sou · GOB352d5 · 2001-01-01 00:00:00 — En minskad vattenförbrukning ger lägre förbrukning av energi och kemikalier bl.a. för avloppsrening samt minskar riskerna för överuttag av grundvatten. Takten i vilken vattenförbrukningen reduceras måste avgöras av lokala förhållanden och resurserna bör prioriteras för områden med vattenbrist. I Grund- vattenutredningen (SOU 1995:45) konstaterades att vattenförbrukningen i svenska hushåll kan halveras med befintlig teknik, alltså en faktor 2. Inom en generation borde vi således kunna effektivisera vattenanvändningen med en faktor 4 på vägen mot faktor 10. Detta är inledningsvis en fråga om förbättrad information till hushåll, näringsliv och offentlig sektor om möjligheterna med en minskad vattenförbruk- Strategier för att uppnå miljökvalitetsmålen 661 För att effektivisera vattenanvändningen föreslår vi att ges i uppdrag att utreda ett system för individuell vattenmätning i fler- bostadshus och hur man kan ställa krav på vatteneffektiv teknik i nya byggnader. Många stora företag arbetar redan med utgångspunkt från våra för- slag medan det kan bli svårt för mindre företag om kompetens och andra resurser saknas. Vi föreslår därför att Kemikalieinspektionen, och ges i uppdrag att stödja de små och medelstora företagens miljöarbete. 19.2.3Minskad deponering och säkrare deponier Det första steget mot att minska deponeringen av avfall är att minimera de mängder som faller utanför kretsloppet. Det kan uppnås genom avgiftning och produktion av varor/funktioner med resurssnåla livs- cykler. För att minimera miljöeffekterna av de restprodukter som trots allt uppkommer är en rad redan fattade beslut viktiga. Det finns förbud mot att deponera utsorterat brännbart avfall och ett förbud mot att deponera organiskt avfall . Den avfallsmängd som går till deponering påverkas också av deponiskatten. Målet om att halvera mängden deponerat avfall till 2005 bör utvärderas före utgången av 2005. En höjd deponiskatt bör övervägas om måluppfyllelsen varit dålig. Genom att höja deponiskatten stärks incitamenten för avfallsförbränning, vilket måste balanseras genom en skatt eller avgift även på förbränning av avfall. En skatt eller avgift på förbränning av avfall är dock viktig ur fler aspekter. Incitamenten till produktion av varor/funktioner med resurssnåla livscykler behöver stärkas och avfallsimporten motverkas. bör ges i uppdrag att utreda en skatt eller avgift på förbränning av avfall. Ett flertal branscher arbetar på frivillig basis med producent- ansvar. Detta arbete bör utvärderas kontinuerligt och ett lagstadgat producentansvar bör övervägas om frivilligheten inte leder till önskade resultat. En utredning om producentansvaret har tillsatts av regeringen (M 2000:01). Ett utvidgat producentansvar behövs för att sluta kretsloppen och minska materialflödena. Avfallsmålen styrs också av bestämmelser som redan finns i miljö- balken och föreskrifter kopplade till balken samt av krav i olika EG- direktiv, för vilka tiden för att införliva reglerna i nationella bestäm- melser ännu inte gått ut. Utsläppskraven från avfallsförbränningsan- läggningar kommer att skärpas enligt ett kommande EG-direktiv. 662 Strategier för att uppnå miljökvalitetsmålen 19.2.4Kretslopp och minimala förluster av växtnäringsämnen Produktion och konsumtion av förnybar råvara från t.ex. jord- och skogsbruk är önskvärt ur ett hållbarhetsperspektiv så att förbrukningen av ändliga resurser kan minska. Produktionen och restprodukterna ger dock upphov till övergödning. Förutom jord- och skogsbruk bidrar avlopp, industri, och fiskodlingar till övergödningen. Anpassning av hur, när och var gödsling ska ske för att minska läckaget styrs av gällande regelverk. Även djurhållning regleras med och tillhörande föreskrifter. Vi föreslår därutöver fortsatta satsningar inom jordbruket för att minska övergödningsproblemet genom dels miljöersättning till exempelvis träda, fånggrödor, utebliven höstbearbetning och anläggning av våtmarker dels informationsinsatser till jordbruket. Informationen kan inriktas på resurshushållning i form av precisionsutfodring och precisionsgödsling. Ett hinder för att sådana åtgärder ska vidtas är att de företagsekonomiska incitamenten är svaga om priserna på produktionsmedlen är låga. Vad gäller EU:s inkomststöd till jordbruket finns det möjlighet att införa vissa nationella villkor för utbetalningen, s.k. cross compliance. Vi föreslår fortsatt utredning för att undersöka möjligheterna att nyttja detta för att t.ex. införa obligatoriska gödselplaner eller andra åtgärder från de jordbrukare som är mottagare av djur- och arealbidrag i de områden där vi har störst övergödningsproblem. Detta skulle sannolikt dämpa den oekonomiska övergödslingen som äger rum inom svenskt jordbruk, speciellt vad gäller djurgårdar som har egen natur- gödsel. Enligt Miljöräkenskaper Rapport 2000:3 är såväl areal- ersättningen till jordbruket som djurbidraget stöd som kan leda till ökad miljöbelastning i form av kväveläckage och ammoniakavgång, vilket ska beaktas då möjligheterna att ställa nationella miljökrav utreds. De miljöstyrande effekterna av avgifter och skatter på jordbruket behöver förstärkas i syfte att nå målet om reduktion av näringsläckaget. Olika alternativa utformningar bör övervägas för att åstadkomma nöd- vändiga miljöförbättringar på mest effektiva sätt till lägsta kostnad. Systemet bör utformas så att de ekonomiska förutsättningarna för lant- brukarna beaktas. Den näst största källan till övergödning är avloppen där tillförseln av näringsämnen främst orsakas av människans livsmedelskonsumtion. En omfattande utbyggnad av de kommunala reningsverken kommer att ske vilket styrs av och föreskrifter kopplade till balken. Även enskilda avlopp regleras av och föreskrifter kopplade till balken. Här föreslås en översyn av möjlig- heterna att ge statligt stöd i någon form till åtgärder för rening av Strategier för att uppnå miljökvalitetsmålen 663 enskilda avlopp eftersom åtgärderna är mycket kostsamma och ska genomföras av enskilda hushåll, många sådana med svag betalnings- förmåga. När anslutning till konventionella reningsverk inte är ekono- miskt realiserbar kan våtmarker, reaktiva barriärer, filter och sorbenter för upptag av näringsämnen erbjuda lösningar. Dessa s.k. ekotekniska metoder är under ständig utveckling och lämpar sig f.n. bäst för lokala lösningar, särskilt på landsbygden, med god tillgång på mark. Det är också viktigt att utveckla teknik för gemensamhetslösningar. För att öka återvinningen av fosfor föreslår vi en översyn av möjlig- heterna med och rimligheten i att ge bidrag från de Lokala investe- ringsprogrammen (LIP) till kommunerna för investeringar i fosfor- återvinning. Forskning pågår för att finna tekniker som förväntas reducera kostnaderna tillräckligt för att göra fosforåtervinningen själv- finansierande. Detta kan tala för att avvakta med en bidragsgivning till kommunerna. Dock måste risken att den pågående forskningen inte ger förväntade resultat snabbt beaktas, liksom möjligheterna att använda byggnormen. har tagit fram ett kvalitets- och certi- fieringssystem för kompost och rötrester från biologisk behandling i syfte att öka trovärdigheten beträffande kvaliteten för sådant återvunnet avfall. 19.3God hushållning med mark, vatten och bebyggd miljö För att åstadkomma en god hushållning med mark, vatten och den bebyggda miljön krävs att verksamheter bedrivs med hänsyn såväl till markens och vattnets produktionsförmåga som till miljöns kultur- och naturvärden. Uttaget av naturresurser måste balanseras mot tillgångarna. Centrala delar i hushållningsstrategin är: ·skydd av särskilt känsliga miljöer och resurser samt bevarande av en rik kultur- och naturmiljö ·miljöanpassad samhällsplanering och byggande Befintliga normativa, ekonomiska och informativa styrmedel har en fortsatt viktig roll för att genomföra hushållningsstrategin. För odlingslandskapets vidkommande är miljö- och landsbygdsprogram- mets ekonomiska miljöersättning avgörande. Det är viktigt att eko- nomiska stöd till de areella näringarna utformas så att de ger stor 664 Strategier för att uppnå miljökvalitetsmålen Frivilliga åtaganden bl.a. från skogsbrukets sida kommer att ha stor betydelse för att nå målen. I det fortsatta arbetet med vattenfrågor bedömer vi att EU:s kommande ramdirektiv för vatten kommer att spela en viktig roll när det implementeras i svensk lag- stiftning. Efterhand som erfarenheter av tillämpningen av och anknuten lagstiftning har vunnits kan det eventuellt finnas anledning att överväga förändringar i lagstiftningen. Regeringen ger myndigheterna följande uppdrag inom ramen för ett varsamt brukande: ·Fiskeriverket att utreda hur ett dumpningsförbud kan utformas och vilka konsekvenser det skulle kunna få. ·Skogsstyrelsen att göra en översyn av skogsvårdslagens före- skrifter, bl.a. vad gäller död ved. ·ansvariga myndigheter för de areella näringarna prioritera infor- mation och rådgivning. ·miljöbalkens regelverk ses över vad gäller anläggande av skogs- bilvägar. ·det bör övervägas om barmarkskörningen behöver regleras genom att krav på en terrängkörningsplan införs i terrängkör- ningsförordningen. Regeringen ger myndigheterna följande uppdrag inom ramen för skydd av särskilt känsliga miljöer och resurser samt bevarande av en rik kultur- och naturmiljö: ·kustlänsstyrelserna att, med stöd av bestämmelserna i sjötrafik- förordningen eller , föreslå bullerfria områden med ingen eller begränsad motorbåtstrafik i kombination med särskilda farleder för fritidsbåtar. ·Sveriges geologiska undersökning att utveckla och utvärdera fri- villiga överenskommelser vad gäller naturgrus och se över beho- vet av ytterligare styrmedel. Strategier för att uppnå miljökvalitetsmålen 665 ·Miljöbalkskommittén (M 1999:03) särskilt uppmärksamma hur hanteringen av samråds- och i vissa fall tillståndsplikten för skogsbilvägar kan förbättras. ·en översyn göras av hur start och landning av flyg i känsliga fjällområden minimeras. ·centrala myndigheter analysera kunskapsbehovet, utarbeta väg- ledningar och bistå med rådgivning för arbetet med att utveckla program och strategier enligt miljökvalitetsmålen Levande sjöar och vattendrag, Myllrande våtmarker, Hav i balans samt levande kust och skärgård och Storslagen fjällmiljö. Regeringen ger myndigheterna följande uppdrag inom ramen för miljöanpassad samhällsplanering och byggande: ·Naturvårdsverket att i samverkan med utveckla ett rikstäckande handlingsprogram för annat buller än trafikbuller. ·Boverket att i samverkan med berörda myndigheter utveckla, stödja och följa upp arbetet med miljömål i samhällsplaneringen. ·Boverket att föreslå former för ett nationellt samråd för hur miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö ska kunna omsättas i pla ner och program på olika nivåer, samt följa upp det regionala och lokala arbetet med planer och strategier. ·Boverket att följa upp och utveckla användningen av strategiska miljöbedömningar och miljökonsekvensbeskrivningar i planeringen. ·Trafikverken och Försvarsmakten att genomföra bullerbegrän- sande åtgärder enligt det rikstäckande handlingsprogrammet för trafikbuller och att till 2005 utveckla ett utvidgat handlingspro- gram. ·centrala myndigheter analysera kunskapsbehovet, utarbeta väg- ledningar och bistå med rådgivning för arbetet med att utveckla program och strategier enligt miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö. ·Naturvårdsverket ges ett tydligt samordnings- och uppföljnings- ansvar för arbetet med bullerfrågor. ·transportmyndigheterna fullfölja arbetet med utveckling av metod för att mäta transportsektorns påverkan på natur- och kulturmiljö i syfte att beakta miljö- och resurshushållningsfrågor på ett tillfredsställande sätt. 666 Strategier för att uppnå miljökvalitetsmålen En viktig del i hushållningsstrategin är styrningen via och . Dessa frågor behandlas i nästa avsnitt 19.4. Där förslås bl.a. ändringar för att tydliggöra kopplingen till miljömålen. Andra viktiga frågor som rör miljö och hushållning utvecklas i kap. 23 om kommuner och länsstyrelser. Skälen för vår bedömning En samlad strategi behövs för att skapa god hushållning med mark, vatten och bebyggd miljö – en hushållningsstrategi. Strategin bidrar främst till att uppnå miljökvalitetsmålen Grundvatten av god kvalitet, Levande sjöar och vattendrag, Myllrande våtmarker, Hav i balans samt levande kust och skärgård, Levande skogar, Ett rikt odlingslandskap, Storslagen fjällmiljö och God bebyggd miljö. Den hushållning med resurser som följer av effektivitets- och kretsloppsstrategierna bidrar också till att nå dessa miljökvalitetsmål som hushållnings- strategin bidrar till att genomföra dessa andra strategier. Hushållningsstrategin handlar om att skapa hållbara produktions- betingelser för ekosystemen, att slå vakt om natur- och kulturmiljö- värden samt att främja en miljöanpassad användning av mark, vatten och bebyggd miljö. Strategin ska medverka till att verksamheter bedrivs med hänsyn såväl till markens och vattnets produktionsförmåga som till miljöns kultur- och naturvärden. Hushållning med mark, vatten och bebyggd miljö innebär också att ge miljö- och resurshushållningsfrågor en tillfredsställande tyngd vid val av handlingsalternativ och vid avvägningar mellan olika intressen och att låta långsiktiga hänsyn väga tyngre än kortsiktiga vinster. Om de långsiktiga miljövinsterna innebär ökade kostnader för stunden är det inte alltid företagsekonomiskt ratio- nellt på kort sikt att bruka marken och vattnet på det sätt som innebär långsiktigt god hushållning. När det gäller areella näringar krävs det i många fall en kombination av statligt stöd till brukaren och normativa styrmedel för att värna om kvaliteter som exempelvis ett öppet landskap och goda förutsättningar för biologiskt mångfald. Vid planering och byggande behövs metoder utvecklas för att tillgodose miljö- och resurshushållningsaspekter i ett långsiktigt perspektiv. Hushållningsstrategin har relevans både för pågående och nya verk- samheter. Vår miljö förändras ständigt. Nya verksamheter kommer till och andra försvinner. En god hushållning omfattar både att ta tillvara värden som skapats och skapas av olika verksamheter och att utnyttja miljöns produktionsresurser effektivt och balanserat God hushållning med knappa resurser underlättas genom att värdet av att bevara biolo- gisk mångfald, natur- och kulturmiljö samt hållbara vattenresurser tydligt vägs in vid beslut om nyttjande av resurser och användning av mark. SOU 2000:52 Strategier för att uppnå miljökvalitetsmålen 667 väsentlig del i strategin är därför kunskapsuppbyggnad och metod- utveckling. Frivilliga åtaganden är av stor betydelse även för hushållnings- strategin. Hushållningsstrategin omfattar både bevarande och utveckling av miljön. Detta kräver en utvecklad samverkan mellan olika intressen och aktörer och en fungerande kunskapsförsörjning. Ett viktigt inslag i stra- tegin är därför ett brett och samlat samråd när miljökvalitetsmålen omsätts i planer och program på olika nivåer. I kap. 23 föreslås bl.a. att regionala miljö- och hushållningsprogram bör utarbetas för fjällen och i kap. 19.4 diskuteras behovet av att länsstyrelserna utvecklar åtgärds- program för att miljökvalitetsmålen ska nås. Hushållningsstrategin är indelad efter vilka grundläggande värden som ska värnas och om verksamheten som ska styras är pågående eller ny. Det innebär en uppdelning på ·ett varsamt brukande av mark- och vattenområden för att värna natur- och kulturvärden i miljön och goda produktionsförhållanden, ·skydd av särskilt värdefulla miljöer och resurser samt skapande av en rik kultur- och naturmiljö där representativa delar av vårt kultur- arv är bevarat liksom den biologiska mångfalden. Här ingår även att restaurera och återskapa värden som gått förlorade, ·miljöanpassad samhällsplanering och byggande för att skapa hållbara bebyggelsestruktur och nya anläggningar av hög kvalitet, för ett balanserat uttag av naturresurser och för en god hushållning med mark, vatten och bebyggd miljö. De styrmedel som finns för att uppnå en god hushållning är fram- för allt lagar och regler samt ekonomiska styrmedel. Vilken hänsyn som krävs i pågående verksamheter och villkoren för nya verksamheter som kräver tillstånd, styrs framför allt av normativa styrmedel. Pågående verksamheter styrs även i stor utsträckning av ekonomiska styrmedel och informativa styrmedel. Det finns i och annan lagstiftning ett antal hänsynskrav som vi bedömer i stort är tillräckliga för att styra mot miljökvalitetsmålen med en förstärkt tillämpning. Förslag till förstärkningar av de normativa styrmedlen redovisas i avsnitt 19.4. Efterhand som erfarenheter av tillämpning av och anknuten lagstiftning med vägledning av miljömålen har vunnits kan behov av eventuella förändringar i lagstiftningen övervägas. EU:s kommande ramdirektiv för vatten kommer att ha stor betydelse för att klara miljökvalitetsmål med anknytning till vatten. För vattnet gäller att många olika önskemål om nyttjande ska samsas om samma resurs. Ett mångbruk förutsätter en brukningsplan för hela avrinnings- 668 Strategier för att uppnå miljökvalitetsmålen området, vilket ligger väl i linje med EU:s kommande ramdirektiv för vatten. Miljöersättning enligt miljö- och landsbygdsprogrammet är avgörande för att miljökvalitetsmålen ska nås. Ersättningarna behöver ses över regelbundet vad gäller inriktning och miljöeffekter. Fortsatt ekonomiskt stöd är en förutsättning för fortsatt nyttjande och bevarande av ett rikt och varierat odlingslandskap. Frivilliga åtaganden, särskilt inom ramen för certifiering, har haft stor betydelse inom skogsbruket. Möjligheterna till liknande åtaganden från övriga areella näringar bör undersökas. omfattar miljöled- ningsarbetet sällan kulturmiljöaspekten, varför möjligheter att integrera kulturmiljöfrågorna och ta tillvara olika näringars kulturarv bör ut- vecklas. Detta är i linje med den breddning av miljöpolitiken som miljökvalitetsmålen innebär. Tyngdpunkten i denna strategi ligger på dagens normativa styrmedel som exempelvis ·Plan- och bygglagen (1987:10) ·Skogsvårdslagen (1979:429) ·Förordningen (1998:915) om miljöhänsyn i jordbruket ·Växtskyddslagen (1972:318) ·Artskyddsförordningen (1998:179) ·Rennäringslagen (1971:437) ·Fiskelagen (1993:787) ·Lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg ·Lagen (1988:950) om kulturminnen m.m. ·Väglagen (1971:948) ·Lagen (1995:1649) om byggande av järnväg ·Lagen (1998:812) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet ·Lagen (1985:620) om vissa torvfyndigheter Strategin bärs också upp av en rad befintliga stöd till samhällssekto- rerna. För att nämna några väsentliga: ·Miljöersättning till jordbruket för bl.a. anläggning och återställande av våtmarker och småvatten, arealbidrag för ekologisk odling, resurs- hushållande konventionellt jordbruk, bevarande av biologisk mångfald i betesmarker, återskapande och bevarande av slåtterängar samt för bevarande av hela kulturmiljöer på brukningsenheter som är rika på lämningar av äldre markanvändning i jordbruket. ·Stöd till åtgärder inom skogsbruket ·Statsbidrag för omhändertagande av oljeavfall m.m. från fartyg. Strategier för att uppnå miljökvalitetsmålen 669 · Bidrag till kulturmiljövård Skälen för vårt förslag Inom ramen för vårt uppdrag ges inte möjligheter till detaljutformning av förslag. Istället pekar vi ut hur man kan gå vidare för att förbättra styrningen mot miljökvalitetsmålen. Ett varsamt brukande av marken och vattnet innebär förutom att pro- duktionsförhållandena inte ska försämras att värna om den biologiska mångfalden. Det innebär också att historiska värden och kontinuiteten i brukandet ska tas tillvara och att irreversibla skador ska undvikas eller minimeras. Åtgärder som syftar till att bibehålla den långsiktiga produktions- förmågan i mark och vatten eller fortsatt nyttjande av befintliga an- läggningar torde till en del vara win-winlösningar, som för att genom- föras främst kräver information och rådgivning från samhällets sida. Ökad information behövs också vad gäller vilken hänsyn som krävs i förvaltningen av mark, vatten och den bebyggda miljön. Vi lägger därför flera förslag om informationskampanjer, rådgivning och utbildning. För jordbrukets del behövs utökad information och rådgivning om åtgärder för att vidmakthålla en god produktionsförmåga och för ökad hänsyn till biologisk mångfald och kulturmiljön. Det är särskilt viktigt att skogsvårdsorganisationen informerar och utbildar skogsägare om hur de ska agera för att miljökvalitetsmålet Levande skogar ska kunna nås. För skogsbrukets del innebär detta utökad rådgivning om kulturmiljöhänsyn och bevarande av den bio- logiska mångfalden. Genom informations- och rådgivningsinsatser byggs en ökad medvetenhet om dessa värden upp. Vi föreslår en översyn av skogsvårdslagens föreskrifter bl.a. vad gäller död ved. Samråds- och i vissa fall tillståndsplikten för skogsbilvägar fungerar inte alltid tillfredsställande. Vi föreslår att (M 1999:03) särskilt bör uppmärksamma hanteringen av denna typ av ärenden. bör informera fiskenäringen också lokalt och regionalt om vad den behöver göra för att nå miljökvalitetsmålen Levande sjöar och vattendrag och Hav i balans samt levande kust och skärgård. Information och rådgivning vad gäller utsättningar är viktigt för att nå målen. Statsbidrag till fiskerinäringen måste utformas i linje med en ekologiskt hållbar utveckling. Förutsättningarna för att inrätta ett dumpningsförbud för bifångster till havs bör ses över, då detta kan vara 670 Strategier för att uppnå miljökvalitetsmålen ett effektivt sätt att begränsa bifångsterna. Kostnaderna och konse- kvenserna synliggörs genom att man tvingar fiskebåtarna att ta med bi- fångsterna till hamn. Ett dumpningsförbud skulle också förbättra möj- ligheterna att följa upp hur stora bifångsterna är. För att reglera barmarkskörningen i fjällvärlden finns det skäl att införa krav på terrängkörningsplan i terrängkörningsförordningen. har tidigare föreslagit ett sådant tillägg i förordningen. Planens syfte skulle vara att kanalisera den barmarkskörning, främst i samband med renskötseln, som är undantagen terrängkörningsförbudet. 19.3.2Skydd av särskilt känsliga miljöer och resurser samt bevarande av en rik kultur- och naturmiljö Ett skydd av särskilt känsliga eller värdefulla miljöer innebär att olika verksamheter måste bedrivas med hänsyn till att de värden som finns i dessa miljöer ska finnas kvar. Det handlar då inte enbart om kultur- och naturvärden utan även om att skydda t.ex. vattenområden för vår dricksvattenförsörjning. Bevarande av en rik kultur- och naturmiljö innebär bl.a. att representativa delar av vårt kulturarv är bevarat liksom den biologiska mångfalden. I strategin ingår även att restaurera och återskapa värden som gått förlorade. För biologisk mångfald krävs åtgärdsprogram för bevarande av hotade arter, liksom långsiktigt skydd av naturområden som representerar olika biotoper. Det är också viktigt att förebygga att hot uppstår mot arter som inte är hotade. Fortsatt och kontinuerlig kartläggning av arters situation är en viktig före- byggande åtgärd. Skyddet av såväl befintliga som lämpliga framtida grund- och ytvattentäkter måste förbättras. Nuvarande lagstiftning ger möjlighet till skydd av befintliga vattentäkter, denna möjlighet nyttjas dock inte fullt ut. Förslag om att utreda förutsättningarna för ytterligare skydd av vattentäkter läggs i avsnitt 19.4. För att underlätta ett varsamt brukande och en god förvaltning av miljön krävs i många fall mer kunskap. Vi föreslår att centrala myndig- heter ges i uppdrag att analysera kunskapsbehovet, utarbeta vägled- ningar och bistå med rådgivning för att miljökvalitetsmålen ska uppnås. För att miljömålen effektivt ska kunna vägleda det regionala och lokala miljöarbetet behövs ett utvecklat underlag på regional nivå. Regionala miljöunderlag som föreslås i kap. 23, bör ge en samlad belysning av frågor om miljö, hushållning med mark och vatten och andra resurser i regionen.