sou · GOB343 · 2001-01-01 00:00:00 — The physiological tolerance level of human beings in combination with actual human behaviour must therefore be the basic parameter in the overall design of the road traffic system. This means that the road transport system must be designed so that everyone, both young and old as well as physically disabled persons, can safely. System designers responsibility to be regulated by law Legislation within the road transport system, which puts the sole responsibility for traffic accidents and traffic injuries onto the indvidual, in all probability contributes to an erroneous outlook on how we can develop road safety, and is actually counteractive to traffic safety endeavours. Those who build up the traffic system, such as road managers, vehicle manufacturers, those legislating rules and regulations and those who use the system professionally, also exert a considerable influence on road safety. In order to achieve a safe road transport system, there must be a change in our views concerning responsibility, to the extent that system designers are given a clearly defined responsibility for designing the road transport system on the basis of human capabilities, thereby preventing the occurrence of those cases of death and serious injury that are possible to predict and prevent. In light of this, the Committee proposes that the parliamentary decision based on the principle of Vision Zero and the responsibility of the system designers for safety in road traffic be regulated by law. System designers be required to manage a systematic quality programme intended to improve road safety According to the law proposal, requirements would be imposed on the system designers to manage a systematic quality programme for the purpose of improving road safety. If a serious accident occurs, it is urgent from a safety perspective to clarify the causes so that similar accidents or mishaps can be avoided in the future. Within the framework of modern quality systems, it is fundamental to know where the problems lies within the area of operation, solve them, and learn from the past and prevent the problems from arising again. recommends that the system designers themselves study fatal accidents and likewise present their own proposals about what should be done to prevent reoccurrence. Recommendation for the of a road traffic inspectorate The law proposal is a so-called framework act. Thus, a special body is needed that would be commissioned to elucidate and follow up the implementation of the intention of the law, and reinforce the prerequisites for safe road traffic. This is to be accomplished through inducing the system designers to assume responsibility for steadily improving and upholding safe road traffic so that human life and health is not placed in jeopardy. recommends that a special supervisory authority, a road traffic inspectorate, be set up and commissioned to uphold the purpose of the new law. The tasks of the road traffic inspectorate are: to carry out general and specific evaluations and inquiries to ensure that the system designers conduct accident inquiries of high standard and make decisions on undertaking adequate and effective measures. to draw up rules and regulations concerning requirements on a quality system for road traffic safety to initiate a certain degree of research and development. is of the opinion that only relatively limited resources, 20–30 people, would be needed to conduct effective evaluations and inquiries. This would be possible under the condition that those employed to do so were highly competent all rounders, and that these operations were carried out openly, through a dialogue with the system designers and in co-operation with other supervisory authorities, and that advantage be taken of the opportunity to engage both national and international expertise. The requirement on competence on the part of those employed is far more important than the size of the authority. One question on which the Committee has had to take a stand is whether such an inspectorate would have the authority to order the system designers to undertake different measures with or without penalty, or otherwise forbid certain activities if shortcoming were discoverd in road traffic safety. There are arguments that both speak for and against providing the inspectorate with such an instrument of authority. chooses to propose however that the inspectorate should not be given a mandate entailing having coercive measures. This standpoint is based on the following assessment. pointing out responsibility through legislation, as the Committee is doing, is something entirely new, and we are therefore unable to comment on how the system designers will live up to this responsibility. if the inspectorate is given the power to order the system designers to undertake different measures or to forbid certain activities, it would be difficult to assert that the inspectorate is not in fact a system designer itself. It is important to emphasise that it is the system designers who are responsible for remedial action in the face of deficiencies and shortcomings. This lies at the core of a modern quality programme. The road traffic inspectorate should, moreover, be a public authority that uses the potential in modern technology to full advantage and develops an efficient work procedure based on a geographically spread network and a common goal. A network-oriented of conducting work would provide the conditions for recruiting people with high, all-round competence, establishing good contact with universities and institutes of technology while making it relatively easy to interact with system designers in their current arena. therefore proposes that the road traffic inspectorate should have offices in , , , and . Apart from the head office, each branch office should have a staff of between four and five persons. The office should be the hub in the network organisation and it is proposed that the top inspectorate management be placed there. This would enable good contact with the other offices and many of the most important system designers. It is proposed that the office be comprised of about nine to ten people. If an alternative location for top management is advocated for other reasons, the Committee has no definite objection to this. Impact on road traffic safety The ultimate aim of the proposals we are presenting in this Inquiry is eventually to eliminate those deaths and serious injuries in the road transport system that system designers can predict and prevent. The system we are proposing is largely similar to those that apply in other modes of transport and in the working environment. , a reasonable ambition could be that developments at least follow those that have occurred in the working world, i.e., a reduction in the number of persons killed within a ten-year period. A new public authority, the requirement concerning accident inquiries as well as a quality system will entail direct costs for the Government, municipal authorities and companies. estimates that the cost of its proposals will amount to between and 60 million per year. Of this, million should be redistributed within the traffic safety budget and million (5+5) should be redistributed from traffic safety to state and local authority negotiations. The remaining to 20 million per year is a cost to be assumed by the private sector and certain national authorities. 1Förslag till lag om ansvar för säkerheten i vägtransportsystemet 1 § Denna lag gäller ansvaret för säkerheten i vägtransport- systemet. Lagens ändamål är att förebygga att människor dödas eller ska- das allvarligt i vägtransportsystemet. Kommentar: Det finns ansvarsregleringar som berör vägtrans- portsystemet även i andra författningar. Således regleras exem- pelvis frågor om trafikantens ansvar för trafik på väg och i terräng i trafikförordningen (1998:1276), föreskrifter om behö- righeten att föra motorfordon finns i körkortslagen (1998:488, föreskrifter om fordons beskaffenhet och utrustning och kontroll av fordon finns i fordonskungörelsen (1972:595) och föreskrifter om yrkesmässig trafik finns i yrkestrafiklagen (1998:490). Den nu föreslagna lagen gäller dock specifikt systemutformarens ansvar för säkerheten i vägtransportsystemet. 2 § Med vägtransportsystem avses i denna lag det system som vägen och dess närliggande område bildar tillsammans med trafi- kanter, fordon och trafikreglering i samband med person- och godstransporter på väg. 30 Författningsförslag med kommentarer Med systemutformare avses i denna lag den som yrkesmässigt påverkar vägtransportsystemet eller säkerheten för de personer som vistas i systemet. Kommentar: I begreppet systemutformare inryms i vart fall den som yrkesmässigt ansvarar för eller genomför väghållning eller sådan trafik- och samhällsplanering, transportförsörjning, pro- duktion, försäljning, övervakning, information, undervisning, vård och rehabilitering, eller annan verksamhet som i övrigt påverkar vägtransportsystemet eller säkerheten för de personer som vistas i systemet. Begreppet omfattar också den som yrkesmässigt använ- der vägtransportsystemet i egen eller annans verksamhet, eller planerar eller genomför utformning av miljön i omedelbar anslut- ning till vägområdet. Med yrkesmässigt avses även den offentliga verksamheten. Transportförsörjning omfattar även upphandling av trans- porter. 3 § En systemutformare är ansvarig för säkerheten i vägtrans- portsystemet. Systemets utformning och funktion skall dimensio- neras utifrån människans psykiska och fysiska förutsättningar. Kommentar: Enligt 7 § räddningstjänstlagen (1986:1102) skall varje kommun bl.a. främja olycks- och skadeförebyggande verk- samhet i kommunen. Enligt 2 c § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) skall hälso- och sjukvården arbeta för att förebygga ohälsa. Enligt 6 § förordningen (1994:1215) om tekniska egen- skapskrav på byggnadsverk, m.m. skall byggnadsverk vara pro- jekterade och utförda på ett sådant sätt att de inte innebär oacceptabel risk för olyckor vid användning eller drift, såsom halkning, fall, sammanstötning, brännskador, elektriska stötar eller skador av explosioner. De nu föreslagna 3 och 4 §§ kan i förhållande till de relaterade lagrummen synas vara dubbelregle- ring. Möjligen finns det fler sådana exempel. Det rör sig dock inte Författningsförslag med kommentarer 31 om motstridiga, konkurrerande bestämmelser. Inte heller torde tillämpningen försvåras härigenom. Tvärtom tydliggörs ansvars- området genom den nu föreslagna bestämmelsen. Dimensioneringsgrunden i andra meningen ger uttryck för att människan inte är felfri utan kan göra missbedömningar eller begå andra misstag samt att hon fysiskt sett bara har viss biolo- gisk tolerans mot yttre våld. 4 § Den systemutformare vars åtgärd eller underlåtenhet får till följd att säkerheten i vägtransportsystemet brister, på ett sådant sätt att människor riskerar att dödas eller skadas allvarligt till följd av en vägtrafikolycka, ansvarar för att bristen avhjälps. När det gäller skydd mot ohälsa och olycksfall i arbete samt i sådana hänseenden i övrigt som huvudsakligen avser arbetsmiljön finns bestämmelser i arbetsmiljölagen (1977:1160). Kommentar: Ansvaret att avhjälpa bristen får anses stå i propor- tion till verksamhetens betydelse för säkerheten och till vad som får anses skäligt mot bakgrund av ekonomiska och tekniska förut- sättningar. 5 § En systemutformare skall fortlöpande planera, följa upp och utveckla trafiksäkerhetskvaliteten i den egna verksamheten. Detta bör ske i samverkan med andra systemutformare. Kommentar: Skyldigheten att skaffa sig erforderlig kunskap på området följer både av kvalitetssäkringsarbete och systemutfor- marens ansvar för säkerheten i vägtrafiken. Något särskilt stad- gande i denna del erfordas därför inte. Omfattningen av skyldig- heten får anses stå i proportion till verksamhetens betydelse för säkerheten. Ett optimalt säkerhetsarbete bygger bl.a. på att insatserna samordnas och dubbelarbete undviks. En förutsättning för detta är 32 Författningsförslag med kommentarer att systemutformarna så långt som möjligt samverkar med var- andra. 6 § Vägtrafikinspektionen utövar tillsyn över efterlevnaden av denna lag. En systemutformare skall på begäran av Vägtrafikinspektionen lämna de uppgifter som krävs för att inspektionen skall kunna fullgöra sitt tillsynsarbete. Kommentar: Uppgifter om enskilds affärs- eller driftförhållanden som genom den föreslagna tillsynsverksamheten kommer Väg- trafikinspektionen till del är inte med automatik skyddade av bestämmelserna i 8 kap 6 § sekretesslagen (1980:100). Eventuellt kan en komplettering av sekretessförordningen i detta avseende vara motiverad. Mot bakgrund av karaktären på de uppgifter som bedöms bli aktuella för granskning ser dock utredningen i dagslä- get inte något akut behov av en sådan förändring. Undersökning från säkerhetssynpunkt av vägtrafikolyckor 7 § En vägtrafikolycka som har medfört att någon dödats skall undersökas från säkerhetssynpunkt. En systemutformare skall, om olyckan inte undersöks enligt lagen (1990:712) om undersökning av olyckor, ansvara för att undersökningen genomförs. Kommentar: Med vägtrafikolycka som medfört att någon dödats avses en olycka då en eller flera personer avlidit direkt i anslutning till själva händelsen eller annars efter trafikolyckan, och dödsfallet har direkt samband med olyckan. Systemutformarens olycksundersökning skall utgöra ett led i den kvalitetssäkring som anges i 5 §. Författningsförslag med kommentarer 33 sökningen är inte att fastställa skuld, utan att lära. Lärandet blir större om systemutformarna gör utredningen tillsammans, dess- utom skapas förutsättning för ett effektivare trafiksäkerhetsarbete. Vikten av att samverka har tidigare kommenterats under 5 §. 8 § Syftet med en olycksundersökning skall vara att 1. ge systemutformaren underlag för beslut om åtgärder som kan förebygga en upprepning av händelsen eller att begränsa effekten av liknande händelser och ge underlag för en bedömning av de insatser som samhällets räddningstjänst har gjort i samband med händelsen och för förbätt- ringar av räddningstjänsten. 9 § Vägtrafikinspektionen skall förordna den eller de system- utformare som skall genomföra en olycksundersökning, samt sam- ordna och utvärdera systemutformarnas olycksundersökningar. Kommentar: I Vägtrafikinspektionens mandat att samordna sys- temutformarnas olycksundersökningar ingår att vid olyckslarm anvisa vilken systemutformare som skall utreda olyckan. Olika systemutformare kan vara berörda av en och samma olycka. Väg- trafikinspektionen skall i dessa fall utse den som systemutfor- marna emellan har huvudansvaret för att undersökningen genom- förs. Inspektionen skall också bistå med erforderlig samordning mellan de berörda systemutformarna. Vägtrafikinspektionen sva- rar även för att undersökningar av upprepade olyckor av samma slag samordnas så långt som möjligt. 10 § Den systemutformare som har förordnats att genomföra en olycksundersökning har rätt att granska handlingar eller föremål som kan vara av betydelse för utredningen och att få tillträde till platsen för händelsen, samt till fordon som varit inblandade i olyckan. Den som antas ha information av betydelse för utredningen är skyldig att lämna upplysningar till den systemutformare som genomför undersökningen. 34 Författningsförslag med kommentarer Om undersökningen inte kan fullföljas på annat sätt får Vägtra- fikinspektionen, efter framställning av den systemutformare som genomför undersökningen, begära att polismyndigheten lämnar den hjälp som behövs för undersökningen. Kommentar: En systemutformare ansvarar för att olycksunder- sökningen genomförs, men kan engagera någon annan för själva genomförandet. 11 § Den som genomför en olycksundersökning får inte obehö- rigen röja vad han eller hon i sin verksamhet har fått veta om en enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden. Som obehörigt röjande anses inte att någon fullgör sådan uppgiftsskyldighet som följer av lag eller förordning. Kommentar: Enligt 8 kap 6 § sekretesslagen (1980:100), 2 § sek- retessförordningen (1980:657) och punkt 110 i bilagan till denna förordning gäller sekretess i utredning enligt lagen (1990:712) om undersökning av olyckor och förordningen (1990:717) om undersökning av olyckor. Enligt 9 kap 4 § sekre- tesslagen och 3 § 6 p sekretessförordningen gäller sekretess också för uppgift som avser enskilds personliga och ekonomiska förhål- landen i haveriundersökning som utförs av . Motsvarande förhållande bör gälla i olycksundersökning enligt den nu föreslagna lagen. Myndigheternas sekretesskyldighet reg- leras i sekretesslagen (1980:100). Många av systemutformarna utgör emellertid inte myndigheter och bör därför åläggas tyst- nadsplikt enligt vad som redovisas i förslaget. För systemutformare som är myndighet föreslår vi att 3 § sek- retessförordningen (1980:657) kompletteras med en ny punkt, se vidare nedan under delavsnitt 3. Författningsförslag med kommentarer 35 12 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestäm- mer får meddela ytterligare föreskrifter i de avseenden som anges i denna lag samt meddela föreskrifter om 1.att en undersökning enligt denna lag får genomföras också när det i annat fall än vad som sägs i 7 § är påkallat från säkerhets- synpunkt och olyckan inte undersöks enligt lagen (1990:712) om undersökning av olyckor, 2.att kommunen i fråga om skall underrätta Vägtrafikinspektionen om en olycka som skall undersö- kas enligt denna lag. 36 Författningsförslag med kommentarer 2Förslag till förordning om ansvar för säkerheten i vägtransportsystemet Undersökning från säkerhetssynpunkt av vägtrafikolyckor 1 § Kommunerna inom ramen för den kommunala rädd- ningstjänsten samt polismyndigheterna skall i den utsträckning och på det sätt Vägtrafikinspektionen bestämmer, underrätta inspektionen om olycka som avses i 7 § första stycket lagen (0000:00) om ansvar för säkerheten i vägtransportsystemet. 2 § Vägtrafikinspektionen skall underrätta Statens haveri- kommission om olycka som anges i 7 § första stycket lagen (0000:00) om ansvar för säkerheten i vägtrafiktransportsystemet. Vägtrafikinspektionen skall även se till att polismyndighet och andra berörda får kännedom om vem som undersöker olyckan. 3 § En systemutformare ansvarar för att undersökningen slutförs , om möjligt för olyckan, samt upprätta en rapport med redogörelse för under- sökningen och utlåtande i de avseenden som anges i 8 § lagen (0000:00) om ansvar för säkerheten i vägtrafiktransportsystemet. I rapporten skall inblandade personers namn inte anges. Rapporten skall inte heller utformas på sådant sätt att den ger upp- hov till en förmodan om skuld eller ansvar i samband med den utredda olyckan. 4 § En systemutformare som genomfört en undersökning enligt lagen (0000:00) om ansvar för säkerheten i vägtrafiktransportsys- temet skall lämna kopia av rapporten till Vägtrafikinspektionen och till . Författningsförslag med kommentarer 37 5 § En systemutformare skall underrätta Vägtrafikinspektionen om sin inställning till de i rapporten föreslagna åtgärderna. Kommentar: Den rapport som avses i 4 § innehåller de förslag till åtgärder som utredaren finner skäliga att vidta. Systemutformaren måste ges rimlig tid att ta ställning till vilka åtgärder som sedan de facto kommer att vidtas. När sedan sådant ställningstagande föreligger skall systemutformaren infor- mera Vägtrafikinspektionen om innehållet i detta. 6 § Vägtrafikinspektionen får besluta att vägtrafikolycka som inte är av den art som avses i 7 § lagen (0000:00) om ansvar för säkerheten i vägtransportsystemet skall undersökas enligt lagen om det är påkallat från säkerhetssynpunkt och olyckan inte under- söks enligt lagen (1990:712) om undersökning av olyckor. 7 § Vägtrafikinspektionen får meddela ytterligare föreskrifter 1.kvalitetssäkring av systemutformares verksamhet på trafik- säkerhetsområdet, 2.skyldighet för systemutformare att lämna uppgifter om verksamheten och sådan verksamhetsredovisning som behövs för inspektionens uppföljning och utvärdering av verksamheten på trafiksäkerhetsområdet, och 3.genomförandet av sådana undersökningar som avses i 7 § lagen (0000:00) om ansvar för säkerheten i vägtransportsystemet och 6 § denna förordning. 38 Författningsförslag med kommentarer 3Förslag till förordning om ändring i sekretessförordningen (1980:657) 3 § Sekretess gäller, i den utsträckning som anges i denna para- graf, i följande av myndighet utförda undersökningar, för uppgifter som avser en enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden och som kan hänföras till den enskilde. Föreskrifterna i 9 kap. 4 § första stycket andra meningen och andra stycket sekretesslagen (1980:100) gäller, om inte en längre gående begränsning i sekre- tessen anges i det följande. 3 § Sekretess gäller, i den utsträckning som anges i denna para- graf, i följande av myndighet utförda undersökningar, för uppgifter som avser en enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden och som kan hänföras till den enskilde. Föreskrifterna i 9 kap. 4 § första stycket andra meningen och andra stycket sekretessla- gen(1980:100) gäller, om inte en längre gående begränsning i sek- retessen anges i det följande. Författningsförslag med kommentarer 39 (0000:00) om ansvar svar för säkerheten i för säkerheten i väg- 1Uppdraget och arbetets uppläggning Enligt utredningens direktiv har uppdraget varit att göra en bred översyn av samhällets och näringslivets ansvar för en säker väg- trafik, och utifrån Nollvisionen lämna förslag till ny eller ändrad lagstiftning rörande detta ansvar samt till sanktionssystem och till hur efterlevnaden av lagstiftningen skall kunna följas upp. Utred- ningen har också haft i uppdrag att lämna förslag till hur en Väg- trafikinspektion bör vara organiserad samt vilka uppgifter och befogenheter som den skall ha och hur den skall finansieras. Enligt direktiven kunde utredningen välja att redovisa frågan om en Vägtrafikinspektion i ett delbetänkande . Annars skall utredningens resultat i sin helhet redovisas . I direktiven framgår att utredningsarbetet skall bedrivas i en öppen i dialog med många olika aktörer i samhället. Utredningen har där- för inrättat en hemsida (). Fortlöpande har material som tagits fram i utredningen publicerats på hemsidan, även sådant som endast har varit av preliminärt slag. Hemsidan har varit välbesökt, och har därmed fungerat väl som ett verktyg för att sprida information. Utredningen har även låtit genomföra tre seminarier där intressenterna har bjudits in. Utöver detta har utred- 42 Uppdraget och arbetets uppläggning ningen, både på eget och andras initiativ haft personliga kontakter med olika intressenter. I grova drag delades utredningsarbetet in i följande tre steg. Steg 1 – Kartläggning hur trafiksäkerhetsarbetet historiskt har organiserats, hur säkerhets- och uppföljning/granskningsarbetet är organise- rat i andra sektorer av samhället, gällande bestämmelser inom vägtrafiksektorn som har bäring på systemutformarnas ansvar, gällande säkerhetsbestämmelser inom andra sektorer i sam- hället. Steget avslutades genom ett seminarium på Informa- tionscenter, , . Steg 2 – Lägesrapport Utifrån de reaktioner som utredningen fick på analysarbetet och sina första slutsatser lämnades en lägesrapport till regeringen . Lägesrapporten föredrogs och diskuterades på ett seminarium på Transportforum i . Steg 3 – Fördjupad analys och dialog fördjupades analysen och dialogen kring grundför- slagen från steg 2. Steget avrundades med ett seminarium på Informa- tionscenter, , . Sammantaget kan intresset för utredningen sägas ha varit stort. Bland annat har arbetet uppmärksammats både i radio och i större dagstidningar. Detta betänkande har redovisats på hemsidan. Tillsammans med annat material som varit av intresse i utredningen kan det utgöra ett stöd för remissinstanserna. Hemsidan kommer att vara öppen till och med .