sou · GOB32 · 2001-01-01 00:00:00 — Regleringen i 23 § första stycket hyreslagen har funnits , även om den har ändrats redaktionellt därefter. Men tidigare gällde regleringen alla hyresgäster. Den särskilda regleringen för lokalhyresgäster i 23 § andra stycket hyreslagen infördes . Denna motiverades med att lokalhyresgästerna har ett behov av att kunna ändra användningen av en lokal mot bakgrund av den snabba utvecklingen i näringsliv och andra delar av samhället (prop. 1987/88:146 s. 40). Bostadsrättshavaren får enligt huvudregeln inte göra någon väsentlig förändring i lägenheten utan tillstånd av styrelsen, 7 kap. 7 § BRL. Men i stadgarna kan bostadsrättshavaren ges en vidsträcktare rätt. Bo- stadsrättshavarens spelrum, när inget sägs i stadgarna, är alltså att den- ne utan tillstånd kan göra ändringar som inte innebär en väsentlig för- ändring. Enligt förarbetena kan bostadsrättshavaren åläggas att återställa lä- genheten i dess tidigare skick, om denne överskrider sina befogenheter enligt paragrafen (prop. 1971:12 s. 125). Ett sådant överskridande kan %RVWDGVUlWWVKDYDUHQV DQYlQGQLQJ DY OlJHQKHWHQ 179 också leda till förverkande av bostadsrätten. Frågan om återställande har prövats i RH 1994:28. lämnade yrkandet om återstäl- lande av ett badrum utan bifall. Hovrätten motiverade detta med att lägenheten hade förbättrats, att ett återställande skulle medföra stora kostnader samt att det faktum att ombyggnaden gjorts utan tillstånd inte utgjorde tillräckliga skäl för att bifalla yrkandet. Utgångspunkten i hyreslagen är att hyresgästen inte utan hyresvärdens tillstånd får göra ingrepp i lägenheten (se t.ex. , , Hy- reslagen, 5 uppl., 1997, s. 152). I 24 a § hyreslagen finns vissa be- stämmelser om hyresgästens rätt att utföra reparationer. Bostadshyres- gäster har rätt att på egen bekostnad i lägenheten utföra målning, tapet- sering och därmed jämförliga åtgärder. Minskar därigenom lägenhetens bruksvärde, har hyresvärden rätt till ersättning för skadan. För vissa typer av lägenheter finns möjlighet att avtala bort hyres- gästens rätt att göra ingrepp i lägenheten, 24 a § andra stycket hyresla- gen. Det gäller dels lägenheter i enfamiljshus, dels lägenheter som upplåtits av någon som innehade den med bostadsrätt och som fortfa- rande innehar den med sådan rätt. Regleringen i 7 kap. 7 § BRL är en ytterligare sådan som funnits sedan 1930 års BRL och där redaktionella ändringar har gjorts utan att av- sikten varit att i sak ändra bestämmelsen. före- slog i betänkandet Bostadsrätt (SOU 1969:4) att det i stadgarna skulle kunna tas in en föreskrift som i princip förbjöd bostadsrättshavaren att vidta någon ändring alls av lägenheten. Departementschefen ansåg emellertid att det skulle öppna möjligheter till alltför långtgående in- skränkningar i bostadsrättshavarens handlingsfrihet (prop. 1971:12 s. 124 f.). Regleringen i 24 a § hyreslagen infördes . var hyresgästen tvungen att alltid inhämta samtycke från hyresvärden till målning o.d. 180 %RVWDGVUlWWVKDYDUHQV DQYlQGQLQJ DY OlJHQKHWHQ 13.1.3Iakttagande av sundhet, ordning, m.m. Bostadsrättshavaren är, enligt 7 kap. 9 första stycket § BRL, skyldig att när han använder lägenheten iaktta allt som fordras för att bevara sund- het, ordning och skick inom eller utanför huset. Han skall vidare rätta sig efter de särskilda regler som föreningen i överensstämmelse med ortens sed meddelar. Bostadsrättshavaren skall hålla noggrann tillsyn över att detta också iakttas av dem som han svarar för enligt 7 kap. 12 § andra stycket BRL, dvs. personer som hör till hushållet, gäster o.d. I NJA 1991 s. 574 prövade om en bostadsrätts- havare som så gott som hade övat pianospel i lägenheten hade åsidosatt åliggandena enligt 7 kap. 9 § första stycket BRL. Så ansågs inte vara fallet. I 7 kap. 9 § andra stycket finns en särskild bestämmelse om ohyra. som enligt vad bostadsrättshavaren vet är eller med skäl kan misstänkas vara behäftat med ohyra får inte föras in i lägenheten. Den till 7 kap. 9 § BRL motsvarande regleringen för hyresrätter finns i 25 § hyreslagen. Hyreslagens reglering är dock mer inriktad på stör- ningar i boendet än BRL:s. När hyresgästen använder lägenheten skall han, enligt 25 § första stycket hyreslagen, se till att de som bor i om- givningen inte utsätts för störningar som i sådan grad kan vara skadliga för hälsan eller annars försämrar deras bostadsmiljö att det inte skäli- gen bör tålas (störningar i boendet). Hyresgästen skall vidare vid sin användning av lägenheten iaktta allt som fordras för att bevara sundhet, ordning och gott skick inom fastigheten. Slutligen skall hyresgästen, enligt första stycket, hålla noggrann tillsyn över att detta också iakttas av dem som han svarar för enligt 24 § första stycket hyreslagen. Det är samma personkrets som avses i 7 kap. 12 § andra stycket BRL. Den reglering som inte avser störningar i boendet har alltså sin motsvarighet för bostadsrätter. Särskilda bestämmelser om förfarandet vid störningar i boendet finns i 35 § andra och tredje styckena hyreslagen. I normalfallet skall hyresvärden ge hyresgästen tillsägelse att se till att störningarna ome- delbart upphör. Är det fråga om en bostadshyresgäst skall hyresvärden dessutom underrätta socialnämnden om störningarna. Vid särskilt allvarliga störningar i boendet kan hyresvärden direkt säga upp hyresavtalet. I förarbetena ges exempel på vad som kan vara särskilt allvarliga störningar (prop. 1992/93:115 s. 21). %RVWDGVUlWWVKDYDUHQV DQYlQGQLQJ DY OlJHQKHWHQ 181 hyresgästen har gjorts sig skyldig till allvarlig brottslighet som har samband med boendet. I 25 § fjärde stycket hyreslagen finns en motsvarighet till regle- ringen i 7 kap. 9 § andra stycket BRL om ohyra. Bestämmelserna i 7 kap. 9 § första stycket BRL har haft samma sakliga innehåll sedan 1930 års BRL förutom att den personkrets som bostads- rättshavaren ansvarar för vidgades något genom BRL. Då in- fördes också bestämmelsen om ohyra. Den särskilda regleringen i hyreslagen om störningar i boendet in- fördes . Den övriga regleringen i 25 § hyreslagen har funnits . 9nU EHG|PQLQJ Bestämmelserna i 7 kap. 6 § BRL om de ändamål för vilka lägenheten får användas bör inte ändras. BRL:s och hyreslagens bestämmelser om de ändamål för vilka lägen- heten får användas överensstämmer inte helt. Bostadsrättshavaren sy- nes ha en något större frihet än bostadshyresgästen. Inget har emellertid framkommit som påkallar ändringar i detta hänseende. Enligt vår upp- fattning är det här ett exempel på ett område där flera skäl talar mot att man med någon form av automatik skulle ansluta BRL till hyreslagen. Bostadsrättshavaren har betalat en insats och är själv medlem i den fö- rening som bestämmer ändamålen. Det är utifrån sådana synpunkter man bör bedöma utformningen av bestämmelserna i om använd- ningen av lägenheten. 182 %RVWDGVUlWWVKDYDUHQV DQYlQGQLQJ DY OlJHQKHWHQ 13.2.2Bostadsrättshavarens förändringar av lägen - heten 9nUW I|UVODJ Bostadsrättshavaren skall få förändra lägenheten. Om förändringen innebär ingrepp i bärande konstruktioner eller installa- tion eller förflyttning av våtutrymme, toalett eller kök, skall dock krävas att styrelsen har lämnat tillstånd till ändringen eller att stad- garna medger den. 'HQ QXYDUDQGH JUlQVHQ lU RW\GOLJ Gränserna för vilka förändringar bostadsrättshavaren kan göra av lä- genheten anges i 7 kap. 7 § BRL. Utgångspunkten är att bostadsrätts- havaren inte får göra någon YlVHQWOLJ I|UlQGULQJ i lägenheten. stadsrättshavaren göra en väsentlig förändring krävs styrelsens till- stånd. Bostadsrättshavaren kan också ha ett större spelrum beträffande förändringar genom föreningens stadgar. Bestämmelserna är emellertid tvingande på det sättet att bostadsrättshavarens rätt att förändra lägen- heten inte kan inskränkas i stadgarna. Någon närmare förklaring till vad som avses med begreppet väsent- lig förändring finns inte i förarbetena. Ursprungligen talades det om "avsevärd förändring". Ändringen till "väsentlig förändring" gjordes , utan att någon ändring i sak var avsedd (prop 1990/91:92 s. 198). Några andra, mer klargörande förarbetsuttalanden finns inte. Vissa åsikter framförs i kommentaren till BRL (m.fl., Bostadsrätts- lagen, 2 uppl., 1998, s. 174): Som exempel på åtgärder som bostadsrättshavaren i regel torde ha rätt att vidta utan styrelsens tillstånd kan nämnas inläggning av heltäckande mattor och uppsättning av persienner. Däremot torde bostadsrättshavaren inte få riva väggar eller vidta andra mer ingripande åtgärder. Viss ledning torde också kunna hämtas från 9 kap. 15 §. Av motiven till denna bestämmelse framgår att bedömningen av om en förändring är väsentlig skall göras en- dast i förhållande till ingreppets art och inte i förhållande till kostnaden. Normalt torde dock väsentliga förändringar också vara kostsamma. I kommentaren används alltså heltäckande mattor och uppsättning av persienner som exempel på tillåtna ändringar och rivning av vägg som exempel på motsatsen. har använt samma exempel men kompletterat med ett par till. Som ytterligare exempel på tillåtna %RVWDGVUlWWVKDYDUHQV DQYlQGQLQJ DY OlJHQKHWHQ 183 förändringar anger han utbyte av köksskåp eller av linoleummattor och när det gäller otillåtna ändringar nämner han även upptagande av nya dörrar (Melz m.fl., Bostadsrätt, 3 uppl., 1996, s. 44). 5HJOHULQJHQ E|U lQGUDV Med andra ord saknas vägledande förarbetsuttalanden och de uttalan- den som har gjorts i litteraturen är försiktiga. De är säkert riktiga men lämnar ett rätt stort spelrum. Vi har förstått att detta utgör ett problem för bostadsrättsföreningar och andra aktörer. Detta är en fråga av prak- tisk karaktär och reglerna skall i stor utsträckning tillämpas av lekmän. Till skillnad från vad som gäller vid gränsdragningen för ansvaret för lägenheten mellan föreningen och bostadsrättshavaren är detta inte heller något som kan preciseras i stadgarna. Vi anser därför att man bör försöka dra en tydligare gräns i fråga om vilka förändringar bostads- rättshavarens alltid har rätt att göra, respektive vilka som kräver till- stånd från styrelsen eller medgivande i stadgarna. Eftersom gränsen enligt gällande rätt är så pass otydlig anser vi det befogat att också närmare överväga var gränsen lämpligen bör dras. En fråga som kan ställas beträffande gällande rätt är om begreppet lägenhet i förevarande paragraf (7 kap. 7 § BRL) harmonierar med samma begrepp i 7 kap. 12 § BRL, det är alltså den bestämmelse som reglerar bostadsrättshavarens ansvar för lägenhetens skick. Vår bedöm- ning är att detta är avsikten. En annan sak är att det enligt 7 kap. 12 § BRL är möjligt att inskränka bostadsrättshavarens ansvar i stadgarna. Men en sådan inskränkning ändrar inte begreppet lägenhet utan endast bostadsrättshavarens underhållsansvar. Vilka ändringar bör då inte vara tillåtna att göra utan att detta har medgetts av styrelsen eller i stadgarna? Enligt vår uppfattning bör ut- gångspunkten vara att förändringar av OlJHQKHWHQ är tillåtna. denna huvudregel bör ställas upp ett par undantag. Ändringar som vi menar inte bör vara tillåtna är ingrepp i lägenhe- ten som påverkar de bärande egenskaperna. Framför allt säkerhets- aspekter medför att vi inte anser att sådana ändringar bör få vidtas helt utan samverkan med föreningen i övrigt. Detta menar vi bör gälla trots att åtgärden i sig troligen är sådan att den dessutom kräver byggnads- lov. Om man jämför med uttalandena i litteraturen, torde dessutom så- dana ingrepp med dagens terminologi innebära en väsentlig förändring. Tilläggas bör att ändringar som påverkar bärande egenskaper många gånger kan vara uteslutna på den grunden att det inte rör sig om ett in- grepp i OlJHQKHWHQ utan i någon annan del av huset. 184 %RVWDGVUlWWVKDYDUHQV DQYlQGQLQJ DY OlJHQKHWHQ Andra ändringar av lägenheten som vi menar att bostadsrättshavaren inte bör få göra utan föreningens medverkan är sådana som kan innebä- ra men för föreningen. Vad vi då tänker på är utrymmen till vilka hör gas-, vatten- eller avloppsledningar. Det rör sig alltså om våtutrymmen, toaletter och kök. Sådana utrymmen bör bostadsrättshavaren, med åt- följande ändringar av ledningssystemet, inte få installera eller flytta på egen hand. Vi bedömer nämligen detta som en typ av åtgärder vilka typiskt sett skulle kunna medföra men för föreningen. Det är ju före- ningen som svarar för i vart fall de gemensamma delarna av sådana ledningssystem. I övrigt har vi emellertid svårt att se att hinder bör finnas för bo- stadsrättshavaren att göra ändringar på egen hand. Vi menar att t.ex. förflyttning av väggar som saknar bärande egenskaper och som tillhör lägenheten typiskt sett inte innebär några mer betydelsefulla konsek- venser för föreningen. Sådana åtgärder är jämbördiga med andra åtgär- der som man nog allmänt anser bör vara tillåtna. Vi tänker då på sådant som ommålning, tapetsering och ny golvbeläggning. Mot bakgrund av det anförda anser vi att man vid utformningen av lagtexten bör utmönstra begreppet väsentlig förändring. Utgångspunk- ten bör enligt vår uppfattning vara att bostadsrättshavaren förändra lägenheten. Sedan bör undantag göras för de fall där man anser att till- stånd från styrelsen eller medgivande i stadgarna bör krävas. – ingrepp som påverkar bärande egenskaper samt installation eller för- flyttning av våtutrymmen o.d. – kan därvid anges i BRL. På så sätt me- nar vi att gränsen blir tydligare. Det kan inte uteslutas att denna ut- formning innebär en viss förändring jämfört med gällande rätt. Men om man jämför med tidigare uttalanden om innebörden av gällande rätt menar vi att det i så fall inte rör sig om några dramatiska förändringar. 9nUW I|UVODJ En motsvarighet till hyreslagens regler om VW|UQLQJDU L ERHQGHW bör införas i BRL. Härigenom stärks bostadsrättshavarnas skydd mot störningar i boendet. skall vara skyldig att uppmana den störande att se till att störningarna omedel- bart upphör samt att underrätta socialnämnden om störningarna. Om störningarna då inte upphör, får föreningen säga upp bostadsrättsha- varen till avflyttning. Är störningarna särskilt allvarliga får före- ningen genast säga upp bostadsrättshavaren. %RVWDGVUlWWVKDYDUHQV DQYlQGQLQJ DY OlJHQKHWHQ 185 Som framgått av redogörelsen i avsnitt 13.1.3 gällde fram samma regler för bostadsrättshavare och hyresgäster beträffande vad de skulle iaktta i ordningshänseende. Och fortfarande gäller för båda grupperna att de skall iaktta allt som fordras för att bevara sundhet, ordning och skick – gott skick beträffande hyresgäster – inom eller utanför huset, 7 kap. 9 § BRL och 25 § hyreslagen. Gemensamma be- stämmelser finns också om vad de boende skall iaktta beträffande vissa personer som vistas i lägenheten och ohyra. För bostadsrättshavaren gäller vidare att denne skall rätta sig efter de särskilda regler som före- ningen i överensstämmelse med ortens sed meddelar. Den stora skill- naden är att bestämmelser om störningar infördes för hyresförhållanden utan motsvarighet för bostadsrätterna. Vad som här skall diskuteras är dels om bestämmelser om störning- ar i boendet bör införas även beträffande bostadsrätter, dels om be- stämmelsen om särskilda regler som föreningen kan meddela bör finnas kvar. 2P VNlOHQ I|U EHVWlPPHOVHU DYVHHQGH VW|UQLQJDU L ERHQGHW Bakgrunden till att bestämmelser om störningar i boendet infördes för hyresrätter var följande. hade, efter viss egen ut- redning, i en skrivelse till regeringen begärt en översyn av reglerna om störande hyresgäster. Regeringen gav hyreslagskommitté upp- drag att se över bl.a. dessa regler. Kommittén inhämtade, utöver upp- gifterna från , uppgifter från ett antal bostadsfö- retag. Problem med störningar i boendet redovisades särskilt hos de allmännyttiga bostadsföretagen (kommitténs delbetänkande Ny hyres- lag [SOU 1991:86] s. 100 f.). I den proposition som föregick reglerna om störningar i boendet (prop. 1992/93:115 s. 19 f.) gjordes en del uttalanden om syftet med regleringen och hur detta skulle uppnås. De innebär i korthet följande. Avsikten med bestämmelserna om störningar i boendet var att stärka hyresgästernas skydd mot störningar i boendet. Det skall gå snabbare att åstadkomma rättelse eller avhysning av störande hyresgäster. De boende är beroende av att hyresvärden agerar. Denne skall därför ha en skyldighet att göra det och uppmana den störande att upp- höra med störningarna. Det mest önskvärda är att störningarna upphör på annat sätt än genom avhysning. Socialnämnderna kan i vissa fall bidra till detta. I normalfallet bör därför värden vara skyldig att under- rätta socialnämnden. 186 %RVWDGVUlWWVKDYDUHQV DQYlQGQLQJ DY OlJHQKHWHQ I förevarande utredning har bl.a. de tre centrala bostadsrättsorgani- sationerna varit representerade. Enligt dem förekommer problem med störningar i boendet också när det gäller bostadsrätter, även om stör- ande bostadsrättshavare inte är lika vanliga som störande hyresgäster. Vi ser inte något skäl att anlägga något annat synsätt beträffande bostadsrätter än vad som gäller för hyresrätter. Störningar i boendet är primärt ett problem för de bostadsrättshavare som bor så nära den stö- rande att de drabbas av störningarna. Det faktum att man är bostads- rättshavare i stället för hyresgäst gör därvid varken från eller till. För övrigt kan vissa av dem som störs vara hyresgäster. Vi kan inte heller se att en störande bostadsrättshavare bör behandlas på något annat sätt än en störande hyresgäst. Givetvis måste en avvägning göras mellan den störandes och de andras intressen. Därvid menar vi att sådana skillnader som att den störande bostadsrättshavaren till skillnad från den störande hyresgästen har betalat en insats är av underordnad bety- delse. Också de andra bostadsrättshavarna har nämligen betalat en in- sats. Det faktum att störningar är mindre vanligt utgör inget skäl mot att införa systemet. Störande bostadsrättshavare förekommer och i de fal- len är det viktigt att störningarna upphör. 8WIRUPQLQJHQ DY GH Q\D UHJOHUQD Vi föreslår således att hyreslagens regler om störningar i boendet förs in även i BRL. Föreningen bör alltså enligt vår mening ges en skyldig- het att agera på samma sätt som hyresvärden, dvs. uppmana en störande bostadsrättshavare att se till att störningarna upphör. Lik- som vid hyresförhållanden bör en särskild kategori störningar benäm- nas särskilt allvarliga störningar. Är det fråga om särskilt allvarliga störningar, bör bostadsrättshava- ren få sägas upp utan föregående varning. Detta är en skärpning jämfört med gällande rätt. krävs upprepade störningar och en mellankom- mande tillsägelse, oavsett hur allvarliga störningarna är. I författningskommentaren utvecklar vi den närmare innebörden av vårt förslag att införa motsvarigheter till reglerna i hyreslagen om stör- ningar i boendet för bostadsrätter. 6lUVNLOW RP XQGHUUlWWHOVH WLOO VRFLDOQlPQGHQ I sammanhanget aktualiseras också frågan om det bör ställas upp ett krav på att en underrättelse skall skickas till socialnämnden innan upp- %RVWDGVUlWWVKDYDUHQV DQYlQGQLQJ DY OlJHQKHWHQ 187 sägning får ske beträffande en bostadslägenhet, när det inte är fråga om särskilt allvarliga störningar. Så är fallet beträffande hyresrätter. Som redan nämnts var tanken med underrättelse till socialnämnden att man på detta sätt i vissa fall skall kunna få störningarna att upphöra på annat sätt än genom avhysning. Det förutsätter att störningsfallen kommer till socialnämndens kännedom. Ett resonemang fördes också om huruvida det är möjligt att underlåta att koppla in socialnämnden när det är socialt välanpassade och i övrigt skötsamma personer som stör sina grannar. Den tanken avskrevs med hänvisning till att det skulle leda till svåra avgränsningsproblem och komplicera regelsyste- met. Följande tillades i frågan (prop. 1992/93:115 s. 20 f.). kan bidra till att lösa bostadsproblemet för den störande hy- resgästen. Ett sådant problem föreligger naturligtvis om hyresgästen blir avhyst. I vissa fall torde det på ett tidigt stadium stå klart att hyresgästen inte klarar av ett vanligt boende. Detta kan vara fallet när störningarna har samband med alkohol- eller narkotikamissbruk. Alldeles oavsett utgången i avhysningsfrågan torde det då finnas skäl för socialnämnden att skyndsamt överväga vilket annat boende som kan vara lämpligt för hyresgästen. I and- ra situationer torde socialnämnden i vissa fall kunna vidta åtgärder som le- der till att störningarna i boendet upphör och hyresgästen får behålla sin bo- stad. Även om hyresrätten är förverkad kan det finnas skäl för socialnämn- den att agera för att få störningarna att upphöra. Detta kan tänkas leda till att hyresvärden och hyresgästen träffar en överenskommelse som innebär att hyresgästen inte står utan bostad. Vi har sammanträffat med representanter för , Sundby- bergs kommun, , och . Avsikten var att diskutera erfarenheterna av hyreslagens krav på meddelande till socialnämnden vid störningar i boendet och utebliven hyresbetalning samt åsikterna om en motsvarande reglering beträffande bostadsrätter. De olika repre- sentanterna anlade olika synpunkter. En del synpunkter avsåg särskilt utebliven betalning av hyra respektive årsavgift. Dessa återkommer vi till i avsnitt 16.2.3 där frågan tas upp om meddelande bör skickas vid utebliven betalning av årsavgift. Våra slutsatser av sammanträffandet beträffande systemet med meddelanden i stort och förhållandena vid just störningar är följande. Hur kommunerna agerar efter ett meddelande är väldigt olika. Det fö- rekommer kommuner där man inte ens känner till systemet. När åtgär- der vidtas är det inte ovanligt att de inskränker sig till att ett brev skickas till hyresgästen. Hör inte denne av sig händer inget mer. I vissa kommuner görs en skillnad mellan personer som tidigare är kända och 188 %RVWDGVUlWWVKDYDUHQV DQYlQGQLQJ DY OlJHQKHWHQ sådana som inte är det. Med personer som är kända bokar man , medan de andra endast får ett brev. De som redan är registrerade får därigenom oftare hjälp. Det är mycket svårt att ordna en bostad åt en person som har blivit avhyst. Huruvida avhysningen beror på stör- ningar eller utebliven betalning är därvid betydelselöst. Det är oftare svårare att hjälpa hyresgäster som stör än sådana som inte betalar. De som stör har ofta psykiska problem. Den störande vill ofta inte ha nå- gon hjälp. I dessa fall kan socialnämnden inte agera, om personen inte är aktuell för tvångsvård. Det förekommer också reaktioner från dem som får brev från socialnämnden. Folk blir arga eller känner sig kränkta. Det kan alltså konstateras att systemet med underrättelser beträffan- de störningar lång ifrån fungerar perfekt. Kommunernas aktivitet varie- rar kraftigt. Även när en kommun vidtar åtgärder kan den ibland sakna lagliga möjligheter att lämna någon hjälp. Det finns också en risk att man så att säga träffar fel. Den störande utgör inte en målgrupp för so- cialtjänsten eller kan känna sig kränkt. Utan hinder av det anförda torde det ofta förhålla sig så att social- nämnden kan göra en positiv insats i fall då det behövs. Bland störande hyresgäster förefaller en förhållandevis stor grupp vara sådana som kan anses hjälpbehövande. Det viktigaste enligt vår bedömning är att denna möjlighet att få störningarna att upphöra på annat sätt än genom avhys- ning utgör en integrerad del av regelverket mot störningar i boendet. Vi menar mot denna bakgrund att man inte bör överföra systemet mot störningar i boendet till bostadsrätterna utan att ta med den be- ståndsdel som är avsedd att lösa problemet på annat sätt än genom av- hysning. Vi föreslår alltså att en uppsägning på grund av störningar i boendet normalt skall föregås av en underrättelse till socialnämnden. Är störningarna särskilt allvarliga bör föreningen, på motsvarande sätt som beträffande hyresrätter, vara skyldig att endast skicka en kopia av uppsägningen till socialnämnden. +DQGOlJJQLQJHQ YLG P\QGLJKHWHU När bestämmelserna om störningar i boendet infördes i hyreslagen tryckte man särskilt på vikten av att störningsfrågor handläggs med särskild skyndsamhet.