sou · GOB352d1 · 2001-01-01 00:00:00 — Ökad information och rådgivning krävs bl.a. om utsättning och för- flyttning av fisk och om kultur- och naturvårdshänsyn i jordbruk, skogsbruk och fiske. Våtmarkernas ekologiska och vattenhushållande funktion i landskapet skall bibehållas och värdefulla våtmarker bevaras för framtiden. ·Det finns våtmarker av varierande slag med bevarad biologisk mångfald i hela landet. ·Våtmarker skyddas så långt möjligt mot dränering, torvtäkter, väg- byggen och annan exploatering. ·Främmande arter och genetiskt modifierade organismer som kan hota den biologiska mångfalden introduceras inte. ·Torvbrytning sker på lämpliga platser och med hänsyn till miljön och den biologiska mångfalden. ·Våtmarkernas kulturmiljövärden samt värde för friluftsliv värnas. KOMMITTÉNS FÖRSLAG TILL DELMÅL Förslag till kompletterande preciseringar av miljökvalitetsmålet: ·Hotade arter har möjlighet att sprida sig till nya lokaler inom sina naturliga utbredningsområden så att långsiktigt livskraftiga popula - tioner säkras. Inledning och sammanfattning 57 ·I hela landet finns våtmarker av varierande slag, med bevarad biolo- gisk mångfald och bevarade kulturhistoriska värden. Förslag till etappmål: 1.En nationell strategi för skydd och skötsel av våtmarker och sump- skogar tas fram senast . 2.Senast 2010 har av våtmarksområdena i myr- skyddsplanen ett långsiktigt skydd. 3.Senast 2005 byggs inte skogsbilvägar över våtmarker med höga natur- eller kulturvärden eller så att de negativt påverkar dessa våtmarker på annat sätt. 4.I odlingslandskapet anläggs minst 10 000 ha våtmarker och små- vatten . 5.Senast till 2005 har åtgärdsprogram inletts för de hotade arter som har särskilt stora behov av riktade åtgärder. VILKA ÄR PROBLEMEN – OCH HUR KAN DE LÖSAS? Jämfört med övriga , och även i ett internationellt perspektiv, har en god tillgång på relativt opåverkade våtmarker, men i odlingslandskapet har de hävdade våtmarkerna i stort sett försvunnit. Av naturliga och anlagda slåttermarker i finns det bara obetydliga rester kvar. Det är en livsmiljö och en brukningsform som på många ställen är hotad och om inga ytterligare åtgärder sätts in kommer utarmningen av landskapet och de negativa effekterna av tidigare dräneringar och vattenregleringar att bestå. En stor del av våtmarkerna har uppodlats och skogsplanterats efter utdikning respektive mark- avvattning. Markavvattning inom skogsbruket är regionalt ett problem, liksom torvbrytning. Ett annat problem är den bristande skötseln av våtslåtter- marker. Det finns goda förutsättningar att nå etappmålen och det bör även vara möjligt att nå generationsmålet. Framför allt behövs det mer kun- skap om vilka våtmarker som hävdats och hur stora arealer som är i behov av restaurering. Särskilt jord- och skogsbruket måste ta sitt ansvar för att genomföra åtgärderna. Överhuvudtaget måste stor hänsyn tas när våtmarker nyttjas och eventuellt exploateras, t.ex. vid väg- och järnvägsbygge. 58 Inledning och sammanfattning HUR NÅ ETAPPMÅLEN? För att finna en strategi för skydd av våtmarker och sumpskogar måste kunskapen öka. Ett led i detta bör vara att göra den nationella våt- marksinventeringen tillgänglig i databasform och kompletterad med nya uppgifter, i första hand om kulturhistoriska värden. Kommunerna bör också föra in uppgifter om skyddsvärda våtmarker i sina översikts- planer. En annan viktig åtgärd är att och Naturvårds- verket får i uppgift att ta fram en strategi för skydd av sumpskogarna. Komplettering av våtmarksinventeringen är nödvändig även för att kunna revidera myrskyddsplanen, vars syfte är att ange våtmarker som behöver ett långsiktigt skydd. Ett utvidgat och riktat stöd krävs för att kunna upprätta eller återta skötseln av våtslåtterängar. Ansvaret för att bygga skogsbilvägar på ett skonsamt sätt ligger i första hand på skogsägarna. Den verksamheten berörs inte av miljö- balkens generella markavvattningsförbud och kräver oftast inte tillstånd. Vägarna måste dras så att inte våtmarker med höga natur- eller kulturvärden berörs och för miljön skonsamma byggnadsmetoder användas. För att nå störst miljönytta behöver nya våt- marker och småvatten anläggas . För detta krävs att en plan tas fram över vilka prioriteringar eller avvägningar man bör göra när våtmarker restaureras och anläggs. Vi anser att i första hand bör våtmarker anläggas i bygder där de i stort sett försvunnit. Det är också viktigt att våtmarker anläggs i kustområden där de har stor betydelse för att fånga upp näring som annars skulle läcka ut i havet. Vi bedömer att ett tiotal hotade arter som är knutna till våtmarker behöver särskilda insatser . Åtgär- derna för samtliga etappmål är viktiga för dessa arters överlevnad och åtgärdsprogram behöver tas fram bara för dem som inte kan överleva utan speciella åtgärder eller som befaras försvinna ur landet . I stort sett är befintlig lagstiftning tillräcklig för att genomföra målen. Vi vill dock peka särskilt på det hot mot våtmarkerna som anläggandet av skogsbilvägar utgör och föreslår att (M 1999:03) särskilt uppmärksammar systemet med samrådsplikt och hur det fungerar i den här typen av ärenden. Inledning och sammanfattning 59 Vi anser också att det finns behov av särskilda informations-, råd- givnings- och utbildningsinsatser inom jord- och skogsbruket. Bidrag via miljö- och landsbygdsprogrammet krävs för att nå etappmålet om anläggning av våtmarker och småvatten i odlingslandskapet. HAV I BALANS SAMT LEVANDE KUST OCH och skall ha en långsiktigt hållbar produktions- förmåga och den biologiska mångfalden skall bevaras. Kust och skär- gård skall ha en hög grad av biologisk mångfald, upplevelsevärden samt natur- och kulturvärden. Näringar, rekreation och annat nyttjande av hav, kust och skärgård skall bedrivas så att en hållbar utveckling främjas. Särskilt värdefulla områden skall skyddas mot ingrepp och andra störningar. ·Belastning av näringsämnen och föroreningar samt fysisk påverkan försämrar inte förutsättningarna för den biologiska mångfalden eller den miljöns produktionsförmåga. ·Fiske, sjöfart och annat nyttjande av hav och vattenområden, liksom bebyggelse och annan exploatering i kust- och skärgårdsområden sker med hänsyn till vattenområdenas produktionsförmåga, biologiska mångfald, natur- och kulturmiljövärden samt värden för friluftslivet. ·Marina biotoper som är unika skyddas. ·Skärgårdslandskapets naturskönhet, kulturmiljövärden och variation bibehålls genom att vatten-, jord- och skogsbruk samt turism bedrivs med hänsyn till miljö, kulturmiljö och biologisk mångfald. ·Främmande arter och genetiskt modifierade organismer som kan hota den biologiska mångfalden introduceras inte. ·Massförekomster av växtplankton orsakade av mänsklig påverkan förekommer inte. ·Utbredning och artantal av växter och djur förändras inte negativt genom mänsklig påverkan. ·Tångbältets djuputbredning i och skärgårdar har återhämtats. ·Syrebrist orsakad av övergödning från mänsklig verksamhet är mycket sällsynt. ·Låg bullernivå eftersträvas. ·Lokalisering av vindkraftverk sker med hänsyn tagen till bl.a. natur- och kulturmiljö, friluftsliv samt landskapsbild. 60 Inledning och sammanfattning KOMMITTÉNS FÖRSLAG TILL DELMÅL Förslag till kompletterande preciseringar av miljökvalitetsmålet: ·Hotade arter och stammar har möjlighet att sprida sig till nya lokaler inom sina naturliga utbredningsområden så att långsiktigt livskraftiga populationer säkras. ·Kust- och skärgårdslandskapets karaktäristiska bebyggelsemönster och odlingslandskap upprätthålls. ·Samtliga kustvatten har God ytvattenstatus med avseende på art- sammansättning och kemiska och fysikaliska förhållanden enligt EU:s kommande ramdirektiv för vatten. Förslag till etappmål: 1.Senast 2010 har av skyddsvärda miljöer och av kust- och skärgårdsområden med höga natur- och kulturvärden ett långsiktigt skydd. 2.Senast till 2005 finns en strategi för hur kustens och skärgårdens kulturarv och odlingslandskap kan bevaras och brukas. 3.Senast 2010 har åtgärdsprogram inletts för de hotade arter och fiskstammar som har särskilt stora behov av riktade åtgärder. 4.Bifångsterna av däggdjur, sjöfåglar och oönskade fiskarter minimeras till 2010. 5.Uttaget av fisk, inklusive bifångster av ungfisk, i svensk ekonomisk zon, är högst motsvarande återväxten så att fisk- bestånden kan fortleva och, där så är nödvändigt, återhämta sig. 6.Buller och andra störningar från båttrafik är försumbara inom sär- skilt känsliga och utpekade skärgårds- och kustområden . 7.Utsläpp av olja och kemikalier från fartyg upphör . VILKA ÄR PROBLEMEN – OCH HUR KAN DE LÖSAS? Fisket är den verksamhet som har störst direkt biologisk inverkan på havet. Hoten består i bl.a. överfiske av t.ex. Östersjötorsk samt bifångster av däggdjur, sjöfåglar, oönskade fiskarter och ungfisk. Olje- och kemikalieutsläpp är ett annat stort problem som inte upphört trots strikta regler och förbud. Problemen med övergödning och utsläpp av miljögifter måste lösas och de insatser som beskrivs för målen Ingen övergödning och Giftfri miljö är nödvändiga för att bevara den biologiska mångfalden och den långsiktiga produktionsförmågan i och . Inledning och sammanfattning 61 Vår kustkultur har gett upphov till speciella kulturmiljöer. Vissa kust- och skärgårdsområden måste få ett långsiktigt skydd, för är hoten flera mot skyddsvärda områden, t.ex. exploatering genom bebyggelse, turistverksamhet och etablering av vindkraft. För att kunna ta tillvara kustens och skärgårdarnas karaktär krävs en ökad medvetenhet om de värden som står på spel. Dålig lönsamhet och strukturomvandling i traditionella verksamheter som t.ex. fiske, kustsjöfart och sjöbevakning gör att befolkningen minskar. Det i sin tur kan få till följd att kulturlandskapet utarmas och byggnader förfaller eller omvandlas på ett ovarsamt sätt. Vi har endast delvis behandlat frågor som berör för- utsättningarna för att bo, verka och bedriva näringsverksamhet i kust- och skärgårdsområdena. Det finns goda förutsättningar att nå miljökvalitetsmålet inom en generation om de åtgärder vi föreslår vidtas. Statliga myndigheter och kommunerna, men också fiskerinäringen har här ett stort ansvar. Stöd till utveckling av nya redskap, förvaltningsplaner m.m. kan behövas. HUR NÅ ETAPPMÅLEN? Fler nationalparker och natur- och kulturreservat är den viktigaste åtgärden för att skydda unika natur- och kulturlandskap, men även undervattensmiljöer i kust- och skärgårdsområden. Detta skydd måste kompletteras med byggnadsminnen och biotopskyddsområden. Kom- munerna har ett stort ansvar bl.a. för att strandskyddet upprätthålls, för att kvalitetssäkra bebyggelseutvecklingen och för att grunda havsvikar inte exploateras. I arbetet med att ta fram en strategi för hur kustens och skärgårdens kulturarv och odlingslandskap kan bevaras och utvecklas är en inven- tering av fiskelägen, fyrar, lotsplatser, varv, badorter m.m. ett första steg. Viktigt är också att ett nationellt bevarandeprogram för kust och skärgård upprättas. Arbetet bör utföras av Riksantikvarie ämbetet i samverkan med berörda verk och länsstyrelser och bör ta tillvara erfa- renheter från arbetet med de regionala miljö- och hushållningspro- grammen Kunskapen om arter och hotet mot dem är begränsad. Forsk- ning och inventeringar är därför nödvändiga. Åtminstone ett tiotal arter och arter knutna till stränder behöver åtgärdsprogram. Vi tror dock att behovet av åtgärdsprogram är underskattat och arbetet behöver påbörjas och genomföras . och fiskerinäringen tillsammans har ett ansvar för att bifångsterna av t.ex. säl, tumlare och sjöfåglar kan minimeras. 62 Inledning och sammanfattning viktigaste åtgärden är att utveckla och använda selektiva fiskeredskap. Samma aktörer har ansvar för att åtgärder vidtas mot överfiske. För- valtningsplaner måste utvecklas och genomföras, fiskeflottans storlek och sammansättning måste anpassas. Dessutom krävs det internationellt arbete och forsknings- och utvecklingsarbete. Det finns också behov att utveckla formerna för en regional kustzonsförvaltning av havets resurser. I det arbetet bör länsstyrelser, kommuner, representanter för olika näringsverksamheter bl.a. fiskare samt intresseorganisationer delta. För att etappmålet om buller och andra störningar från båttrafik ska vara nått 2010 föreslår vi att länsstyrelserna i kust- och skärgårdslänen, tillsammans med båtlivets organisationer utreder möjligheten att inrätta bullerfria områden med ingen eller begränsad motorbåtstrafik samt ger förslag till sådana områden. och bör följa upp vilka åtgärder som vidtagits för att minska bullerstörningar från motorbåtstrafiken. En utvidgning av vattenskoterförbudet till att gälla fler liknande vattenfordon bör också övervägas. Trots internationella regler som förbjuder utsläpp av olja och kemi- kalier sker ca 400 oljeutsläpp och mörkertalet anses vara minst lika stort. Sanktioner vid överträdelser av bestämmelserna är en viktig åtgärd liksom övervakning som kräver ökade insatser. För att nå målet krävs också att alla länder i närområde har mottagningsanord- ningar för förorenat vattnet. Mottagningsstationer finns i alla svenska hamnar, men saknas fortfarande i en del andra östersjöhamnar. Den befintliga lagstiftningen; , fiskerilagstiftningen och de krav som ställs i EG-direktiv är i stort sett tillräcklig för att genomföra målen. Resurserna för tillsynen har stor betydelse för genomförandet. För att minska bifångsterna som kastas överbord, föreslår vi att får i uppdrag att utreda hur ett dumpningsförbud skulle kunna utformas och vilka konsekvenser det kan tänkas få, både ur bio- logisk och ekonomisk synvinkel. Ett annat förslag till styrmedel är att en översyn görs av riksintres- sena för kulturmiljövården, friluftslivet och fisket. I samband med utredningen om bullerfria områden (se ovan) anser vi att man också bör belysa vilken tillsyn som krävs och hur efterlevnaden ska följas. Vi vill också betona att behovet av forskning och mer kunskap om den miljöns biologiska mångfald är stort. Inledning och sammanfattning 63 För att ge förutsättningar för boende och verksamhet i kust- och skärgårdsområden kan också andra styrmedel av regionalpolitisk karak- tär behövas. Skogens och skogsmarkens värde för biologisk produktion skall skyd- das som den biologiska mångfalden bevaras samt kultur- miljövärden och sociala värden värnas. ·Skogsmarkens naturgivna produktionsförmåga bevaras. ·Skogsekosystemets naturliga funktioner och processer upprätthålls. ·Inhemska växt- och djurarter fortlever under naturliga betingelser och i livskraftiga bestånd. ·Hotade arter och naturtyper skyddas. ·Främmande arter och genetiskt modifierade organismer som kan hota den biologiska mångfalden introduceras inte. ·Kulturminnen och kulturmiljöer värnas. ·Skogens betydelse för naturupplevelser samt friluftsliv tas tillvara. 64 Inledning och sammanfattning KOMMITTÉNS FÖRSLAG TILL DELMÅL Förslag till kompletterande preciseringar av miljökvalitetsmålet: ·Hotade arter har möjlighet att sprida sig till nya lokaler inom sina naturliga utbredningsområden så att livskraftiga populationer säkras. ·Skötselkrävande skogar med höga natur- och kulturmiljövärden vår- das så att värdena bevaras och förstärks. ·Skogar med hög grad av olikåldrighet och stor variation i trädslags- sammansättning värnas. ·Skogarnas naturliga hydrologi värnas. ·Brändernas påverkan på skogarna bibehålls. ·Naturlig föryngring används på för metoden lämpliga marker. Förslag till etappmål: 1.Ytterligare 800 000 ha skyddsvärd skogsmark undantas från skogsproduktion . 2.Mängden död ved, arealen äldre lövrik skog och gammal skog bevaras och förstärks enligt nedanstående specifikation : –mängden hård död ved ökar med i hela landet och med avsevärt mer i områden där den biologiska mångfalden är särskilt hotad –arealen äldre lövrik skog ökar med –arealen gammal skog ökar med –arealen mark föryngrad med lövskog ökar 3.Skogsmarken ska brukas på sådant sätt att fornläm- ningar inte skadas och att skador på övriga kända värdefulla kul- turlämningar är försumbara 4.Senast 2010 har åtgärdsprogram inletts för de hotade arter som har särskilt stora behov av riktade åtgärder. VILKA ÄR PROBLEMEN – OCH HUR KAN DE LÖSAS? Skogsbrukets miljöhänsyn har förbättrats . En viktig princip är de jämställda produktions- och miljömålen för skogsbruket som beslutats av . En hel del återstår dock fortfarande att göra. De mest angelägna problemen att ta itu med är utarmningen av den biologiska mångfalden och skogens kulturarv. Orsakerna till pro- blemen är flera; Skog med lång kontinuitet och skog som skötts genom selektiv huggning minskar. Vissa skogstyper, t.ex. gammelskog och äldre lövträd, har blivit sällsynta. Liten mängd död ved, färre bränder, Inledning och sammanfattning 65 dikning och torrläggning är ännu några exempel på orsaker till att många arter hotas både regionalt och i hela landet. Om de kvarvarande resterna av urskogsartad naturskog inte undan- tas från skogsbruk riskerar de att avverkas och försvinna . Sko- gens kulturarv hotas av t.ex. minskat antal kulturlämningar, minskad variation när det gäller trädslag och skogens ålder. ger skogsbruket skador på fornlämningar i stor utsträckning, bl.a. beroende på kunskapsbrist. Åtgärder behövs för att dessa skador, orsakade av bl.a. markberedning, ska upphöra. De viktigaste åtgärderna för att nå målen är att utveckla ett hållbart skogsbruk som tar större hänsyn till skogens biologiska mångfald och det kulturarv som finns i skogen. Särskilt värdefulla natur- och kultur- miljöer måste undantas från skogsproduktion och förvaltas och vårdas. I våra förslag har vi fokuserat på skyddet av skogslandskapet och den hänsyn som skogsbruket måste ta. Ett hållbart skogsbruk kan till största del uppnås inom en generation om skogsbruket och samhället i övrigt följer de föreslagna delmålen. krävs det dock en större mängd död ved. Eftersom det tar innan förändrade beteenden i skogsbruket ger resultat, kommer inte all skogsmark att ha nått hållbar- het inom en generation. HUR NÅ ETAPPMÅLEN? är produktiv skogsmark skyddad enligt lag. För att ytterligare ska kunna skyddas jämfört med krävs flera åtgärder. Den frivilliga avsättningen har varit framgångsrik och det finns anledning att förvänta sig ytterligare resultat där. görs bland annat mot denna bakgrund en förnyad bedömning av om målet är tillräckligt för att nå avsedd effekt. Inrättande av natur- och kulturreservat genom markinköp eller intrångsersättning måste bli en åtgärd. Här har länsstyrelserna, Natur- vårdsverket och Riksantikvarie ämbetet ett ansvar. Dessutom måste biotopskyddsområden inrättas och det bör i ökad omfattning upprättas civilrättsliga naturvårdsavtal mellan staten och markägare. Urskog och urskogsliknande naturskog prioriteras när det gäller skyddet. För att öka mängden hård död ved, äldre lövrik skog och gammal skog krävs det förbättrad hänsyn i skogsbruket genom att död ved och döende träd lämnas vid avverkning, att lövträd sparas vid röjning och gallring och att slutavverkning begränsas i äldre skogsbestånd. Dessutom krävs att mer lövträd används vid föryngring. 66 Inledning och sammanfattning För att förebygga skador på fornlämningar och andra kulturlämningar är ett skonsamt skogsbruk allra viktigast. Dessutom måste all skogsmark omfattas av den reviderade fornminnesinventeringen och resultatet av denna finnas tillgängligt i digitalform. Det är angeläget att fullfölja de inventeringar som och Riksantikvarie ämbetet bedriver. Begränsningar, restriktioner och skonsamma metoder för markberedning måste införas. Utbildning och information är andra nödvändiga åtgärder. Vi konstaterar också att det behövs ett utökat anslag för anpassad skötsel. För att säkra den biologiska mångfalden och undanröja hoten för vissa utrotningshotade arter är det viktigast att hänsyn tas från olika samhällsverksamheter och att områdes- och biotopskydd beslutas. Där- utöver bedömer vi att åtgärdsprogram behöver påbörjas för att skydda cirka 30 hotade arter. Befintliga styrmedel i t.ex. , kulturminneslagen, jordabalken och skogsvårdslagen är i huvudsak tillräckliga. Skogsvårdslagen med föreskrifter och allmänna råd kan dock behöva ses över för att förstärka möjligheterna att lämna död ved. Men det krävs ett stort frivilligt engagemang från skogsbruket, kompletterat med statliga åtgärder, för att nå målen. Med tanke på betydelsen av de frivilliga åtgärderna är rådgivning, information och utbildning särskilt viktiga instrument. Skogsnäringens egna styrmedel som miljöledning, certifiering, intern fortbildning, gröna skogsbruksplaner m.m. har stor betydelse. Forskning och utveckling behövs inom flera områden. Etappmål 2 om ökning med av mängden död ved bör revideras . En höjning av målets ambitionsnivå är angelägen för att öka den biologiska mångfalden. Uppföljning och utvärdering av insektsskador och mängden död ved bör ske fort- löpande. Inledning och sammanfattning 67 Odlingslandskapets och jordbruksmarkens värde för biologisk pro- duktion och livsmedelsproduktion skall skyddas som den biologiska mångfalden och kulturmiljövärdena bevaras och stärks. Miljökvalitetsmålet innebär bl a: ·Åkermarken har ett välbalanserat näringstillstånd, bra markstruktur och mullhalt samt så låg föroreningshalt att ekosystemens funktioner och människors hälsa inte hotas. ·Odlingslandskapet brukas på sådant sätt att negativa miljöeffekter minimeras och den biologiska mångfalden gynnas. ·Den genetiska variationen hos domesticerade djur och växter beva- ras. ·Främmande arter och genetiskt modifierade organismer som kan hota den biologiska mångfalden introduceras inte. ·Biologiska och kulturhistoriska värden i odlingslandskapet som uppkommit genom lång, traditionsenlig skötsel bevaras eller förbätt- ras. ·Hotade arter och naturtyper samt kulturmiljöer skyddas och beva- ras. KOMMITTÉNS FÖRSLAG TILL DELMÅL Våra kompletterande preciseringar av miljökvalitetsmålet: ·Odlingslandskapets vilda växt- och djurarter har sina livsmiljöer och spridningsvägar säkerställda. ·Odlingslandskapets byggnader och gårdsmiljöer är bevarade och vårdade i tillräcklig omfattning för att landskapet ska bibehålla sin karaktär och kulturarvet kunna upplevas och förstås. ·Ett öppet och varierat odlingslandskap bibehålls i skogs- och mel- lanbygder. ·Odlingslandskapet i slättbygderna är variationsrikt med betydande inslag av småbiotoper och vattenmiljöer. ·Jorden brukas på ett sådant sätt att markens långsiktiga produktions- förmåga upprätthålls. 68 Inledning och sammanfattning Förslag till etappmål: 1.Nuvarande areal () hävdade ängs- och betesmarker bevaras och sköts. Arealen särskilt värdefulla betesmarkstyper utökas med (ca 13 000 ha) och arealen hävdad ängsmark med (ca 5 000 ha) till 2010. 2.Mängden småbiotoper i eller i anslutning till bevaras i minst dagens omfattning i hela landet och senast till 2005 tas en strategi fram för hur mängden småbiotoper i slättbygden ska ökas. 3.Mängden kulturbärande landskapselement som vårdas ökar till 2010 med . 4.Lantbrukets äldre kulturhistoriskt värdefulla ekonomibyggnader är bevarade i den utsträckning som krävs för att bibehålla odlings- landskapets karaktär. finns ett program för omfatt- ning och inriktning av bevarandet. 5.Senast 2010 är det nationella programmet för växtgenetiska resur- ser fullt utbyggt. finns det tillräckligt antal individer för att långsiktigt säkerställa överlevnaden av de flesta inhemska husdjursraser i . 6.Senast 2010 har åtgärdsprogram inletts för de hotade arter som har särskilt stora behov av riktade åtgärder. VILKA ÄR PROBLEMEN – OCH HUR KAN DE LÖSAS? De stora förändringar av brukningsmetoder inom jordbruket som skett , men också ökad internationell konkurrens och dålig lönsamhet som leder till rationaliseringar och nedläggning av jordbruk, omvandlar odlingslandskapet i en allt snabbare takt. Slåttermarker är nästan helt försvunna, betesmarkerna har minskat kraftigt och många av gårdarnas ekonomibyggnader har blivit överflödiga.