sou · GOB347 · 2001-01-01 00:00:00 — Kursen bör innehålla följande delar; högskolans studiekultur och lärande, vetenskaplig grundkurs, kommunikation och informations- sökning. Studiekulturen får i hög grad sin karaktär av det vetenskapligt kritiska och reflexiva tänkandet, vilket också påverkar själva lärandet. Introduktionskursen erbjuder därmed också en möjlighet att träna framgångsrika lärstrategier och i synnerhet utveckla lärandet från yt- till djupinriktning. I den vetenskapliga grundkursen skall ingå undervisning om vetenskapsteori och om metoder som representerar olika sätt att förhålla sig kritiskt, analytiskt och reflexivt till empiri och utsagor om verkligheten. Studenterna ska genom kursen bli väl förtrogna med bakgrunden till vårt utbildningssystem, huvuddragen i vår tankehistoria och grunderna för vetenskaplig begreppsbildning. De inslag som rör kommunikation och informationssökning bör vara färdighetstränande och bör inriktas mot skrivande, muntlig framställning, IT, sökning av information och interkulturell kommunikation. Ett mål bör vara att studenterna exponeras för så många skilda vetenskapsområden som möjligt. Kursen ska ge studenterna grund- läggande kunskaper i hur olika vetenskapliga discipliner arbetar och formulerar frågeställningar. Utbildningen bör bestå av inslag som till övervägande del är gemensamma för alla studerande och kan därmed öka studenternas mångvetenskapliga förståelse. Men introduktions- kursen kan självfallet också innehålla inslag som är profilerade mot olika utbildningar. Införandet av en högskoleintroduktionskurs kräver ett stort mått av samordning mellan olika ämnen, kurser, utbildningsprogram och institutioner för att både undvika dubbelläsning och för att göra introduktionskursen till en tillgång för de mer ämnesspecifika studierna. Kursen ska vara poänggivande och berättiga till studiestöd och inte påverka antalet studiestödsterminer. Lärosätet skall tilldelas extra resurser för detta åtagande De riktlinjer utredningen målar upp för introduktionskursen måste givetvis utvecklas. kan utredningen inte överblicka olika praktiska konsekvenser av förslaget, såsom frågor om antagning, behörighet, organisation och utförande. Det är av stor vikt att lokala förutsättningar sätter sin prägel på högskoleintroduk- tionskursen. 120 Överväganden och förslag Eftersom utbildningen spänner över flera ämnesområden faller den inte naturligt inom något av de ersättningsbelopp som finns i resurstill- delningssystemet. Förhoppningen är att det skall finnas samordnings- och rationaliseringsvinster vid utformandet och genomförandet av denna utbildning, men den förutsätter särskilda resurser från statsmakterna åtminstone inledningsvis. Utbildningen kan bl.a. förväntas ställa höga krav på såväl lärar- som lokalresurser. Omfattningen av utbildningen är beroende av hur många och vilka lärosäten som erbjuder sig att anordna utbildningen. börjar ca 60 000 personer som inte tidigare befunnit sig i högskolan och utredningen bedömer att inledningsvis ca 15 000 av dessa skulle omfattas av den nya utbildningen. Vad detta innebär i ökade kostnader för de berörda högskolorna går inte exakt att beräkna men ett samlat belopp bör avsättas för sektorn i sin helhet. Utredningen bedömer att det dessutom finns ett behov av en högskoleförberedande utbildning, en collegetermin, som vänder sig både till personer som saknar behörighet och personer som är formellt behöriga men som i praktiken saknar de reella kunskaper som krävs för att tillfredsställande kunna följa högskoleundervisningen. College- terminen ges på gymnasienivå. Utbildningen bör ges i samarbete mellan högskola, gymnasium, komvux, folkhögskola och . En förebild är den högskoleförberedande delen av den collegeutbildning som ges i . Collegeterminens målgrupp skall vara personer med en bakgrund där eftergymnasial utbildning saknas och personer med utländsk bakgrund som på grund av språksvårigheter inte erhållit formell eller reell högskolebehörighet från gymnasieskolan. Utredningen föreslår att ett antal universitet och högskolor ges i uppdrag att erbjuda en collegetermin, gärna i kombination med högskoleintroduktionskursen. Collegeterminen skall vara studiestöds- berättigande. För uppdraget bör särskilda resurser erhållas från stats- makterna. Omfattningen av collegeterminen är beroende av uppdraget, men borde omfatta cirka 1 000 personer . En ungefärlig kostnad för åtgärden är . Utredningen bedömer att en kraftfull metod att rekrytera personer som ökar högskolans sociala och etniska mångfald är ett stipendium till dem som deltar i den föreslagna collegeterminen. Ett sådant stipendium skulle kunna utformas på samma sätt som det stipendium som tidigare tilldelades elever vid det s.k. NT-basåret inom komvux. Där erhöll eleverna om de fullföljde utbildningen med godkänt resultat. Utbetalning av stipendierna sköttes av Centrala studie - stödsnämnden enligt förordningen om stipendium efter genomfört basår inom vuxenutbildning (SFS 1996:842). Omfattningen av stipendiet styrs naturligtvis av den omfattning som statsmakterna väljer Överväganden och förslag 121 på collegeterminen, men det bör omfatta cirka 1 000 studenter vilket skulle kunna innebära en kostnad om . Satsning på svenska språket ·Valbara kurser i svenska språket i högskoleintroduktionskursen ·Språkverkstäder/språklaboratorier inom högskolan ·Svenskundervisning i högskolemiljö för utländska gymnasister och akademiker Ett gemensamt språk är avgörande i allt socialt samspel, inte minst i undervisning. Språket är ett centralt integrationsinstrument och utredningen vill understryka värdet av god undervisning i svenska språket för invandrare. Behovet av goda kunskaper i svenska är av största vikt såväl i högskolan som i arbetslivet. Detta visar tydligt de undersökningar och erfarenheter som utredningen tagit del av. Det krävs goda kunskaper för att kunna följa undervisningen och att kommunicera inom högskolan. Språkproblem gäller inte bara den som själv invandrat, utan även för personer födda i med utländsk bakgrund. Dessa elever får av språkskäl en sämre chans att påbörja akademiska studier. Undervisning i svenska bör naturligtvis börja och ha en hög ambitionsnivå. Skolans insatser och barnens uppväxtmiljö har en stor betydelse för deras förmåga att lära sig svenska. Även om språket till största del måste ha inhämtats före högskolestudierna, har högskolan ett ansvar att stödja dem som har problem med svenska språket så att de bättre kan tillgodogöra sig ut- bildningen. Utredningen föreslår därför att det ska finnas valbara inslag av språkträning i högskoleintroduktionskursen. Omfattningen av under- visningen i svenska språket får prövas lokalt utifrån de förutsättningar som gäller. De satsningar på särskilt språkstöd s.k. språkverkstäder eller språklaboratorier som bl.a. finns vid i och vid har visat goda resultat och bör finnas vid fler universitet och högskolor. Flera undersökningar och studievägledares erfarenheter har entydigt pekat på problemet med undervisningen i svenska för invandrare (sfi) för gruppen utländska akademiker. Utredningen har i delrapporten redovisat att kvalifikationsnivån ofta ligger alltför lågt i sfi-undervis- ningen och att detta drabbar gruppen akademiker negativt. Det skapar förseningar i processen mot arbetsmarknaden, som vidare leder till att personerna tappar tidigare kunskap och engagemang. Därför är det viktigt att invandrarakademiker snabbt kan erbjudas svenskundervisning 122 Överväganden och förslag och högskolor erbjuder utbildningar i svenska som främmande språk eller liknande. Dessa är oftast inriktade mot yngre gäststuderande som har fortsatta högskolestudier som mål. Innehållet och utformningen av utbildningarna har dock lika stor relevans för gruppen utländska akademiker. Ett annat bra exempel är den ettåriga utbildning som finns vid för invandrare med utländsk gymnasieutbildning och med grundläggande kunskaper i svenska (sfi-nivå) Förutom svenska innehåller utbildningen kurser i engelska samt samhälls- och kulturkunskap. Kursledningen betonar också vikten av att utbildningen finns i högskolemiljön och att den har en hög, akademisk kravnivå. Utredningen föreslår att omfattningen och utbudet av denna typ av svenskundervisning i högskolemiljö bör öka. Från urval till rekrytering ·Flexiblare urvalsregler kombinerat med aktiva rekryteringsinsatser för social och etnisk mångfald Det finns en kö av behöriga sökande till högskolan. Incitamenten för högskolan att arbeta med aktiva rekryterande insatser har varit begränsade. Den sociala snedrekryteringen har inte påverkats nämnvärt under . I fråga om söktryck råder det betydande obalanser i högskolesystemet. Vissa utbildningar, t.ex. vid universiteten och vissa högstatusutbildningar, är översökta. På andra områden råder det brist på sökande, t.ex. till många tekniska och naturvetenskapliga utbildningar och lärarutbildningar. Utredningen bedömer dock att högskolesystemet befinner sig i en omvandling och att incitamenten att arbeta med rekrytering har förstärkts. På flera håll har kön till högskolan försvunnit och i stället har ett rekryteringsbehov uppstått som ett resultat av en större tillgång på utbildningsplatser, en bättre arbetsmarknad, minskade ungdomskullar och kanske ett minskat intresse för högre studier. Som visats tidigare i rapporten finns dessutom stora vinster kvalitetsmässigt med en studerandekår präglad av social och etnisk mångfald. Högskolan befinner sig således i en situation där fokus flyttas från urval till rekrytering av studenter. (SOU 1993:85) fann i sin undersökning att förändringar i antagningssystemet i stort sett inte haft någon positiv effekt alls för den sociala snedrekryteringen till högre studier. konstaterade de att åtgärder som skulle kunna påverka den sociala snedrekryteringen mer effektivt är en mer aktiv rekrytering från högskolornas sida av studiebegåvningar. De menade att utbildnings- systemet borde fungera rekryterande genom att inga onödiga hinder i Överväganden och förslag 123 behörighetsvillkor eller studieuppläggning för utbildningsprogram och kurser skulle finnas som skulle kunna motverka en vidgad rekrytering av studerande med icke-akademisk bakgrund. Något regelsystem som framtvingar en omsortering av ungdomar från olika social bakgrund är inte lösningen, enligt utredarna, utan i stället behövs positiva åtgärder som får relativt fler studiebegåvade ungdomar från studieovana hem- förhållanden att söka sig till högre utbildning och erbjudas möjligheter att antas. Därmed skulle den totala begåvningspotentialen i samhället bättre kunna tas tillvara. Aktiva rekryteringsinsatser i kombination med mindre likformiga antagningsregler där skilda meriter och erfarenheter mer flexibelt vägs samman hos de sökande bör kunna vara ett alternativ för att hitta lämpliga vägar för att förbättra den sociala rekryteringen, enligt . I en nyligen lämnad rapport till Expertgruppen för studier av offentlig ekonomi () riktas skarp kritik mot att det nuvarande antagningssystemet till högskolan inte uppnått målen vad gäller minskad social snedrekrytering. Författarna förespråkar i stället ett decentraliserat antagningssystem, fritt tillträde i största möjliga utsträckning, efterfrågestyrd dimensionering, realistiska förkunskapskrav och urval anpassat till de sökandes situation och utbildningens innehåll (2000). Tillträdesreglerna har länge använts som ett medel för att nå utbildningspolitiska mål, bl.a. för att bredda rekryteringen och ge nya grupper ökade möjligheter till högre utbildning. Dessa mål har endast i begränsad omfattning uppnåtts. Så länge konkurrensen till högre utbildning är hård kommer diskussionen om tillträdesreglerna att fort- sätta. I en studieorganisation där tillträdet är spärrat till många ut- bildningar och där det finns tomma platser på andra utbildningar är det fråga om att avväga olika intressenters önskemål mot varandra. Varje förändring av tillträdesreglerna innebär att någon grupp vinner och någon annan grupp förlorar. Visionen om det enkla, överblickbara och absolut rättvisa tillträdessystemet har alltid föresvävat politiker och utredare. Något sådant system finns inte. Det har inte varit utredningens sak att föreslå ändringar i behörig- hetsreglerna. Inom överskådlig tid synes det ej vara möjligt med en fri antagning till högskolan, utan där konkurrens råder om platserna kommer former för urval fortsatt att behöva tillämpas. Utifrån denna situation bör reglerna för tillträde och antagning till högre utbildning utformas med avvägning mellan de sökandes önskemål om rättvisa, samhällets krav på social och etnisk mångfald och högskolans krav på förkunskaper och studieförmåga hos de sökande. Vi har koncentrerat oss på positiva aktiva rekryteringsåtgärder i kombination med smärre förändringar av urvalsreglerna. 124 Överväganden och förslag en hel del aktiva rekryterande insatser inom högskolan, vilka har beskrivits tidigare. Ett sätt att åstadkomma aktiva rekryteringsåtgärder i ett system med färre platser än sökande kan enligt vår mening vara att ha en viss mångfald i urvalsreglerna. Alternativa metoder bör prövas för en del av antagningen. Utredningen vill i detta sammanhang lyfta fram ett förslag som lämnades till regeringen av () och som rör utveckling och förändring av urvalsreglerna. Enligt SUHF:s förslag vill högskolorna verka för att skapa ett system med flexiblare regler, som är bättre anpassade efter kursers och utbildningsprograms olika innehåll och uppläggning och där studenterna mer kan prövas utifrån sina speciella studieförutsättningar. SUHF:s förslag bygger vidare på uppfattningen att antagningen till högskolan snarare bör ses som ett rekryteringssystem och att urvalsreglerna bör anpassas till undervisningsformerna, de enskilda sökandenas möjligheter att göra sig själva rättvisa, studiegruppernas önskvärda sammansättning inkluderande bl.a. mångfald och bredd. För att öka mångfalden i högskolan bör högskolan få förtroendet att hitta lösningar på rekryteringen och utvecklingen av tillträdesreglerna. En utgångspunkt för det lokala engagemanget bör vara att anpassa reglerna efter respektive kurs eller utbildningsprograms särart eller speciella innehåll och uppläggning och till detta koppla aktiva rekryteringsinsatser. En urvalsmodell för utbildning som vänder sig till nybörjare i högskolan skulle således bestå av tre delar, nämligen ett betygsurval, ett provurval och ett efter respektive utbildnings särart anpassat urval. Ett steg mot ett sådant antagningsförfarande är att ändra föreskrifter om antagning, så att möjlighet ges till en mer obunden antagning upp till ca 15–av platserna på en utbildning. Denna modell bör kopplas till aktiva rekryteringsinsatser för att öka mångfalden bland studenterna, såväl socialt, etniskt som könsmässigt. Målen för dessa rekryte- ringsinsatser bör framgå av universitetens och högskolornas mångfaldsplaner. Överväganden och förslag 125 Tillvaratagande av utländska akademikers kompetens · Satsning på kompletteringsutbildningar för utländska akademiker Utredningen har lämnat en delrapport med överväganden och förslag kring systemet med tillvaratagandet av den resurs som utländska akademiker utgör (se bilaga 2). Utredningen lämnar i delrapporten en rad olika förslag till hur deras kompetens bättre än kan komma samhället tillgodo. Förslagen berör svenskundervisningen för utländska akademiker, fortsatt satsning på kompletteringsutbildningar, behovet av en tidseffektiv process, behovet av praktik i arbetslivet, ett fungerande system för värdering och tillgodoräknande av utländska högskole - utbildningar och en ordnad studiefinansiering. Det är med tillfreds- ställelse utredningen noterat regeringens förslag i den ekonomiska vårpropositionen (prop. 1999/2000:100) att –2003 avsätts för att öka sysselsättningen bland invandrare. Det har framkommit att utländska akademiker utgör en prioriterad grupp för denna satsning. Som framgår av delrapporten är utländska akademiker en outnyttjad resurs i det svenska arbetslivet. Ett bättre utnyttjande av deras kunskap och kompetens skulle tillgodose ett flertal behov i samhället, såväl ur mångfaldsperspektiv som ur ett flaskhalsperspektiv. Vidare framgår att utbudet och omfattningen av kompletteringsutbildningar och undervisning i svenska språket i högskolemiljö inte har varit eller är i nivå med efterfrågan. Systemen för att tillgodose dessa behov finns, men behöver utökas betydligt. Regeringens förslag att öka sysselsättningen hos utländska akademiker är bra, men skulle behöva vara mer omfattande. skulle kunna göra betydande samhällsekonomiska vinster i den hög- konjunktur som råder genom en kraftfull riktad insats till utländska akademiker med kompletteringsutbildningar kombinerat med ett tillfredsställande studiesocialt stöd. Som en förebild skulle kunna vara den tidigare utbildningspolitiska satsningen riktad till personer mellan 28– som fick ett förmånligare studiestöd för utbildningar inom de tekniska och naturvetenskapliga områdena, den s.k. NT-svuxsatsningen. Den föreslagna satsningen skulle kunna rikta in sig mot yrkesområden där det råder arbetskraftsbrist och där stora behov finns av en mångkulturell sammansättning, t.ex. skolan, vården och vissa områden inom industrin. En sådan satsning skulle betyda relativt betydande kostnader kortsiktigt för staten, men betydande vinster för såväl individen som för näringsliv och offentlig sektor. 126 Överväganden och förslag Ökad etnisk mångfald bland personalen ·Mål för rekrytering av högskolans personal skall finnas vad gäller etnisk mångfald ·Särskilt sakkunniga skall kunna anlitas av lärarförslagsnämnder för att sökande med en del av sina akademiska meriter i annat land skall få en rättvis bedömning Utredningen har visat att det bland högskolans forskare och lärare finns en stor mängd personer med utländsk bakgrund. I synnerhet tycks det vara ett framgångsrikt internationaliseringsarbete inom forskningen som skapat denna mångfald. Den största andelen med utländsk bakgrund finns inom forskningstjänster, medan andelen är mindre inom undervisningstjänster och minst i administrativa tjänster. De största andelarna personer med utländsk bakgrund har olika tidsbegränsade forskartjänster på olika nivåer (ofta gästforskare eller liknande). Det finns en stor andel personer med utländsk bakgrund inom kategorin lokalvårdare och ekonomipersonal, alltså längre ned i tjänstehierarkin Bland de utrikes födda är den europeiska dominansen stor, medan personer från och är underrepresenterade i förhållande till dessa gruppers andel av befolkningen. Slutsatsen av detta, i avvaktan på behövliga djupare analyser, är att högskolan är mer internationell än mångkulturell. Utredningen föreslår att det i högskolans mångfaldsplaner skall finnas mål för rekryteringen av personal vad gäller etnisk mångfald. Som framgått tidigare förekommer det att sökande med en del av sin akademiska karriär i annat land inte blir bedömda därför att sakkunniga inte anser sig kunna bedöma sökandes meriter. I sådana fall skall lärarförslagsnämnder kunna anlita särskilda sakkunniga. · Handlingsplaner för social och etnisk mångfald i högskolan Regeringens uppdrag till samtliga myndigheter, inklusive universitet och högskolor, att upprätta handlingsplaner för etnisk mångfald samt studie av högskolans arbete med bl.a. social och etnisk mångfald har haft stor betydelse för att fästa uppmärksamhet på mångfaldsfrågan. För att arbetet med social och etnisk mångfald skall kunna ge avsedd effekt måste verksamheten kartläggas, vilket lämpligen sker lokalt med Överväganden och förslag 127 hjälp av redan befintligt statistik och särskilda undersökningar. En arbetsgrupp inom har utarbetat en plan för att undersöka mångfalden inom den egna verksamheten, och denna plan kan tjäna som en utgångspunkt (se Goda exempel – hur universitet och högskolor kan arbeta med jämställdhet, studentinflytande och social och etnisk mångfald 2000). Arbetet med mångfald kan utvecklas med jämställdhetsarbetet som förebild och bör det kunna vara möjligt att i årsredovisningar för universitet och högskolor redovisa mångfalden på i princip samma sätt som sker vad gäller kön. I planer och arbete för ökad mångfald är det viktigt att olika åtgärder för att öka mångfalden – könsmässig, etnisk och social – inte kommer i ett utbytesförhållande, utan snarare samordnas. Handlingsplanerna för mångfald bör innehålla målsättningar för respektive högskolas mångfaldsarbete. I övrigt kan planerna innehålla rekryteringsmål för att öka mångfalden bland studenterna, mål för ökad mångfald bland personalen, hur studievägledningen bör utformas på central nivå och på program/institutionsnivå för att bl.a. fungera som ett stöd för studenter från icke-akademiska miljöer samt mål för det pedagogiska och administrativa mångfaldsarbetet. En inledning till detta arbete kan vara att utse mångfaldsansvariga inom organisationen. En viktig förutsättning för framgång med arbetet är att planerna följs upp kontinuerligt och revideras. Detta arbete skall huvudsakligen ske lokalt, men även statsmakterna bör följa upp verksamheten löpande. Mångfaldsarbete som del av kvalitetsarbetet ·Resurser för pedagogiskt mångfaldsarbete ·Underlag utarbetas för hur mångfald hanteras kvalitetsbefräm- jande i undervisning, forskning och administration Utredningen anser att mångfald ska bli ett prioriterat område inom hög- skolans kvalitetsarbete . Ut- redningen föreslår därför att social och etnisk mångfald görs till kvalitetskriterium vad gäller studentrekrytering, personalsammansätt- ning, undervisning och examensfrekvens i framtida kvalitetsbedömningar, såväl i lärosätesbedömningar som i ämnes- och programutvärderingar. Arbetet med framtagande av kvalitetskriterier bör ske i nära samarbete med universitet och högskolor. Statsmakterna bör efter femårsperioden överväga om resurstilldelningen ska variera med graden av framgång i mångfaldsarbetet. 128 Överväganden och förslag Att hantera mångfald handlar i hög grad om att se den som en resurs som kan användas kvalitetsbefrämjande i verksamheten. Utredningen har tidigare konstaterat att nya studentgrupper med en mer heterogen social och etnisk sammansättning än tidigare ställer krav på förändrad utbildning och undervisning som den ger upphov till en ny resurs av breddade sociala och kulturella erfarenheter som kan utnyttjas i undervisningen. Det behövs ett pedagogiskt utvecklingsarbete bland högskolans lärare för att hantera denna situation. Utredningen föreslår därför att Rådet för högskoleutbildning ges ytterligare resurser för utlysning av projektmedel om konkret pedagogiskt mångfaldsarbete i högskolans undervisning. Kurser i praktisk pedagogik för universitets- lärare bör innehålla inslag om hur mångfald hanteras. Även i andra personalutbildningar inom universitet och högskolor, t.ex., ledarutbildningar av typ prefektkurs, utbildningar för studie - vägledare och administratörer behövs inslag om mångfaldens fördelar och hur den kan förvandlas till en resurs i högskolans verksamhet. Ett uppenbart exempel är att högskolans mångkulturella miljö synliggörs och utnyttjas som en resurs i internationaliseringsarbetet. Utländska lärare och forskare är med sina kulturella kunskaper och erfarenheter från andra länder en stor tillgång för högskolan som bör ses som en naturlig del i internationaliseringsarbetet på hemmaplan. Utredningen föreslår att regeringen uppdrar åt universitet och högskolor att utarbeta underlag för hur mångfald konkret kan hanteras kvalitetsbefrämjande i undervisning, forskning och administration. Forskning om mångfald inom högskolan ·Medel för ett mångvetenskapligt forskningsprogram om mångfald i högskolan Det har gjorts få studier av förhållandet mellan utbildning och etnisk bakgrund i . I synnerhet gäller det hur bakgrundsfaktorerna kön, etnicitet och social bakgrund sammantagna påverkar utbildning. Utred- ningen ser därför detta område som ett angeläget forskningsområde framöver.