sou · GOB328d1 · 2001-01-01 00:00:00 — Statskontoret, som följt kostnadsutvecklingen för i den kommunala vuxenutbildningen baserar sin helårsdefinition på antal verksamhetspoäng (756 verksamhetspoäng per helår) som i sin tur in- nebär att man räknar med 36 veckors studier för helårsstudier. 280 Den kvantitativa utvecklingen av utbildning öka jämförbarheten har Statskontorets siffror i tabell 8.1 nedan även räknats om till kostnader för 33, 36, 40 och 52 veckors studier eller som det uttrycks i tabellen kostnader per 165, 180, . Av Statskontorets olika kostnadsmått redovisas för gymnasial utbildning i tabellen endast de som avser genomsnittskostnaden per helårsplats för all producerad gymnasial utbildning med hänsyn tagen till volymskillnader kommuner emellan (se vidare avsnitt 8.2). För den kommunala vuxenutbildningen anges också de tilldelnings- schabloner som tillämpades för /1998 vilka dock i stort sett legat kvar på samma nivån därefter. För grundläggande vuxenutbildning sammanfaller genomsnitt och schablon eftersom det bara finns en schablon. Den är beräknad för helårsstudier , . När det gäller gymnasial utbildning finns flera tilldelningsschabloner varför dels ett genomsnitt redovisas och dels schablonerna för allmänna kurser och för yrkesinriktade kurser. För SSV, Statens skolor för Vuxna, redovisas schablontilldelningen för platser i . När det gäller sfi, svenska för invandrare, är kostnaderna beräknade på liknande sätt som ovan angavs för SCB/. Här räknar man dock närvarotimmar och med , dvs. att jämföra med den kommunala vuxenutbildningens och . Tabell 8.1 Utbildningskostnader för olika typer av utbildning för vuxna Hum., teol., jur., Naturvet., teknisk., Odont. farmac., vård Summa (per ) Kostnad 1998/1999 per Kostnad 1998 per heltidsstud per helårsplats /1998 Schabontilldelning KL 1997/1998 Kostnad 1998 per heltidsstud3 Kostnad 1998 per elev 282 Den kvantitativa utvecklingen av utbildning Kostnad 1999 (dagar à 8 1Undervisning avser praktiskt-pedagogiska delen i lärarutbildningar. Fortsättning från föregående sida 2Övrigt avser journalist- och bibliotekarieutbildningar samt praktiskt-estetiska kurser i lärarutbildningar. 3Omräkning till heltidsstuderande. För kommuner antalet undervisningstimmar på de aktuella kurserna x antal deltagare på dessa kurser dividerat med 540 (x ). För landstingen har antalet heltidsstuderande uträknats utifrån antal elevveckor. För sfi antalet elevtimmar under kalenderåret dividerat med 425, där (närvarotimmar dvs motsvarande x ) har antagits som schablon för en heltidsstuderande. Källor: , 1999, Arbetsmarknadspolitiska åtgärder. SCB, 1999, beräkningsunderlag för personalutbildning. , 1999, Barnomsorg och skola i siffror 1999, del 3. , 1999, Barnomsorg och skola – Jämförelsetal för skolhuvudmän. rap- port nr 172. SOU 1998:51, Vuxenutbildning och livslångt lärande – Situationen inför och med . SOU 1999:39, Vuxenutbildning för alla? – Andra året med . SOU 1999:119, Utvärderingen av KY. SOU 1999:122, Kvalificerad Yrkesutbildning. Slutbetänkande från kommittén för kvalificerad yrkesut- bildning. Statskontoret, 1999, Hur mycket kostar ? – en analys av kom- munernas kostnader och bidrag. En studie på uppdrag av . , 1998, Regleringsbrev för avseende anslag till universitet och högskolor m.m. Regeringsbeslut 30, 1998-12- 17, Utgiftsområde 16, Verksamhetsområde B. , 1999, Regle- ringsbeslut för avseende anslag till folkbildningen. Regeringsbeslut 36, U1999/4480/V. För särvux har man inte definierat några heltidsstuderande. I stället är det årskostnaderna per elev som anges. Personer med utvecklings- störda erbjuds sällan att studera på heltid i särvux vare sig de kan eller vill det (jfr. kapitel 15; SOU 1999:39; SOU 1998:58). När det gäller folkhögskolorna är det den tilldelning som folkhög- skolorna får av för att producera Kunskapslyfts- platser som här redovisas. Genomsnittligt har helårsplatserna legat . Detta genomsnitt har använts som utgångspunkt för kost- nadsredovisningen och som bas för omräkning till andra definitioner av omfattningen av helårsstudier. Vidare är det tilldelningen inklusive de 10 procent som FBR () avsätter som särskild resurs till skolor som tar hand om studerande med sociala, språkliga och fysiska handikapp som redovisas. Som jämförelse med den av tillämpade schablonberäkning - à - kan nämnas att en folkhögskolekurs på heltid måste lägst ha à enligt FBR:s regel- system. I genomsnitt ligger man på . redovisar kostnaderna för arbetsmarknads- utbildning . Denna uppgift har i tabellen använts för att göra de olika helårsupp- skattningarna. Uppgifter om deltagande i och kostnader för personalutbildningen inhämtas av SCB via (Arbetskraftsundersökningarna). De senaste uppgifterna om personalutbildningen handlar om dess omfattning . För att få ett med övrig utbildning någorlunda jämförbart mått har utifrån den senaste statistiken över personalutbild- ningen de totala kostnaderna för denna utbildningen räknats om till en timkostnad. En kostnad per dag à har sedan beräknats vil- ken därefter använts i kalkylerna i tabell 8.1. Denna dagskostnad blir för ca (exklusive arbetskraftskostnader dvs. exklusive lönekostnaderna för de anställda som deltar i utbildningen). Det är dock tveksamt om denna kostnad går att jämföra med dem som beräknats för övriga, ofta längre utbildningar. Som vi såg ovan är standardantagande 3 (undervisnings)timmar per dag i vuxenutbildning och 2,4 (närvaro)timmar i sfi. I personalut- bildningen handlar det ofta om kortare kurser som inte sällan förläggs till internat och arrangeras av inhyrda konsulter. Tid för självstudier kommer därför att ingå i liten utsträckning i själva utbildningen vilket kan ge en felaktig jämförelse. Även om vi dividerar personalutbild- ningskostnaderna med tre och hamnar på ca 70 000 ligger de ändå på en relativt hög nivå jämfört med t.ex. vuxenutbildning (ca ) men i nivå med KY-utbildningarna. Inte ens utan om- räkning är dock personalutbildningen dyrast. , ligger mediautbildningen i högskolan på medan personalutbildningen ligger på ca 230 000 men, som sagt, det är ju skyhögt över kostnaderna för vuxenutbildning . Som framgår av tabellen tillhör den kommunala vuxenutbildningen den billigaste typen av utbildning. Det är endast högskolans tilldelning när det gäller humanistisk, teologisk, juridisk och samhällsvetenskaplig utbildning som ligger under genomsnittskostnaderna i kommunerna. Jämför man denna högskoletilldelning med det statliga schablonbidraget 284 Den kvantitativa utvecklingen av utbildning till de allmänna kurserna i den kommunala vuxenutbildningen ligger dock det senare lägre än tilldelningen till den aktuella högskoleutbildningen. Dyrast är personalutbildningen och vissa högskoleutbildningar. En ungefärlig rangordning om man går från billigare till dyrare ut- bildningar är följande: -vuxenutbildning med högskoleområdena humanistisk, teologisk, juridisk och samhällsvetenskaplig utbildning på ungefär samma nivå. -Arbetsmarknadsutbildning med KY och högskoleområdena natur- vetenskaplig, teknisk, farmaceutisk, vård, odontologisk, undervisning och övrig utbildning på ungefär samma nivå. -Personalutbildning och vissa högskoleutbildningar t.ex. mediaut- bildning. 8.2Kommunal vuxenutbildning – kostnader och statsbidrag till Kommunernas samlade kostnader för var . Genomsnitts- kostnaden per helårsplats för all producerad gymnasial utbildning låg , dvs. –, på . Detta genomsnitt är ett vägt genomsnitt för kommunerna där hänsyn tagits till volymskillnader kommunerna emellan. Genomsnittskommunens kostnader per helårsplats i gymnasial ut- bildning var . Motsvarande kostnader var för allmänna kurser , för yrkesinriktade kurser och för orienteringskurser . För grundläggande vuxenutbildning var genomsnittskommunens kostader per helårsplats. Kommunernas kostnader varierar kraftigt kring dessa medelvärden. Spridningen är stor även inom de fyra kommungrupper (< 20 000 invå- nare, 20 000–50 000 invånare, 50 000–100 000 invånare och > 100 000 invånare) som redovisas i Statskontorets undersökning (Statskontoret, 1999a). De minsta kommunerna med upp till 20 000 invånare har i allmänhet haft högre kostnader än andra kommuner men det är inte ett linjärt utan snarare ett U-format samband mellan kommunstorlek och utbild- ningskostnader (se figur 8.1). Det är framför allt de verksamhetsöver- gripande kostnaderna (administration, rekrytering, vägledning och ut- veckling) som ligger högre i de mindre kommuner. Trots att undervis- ningskostnaderna är lägre blir genomsnittet högre för de mindre kom- munerna. De högre kostnaderna för de minsta kommunerna liksom spridningen inom kommungrupperna illustreras i figur 8.1 för totala kostnader för gymnasiekurser. Bilden när det gäller spridningen av kostnaderna är likartad för allmänna kurser, yrkesinriktade kurser och orienteringskurser. Det är framför allt de allmänna kurserna och orien- teringskurser som varit dyrare i de minsta kommunerna - inte de yrkesinriktade. Figur 8.1 Totala kostnader för gymnasiekurser i genomsnitt per helårsplats och kommungrupp – >100 000 inv. <20 000 inv. Källa: Statskontoret, 1999, Hur mycket kostar ? – en analys av kommu- nernas kostnader och bidrag. En studie på uppdrag av . I hela den kommunala Kunskapslyftsutbildningen stod de verksam- hetsövergripande kostnaderna för av totalkostnaden. Resten är undervisningskostnader vilka således varit den helt dominerande kostnadsposten. Av de verksamhetsövergripande kostnaderna utgjorde i sin tur kostnader för administration , rådgivning , rekrytering och utveckling . Det viktigast kostnadsslaget har varit personalkostnader. De utgör av de totalt kostnader . 286 Den kvantitativa utvecklingen av utbildning Mellan och ökade kostnader (medianvärde för totalkostnaden för all gymnasieut- bildning per helårsplats). Trots att de verksamhetsövergripande kostna- derna minskade steg totalkostnaderna på grund av ökade undervis- ningskostnader. Kostnader per kurstyp och över kursanordnare illustreras i figur 8.2 Figur 8.2 Totala kostnader per kursanordnare och kurstyp –, medianer Källa: Statskontoret, 1999, Hur mycket kostar ? – en analys av kommu- nernas kostnader och bidrag. En studie på uppdrag av . I stort är det de yrkesinriktade kurserna som ligger högst och allra dy- rast är de på intraprenad. De yrkesinriktade kurserna i egen regi, annan kommun och på entreprenad befinner sig ungefär på samma kostnads- nivå. Även orienteringskurserna har en hög notering och det är för ori- enteringskurser i annan kommun. Orienteringskurser i egen regi och på intraprenad är billigast medan de på entreprenad ligger på en mellannivå halvvägs upp mot annan kommun. Profilen för allmänna kurser är relativt flack med egen regi och intraprenad som billigast och annan kommun och entreprenad som något dyrare. Grundläggande vuxenutbildning i annan kommun är betydligt dyrare än hos de andra anordnarna som ligger relativt nära varandra med intraprenad och entreprenad som billigast. Allmänt sett verkar annan kommun vara dyr som anordnare med undantag för de yrkesinriktade kurserna. I övrigt varierar det mellan anordnarna vem som är billigast respektive dyrast på de olika kurserna. Inget klart mönster går att urskilja. 288 Den kvantitativa utvecklingen av utbildning var statsbidraget till i gymnasial utbildning 5,23 miljarder. Förhandsbeskedet för ligger på 3,32 miljarder. Det genomsnittliga statsbidraget under den inledande 18-måna- dersperioden var 35 000 per helårsplats, dvs. mer per helårsplats än kostnaderna enligt de ovan redovisade beräkningarna. Differensen mellan kostnader och bidrag varierar mellan kurstyper och kommungrupper. I fråga om yrkesinriktade gymnasiekurser överstiger bidragen kostnaderna i samtliga kommungrupper. Det motsatta förhål- landet gäller orienteringskurser. Allmänna kurser uppvisar en mer splittrad bild. I kommungrupperna med de största och minsta kommu- nerna överstiger kostnaderna bidragen medan det omvända förhållande gäller övriga kommungrupper. Schblonbeloppen för tilldelning av statsbidrag till har –1998 för yrkesinriktade kurser legat på och för allmänna kurser på . var dessa belopp 38 500 respektive . De belopp som tillämpas är 38 500 och . För orienteringskurser var schablontilldelningen från början men den höjdes höjts till 24 500. För grundläggande utbildning har statsbidrag under den inledande 18- månadersperioden legat på . I detta fall sam- manfaller schablontilldelningen med den verkliga tilldelningen dvs. 30 000 per helårsplats. Kompletterande information om kostnadsspridningen och utvecklingen över tiden Utifrån och statistik kan vissa kompletteringar göras. Av (1999c) framgår inte bara spridningen i kommunernas kostnader för vuxenutbildning är stora utan det gäller även särvux. Som framgår av tabell 8.2 är spridningen i de senare kostnaderna större än för den kommunala vuxenutbildningen. Som lägst ligger den på per studerande och år och som högst på . vuxenutbildning med som huvudman är dyrare än vuxenutbildning med kommunen som huvudman vilket hänger samman med att landstingens utbildningar ofta är mer yrkesinriktade och därmed dyrare än kommunernas där allmänna kurser utgör ett större inslag än i landstingskommunernas. Tabell 8.2 Spridningen i kommunernas kostnader för vuxenutbildning och särvux, 1998 Anm. För närmare definitioner se tabell 8.1 och kommentarerna till den. Procentsatserna i tabellens förspalt anger hur stor andel av kommunerna som har ett värde på kostnaderna lägre än det värde som är angivet i den aktuella kostnadskolumnen. Källa: , 1999, Barnomsorg och skola i siffror 1999: Del 3. Skol- verkets rapport nr 171. I statistik görs även en uppdelning när det gäller kostna- derna för vuxenutbildning på nio olika typer av kommuner – storstäder, förortskommuner, glesbygdskommuner etc. Högst ligger medelvärdet för kostnaderna per heltidsstuderande 1998 för kom- mungrupperna glesbygdskommuner, förortskommuner och mindre öv- riga kommuner och lägst för större övriga kommuner, landsbygdskom- muner och större städer. Ett mönster som vi åtminstone delvis känner igen från undersökningen av kostnaderna för , dvs. att kostnaderna tenderar att ligga högt i de mindre kommunerna men att sambandet inte är helt linjärt. För särvux ligger medelvärdena för kostnaderna per elev 1998 högst i kommungrupperna storstäder, landsbygdskommuner och glesbygds- kommuner och lägst i industrikommuner, större övriga kommuner och medelstora städer. Här finns inte något mönster alls efter kommunstor- lek. 290 Den kvantitativa utvecklingen av utbildning Kostnadsutvecklingen över tiden enligt SCB (1998b) är i löpande priser den följande: vuxenutbildning, kostnad per heltidsstuderande Särvux, kostnad per elev Sfi, kostnad per heltidsstuderande Även i fasta priser noteras en viss ökning i kostnaderna 1996 och 1997 jämfört med både för vuxenutbildning och särvux. Den översiktliga bild som tillgänglig statistik över utbildningskostnader ger är att vuxenutbildningen tillhör de billigaste typerna av utbildning. Dyrast av de här undersökta utbildningarna är personal- utbildning och vissa högskoleutbildningar. En ungefärlig rangordning om man går från billigare till dyrare ut- bildningar är följande: -vuxenutbildning med högskoleområdena humanistisk, teologisk, juridisk och samhällsvetenskaplig utbildning på ungefär samma nivå. -Arbetsmarknadsutbildning med KY och högskoleområdena natur- vetenskaplig, teknisk, farmaceutisk, vård, odontologisk, undervisning och övrig utbildning på ungefär samma nivå. -Personalutbildning och vissa högskoleutbildningar t.ex. mediaut- bildning. Till de förslag som för fram i kapitel 14 hör att statistikförsörjningen när det gäller livslångt lärande måste ses över. I den översynen bör även kostnaderna för utbildning och lärande ingå. Genomsnittskommunens kostnader per helårsplats i gymnasial utbild- ning i var 1997/1998. Motsvarande kost- nader var för allmänna kurser , för yrkesinriktade kurser och för orienteringskurser . För grundläg- gande vuxenutbildning var motsvarande kostnader per helårsplats. Kommunernas kostnader varierar kraftigt kring medelvärdena. De minsta kommunerna har i allmänhet haft högre kostnader än andra kommuner. I var det framför allt de allmänna kurserna och orienteringskurserna som var dyrare i de minsta kommunerna - inte de yrkesinriktade. Vissa ökningar i kostnaderna för vuxenutbildning liksom för särvux och sfi har noterats .