sou · GOB353d2 · 2001-01-01 00:00:00 — Det stöd som har läm- nats till miljömärkningen har motiverats med att det nordiska miljö- märkningssystemet kräver ett omfattande nordiskt samarbete. Stödet har varit avsett som bidrag för att täcka kostnaderna för kriterieutveck- ling och revidering av redan fastställda kriterier. 2000 föreslår i sitt betänkande om nordisk miljömärkning (SOU 1999:145) att det statliga stödet gradvis reduceras och, i och med utgången av 2001, begränsas till stöd för sådant utvecklingsarbete som inte är ekonomiskt lönsamt. På uppdrag av skall en utvärdering av Svanen- märkningens miljöeffekter och vad konsumenterna kan och vet om märkningen göras. I utvärderingen skall också studeras hur märkningen har fungerat som miljö- och konsumentpolitiskt verktyg. skall resultaten presenteras för ministerrådet. Bra miljöval/Falken lanserade ett eget miljömärknings- system i nära samarbete med distributionskedjorna . Även ett visst samarbete med den s.k. KRAV-märkningen finns som omfattar ekologiskt framställda jordbruksprodukter. Kriterieutvecklingen inom Bra miljöval/Falken har koncentrerats på dagligvaror. Kriteriekraven riktar sig bara mot produkternas miljöegenskaper; några funktionella krav ställs inte utan dessa över- lämnas åt marknadens utslagningsmekanism. En speciell styrelse ansvarar för verksamheten, vilken består av representanter från och handeln i lika delar. Det är styrelsen som beslutar om vilka kriterier som skall tas fram. Utgångspunkten är att bedöma produktens miljöeffekter under hela dess livscykel. När ett förslag tas fram remitteras det före fastställandet till berörda intressenter. Slutligen fastställs kriterierna av generalsekreterare. Förslag till åtgärder i 235 finns fastställda miljökriterier för 13 olika kategorier av varor och tjänster, t.ex. tvättmedel, rengöringsmedel och schampo. När kriterierna är fastställda kan intresserade företag ansöka om att få använda miljömärket. De sökande måste lämna noggranna och styrkta uppgifter om produkten. Blir produkten godkänd, får företaget betala en licensavgift för rätten att använda miljömärket. har sedan rätt att utföra återkommande kontroller hos licens- innehavaren. Om produkten inte längre uppfyller villkoren kan licensen dras in. Europeiska gemenskapen beslutade att införa ett miljömärk- ningssystem. Reglerna har införlivats i svensk lagstiftning genom lagen (1994:609) om ett europeiskt miljömärkningssystem. Systemet är ett frivilligt, positivt system vars mål och uppbyggnad påminner om Sva- nenmärkningen. Symbolen är ett E i en stiliserad blomma, och märk- ningen kallas vanligen EU-blomman. Syftet är att harmonisera nationellt baserad miljömärkning. Kommissionen fattar beslut om kriterier efter omröstning i en verkstäl- lighetskommitté () som består av företrädare för medlemsländerna. Berörda intressegrupper skall konsulteras innan en sådan omröstning sker. Därför finns också en referensgrupp () där representanter för europeisk industri, handel, konsumentorganisationer och miljöorganisationer deltar. Varje medlemsland skall inrätta ett behörigt organ (competent body) som förvaltar systemet nationellt och som kan delta vid utarbetandet av nya kriterier. Medlemsstaterna skall se till att de behöriga organen sätts samman så att deras självständighet och opartiskhet garanteras. I är SIS behörigt organ enligt förordningen (1994:1169) om europeisk miljömärkning. SIS Miljömärkning har hand om arbetet enligt förordningen. Kriterieutvecklingen inom EU initieras av kommissionen eller något behörigt organ efter förslag från exempelvis industrin. och referensgrupp prioriterar och fördelar kriterie utveck- lingsarbetet till det eller de behöriga organ som frivilligt ställer upp. Kriterieutvecklingen följer en särskild procedur som delas in i faser med mellanliggande beslut av kommissionen och med konsultationer av såväl referensgruppen som andra organ. I slutfasen presenterar det ansvariga 236 Förslag till åtgärder i behöriga organet förslaget för kommissionen som efter beredning i referensgruppen och kommittén kan anta förslaget om kvalificerad majoritet uppnåtts vid omröstningen i sistnämnda organ. Om inte kvalificerad majoritet uppnås överlämnas ärendet till . Liksom i Svanensystemet finns en dynamik inbyggd genom att giltighetstiden för en licens är begränsad till . EU-blomman finansieras liksom Svanen av en ansökningsavgift och en årsavgift som den sökande betalar. Medlemsländerna fastställer och uppbär själva avgifterna. Systemet har ännu inte fått genomslag på den europeiska marknaden. Kommissionen har bara fastställt kriterier för 14 produktgrupper, och på den europeiska marknaden finns endast ca 200 produkter som är märkta med EU-blomman, främst målarfärger. Miljöprofilerade varumärken har lanserats av de flesta större företag inom dagligvaruhandeln. Många av dessa produkter har också något av de certifierade miljömärkena. Känner konsumenterna till miljömärkningen? Konsumenternas uppfattning om märkning och annan konsument- information har varit föremål för en rad olika undersök- ningar. och Kooperativa Konsumentgillet genomförde på uppdrag av Utredningen gällande konsumentinformation om daglig- varor undersökningar om konsumenternas uppfattning om bl.a. miljö- märkning (se SOU 1997:7). Vissa respondenter visade sig ha bristfälliga kunskaper om den certifie - rade miljömärkningen. De hade bl.a. svårt att skilja de certifierade miljömärkena från de miljöprofilerade varumärkena. Igenkännings- graden vad gäller bl.a. Svanen och Bra miljöval/Falken är däremot hög. Majoriteten av respondenterna brukar också läsa information som finns på produkternas (hushållskemikaliers, livsmedels och hygieniska pro- dukters) förpackningar. När det gäller hushållskemikalier och hygieniska produkter läser majo- riteten av respondenterna sådant som har med varans dosering att göra. Förslag till åtgärder i 237 Flera av dem läser även bruksanvisningar, varningstexter samt allergi- och miljöinformation. För att se hur resultaten från uppdragen förhöll sig i relation till resultat från liknande konsumentundersökningar gick Utredningen gällande konsumentinformation om dagligvaror igenom relevanta undersök- ningar på området. Utredningen konstaterade att –1995 genomfört tre undersökningar av svenska kon- sumenters miljömedvetenhet. Undersökningarna baserades på vardera 1 000 intervjuer av personer i åldrarna 16–. Resultaten visade att igenkänningsgraden är relativt hög när det gäller symboler och miljö- profilerade varumärken samt att respondenterna har en relativt god uppfattning om vad märkena står för. Resultaten visar också att det finns tydliga skillnader mellan män och kvinnor vad beträffar känne- domen om dessa varumärken. Av respondenterna var det som regelmässigt läste ingrediensförteckningen eller letade efter miljömärkta produkter, och uppgav att de ibland köper så- dana produkter (KOV, 1995/96:13). I , attityder och agerande i miljöfrågor (KOV 1998:7) framgår att av respondenterna köper miljömärkta varor. Dessa personer är också beredda att betala ett högre pris om de vet att produkterna är miljö- anpassade. Utredningens bedömning och förslag Utredningen anser att positiv miljömärkning är ett av de viktigaste styrmedlen för att konsumenter och mindre företag skall kunna ta sitt ansvar för utvecklingen av det hållbara samhället. Märkning är ett effektivt sätt att överföra kunskap om varornas miljöpåverkan eftersom den finns till hands inför köpet, den är lätt att förstå, den väger samman de olika viktiga egenskaperna hos produkterna och den är tillförlitlig. Det är ett effektivt sätt at överföra kunskap om varornas miljöpåverkan på ett begripligt sätt och under köpprocessen. Vi anser därför att det är mycket viktigt att fler varugrupper omfattas av positiv miljömärkning. Så länge miljömärkningen befinner sig i en expansionsfas kan det vara viktigt med statligt stöd, eventuellt både i form av ekonomiska medel som i form av medverkan av expertis från myndigheterna i kriterie - arbetet. 238 Förslag till åtgärder i Beträffande statligt ekonomiskt stöd till det nordiska miljömärknings- organet tycker vi att det finns skäl att överväga om det statliga stödet till det nordiska miljömärkningssystemet Svanen bör bibehållas. Målet bör vara att verksamheten skall vara självbärande. Det kan dock finnas behov att i en expansionsfas ge ekonomiskt stöd för att inte förhindra möjligheterna att delta i utvecklingsarbete (kriterier för nya produkt- grupper) som är viktigt från miljösynpunkt men som på kort sikt inte är ekonomiskt lönsamt. Det stöd som lämnats till miljö- märkningen har motiverats med att systemet kräver ett omfattande nor- diskt samarbete. Stödet har varit avsett att täcka kostnaderna för krite- rieutveckling och revidering av kriterier. I ljuset av de nya riktlinjerna inom kemikaliepolitiken vill vi särskilt framhålla att sådana varor som innehåller ämnen som omfattas av de nya riktlinjerna enligt de kriterier som utredningen föreslår i kapitel 5, givetvis inte bör kunna få en positiv miljömärkning – oavsett miljömärke eller miljömärkningsorgan. Utredningens bedömning och förslag ·I en miljövarudeklaration bör information om varans innehåll av kemiska ämnen alltid ingå. Den livscykelanalys som deklarationen baseras på bör vara sådan att den på ett fullgott sätt omfattar den påverkan på hälsa och miljö som förorsakas av kemikalier. AB har hand om ett nationellt system för certifierade miljövarudeklarationer. De har tagit fram bestämmelser för certifierade miljövarudeklarationer, baserade på ISO/TR 14025. och (Svensk Material- och Mekanstandard) utarbetar i samverkan med branschföreträdare krav på produktspecifik miljöinformation för miljövarudeklarationer vilka baseras på dessa bestämmelser. Produktspecifika utgångspunkter utarbetas som vägled- ning för den livscykelanalys (LCA) som ligger till grund för certifie rade miljövarudeklarationer. finns produktspecifika utgångspunkter fastställda för ett tiotal produktgrupper. Certifierade miljö- varudeklarationer registreras hos ; finns åtta certifierade miljövarudeklarationer registrerade. Förslag till åtgärder i 239 Systemet är självfinansierande genom avgifter. Systemet skall vara öppet och tillgängligt för alla marknadens aktörer på området. Målgruppen för miljövarudeklarationer är i första hand tillverkare och professionella inköpare inom industri och förvaltning. Miljövarudekla - rationer kan dock komma att nå även enskilda konsumenter vid privata inköp av t.ex. kapitalvaror, men avsikten är inte att ersätta eller konkur- rera med miljömärkningssystemen av typ I (t.ex. Svanen eller Bra Miljöval). Miljövarudeklarationerna innehåller ingen värdering av miljöpåverkan och miljöanpassning utan bygger på en kvantitativ beskrivning av viktiga miljöegenskaper, vilka skall granskas och godkännas av en oberoende och kompetent tredje part. Tanken är att inköparen själv skall jämföra olika varors miljöaspekter och avgöra om varan är acceptabel i miljöhänseende. Det ställer höga krav på konsumenterna både vad gäller kunskapsnivå och tid för att värdera informationen Miljövarudeklarationer baseras alltså på livscykelanalyser (LCA), och det finns flera metoder för att ta fram dessa. Metoderna ger sinsemellan ganska olika resultat beroende på hur avgränsningar m.m. väljs – vissa metoder lägger stor vikt vid materialåtgång, andra vid energiåtgång osv. Flera metoder har uppdaterats, eller kommer att uppdateras. Den nya generationen av LCA tar i större utsträckning än tidigare hänsyn till exponeringsförhållanden och faktiska effekter. Kemikaliefrågornas integrering i analyserna varierar mellan de olika metoderna. Inom arbetar man med en modell för miljö- påverkansbedömning som på kemikaliesidan till stora delar bygger på metodik från riskbedömning av existerande ämnen inom EU och därmed ger en förhållandevis långtgående analys av påverkan från kemikalier. 240 Förslag till åtgärder i Utredningens bedömning och förslag Vi anser att krav på information om varans innehåll av kemiska ämnen alltid bör ingå när kraven på produktspecifik miljöinformation tas fram som utgångspunkt för miljövarudeklarationer inom nya varugrupper. Det är mest angeläget att information lämnas om innehåll av ämnen som är klassificerade som hälso- eller miljöfarliga samt om varans huvudbeståndsdelar. Den livscykelanalys som deklarationen baseras på bör också på ett full- gott sätt omfatta den påverkan på hälsa och miljö som förorsakas av kemikalier. Utredningens bedömning och förslag ·Användningen av miljöledningssystem bör främjas. ·Kemikaliefrågorna bör tydliggöras i de miljöledningssystem som används. Användning av kemikalier bör ingå i miljöredovisningens sammanfattning av uppgifter om organisationens miljöarbete (se avsnitt 6.10). ·Drivkrafter som kan leda till ökad användning av miljölednings- system bör analyseras. En särskilt viktig fråga är hur de små och medelstora företagen kan stimuleras till att införa miljölednings- system. ·Tillsynsmyndigheternas kompetens om miljöledningssystem bör höjas. ·Certifieringsorganens kompetens om kemikaliefrågor bör höjas. Miljöledningssystem är verktyg för att få en systematik i miljöarbetet på företag och även inom den offentliga sektorn. Miljöledningssystemen innebär krav på tydliga riktlinjer och mål i centrala styrdokument, klara ansvarsförhållanden, rutiner för uppföljning samt redovisning av resultatet av miljöarbetet. Ett krav är också att verksamheten skall leda till ständiga förbättringar. Alla företag och andra verksamhetsutövare har ett lagstadgat miljö- ansvar, och miljöarbetet bygger till stor del på att de verkligen tar detta ansvar. Företagens egna åtaganden och initiativ är viktiga och driver Förslag till åtgärder i 241 fram utvecklingen vad gäller möjligheterna att skydda hälsa och miljö. Detta ansvarstagande bör främjas. Frivilliga miljöledningssystem eller miljöstyrningssystem syftar till att förse näringsliv och offentlig verksamhet med verktyg för att bedriva ett förebyggande och kostandseffektivt miljöarbete. Tanken är också att det skall leda till marknads- och konkurrensmässiga fördelar för de företag som introducerar systemen. Införandet av miljöledningssystem är helt frivilligt från företagens sida. ISO 14001 och EMAS är de två mest kända miljöledningssystemen, vilka förekommer i allt större omfattning i näringslivet. Båda systemen har utvecklats . ISO 14001 är ett internationellt standardiseringssystem som främst är avsett som ett internt ledningsinstrument för att kvalitetssäkra det egna miljöarbetet inom företaget. ISO 14001 har en viktig internationell dimension. Det är ett av de få verktyg som finns på marknaden där företag över hela världen arbetar med samma utgångspunkt. EMAS är EU:s miljöledningssystem (behandlas i avsnitt 6.10). är ett av de länder i världen som har flest antal certifie - rade/registrerade företag, men även i , , och har miljöledningssystem börjat få allt större betydelse. Utredningens bedömning och förslag I avsnitt 6.10 behandlar vi EMAS och lämnar våra överväganden och förslag till hur EMAS kan utvecklas för att i större utsträckning till- godose kemikaliefrågorna. I avsnitt 8.6 behandlar vi frågan om hur kemikaliefrågorna bör tydliggöras i ISO 14001. I det här avsnittet behandlar vi nationella åtgärder. Vi konstaterar att fördelarna med miljöledningssystem är att de ger förutsättningar att underlätta ett effektivt miljöarbete hos företag och offentliga myndigheter. Ofta sätter de företag som har miljölednings- system sina egna interna krav högre än de gällande lagkraven. Dess- utom ger miljöledningssystem möjlighet till en kontinuerlig utveckling av miljöarbetet. Drivkrafter som kan främja miljöledningssystem bör enligt vår uppfattning analyseras närmare. I flera länder i finns olika former av drivkrafter för miljöledningssystem, t.ex. i , och . 242 Förslag till åtgärder i Många små och medelstora företag kan också sakna ekonomiska eller kunskapsmässiga resurser att införa miljöledning. En särskild fråga som bör analyseras ytterligare är hur sådana företag kan stimuleras att införa miljöledningssystem. arbete är viktigt i detta sammanhang. Erfarenheten från de flesta företag som engagerat sig i att ta fram ett miljöledningssystem visar att kostnaderna att ta fram systemet uppvägs relativt snabbt av en mer effektiv verksamhet. Vi konstaterar i avsnitt 6.10 att kemikalieaspekternas betydelse i EMAS-systemet behöver förstärkas och i avsnitt 8.6 behandlar vi samma fråga för ISO 14001. Vi anser dessutom att kemikalieaspekter- nas betydelse i den praktiska tillämpningen och kontrollen av EMAS och ISO 14001 behöver förstärkas. När det gäller kemikaliefrågorna har vi därför sett ett särskilt behov av att höja kompetensen hos certifieringsorganen i dessa frågor. Dialogen mellan myndigheter och certifieringsorgan skulle också behöva utökas. Även tillsyns- myndigheternas kompetens om miljöledningssystem i allmänhet kan i många fall behöva höjas. Tillsynen bör kunna förändras för de verksamheter som har miljöledningssystem. 7.4Förslag till fortsatt arbete I detta avsnitt redovisar vi förslag till fortsatt arbete i . Det handlar bl.a. om förslag till utredningsuppdrag och uppdrag till myn- digheter. Förslag till åtgärder i 243 7.4.1Förslag till fortsatt utredningsarbete Utredningens bedömning och förslag ·För att regeringens riktlinjer skall kunna genomföras fullt ut behöver användningen och/eller sammansättningen av petroleumbaserade bränslen ändras. En utredning bör tillsättas med uppgift att utreda hur man bättre kan driva fram en användning av fordon som ger betydligt mindre utsläpp av bl.a. cancerframkallande ämnen, via fordonsskatten och andra styrmedel. Utredningen bör också se över hur man kan styra mot en användning av bränslen med lågt eller inget innehåll av cancerframkallande ämnen i sådana användningsområden där en del av bränslena kan förväntas avgå i oförbränd form (t.ex. från äldre fordon och arbetsmaskiner). ·Ett system för hälso- och miljöinformation av varor, som inne- fattar information om kemikalieinnehåll, behövs för att det skall vara möjligt att veta i vilka varor de ämnen som omfattas av riktlinjerna förekommer. Hur ett sådant system skall utformas bör utredas i särskild ordning. ·År 2012 bör gränsvärden för slam finnas för alla metaller som används i . bör ges i uppdrag att föreslå gränsvärden för metaller som inte finns upptagna i förordning (1998:994) om förbud m.m. i vissa fall i samband med hantering, införsel och utförsel av kemiska produkter, samt se över befintliga gränsvärden. Särskilt bör gränsvärdet för kadmium i slam ses över, i syfte att sänka värdet. Vi föreslår också utredningsuppdrag på andra ställen i betänkandet. De handlar om: ·Produktdirektiv och produktstandarder (behandlas i avsitt 6.8), ·Branschvisa genomgångar (avsnitt 7.2), ·Generella föreskrifter enligt (avsnitt 7.2), ·Verksamhetsanpassad information om farliga kemikalier (avsnitt 7.3), ·Prioriterade ämnen som bör omfattas av globala begränsningar (kapitel 8). 244 Förslag till åtgärder i Befintliga regler och pågående arbete I och i många produkter som framställs ur finns ämnen som är cancerframkallande. Det är även troligt att flera ämnen som faller för kriterierna för bioackumulering och persistens kommer att finnas i denna kategori. När organiska ämnen i petroleumbaserade produkter förbränns förvandlas dessa optimalt till koldioxid och vatten och utgör därmed inget lokalt hälsoproblem. Emellertid finns det flera användningsområden där långtifrån hela den använda mängden bränsle förbränns. Istället avgår en andel i oförbränd eller endast delvis förbränd form till luften. Detta kan ske som ett resultat av avdunstning mellan användningstillfällena eller ofullständig förbränning i den aktuella motorn. Det finns två sätt att lösa problemen med farliga ämnen i bränslen. Det ena är att optimera förbränningen och förhindra att oförbrända ämnen avgår genom avdunstning. Det andra är att förändra sammansättningen hos bränslet som sådant och reducera innehållet av farliga ämnen. För både diesel och bensin finns kvalitetskrav enligt Europaparla - mentets och rådets direktiv /70/EG om kvaliteten på bensin och die - selbränslen. Kraven omfattar bl.a. innehållet av aromatiska kolväten. För bensin innebär kraven bland annat att benseninnehållet begränsas till max 1 volymprocent. skärps EG-kraven på bensin och diesel ytterligare. Dessa krav är inte färdigförhandlade . Ett förslag från kommissionen är att vänta . Underlaget till de skärpta reglerna tas fram inom det s.k. Auto-oil-arbetet. I finns ett miljöklassningssystem som innebär att den bensin eller diesel som uppfyller de strängaste kraven tilldelas den lägsta skattesatsen. På så vis stimuleras ytterligare förbättringar av bränslekvaliteten. Utöver kvalitetskraven på bränslet finns också avgaskrav för bilar, som successivt skärps. Avgaskraven genom förbättringar av moto- rerna och genom reningsutrustning. har haft så stränga avgaskrav att katalytisk avgasrening har krävts för att kunna uppfylla dem. Katalytisk avgasrening bryter ned ämnen som bensen, men dagens katalysatorer kräver dock uppvärmning för att fungera. Kallstart är således en betydande källa till utsläpp av bensen och andra flyktiga organiska ämnen i tätortsluft. Utsläppen kan minskas genom motorvärmare eller genom att andra uppvärmningssystem anbringas i Förslag till åtgärder i 245 införs inom EU särskilda avgaskrav för kallstart vid låga omgivningstemperatur. Dessa mer långtgående avgaskrav för nya bensindrivna personbilar beräknas halvera utsläppen från bilarna av bl.a. bensen. En kvarvarande betydelsefull källa till utsläpp är avdunstning från för- gasare och bensintank. Utsläppen är särskilt stora från bilar av äldre årsmodeller (före årsmodell ) som inte är försedda med s.k. kolka- nister. I dessa fall har en begränsning av mängden cancerframkallande ämnen i bensin stor betydelse. Ett annat område där bränslekvaliteten spelar stor roll är för motorer där avgaskrav ännu inte har införts, t.ex. gräsklippare och fritidsbåtar. I sådana användningsområden passerar en del av bränslet utan att för- brännas. Exempelvis passerar av bränslet oförbränt genom en utombords tvåtakts båtmotor (, 1999). Ett EU-arbete pågår med att ta fram avgaskrav för motorer där sådana krav saknas . Så kallad alkylatbensin som inte innehåller några aromatiska kolväten alls, har ursprungligen utvecklats för användning som bränsle för motorsågar, men den kan även användas för andra arbetsredskap och i båtmotorer. Alkylatbränsle beskattas som vanligt bränsle i miljöklass 1. Särskilda skattesubventioner för den här typen av bränsle har tidigare föreslagits av (SOU 1996:184). För att minska emissionerna har föreslagit ett tioårigt program för emissionsforskning (SOU 2000:35). Programmet skall drivas i samverkan mellan staten och industrin. Syftet är både att begränsa emissioner och att skapa framför- hållning för svensk industri när det gäller utveckling av fordon och bränslen. redovisar inom ramen för målet om frisk luft (se avsnitt 2.3.2) ett antal åtgärder som har betydelse för att minska utsläppen av cancerframkallande ämnen från bränslen, varav de viktigaste presenteras nedan. (För närmare beskrivning av förslagen hänvisar vi till betänkande, SOU 2000:52): ·Förtida introduktion av 2005/avgaskrav för lätta bilar genomförs, vilket minskar utsläppen av kolväten ytterligare. ·Reduktion av flyktiga organiska ämnen inom industrin, bl.a. inom oljedepåer och raffinaderier genomförs genom . 246 Förslag till åtgärder i ·Nya avgaskrav för fritidsbåtsmotorer . ·Nya avgaskrav för snöskotrar. Kraven baseras på Miljöklassutred- ningens (SOU1996:184) förslag och föreslås gälla . ·Förtida introduktion av arbetsmaskiner med bättre avgasrening. Detta alternativ innebär att avgaskraven i steg 3 införs genom eko- nomiska styrmedel eller dylikt . ·Vägverket bör genom sin sektorsroll informera näringsliv och hushåll om hur de genom olika anpassningar både kan minska sin miljöpåverkan och sina kostnader.