sou · GOB37d1 · 2001-01-01 00:00:00 — påverkar varje skattekil de ekonomiska transaktionerna, och därigenom har skatter och transfereringar betydelse för effektiviteten i ekonomin. Att skapa förutsättningar för tillväxt blir därför en balansgång mellan att skapa incitament för arbete och företagande och att omfördela det materiella välståndet på ett för samhället godtagbart sätt. har ekonomisk tillväxt sina uppenbara begränsningar som mått på allmän livskvalitet. I detta kapitel kommer tillväxten främst att betraktas som ett produktionsmått, även om en viss diskussion förs om i vad mån andra mått bättre kan spegla inkomstutvecklingen. 18 Eftersläpning, kris och återhämtning . . . Lå ngtidsutredningen tillvä xt kan mä tas på flera olika sä tt och det ä r inte sjä lvklart vilket må tt som ä r bä st. Valet ä r delvis beroende av vilka frå gestä llningar som skall belysas. Ofta anvä nds må tt på fö rä ndringen av real bruttonational- produkt, BNP, fö r att berä kna tillvä xten. Fö r att ta hä nsyn till befolk- ningsfö rä ndringar och fö r att ö ka jä mfö rbarheten mellan utvecklingen i olika lä nder anvä nds oftast må ttet BNP per person. BNP ä r ett produktionsmå tt som mä ter den samlade, i national- rä kenskaperna redovisade, produktionen i ekonomin. Må ttet omfattar dä rfö r inte produktion i hushå llssektorn eller i fö reningslivet. Fö ljden av detta blir att den i BNP-må ttet redovisade produktionen underskattar den totala produktionen i samhä llet. Inte heller produktionen i den s k svarta ekonomin kan mä tas direkt, men i nationalrä kenskaperna gö rs en uppskattning av denna produktion Produktion eller inkomst? BNP mä ter produktionen, vilket inte ä r detsamma som inkomsterna. Ett land med stora rä nteinkomster eller rä ntebetalningar till/frå n utlandet, eller arbetsinkomster till/frå n utlandet, kan ha en inkomstnivå som skiljer sig frå n produktionen. Nä r BNP justerats fö r att ta hä nsyn till nettot av faktorinkomster frå n utlandet få r man bruttonationalinkomsten, BNI.1 Vid berä kningar av BNI uttryckt i fasta priser tas ä ven hä nsyn till effekterna av utvecklingen av terms-of-trade, dvs hur fö rhå llandet mellan export- och importpriser utvecklas. I det fall dä r importpriserna ö kar snabbare ä n exportpriserna faller terms-of-trade och effekten blir att landet fö r en given exportvolym kan kö pa en mindre volym importvaror. Fö r en given produktionsvolym innebä r detta så ledes att konsumtionsmö jligheterna fö r landet som helhet har minskat. Valet av må tt blir så ledes ett resultat av om det ä r inkomsten eller produktionen som ä r av intresse. Om syftet ä r att studera utvecklingen av ett lands konsumtionsmö jligheter ä r BNI per person ett bä ttre må tt på materiellt vä lstå nd. Om syftet dä remot ä r att analysera produktionens utveckling i , eller dess effektivitet, ä r BNP per person i arbetsfö r å lder eller per sysselsatt ett bä ttre må tt. Utö ver de problem som finns med att vä lja ett relevant tillvä xtmå tt, tillkommer de statistiska mä tproblem som finns fö r så vä l BNP som BNI. Bland mä tproblemen kan nä mnas mö jligheterna att skilja på pris- och 1 I samband med omlä ggningen av nationalrä kenskaperna har definitionen av faktorinkomster ä ndrats och benä mns i det nya systemet primä rinkomster. Fö rä ndringen rö r bland annat behandlingen av direktinvesteringar, å terinvesterade vinstmedel samt medlemsavgift och å terflö de frå n EU. Ovan anvä nds den gamla definitionen på faktor- inkomster då detta mö jliggö r jä mfö relser ö ver tiden och med andra lä nder. Efterslä pning, kris och å terhä mtning . kvalitetsfö rä ndringar, behandlingen av offentlig sektors produktion och vad som skall hä nfö ras till investeringar respektive insatsvaror i Dä rtill har mä tmetoderna ä ndrats under å rens lopp, vilket fö rsvå rar jä mfö relser ö ver tiden. Frå n och med å r 1999 redovisas de svenska nationalrä kenskaperna i ENA 1995.2 rä kenskaperna har rä knats om frå n 1993 och framå t och BNP-nivå n har då reviderats upp cirka 3 procent, medan tillvä xten sä rskilt mycket. I detta kapitel kommer all statistik nationalrä kenskaperna fö r att kunna analysera utvecklingen ö ver en lä ngre tid och fö r att kunna gö ra jä mfö relser mellan lä nder. Under en stor del av fö rdes en intensiv debatt om huruvida hade halkat efter jä mfö rbara lä nder i tillvä xt eller inte.3 Debatten visade tydligt hur val av tillvä xtmå tt, tidsperiod och urval av jä mfö relselä nder på verkar resultaten. Vid en jä mfö relse mellan och omvä rldens tillvä xt ä r det viktigt att ha detta i å tanke. Nedan jä mfö rs fö rsta hand med uppgifter fö r hela perioden, vilket fö rklarar de skillnader i tidsperiod som finns i de fö ljande avsnitten. Valet av EU och som jä mfö relse baseras på att EU-områ det ö kat i betydelse fö r genom medlemskapet i EU. Att ä ven anvä nda som jä mfö relseland grundar sig på landets betydelse fö r vä rlds- ekonomin.4 Valen ä r givetvis subjektiva, men bedö ms inte ha nå gon avgö rande betydelse fö r de slutsatser som presenteras i Lå ngtids- utredningen.5 2Europeiska nationalrä kenskapssystemet. 3Se t ex artiklar av Agell, J. [1996], Dowrick, S. [1996], Henreksson, M. [1996] och Korpi, W. [1996]. 4Tillsammans stå r EU och fö r tre fjä rdedelar av de 29 OECD-lä ndernas samlade produktion. [1999h]. 5Lindbeck gö r liknande jä mfö relser, men dä r gö rs jä mfö relsen med och de europeiska OECD-lä nderna. Resultaten ä r i stort sett desamma. [1999]. 20 Efterslä pning, kris och å terhä mtning . . . 2.2.1Sveriges BNP-utveckling i en internationell jä mfö relse Den genomsnittliga å rliga tillvä xten mä tt som real BNP per person uppgick i till per å r. Dä refter har den genomsnittliga tillvä xten varit betydligt svagare; uppgick den till per å r. Ä ven i andra lä nder var tillvä xten hö gre ä n efter 1970, men fö rsvagningen av tillvä xten har varit stö rre i ä n i må nga andra lä nder. I EU var den genomsnittliga tillvä xten per å r och i per å r. Sammantaget ö ver hela perioden innebä r det att real BNP per person i ö kade med (se diagram 2.1). ö kade BNP per person i och i EU. Diagram 2.1 Utveckling av BNP per person i , och Kä lla: [1999h]. Bakom dessa genomsnittliga siffror dö ljer sig stora skillnader mellan enskilda å r. Det ä r frä mst under två perioder som halkat efter ö vriga lä nder, dels , dels under den mycket djupa lå gkonjunkturen i bö rjan av då tillvä xten till och med var negativ under tre å r. Mellan dessa bå da krisperioder har tillvä xten i varit hö gre, men i må nga fall inte hö gre ä n i andra lä nder. Tillvä xten var t ex lä gre i ä n i EU under hö gkonjunkturen . Under de å r som hade hö gre tillvä xt ä n EU- lä nderna, var den positiva skillnaden mindre ä n den negativa skillnaden Efterslä pning, kris och å terhä mtning . . . under de å r då hade en lä gre tillvä xt (se diagram 2.2). Detta innebä r att perioder av lä gre tillvä xt inte kompenserats genom snabbare tillvä xt under de å r nä r tillvä xten var hö gre i . Detta gä ller frä mst i fö rhå llande till EU-lä nderna. Skillnaden i tillvä xt gentemot var liten. Diagram 2.2 Skillnad mellan och EU i tillväxt av BNP per person Kä lla: [1999h]. Den svagare tillvä xten har sjä lvklart också haft effekter på nivå n på BNP per person i jä mfö rt med andra lä nder. hade 1970 en BNP per person som ö versteg genomsnittet i de nuvarande 15 EU- lä nderna med cirka 24 procent, vid en jä mfö relse baserad på fö rsprå ng hade helt fö rsvunnit till 1998 BNP per person i motsvarade genomsnittet fö r EU-lä nderna. Ett alternativt sä tt att uttrycka detta, som ofta anvä nds i debatten, ä r att fallit frå n en fjä rde plats i vä lfä rdsliga 1970 till en sextonde plats , eller frå n andra till delad nionde plats bland EU- lä nderna.7 6Kö pkraftspariteter tar hä nsyn till att prisnivå n ä r olika i olika lä nder. Så har t ex en US- dollar betydligt hö gre kö pkraft i New Dehli ä n i . 7OECD [] och [1999h]. Den statistiska osä kerheten vid berä kningen av kö pkraftsjusterad BNP per person ä r betydande. Detta i kombination med att skillnaderna i BNP per person ä r fö rhå llandevis små mellan må nga av lä nderna, gö r att fö rä ndringar i ett lands ranking kan ge en ö verdriven bild av utvecklingen fö r ett enskilt 22 Efterslä pning, kris och å terhä mtning . . . Nivå fö rsä mringen på gentemot EU innebä r att tillvä xten i kö pkraftsjusterad BNP per person i lä gre per å r i . Uttryckt i fasta priser och vä xelkurser var skillnaden i tillvä xt av BNP per person mellan och EU per å r, medan skillnaden gentemot ä r mycket mindre. har så ledes halkat efter mer vid en jä mfö relse baserad på kö pkraftspariteter ä n baserad på enbart volymfö rä ndringar. Anledningen ä r att jä mfö relser av kö pkraftspariteter inkluderar relativa prisfö rä ndringar fö r import- och exportpriser. Att halkat efter mer vid kö pkraftsjä mfö relser fö rklaras av att haft en sä mre utveckling av terms-of- trade ä n de flesta andra vä stlä nder. Svenska exportpriser har utvecklats svagare ä n priserna fö r svensk import, vilket gö r att med en given exportvolym kunnat kö pa allt mindre importvaror. Under 1970- talet drabbades alla OECD-lä nder av en fö rsvagning av terms-of-trade till fö ljd av de kraftiga oljeprishö jningarna. Fö rsvagningen var dock stö rre fö r ä n fö r och andra EU-lä nder. Devalveringarna i fö rbä ttrade den svenska konkurrenskraften på vä rldsmarknaden under å ren nä rmast efter nedskrivningarna av kronan, men bidrog till terms-of-trade-fö rsvagningen genom att gö ra exporten billigare och importen dyrare. med fast vä xelkurs 1982-1992 skedde en betydande fö rbä ttring av svensk terms-of-trade, en fö rbä ttring som var snabbare ä n i flera andra lä nder. Efter infö randet av en flytande vä xelkurs 1992, har terms-of-trade å terigen fö rsvagats.8 fö rsä mrats sedan 1992 fö rsvagat bytes- relationen gentemot omvä rlden mer ä n vad exportprisuppgå ngar dä remellan fö rstä rkt den. 2.2.2Svenska inkomster ö kar lå ngsammare ä n produktionen Utvecklingen av BNP per person i efter 1970 ger ä ndå en nå got fö r ljus bild av utvecklingen av inkomsterna i till fö ljd av de skillnader mellan BNI per person och BNP per person som nä mndes ovan. 8 Fö r utveckling av terms-of-trade i enskilda lä nder, se European Commission [1998]. Efterslä pning, kris och å terhä mtning . . . Diagram 2.3 BNP per person och BNI per person i –1998 Kä lla: SCB [f]. I diagram 2.3 visas utvecklingen av BNP per person och BNI per person (bå da i fasta priser). Medan BNP per person hade ö kat , hade BNI per person bara ö kat . Skillnaden fö rklaras frä mst av betydande rä ntebetalningar till utlandet till fö ljd av den stora utlandsupplå ningen, och av en kontinuerlig fö rsvagning av terms-of-trade. Inkomsterna i har så ledes ö kat betydligt lå ngsammare ä n produktionen. publicerar enbart BNI i lö pande priser fö r olika lä nder. Det innebä r att de endast tar hä nsyn till effekter av faktorinkomster. I de flesta lä nder ä r skillnaderna mellan BNP och BNI i lö pande priser små eller mycket små . Fö r må nga lä nder inom ä r skillnaderna mindre ä n en procent. Fö r nå gra lä nder, dä ribland , ä r skillnaderna mellan BNP och BNI dock betydligt stö rre. Bland EU-lä nderna har en BNI som ä r betydligt hö gre ä n BNP, vilket innebä r att landet har ett betydande inflö de av faktorinkomster. Fö r och var BNI lä gre ä n BNP. Den stö rsta skillnaden mellan BNI och BNP har dock , dä r ett utflö de av faktorinkomster gö r att BNI har varit lä gre ä n BNP . En lä gre inkomst ä n produktion kan vara ett uttryck fö r hö ga investeringar, och behö ver dä rfö r, liksom ett bytesbalans- underskott, inte vara nå got problem eftersom investeringarna skapar fö rutsä ttningar fö r hö gre inkomster . Men nä r det uppkommer en trendmä ssig divergens mellan BNI och BNP under å rtionden, så som i 24 Efterslä pning, kris och å terhä mtning . . . jä mfö rbar statistik utvecklingen i fasta priser, ä r det troligt att ä ven vid en så dan jä mfö relse skulle uppvisa nå got sä mre resultat ä n andra lä nder. Orsaken ä r att , som redan nä mnts, har haft en i jä mfö relse med andra lä nder svag utveckling av terms-of-trade, och att detta bidragit till en svagare utveckling av BNI i fasta priser. 2.3Tillvä xt: resursinsats och produktivitet Ekonomisk tillvä xt kan genereras antingen genom att mer resurser sä tts in i produktionen eller genom att de befintliga resurserna anvä nds mer effektivt. Det ä r så ledes insatsen av arbete och kapital, samt produktiviteten som avgö r den ekonomiska tillvä xten. Av tabell 2.1 framgå r att ö kade den sammanlagda faktorinsatsen relativt lå ngsamt i frä mst till fö ljd av en minskning av antalet arbetade timmar. Detta bidrog till den relativt svaga ekonomiska tillvä xten. Denna tendens fö rstä rktes av en svag produktivitets- utveckling. Observera att i tabellen avses, till skillnad frå n tidigare avsnitt, den totala tillvä xten, dvs inte uttryckt per person. ö kade faktorinsatsen snabbare ä n frä mst genom att antalet arbetade timmar ö kade. Dä remot gjorde en mycket svag produktivitetsutveckling att tillvä xten trots den ö kade faktor- insatsen blev relativt blygsam. ä r bilden delvis en annan. Den genomsnittliga tillvä xten har varit svag, frä mst till fö ljd av den negativa tillvä xten i bö rjan av decenniet. Den svaga tillvä xten fö rklaras frä mst av en betydande minskning av antalet arbetade timmar till fö ljd av den minskande sysselsä ttningen. Den sammanvä gda faktorinsatsen minskade . Dä remot var produktivitets- utvecklingen god, vilket till betydande del kan fö rklaras av utslagning av lå gproduktiv verksamhet. Efterslä pning, kris och å terhä mtning . . . Tabell 2.1 Tillväxt, resursinsats och produktivitet Å rlig procentuell fö rä ndring -0,5 -0,8 -0,2 Anm: Kapitalintensitet mä ts som realkapitalstock dividerat med antal arbetade timmar. Den sammanvä gda faktorinsatsen mä ts som en sammanvä gning av tillvä xten i realkapitalstock och tillvä xten i arbetade timmar, dä r dessa ä r sammanvä gda med lö nekostnadernas respektive kapitalkostnadernas andel av BNP. Totalfaktorproduktivitet utgö r skillnaden mellan BNP-tillvä xt och tillvä xt i den sammanvä gda faktorinsatsen. Kä llor: Bilaga 1 till Lå ngtidsutredningen –[2000] och SCB [f]. Internationella jä mfö relser ä r besvä rliga till fö ljd av brist på statistik, frä mst ö ver kapitalackumulation och dä rigenom ä ven ö ver totalfaktor- produktiviteten. Uppskattningar frå n pekar på att av EU:s tillvä xt på per å r , stod en ö kad arbetsinsats fö r ungefä r , medan ö kningen av kapitalstocken och fö rbä ttrad totalfaktorproduktivitet vardera bidrog med cirka en procentenhet. I var tillvä xten per å r. Dä r bidrog ö kningen av arbetsinsatsen till knappt en halv procentenhet av tillvä xten, kapitalackumulation med och ö kad totalfaktorproduktivitet med cirka en halv procentenhet.9 I bidrog så ledes en ö kad arbetsinsats i betydligt stö rre utsträ ckning till tillvä xten ä n i EU, medan utvecklingen av totalfaktorproduktiviteten var betydligt svagare. I , liksom i ö vriga EU-lä nder, bidrog en ö kad arbetsinsats till en mycket liten del av tillvä xten, sett ö ver hela perioden. I stä llet har totalfaktorproduktiviteten lä mnat det stö rsta bidraget till tillvä xten i bå de och EU. I de fö ljande avsnitten jä mfö rs mer i detalj hur insatsfaktorer och produktivitet utvecklats i jä mfö rt med i EU och . 9 [1997d]. 26 Efterslä pning, kris och å terhä mtning . . . 2.3.1Arbetsutbudet: god utveckling Det totala antalet arbetade timmar i ekonomin bestä ms dels av hur må nga som arbetar, dels av hur må nga timmar var och en arbetar. Dä rtill beror andelen som arbetar av den totala befolkningen på hur stor del av befolkningen som ä r i arbetsfö r å lder, vanligen definierat som 16 till 64 å r, och på hur må nga av personerna i denna å lder som faktiskt arbetar.10 Antalet arbetade timmar i var 1998 drygt en procent lä gre ä n 1970, dvs den totala arbetsinsatsen hade minskat nå got.11 Utvecklingen gå r att dela upp i delperioder: minskade antalet arbetade timmar , ö kade antalet timmar med och minskade antalet arbetade timmar, frä mst under de fö rsta å ren. En betydande del av den nedgå ng som skett under fö rsta halvan av ä r av konjunkturell karaktä r, men konjunktureffekter kan knappast fö rklara varfö r antalet arbetade timmar inte steg mer nä r konjunkturen vä nde. Arbetstiden har ö kat i sjö nk den genomsnittliga arbetstiden kontinuerligt i . fö rklaras det till en betydande del av att antalet deltidsarbetande ö kade nä r kvinnorna i stö rre utsträ ckning bö rjade delta i fö rvä rvslivet. Arbetstiden minskade dock ä ven fö r mä nnen och till detta bidrog reformer så som en femte semestervecka och generö sare regler fö r fö rä ldraledighet och sjuk- fö rsä kring. En minskad genomsnittlig arbetstid som fö ljer av kortare arbetsdag, mer semester eller fö rä ldraledighet sä nker visserligen produktionen, men har en positiv effekt på vä lfä rden genom ö kad fritid. av de skattebaser som ger stö rst samhä llets vä rdering av balansen fritid skilja sig å t till fö ljd av fö rekomsten av ven om den privata vä lfä rdsö kningen tack vare ö kad fritid ä r lika stor som den privata fö rlusten av lä gre inkomst efter skatt, kan det samhä llsekonomiska nettot bli negativt. Den genomsnittliga å rsarbetstiden har ö kat i , inte minst . Semestern kortades i bö rjan av , 10Internationell statistik definierar arbetsfö r å lder som 15-64 å r och fö r att kunna gö ra internationella jä mfö relser anvä nds denna definition hä r. 11Genom omlä ggningen av nationalrä kenskaperna har antalet arbetade timmar i ekonomin justerats nå got. Fö r att mö jliggö ra en jä mfö relse ö ver tiden har antal arbetade timmar enligt de gamla nationalrä kenskaperna anvä nts. Lå ngtidsutredningen pning, kris och å terhä mtning . sjukfrå nvaron minskade, nativiteten sjö nk, vilket gjorde att uttagen av fö rä ldraledighet minskade, och slutligen ö kade ö vertidsarbetet nå got. Dessutom har andelen yngre personer i arbetskraften minskat kraftigt . Dessa hade en betydligt kortare medelarbetstid ä n genomsnittet av de fö rvä rvsarbetande eftersom de oftast var studerande med ferie- eller helgarbete. Internationella jä mfö relser av genomsnittlig å rsarbetstid ä r behä ftad under lå ng tid av de lä nder med lä gst genomsnittlig å rsarbetstid.12 Utvecklingen har dock gjort att skillnaderna minskat. I har medelarbetstiden bara sjunkit med , medan den i flera lä nder har sjunkit . I liksom i har medelarbetstiden ö kat . Utvecklingen av den genomsnittliga arbetstiden skulle så ledes ha givit ett mer positivt bidrag till tillvä xten i ä n i EU- lä nderna. Sysselsä ttningsgraden ä r fortfarande hö g Den totala arbetsinsatsen i ekonomin beror av hur stor andel av dem som ä r i arbetsfö r å lder som arbetar. I ö kade sysselsä ttningsgraden bland personer i arbetsfö r å lder frå n 1970 till som hö gst arbetsfö r å lder minskat 1998, medan den i har ö kat frå n . Utvecklingen av sysselsä ttningen indikerar att har varit effektivare ä n de flesta andra lä nder nä r det gä ller att utnyttja landets också fram till bö rjan av en betydligt lä gre arbetslö shet och hö gre sysselsä ttning ä n ö vriga EU-lä nder. En skillnad jä mfö rt med andra lä nder var att kvinnorna i redan i bö rjan av ö kade sitt arbetskraftsdeltagande betydligt. Den kvinnliga fö rvä rvsfrekvensen ä r fortfarande hö gre i ä n i de flesta andra lä nder. Den kraftiga nedgå ngen i sysselsä ttningsgraden ä r till en stor del ett konjunkturellt fenomen, och nedgå ngen bidrog också till ö kad arbetslö shet. Sysselsä ttningsgraden har så ledes bidragit till positivt till tillvä xten (i fö rhå llande till EU) , fö r att dä refter ge ett lä gre tillskott till 12 [1998d]. 28 Efterslä pning, kris och å terhä mtning . . . tillvä xt ä n i ö vriga EU-lä nder. Anmä rkningsvä rt ä r också sysselsä tt- ningsgradens stora bidrag till tillvä xten i . Befolkningens å ldrande på verkar tillvä xten negativt Utvecklingen av det totala arbetsutbudet beror också på hur stor del av den totala befolkningen som befinner sig i arbetsfö r å lder. Andelen i arbetsfö r å lder har fö r del utvecklats på ett relativt ofö rdelaktigt sä tt jä mfö rt med andra lä nder, och andelen uppgick till . I EU-lä nderna ö kade befolkningen i arbetsfö r å lder sin andel av den totala befolkningen fö rhå llandevis kraftigt fö r att sedan ligga kvar på den hö gre nivå n. Dä refter har skillnaden mellan och EU varit likartad, och andelen ä r lä gre i ä n i EU. I ö kade andelen i arbetsfö r å lder och dä refter har en viss nedgå ng skett. Andelen ä r fortfarande hö gre ä n i . Slutsatsen ä r att befolkningens å ldrande har motverkat det positiva bidrag till tillvä xten i fö rhå llande till EU, som så vä l en hö gre genomsnittlig arbetstid som en hö gre syssel- sä ttningsgrad givit. 2.3.2Kapitalet: svag investeringsutveckling Utvecklingen av kapitalstocken i form av byggnader och maskiner har betydelse fö r den ekonomiska tillvä xten genom att lö pande investeringar mö jliggö r en modern, effektiv produktionsprocess med hö g produk- tivitet. En ö kad kapitalstock per sysselsatt ger dä rfö r normalt en hö gre produktionsnivå . Statistiken ö ver realkapitalstocken i form av maskiner och byggnader i olika lä nder ä r bristfä llig, men jä mfö relser indikerar att hade den femte stö rsta realkapitalstocken per sysselsatt i vä rlden.13 hade positionen fö rsä mrats och realkapitalstocken per sysselsatt var nu den trettonde stö rsta. En orsak till den fö rsä mrade positionen var att investeringarna som andel av BNP minskat . Ä ven i andra OECD-lä nder har investeringarnas andel av BNP sjunkit , men i har nedgå ngen varit stö rre. 13 Se , P. & , L. [1995] fö r en genomgå ng av genomfö rda studier. Efterslä pning, kris och å terhä mtning . . . Diagram 2.4 Bruttoinvesteringar som andel av BNP 1970–1998 Kä lla: [1999h]. Så vä l må ttet på realkapitalstocken som på bruttoinvesteringar omfattar samtliga investeringar, dvs så vä l nä ringslivets investeringar i maskiner och byggnader som investeringar i bostä der och infrastruktur samt den offentliga sektorns ö vriga investeringar. Det ä r dock sannolikt att olika sorters kapital har olika tillvä xteffekt. styrdes investeringarna i i betydande omfattning till bostadssektorn, bland annat genom placeringsregler fö r banker och fö rsä kringsbolag samt AP-fondens tillgå ngar. Det minskade utrymmet fö r andra , och nedgå ngen byggandet kan dä rfö r till betydande del ses som en anpassning till nya regelverk. Nä ringslivets investeringar exklusive bostadsinvesteringar har utvecklats nå got annorlunda ä n de totala investeringarna. ö ver en lä ngre period fö refaller inte ha nå gon trendmä ssig fö rsä mring av industrins investeringskvot, dvs bruttoinvesteringar som fö rä dlingsvä rdet, jä mfö rt med andra lä nder i OECD.14 lå ngsiktig investeringskvot på finns dock betydande variationer. Slutsatsen ä r att realkapitalstocken per sysselsatt utvecklats sä mre i ä n i må nga andra OECD-lä nder och att detta kan vara en bidragande orsak till den lä gre tillvä xten. 14 , P. [1999]. 30 Efterslä pning, kris och å terhä mtning . . . 2.3.3Produktiviteten: god utveckling Fö rutom arbetskraftens och kapitalets utveckling beror tillvä xten på om landet fö rmå r ö ka effektiviteten i utnyttjandet av de resurser som anvä nds, dvs hur hö g produktivitetstillvä xten ä r. Ekonomer skiljer på arbetsproduktivitet, dä r produktionen sä tts i relation till antalet sysselsatta eller antalet arbetade timmar, och totalfaktorproduktivitet, dä r produktionen sä tts i relation till insatsen av så vä l arbete som kapital. Produktiviteten kan ö ka genom ny teknik och nya tillverknings- processer. Dessa ä r i sin tur resultatet av inlä rningsprocesser, utveckling och forskning, men ä ven av utbildning och kompetens hos arbetskraften. Omfattningen av investeringar i forskning och utveckling (FoU) samt i utbildning ä r dä rfö r viktiga fö r produktivitetsutvecklingen.