andra ställen där röstning skall ske. Det kan dock vara lämpligt att den centrala valmyndigheten inför ett val utformar vissa riktlinjer för kommuner som skall sluta avtal med t.ex. om röstmottagning. Motsvarar 11 kap. 3 och 4 §§ samt 12 kap. 5 § nuvarande lag. Reglerna om öppethållande har tagits bort eller modifierats eftersom de kan ses mera som underordnade ordningsföreskrifter. Förtidsröstning sker under tid då posten är öppen. Det är naturligt att motsvarande skall gälla enligt förslaget även om röstningen sker inom den kommunala förvaltningen. Förslaget enligt denna paragraf innebär att kommunen lämnas stor valfrihet att inom ramen för 9 kap. 4 § anordna röstmottagning för förtidsröstning. Enligt första stycket första meningen får kommunen anordna särskild röstmottagning ett sådant ställe som nämns – kommunkontor, medborgarkontor, postkontor eller liknande lokaler – dagar före valdagen till och med valdagen. På hur många ställen och som sådan röstmottagning skall vara möjlig bestämmer varje kommun. Första stycket andra meningen innebär dock att det på minst ett sådant ställe inom kommunen måste anordnas röstmottagning under hela den nämnda perioden. Detta motsvarar vad som gäller för post- röstning. Motsvarar 11 kap. 5 § och 12 kap. 6 § vallagen. Enda ändringen är att kommunen enligt förslaget skall utse röstmottagare. Detta följer av att kommunen svarar för röstmottagningen. Motsvarar 11 kap. 6 § och 12 kap. 7 § vallagen.