sou · GOB31 · 2001-01-01 00:00:00 — Men om statsvetare, sociologer, kultur- geografer, jurister, ekonomer, historiker och flera andra, gemensamt tar sig an denna uppgift ökar mångfalden i kunskapsuppbyggnaden och därmed även kvaliteten i underlaget till det offentliga sam- talet om demokrati. De olika verklighetsbilder och teoretiska in- fallsvinklar som den mångvetenskapliga forsk- ningen genererar är således fruktbar. minst medvetenheten om komplexiteten kring demokrati: De många olika förutsättningarna, demokratins behov att utvecklas och erövras av nya generationer, demokratins sårbarhet men ock- så möjligheterna att skapa medborgaranda och demokratiska institutioner. Utredningen vill utifrån sitt arbete peka på be- hovet av ökad forskning inom framförallt fem problemområden. Gränserna mellan områdena är på intet sätt skarpa, ibland finns starka kopplingar och i viss mån överlappningar. I takt med den snabbt tilltagande globaliseringen och internationaliseringen har den principiella frågan om vad som utgör demos (folk) för en politisk styrelse (kratia) blivit alltmer vital. Ytterst är det demokratin som skapar den moraliska grun- den och legitimiteten för den politiska styrelsen. Det existerar dock en mångfald demos – traditio- nellt med den territoriella principen om närhet och människors permanenta vistelse inom ett visst geo- grafiskt område som utgångspunkt. Den represen- tativa demokratin sammankopplades med terri- torialstatens framväxt och har i detta sammanhang idétradition att falla tillbaka på. I de förändringsmönster som kan ses försvagas sambandet mellan beslutsfattande och det politiska deltagandet. Hur ska människor som är berörda kunna få politiskt inflytande i en internationali- serad värld? Vilkas samtycke är nödvändigt för att legitimera beslut som rör exempelvis miljöför- störing, handelsvillkor och aids? Inför vilken val- manskår är beslutsfattare ansvariga? Kopplingarna mellan demos och begrepp som suveränitet och identitet är betydelsefulla. EU upp- visar i detta avseende behov av mångvetenskapliga En av de stora framtidsfrågorna är exempelvis om det ligger inom möjligheternas ram att kunna skapa ett europeiskt demos och där- med förutsättningar för en fungerande europeisk demokrati sådan vi känner den från nationalstaten. Skalproblemen i fråga om demos är påtagliga. De förminskas inte heller av att mängden av funk- demos utgår från principen om likhet och inte kräver geografisk närhet utan skär rakt genom de geografiska uppdelningarna. Dessa gemenska- per kan bygga på etnicitet, kön, yrke, livsstil eller skiljelinjer som exempelvis centrum – periferi. Här torde den nya informationstekniken kunna bidra till att underlätta kontakter och minska avstånd och rum. Det är inte bara nationalstaten som är under omvandlingstryck – de regionala och lokala struk- turerna är också utsatta för betydande föränd- ringar. Hur påverkas människor i den lilla världen av globaliseringen? Vilkas samtycke krävs för att utnyttja kvaliteterna i lokalsamhället? Vilken roll kan IT få för att underlätta förhållandet mellan det globala och det lokala? Vi har sett tendenser till en utveckling bort från den representativa modellen, ja själva representations- tanken. En sådan är ökade krav på direktdemo- kratiskt deltagande i form av folkomröstningar på olika nivåer, folkinitiativ, direkt medverkan genom IT, öppna nämndmöten etc. En annan tendens är brukardeltagande inom främst skola och omsorg. Utvecklingstendenserna kan ses som en följd av att legitimiteten sjunkit i förankringsstrukturerna, främst genom försvagning av de politiska partierna. Med personval, däremot betonas tydligare repre- sentationen. På de nyaste politiska arenorna – EU och regi- onerna – bedöms den representativa modellen ha en svagare ställning. I stället är det andra strukturer som erövrat positioner. Det är av största vikt att uppmärksamt följa vad som sker med de demo- kratiska formerna. Hur kan IT användas för att förstärka och bredda det politiska deltagandet – både inom ramen för den representativa modellen och i de mer direktdemokratiska formerna? Vilka vinner respek- tive förlorar i inflytande när den representativa mo- dellen försvagas? Innebär utvecklingen av de direktdemokratiska formerna att de starka med- borgargrupperna stärker sina positioner och att det politiska deltagandet får en elitistisk inriktning? Under vilka villkor dämpar respektive förstärker lobbningen den politiska ojämlikheten? Identitet, socialisation och opinionsbildning Identitet handlar om tillhörighet till en gemenskap och ger grund för ett vi och ett dom. Identitet har redan blivit ett mångvetenskapligt forsknings- område av betydande vitalitet där bl.a. pedagoger studerar identitet och kommunikation, sociologer uppmärksammar identiteter hos olika grupper och psykologer antal möjliga identiteter. Bland stats- vetare och historiker är intresset ofta inriktat mot nationalism, nationsbyggande, identiteter i olika politiska gemenskaper som skapats och en ny europeisk identitet. Identiteter kan hålla samman folk i politiska gemenskaper, men de kan också utestänga och ska- pa grund för intolerans och främlingsfientlighet. I det sammanhanget blir den politiska socialisa- tionen av betydande intresse, dvs. hur överförs identitet från en generation till en annan? Vilken roll spelar föräldrar, kamrater, skolan, medierna och de politiska institutionerna för unga män- niskor i fråga om att tillägna sig identiteter i olika gemenskaper? Innebär nätverkens framväxt ett demokratiskt tillskott härvidlag? Utan opinionsbildning i någon form blir både ett identitetsskapande och en politisk socialisa- tionsprocess lidande. Mediernas betydelse för dessa processer är en central aspekt, inte minst eftersom demokratin är beroende av debattordning i samhället. Förutsättningarna för opinionsbild- ning i fråga om offentligt rum är dock varierande. I vissa kommuner, liksom i flertalet regioner, är situationen torftig och innebär att det i hög grad saknas mötesplatser för det offentliga samtalet. Språkliga olikheter kan medföra att färre offentliga rum skapas. Så är bl.a. fallet inom EU där unions- medborgarna, som vi visat, i hög grad saknar euro- peiska medier vilket försvårar villkoren för euro- peisk opinionsbildning. IT torde i detta sammanhang kunna få en vik- tigare roll för att skapa nya mötesplatser och öka effektiviteten i kommunikationen mellan olika aktörer. Medlemskapet i EU gav en ökad medvetenhet om de skilda traditioner som finns inom det politiskt – administrativa området i . I EU möts den franska och den nordiska, den förra som betonar maktdelning och domstolarnas överhöghet, medan den nordiska har sin grund i idén om folksuve- räniteten. Även om det i finns en viss lag- prövningrätt av politiska beslut har markeringar gjorts i debatten om de principiella skillnaderna. Dessutom har varnats för riskerna med judikali- sering av politiken. Det finns å andra sidan före- språkare för maktdelning och att införa en för- fattningsdomstol i . Många välkomnar de ökade möjligheter som finns att överklaga politiska beslut till domstol. Den om- debatterade frågan om ställ- ning kan ses som ett uttryck för en viss omorien- tering. På ett allmänt plan kan regeländringar synas moti- verade och hänga samman med både EU-med- lemskapet och den ökade komplexiteten i sam- hället. Det finns dock i båda lägren behov av en fördjupning av diskussionerna och en bättre kuns- kapsgrund att stå på. Vad innebär egentligen en judikalisering av politiken? Vilka konsekvenser får detta för politiken, ansvarsutkrävandet och den enskilde medborgarens möjligheter att påverka sin situation? Demokratins vardag har alltid präglats av olika for- mer för beslutsfattande vilka reglerats i konstituti- onella och andra spelregler. Från dessa spelregler har utvecklats praxis som inte funnits föreskrivna och som i vårt land exempelvis inneburit medver- kan från arbetsmarknadens parter i den politiska processen. Särskilt under har process- perspektivet betonats ytterligare genom medlemskap i – och det fortplantas nedåt och utvecklas mellan olika delar av det svenska sam- hället och det europeiska förhandlingssystemet. Som vi tidigare noterat talar forskarna om multi- level governance – flernivåstyre. Inom har partnerskap som politisk innovation blivit för regionalpolitiken. Idé- spridningen från detta sätt att arbeta har kraftfullt påverkat andra sammanhang. Ett belysande exem- pel är den omfattande processen med tillväxtavtal som involverat alla svenska regioner i ett intensivt arbete med utvecklingsfrågor under slutet av 1990- talet. Det utmärkande med partnerskap är från- varon av tydliga kriterier för vilka aktörer som bör ingå, frånvaro av beslutsregler samt ofta ett mini- mum av öppenhet. Partnerskap framträder på det- ta sätt som en logisk motpol till den representativa demokratin. Det är utomordentligt angeläget att ha en fortlöpande uppdatering kunskapsmässigt om utvecklingen av de politiska processerna, men även en reflektion över hur processen kan utvecklas och slagna forskningen också ska präglas av nytänkan- Vi vill framhäva betydelsen av att den här före- de när det gäller att samspela med samhällsutveck- ling och samhällsdebatt. Nya former bör sökas för att göra forskningen spridd, känd och debatterad även utanför forskarsamhället. Efterlyser nästa skrift kanske med titeln: Det olydiga samhället –hur samhället gömmer sig bakom anonymitet –hur samhället vägrar ta kritik på allvar –hur samhället vägrar att omorganisera sig för att bättre möta medborgarnas behov –hur samhället inte lyckas bemöta misstankarna om de dubbla agendorna –hur samhället inte tar individen eller svaga grupper på allvar –hur samhället motarbetar människor som tänker annorlunda –hur samhället förlorar i trovärdighet –hur samhället får färre personer att gå till val –hur samhället slutligen får en ny uppsättning politiker. Fem fleråriga och mångvetenskapliga demokra- tiforskningsprogram Utredningen har anlagt ett långsiktigt perspektiv för utvecklingen av den svenska demokratin. Vi har betonat vikten av att folkstyrelsen fortlöpande ut- värderas och utmanas av en mångvetenskaplig forskning. Vi föreslår att det utformas fem mång- vetenskapliga program via forskningsråd till stöd för forskningsinsatser. Programmen bör vara fem- åriga och inbegripa forskare från andra länder. Insatsen bör vara av en sådan omfattning att forsk- ningen kan ge ett fortsatt värdefullt bidrag till sam- hällsdebatten och den svenska demokratiforsk- ningens oberoende ställning. Det finns skäl att understryka att den här forskningen måste ut- märkas av största möjliga självständighet. Expertgrupp för studier i demokrati Vi bedömer också att det finns ett kontinuerligt behov av att utveckla demokratipolitiska reformer i gränssnittet mellan forskning och politik. Därför är det nödvändigt att också ha någon mötesplats mellan forskning och politik. Det kan bl.a. ske Utvecklingen är inte ostyrbar. Det ligger i demokratins väsen att den inte är ödesbestämd eller ligger i någon annans händer. Därför har inte bara de enskilda åtgär- derna utan också den övergripande politiska viljan betydelse för hur samhället kommer att utvecklas. Demokratin är inte en gång för alla given. Demo- kratins institutioner är sköra i den meningen att de tar att bygga upp men kan raseras betydligt snabbare, inte minst genom våld. Men en avdemo- kratisering kan också komma mer smygande, genom små men medvetna justeringar av viktiga detaljer i strukturerna. Utan att någon egentligen vill det, kan demokratins institutioner också för- lora sin inre bärighet och sina normer. Det kan ske på grund av att den kritiska bildningen försummats eller genom att politiska företrädare medvetet eller aningslöst missbrukat medborgarnas förtroende. Vi slår fast vissa grundläggande målsättningar för den fortsatta demokratiutvecklingen och före- slår dessutom en demokratipolitik för att långsik- tigt fördjupa den svenska folkstyrelsen. Många förslag förekommer i våra olika skrifter. En del förs fram i detta betänkande. Vi hänvisar till våra skrifter för utförligare resonemang och statis- tiska underlag. Vi har dock inte haft uppdraget att närmare utreda förslagen utan förutsätter att det sker i särskild ordning. Det har i själva verket inte varit vår huvud- uppgift att lägga fram ett antal konkreta förslag för att råda bot på problem i folkstyrelsen. Vi har avstått från att föreslå till synes enkla lösningar och åtgärder. Den forskning som vi ställt samman ger, enligt vår uppfattning, ingen anledning att tro att några enkla operativa ingrepp skulle åtgärda de brister vi anser vara det mest centrala i vår folk- styrelse. I stället har vi medvetet lagt tonvikten på att utforma ett principiellt bärkraftigt perspektiv för att öka medborgarnas deltagande, inflytande och delaktighet samhällsutveckling. Det gör vi utifrån en moralisk argumentation. Vi hop- pas det ger en god grund för framtida övervägan- den och konkreta åtgärder. Vi har valt en moralisk grund till försvar för demo- kratin. Den bygger på en övertygelse om att alla människor har lika värde. Till skillnad från varje annan idé om samhällets organisation accepterar och utgår demokratin från att vi är olika och ska så få vara. Vi ska inte behöva göras om. Det viktigaste ordet i demokratin stavas varken jag eller du utan vi – ömsesidigt beroende av varandra och förpliktade att lösa våra konflikter fredligt, demo- kratiskt. Det är av största vikt att förstärka medborgarnas egen demokratiska värdegrund – medborgarandan – och att inom den ramen skapa största möjliga ut- rymme för dem att gemensamt styra sig själva. Medborgaranda bygger på vissa karaktärsegenska- per som medborgarna kan odla och träna, exem- pelvis kritisk rationalism (vilja att sätta sig in i olika frågor, ifrågasätta och förstå hur andra resonerar etc.), laglydighet (skyldighet att följa lagar) och soli- daritet (oegennyttig hållning till medmänniskor, empati). Den representativa demokratin utgör den svenska folkstyrelsens grund. Det är i den representativa demokratins växelspel med medborgarnas erfaren- heter och som folkstyrelsens utveckling av- görs. I de många mötena medborgarna emellan bil- das de dygder och normer som en demokrati både förutsätter och syftar till. De politiska partierna spelar en nyckelroll i den representativa demokratin vad gäller att vara länkar mellan medborgarna och den politiska makten, att sammanväga olika intressen och stå för utform- ningen av den politiska makten. Som länkar mellan medborgare och det politiska beslutsfattandet är partierna på intet sätt ensamma. I ökad omfattning har medier och organisationer och nätverk av olika slag involverats i opinionsbildning och mobilise- ring. Vår utgångspunkt är att den svenska folksty- relsen bör innehålla betydande element av själv- organisering, decentralisering och självförvaltning. Därmed ges utrymme för en mångfald i deltagan- det och ett stort mått av pluralism och autonomi. Politiken måste också inse sina begränsningar och koncentrera sitt arbete på områden där dess värden och styrsystem är överlägsna marknadens, civilsamhällets och familjens. Av såväl politikens som t.ex. näringslivets företrädare måste vi kunna förvänta oss respekt för den andre utifrån en insikt om att båda gynnas av att det andra systemet fun- gerar väl. På olika nivåer måste såväl politiska som ekonomiska företrädare intensifiera sina ansträng- ningar att föra dialog med respekt för varandra. Folkstyrelsens syfte är varken en stor stat eller stora kommuner utan ett samhälle av individer, som är besjälade av en medborgaranda som håller tron på rättfärdighet och solidaritet levande. Vårt försvar för demokratin utgår alltså från moraliska principer. Däremot inbegriper vår demokratiuppfattning inte beslutens innehåll, bara dess former. Stärk den demokratiska medvetenheten! En uthållig demokrati förutsätter att den demo- kratiska medvetenheten höjs hos medborgarna och deras företrädare. Målet är att varje medborgare ges makt att råda över sina egna livsbetingelser och ges möjlighet att utveckla en kompetens att lösa sina konflikter tillsammans med andra i demokratisk anda. Medborgarnas politiska projekt kommer att skilja sig åt och bli alltmer fragmenterade. Det gör det ännu viktigare att förstärka en medborgaranda som kan skapa demokratiska institutioner med förmåga att lösa konflikter förtroendefullt. Den enda stora berättelse som vi måste dela oavsett identitet och återberätta i skilda sociala samman- hang handlar kanske just om detta moraliska ställ- ningstagande för: Alla människors lika värde. Skolningen i demokratisk medvetenhet måste förbättras ytterligare. Ansvaret måste bäras av alla men vissa har ett särskilt stort ansvar: Folkbildning och forskning har av tradition haft en stark ställ- ning i vad gäller att öka kunskapen om sam- hället och demokratin och att fostra medborgare i demokratisk medvetenhet. Den svenska folkstyrel- sen har fortsatt stort behov av en fri och från staten autonom forskning och folkbildning. Vi vill särskilt betona skolans ansvar för att för- bereda de uppväxande medborgarna för ett del- tagande i den stora demokratins frågor. Den måste utveckla kunskaper om och insikter i konkur- rerande samhälls- och historieuppfattningar och dess konsekvenser – och själv vara en demokratisk miljö som tillåter oenighet. Det som gör demo- kratin till demokrati är inte att vi är eniga utan att vi har rätt att vara oeniga och t.o.m. uppmuntras därtill. Utbildningssystemet är en central mötes- plats för skilda kulturer och synsätt. Där kan vi utveckla en förmåga till samtal och en ömsesidig respekt kring de frågor som binder oss samman: Hur ska vi umgås, hur ska samhället utformas, och hur ska vi lösa konflikter utan våld eller hot om våld? Den moderna historien och dess samhälleliga konsekvenser, exempelvis nazismens och kom- munismens illdåd samt dagens rasistiska idévärld, är inte exempel på vilka skolkunskaper som helst; de är moraliskt problematiserande kunskaper som bör stå på skolans dagordning. Skolan får emeller- tid inte bara ha till uppgift att lära ut kunskaper om demokrati, moral och kritiskt tänkande (bl.a. kring mediernas nyhetsförmedling). Den måste också vara en demokratisk arena; eleverna måste få upp- leva demokrati i praktiken. Våra resultat visar att fler offentliga rum för poli- tiska samtal måste öppnas. I takt med globalise- ringen skapar exempelvis den ökade förhandlings- politiken bristande möjligheter för medborgarna att få insyn och utkräva ansvar. Det gäller att låta fler medborgargrupper än vissa resursstarka lobb- are bli delaktiga när regelverk utformas på allt fler nivåer. Här kan IT skapa möjligheter att både ta del av betydelsefull information och kunna delta i diskussioner. Även på andra politiska nivåer kan IT förbättra kontakten mellan medborgare och beslutsfattare. Vi finner det angeläget att exempelvis söka former för att utnyttja IT för att offentliggöra remissytt- randen och öka medborgarnas förutsättningar att ha insyn i och möjligheter att påverka besluts- underlag, exempelvis i samband med miljökonse- kvensanalyser. För den politiska jämlikhetens skull är det ock- så angeläget att alla får tillgång till de resurser som krävs för att använda den nya tekniken. Även biblioteken har en viktig roll för att skapa medvetenhet och engagemang i den demokratiska processen. Biblioteken är betydelsefulla även för det offentliga samtalet. Politikens medialisering har visat sig ha konse- kvenser som inte gynnar den demokratiska med- vetenheten. När politiska debatter integreras i sam- ma medier och program som underhållning och det politiska samtalet bedöms utifrån underhåll- ningsvärden, tenderar detta att banalisera politiken. När debattprogram kontrasterar stereotypa mot- sättningar mellan folket och makten och journa- listen gör sig till tolk för det maktlösa folket, riske- rar sund skepsis till makthavare att förvandlas till förakt. Visserligen är det av största vikt att mediernas oberoende och frihet värnas, men denna frihet kräver också ett ansvar. En god journalistisk etik är oumbärlig för medborgarnas välbefinnande. Medvetenheten måste även öka hos partierna att inte göra sig oberoende av sina medlemmar. Att huvudsakligen de förtroendevalda deltar i partier- nas mötesverksamhet innebär en utarmning av par- tierna. För att behålla och utveckla sin bety- delsefulla roll i den representativa demokratin behöver partierna utveckla nya mötesplatser, för- nya verksamhetsformerna och utforma en politik som är angelägen för medborgarna. Det åvilar även partierna att skola in nya generationer förtroende- valda som kan hantera de politiska beslutsproce- durerna. Den svenska folkstyrelsen måste fortsatt sträva efter ett högt valdeltagande i alla förekommande val, även i Europavalet. Den svenska välfärdsstaten bygger på ett starkt folkligt stöd som ytterst manifesteras i ett högt valdeltagande. Om valdel- tagandet fortsätter sjunka, finns risk för att legiti- miteten i det offentliga beslutsfattandet sjunker och att välfärdsstatens förankring äventyras. Vi vill hejda en elitdemokratisk ut- veckling där politikerstyret fått ersätta medborgar- styrelsen och där den demokratiska aktiviteten koncentrerats till valdagen. Alla medborgare bör ges möjligheter att delta i breda diskussioner också före beslut och mellan valen. Vår mening är att den politiska jämlikheten inte kan uppnås utan att alla medborgare har tillgång till sådana platser och jämlika förutsättningar att ta tillvara dessa möjlig- heter. Skulle sedan inte alla ta vara på sina möjlig- heter utan överlåta makten åt ett fåtal är det en annan sak. Vi förordar en deltagardemokrati med förstärk- ta inslag av den deliberativa demokratiteorin. Detta innebär att varje medborgare måste ges större möj- ligheter till deltagande, inflytande och delaktighet. Men för att delta måste medborgarna uppfatta det som meningsfullt att engagera sig. Ju mer medbor- garen erfar att hennes deltagande ger inflytande, desto högre blir sannolikheten att hon vill fortsätta att delta (och omvänt). Hennes känsla av delaktig- het – eller brist på delaktighet – är resultatet av de erfarenheter som hon (och andra) haft av att delta och försöka att utöva politiskt inflytande. Dessvärre visar undersökningar att medbor- garna i tämligen liten utsträckning uppfattar det som meningsfullt att försöka delta. Medborgarna upplever att de demokratiska institutionerna, inte minst de förtroendevalda, brister i lyhördhet. Öka den politiska jämlikheten Vi kan ännu inte tala om att det existerar ett jämlikt medborgarskap i . Medborgarnas delta- gande, inflytande och delaktighet skiljer sig åt mel- lan olika samhällsgrupper. Kvinnor är visserligen formellt jämställda med männen, men kan ännu inte agera på alla nivåer i samhället på lika villkor som männen. Jämställd- hetsarbetet måste således fortsätta med oförmins- kad kraft. Vi ser också ett fortsatt utanförskap hos åtskil- liga grupper av ungdomar. Deras politiska intresse kanaliseras inte genom de etablerade politiska strukturerna, utan sker i stället ofta i andra former, t.ex. nyare sociala rörelser och i subkulturer. Det är angeläget att de etablerade organen bejakar det engagemang som ungdomar visar och skapar möj- ligheter till dialog. Det finns andra konflikter som i än högre grad oroar: Personer med utländsk bakgrund, i synner- het de med utomeuropeisk bakgrund, och arbets- lösa, i synnerhet de långtidsarbetslösa, är 1990- talets stora förlorare avseende politisk mobilise- ring. Dessa båda grupper har genomgående ett läg- re deltagande och en lägre delaktighet än befolk- ningen i övrigt. har dessutom gapet till övriga ökat dramatiskt. finns ett ut- brett utanförskap hos dessa grupper. detta komma att betyda att vi får en betydande andel medborgare som är permanent utanför det politiska beslutsfattandet. Från demokratisk syn- punkt är en sådan utveckling oacceptabel.