sou · GOB315 · 2001-01-01 00:00:00 — led mot sitt slut, och därmed de extra resurser som gjort det möjligt för den ekonomiskt sett resursmässigt svaga kulturföreningen att genomföra sitt arbete. Vår bedömning var att det låg inom ordinarie bidragsgivare såsom stad, samt möjligtvis att värdera, och ta ställning till hur man fortsatt ville stödja Selams verksamhet. Eko- nomiskt bidrag har också fortsättningsvis beviljats från dessa instanser, men ej i en sådan omfattning att de skulle säkerställt verksamheten. Resurserna inom Forum för världskultur skall enligt uppdraget bland annat användas för att initiera, stimulera och samordna verksamheter inom det världskulturella fältet, inte för att trygga överlevnaden för verksamheter som redan visat sig framgångsrika. Vår bedömning av det arbete som gjort i var att det var av en sådan kvalitet att vi borde ta initiativ till, och se i vilken grad dessa erfarenheter också var överförbara till åtminstone andra storstadsområden. Med detta som bakgrund bedömde Forum för världskultur att det borde finnas goda förutsättningar för att genom att stödja ett samarbete mellan Svenska Rikskonserter och möjliggöra ett intressant samarbete mellan en resursmässigt stark kulturinstitution och en framgångsrik, men resursmässigt svag organisation. Motiveringen för ett sådant samarbete skulle vara att man därige- nom skulle få en möjlighet att se om erfarenheterna från också skulle kunna ligga till grund för likartade arrangemang i och – området. Det stod tidigt klart att det fanns ett ömsesidigt starkt intresse från alla parter för att vidare- utveckla det samarbetet med stöd från Forum för världskultur. Överenskommelsen rörande samarbetet mellan , Riks- konserter och Forum för världskultur innebar att Riks- konserter bidrog till Selams verksamhet genom kostnader för administration samt en halv årslön. Forum för världskulturs stöd till täckte den andra halva årslönen samt en betydande del av kostnaderna för de arrangemang som skulle genomföras i de två ovan angivna områdena samt i . På detta sätt blev det enligt vårt sätt att resonera möjligt att också stödja verksamheten i , eftersom de arrangemangen med denna konstruktion också innebar förutsättningar för kraftfulla initiativ i de nämnda städerna utanför . kunde fortsätta sin verksamhet som en självständig part, men också med tillgång till delar av den större institutionens resurser och erfarenhetskapital. För Rikskonserters del innebar det en möjlighet att kunna värna om en framgångsrik aktör på det världskulturella fältet. Det låg uppenbarligen också en stimulans i det ömsesidiga kunskaps- och erfarenhetsmässiga utbytet som samarbetet med en engagerad mindre organisation möjliggjorde. Vår bedömning är att det organisatoriska samarbetet i stort sett har fungerat mycket bra . De förändringar som skett i överenskommelsen handlar framförallt om hur man kan hitta former som möjliggör för ledningen inom Rikskonserter att bättre kunna samordna sina resurser med de behov som kan uppstå i samband med Selams och Rikskonserters gemensamma arrange- mang. Den tätare anknytningen till Rikskonserter har också inne- burit att det ekonomiska risktagandet övertagits av Rikskonserter. Förändringarna har skett i fullständig överensstämmelse med , och vår bedömning är att det har skett i akt och mening att finna modeller för fungerande samverkan mellan en nationell institution och en kulturförening under . Det är ännu givetvis omöjligt att säga något om det långsiktiga resultatet av detta samarbete. Däremot är det uppenbart att det är angeläget att pröva och utveckla en rad olika former för samverkan mellan kulturinstitutioner och andra organisationer, som ett led i förnyelsearbetet inom kulturinstitutionerna. Detta kommer enligt vår mening att i synnerhet gälla den nyorientering på många fronter som möjligheten för mer utvecklade världskulturella perspektiv förutsätter. Att det har gått att hitta ett starkt engagemang inom ledningen för Rikskonserter kan möjligtvis till en del förklaras av att världs- musiken haft ett stöd inom just den institutionen. Troligare ändå är, enligt vår mening, att det just är Rikskonserters tidigare engagemang som gjort att man där klarare än på en del andra håll inser nödvändigheten av att utveckla olika verksamhets- former. Erfarenheterna av de arrangemang som har genomförts i – och i har med en viss tydlighet visat att det finns ett starkt lokalt intresse av att vara med och samarbeta med . Flera arrangemang har genomförts med gott resultat. har den preliminära rapporteringen från det gångna året visat hur angeläget det är att hitta rätt när det gäller samarbets- partners och lokala arrangörer som har de rätta förutsättningarna när det gäller att på ett framgångsrikt sätt kunna genomföra arrangemang med världsmusik och dans. I har arrangemangen fortsatt att locka en stor publik. Detta har inneburit att de medverkande musikernas attraktivitet har ökat, vilket har lett till att de i ökande utsträckning engageras för andra framföranden. Trots positiva publiksiffror kommer dessa arrangemang även fort- sättningsvis att förutsätta stöd i form av bidrag från offentliga medel för att de skall vara möjliga att genomföra utan dramatiska ökningar av biljettpriserna. Det ekonomiska stödet från Forum för världskultur utgör en mycket stor andel av budgeten för verksam- heten i . Eftersom möjligheten till en fortsatt återkom- mande finansiering i den här formen måste bedömas som osäker, kommer ansvaret i högre grad än nu att glida över till ett lokalt och regionalt ansvar. kan även det sägas ha haft en lång förhistoria innan det blev ett ärende för Forum för världskultur att ta ställning till. Inom svensk teater har under regissören tankar och strävan efter att skapa en möjlig folklig teatertradition löpt parallellt med kontakter med, och ett sökande efter element inom utomeuropeiska teatertraditioner som kan ge svensk teater möjligheter att utveckla, eller möjligtvis återfinna förlorade former för sceniskt berättande. Den processen har avsatt olika konstnärliga spår i såväl större uppsättningar som Den stora vreden, Amledo eller i mindre verk som iscensatta folkliga berättelser. har det utvecklats kontakter mellan Gopalan Venu, Kutiyattam-mästare från , , Ma Ke, jingju-mästare från , och . Dessa kontakter utvecklades underhand till en önskan om ett samarbete mellan dem och skådespelare från deras respektive teatrar. Genom ett ömsesidigt lärande av varandra ville man se hur det skulle var möjligt att producera en gemensam föreställning med bibehållandet av den ömsesidiga respekten. Man ville dessutom se hur erfaren- heterna av ett sådant samarbete på olika sätt kan utveckla eller ge nya aspekter på den egna teatertraditionen. Inför det samarbete som kom att inledas med en gemensam workshop i – och som därefter följdes av en längre arbetssejour i under sensom- maren/utvidgades kretsen till att också omfatta skåde- spelare och musiker från MoVambique. för världskultur framstod det tidigt som angeläget att samordna information och annat av relevans för att olika offentliga bidragsgivare skulle kunna fatta sådana beslut att det skapades ekonomiska förutsättningar för att skulle kunna genomföra etappen i . För det sammanhanget beviljade också Forum för världskultur ett ekonomiskt stöd, som tillsammans med andra bidragsgivare gjorde det möjligt att genomföra både en längre arbets- och repetitionsperiod och ett antal föreställningar i enlighet med de uppgjorda planerna. Forum för världskultur tog också initiativ till ett seminarium på den i under vilket utgångspunkterna för det kommande arbetet redovisades. I novem- ber 1999 genomförde Forum för världskultur i samarbete med ett seminarium på , Kungliga Drama- tiska Teatern, med rubriken som förenar och befriar där företrädare för de olika samarbetande teatrarna redogjorde för sina respektive utgångspunkter och sina erfarenheter av arbetet. I det sammanhanget spelades också en scen ur föreställningen upp för de inbjudna från olika kulturinstitutioner och organisationer. På uppdrag av Forum för världskultur har det också gjorts en grundlig journalistisk dokumentation av hela arbets- och föreställnings- perioden i . Dokumentationen finns tillsammans med bilder tillgänglig på vår hemsida, och ger goda möjligheter att få såväl en uppfattning om vad det i mer vardaglig mening innebär att genom- föra ett samarbete med de förtecken som utmärker världsteater- projektets avsikter, som en konfrontation med en rad av de konstnärliga frågeställningar som aktualiserades och på olika sätt illustrerades under arbetets gång. Den genomförda arbetssejouren i skall följas av en workshop i MoVambique. Där- efter planeras i , vilken i sin tur enligt planerna skall följas upp med en större produktion i . Att långsiktighet och perspektiv liknande är en i flera stycken isolerad företeelse inom svensk samtidsteater beror enligt vår mening inte i första hand på att det är svårt att skapa ekonomiska förutsättningar för den sortens arbeten. Snarare beror det på att så få initiativ formuleras som strävar efter att anlägga ett perspektiv där vår samtid kan ses i ljuset av historien och andra kulturella processer. Detta är möjligtvis också en av förklaringarna till den tystnad som tycks ha infunnit sig efter den relativt stora och positiva uppmärksamhet, som framför allt de olika föreställningarna fick i olika media. Att detta är ett långsiktig process, som ej skall eller ens kan slutgiltigt bedömas efter sina enskilda resultat, bör enligt vår mening snarare leda till att den bedöms efter sina avsikter. en kulturell isolering, att förmå sig till att försöka definiera sin egen position i den egna traditionen genom att lära från andra kulturella processer, är enligt vår mening även det en viktig uppgift när det gäller att öka den kulturella mångfalden i svensk kultur. 2.3.4Gud har 99 namn Att öka nyfikenheten och därmed skapa förutsättningar för ny eller fördjupad kunskap och respekt för den kulturella mångfalden var tungt vägande faktorer inför Forum för världskulturs engagemang i har 99 namn, som producerats av och Riksutställningar i samarbete med Stiftelsen . Den senare organisationen är också idégivaren till projektet vars grundsyfte är att tjäna som en vägvisare in i det mångreligiösa . Utgångspunkterna för Forum för världskulturs engagemang i detta projekt var flera. Vi ansåg det vara angeläget att kunna utveckla former för ett samarbete med och då i första hand när det gällde den del av vårt uppdrag som gällde kultur- och samhällsdebatt samt verksamhet inom scenområdet, med en inrikt- ning på andra kulturella influenser än den traditionellt väster- ländska. har 99 namn visade sig i hög grad vara en sådan pro- jektidé där det helt uppenbart fanns en möjlighet för Forum för världskultur att både bidra till gynnsamma beslut som kunde möj- liggöra ett förverkligande, samt i ett konstruktivt samspel med i första hand Stiftelsen och komma fram till en breddning av de ursprungliga planerna så att pro- grammet också kom att omfatta internationella musikgästspel, teaterföreställningar, mångreligiösa musikprogram, författarkvällar och möjligheter för besökare att själv pröva olika sångtekniker med anknytning till olika religioner i linje med utställningens inriktning. Utställningsperioden i med tillhörande program- verksamheten inleddes . Riksutställningar kommer att turnera utställningen i landet. Utställningen är redan bokad framöver. Mot bakgrund av vårt uppdrag har det varit angeläget att även ge ett stöd till ett i något vidare mening mångkulturellt projekt för att därigenom på olika sätt bidra till ett bredare erkännande av att är ett sammansatt land bestående av olika kulturella in- fluenser och därmed även religioner. Genom att få utrymme för en lång rad av kulturella arrangemang som på olika sätt uttrycker relationen mellan konstnärliga uttrycksmedel och olika religioner, kan projektet enligt vår mening erbjuda en möjlighet för att locka till sig en delvis ny publik och erbjuda dom som redan brukar besöka nya upplevelser och insikter. Att det mångreligiösa evenemanget har 99 namn genom- förs sammanflätat med en rad olika sidoaktiviteter på kan förhoppningsvis också innebära att erfarenheterna av dessa arrangemang kan öppna nya vägar och kontaktytor. Dessa erfaren- heter bör man kunna dra nytta av vid den fortsatta utvecklingen av vidgade världskulturella perspektiv vid kommande planering av verksamheten både när det gäller internationella och nationella kulturhändelser på . Det fjärde av de nämnda arrangemangen med den förmodade funktionen av att kunna tjäna som fixstjärna är ett projekt som utvecklats under namnet Världsmusiktältet och som skulle ha genomförts . Planeringsarbetet kring detta projekt påbörjades och har pågått med stegrad intensitet fram tiden för den här delrapportens färdig- ställande. På grund av ett allvarligt sjukdomsfall i en av de mest centrala ledningsfunktionerna som berör tältdelen i detta projekt, samt att det med kort varsel inte har varit möjligt att hitta en ersättare i den funktionen har projektgruppen meddelat att man ej kan ta ansvar för att projektet kan genomföras på det sätt som det var tänkt. Världsmusiktältets turné i skulle erbjuda konserter med musiker och dansare med kulturella rötter i olika kulturer, dans- kvällar och speciella barnkonserter till en rad platser i som inte är de storstadsområden som annars i så hög grad utgjort den världskulturella arenan. Det här projektet har varit av en sådan omfattning och innehållit så pass många olika aspekter att vi bedömde att det skulle vara angeläget med en dokumentation, där även personer utanför den här arbetsprocessen skulle ha en möj- lighet att följa och dra lärdomar av de gjorda erfarenheterna. Hela processen skulle enligt vår mening komma att innebära en intressant inventering av såväl konstnärliga frågeställningar kopplade till innehållet, som yttre frågor av mer praktisk natur när det gäller förutsättningarna för att kunna genomföra en turné av det här sla- get. Eftersom det här projektet nu är inställt och det ej har funnits tid för diskussioner angående eventuella andra lösningar framöver kan vi, i tillägg till vad som sagts ovan, endast redovisa en iakttagelse som varit värd att notera. Behovet av ett mer etablerat nätverk av lokala/regionala presentatörer vid sidan av de olika folkmusik- festivalerna har varit uppenbart. Ett sådant nätverk med intresse och kunskap för möjligheterna att genomföra evenemang med en världskulturell inriktning skulle med stor sannolikhet kunna haft en betydelse när det gällt att mobilisera ett lokalt intresse. Ett sådant nätverk skulle också kunna spela en viktig roll vid Riksutställ- ningars turné av 99 namn. Vid sidan av de ovan nämnda arrangemangen i vilka Forum för världskultur bitvis har varit aktivt involverat har vi funnit en rad andra arrangemang eller initiativ, som vi ansett bör få stöd. Vi har bedömt att de på olika sätt har förutsättningar att bidra till de upp- gifter som kommittén har fått i uppgift att arbeta för. Alla projekt relaterar till en eller flera av de sex punkterna där en del av kom- mitténs uppdrag summeras och som tidigare refererats i kapit- let 1.3. Nedanstående sammanställning är endast ett urval av de projekt som erhållit stöd från Forum för världskultur. Informationsfrågorna om vad som sker på det världskulturella området är enligt vår mening mycket angelägna. Information om hur andra har gått till väga, att kunna ta del av andras idéer eller att få vägledning om var man kan finna inspiration, information eller få råd när det gäller att genomföra arrangemang kan vara mycket viktig. Mot den bedömningen skall det tidigare nämnda stödet till det Mångkulturella nätverkets bulletin Korsdrag ses. skall Korsdrag komma ut med 5 tryckta nummer och även göras tillgänglig via Internet. Enligt uppgifter till Forum för världskultur har ett mycket stort ansvar för såväl det redaktionella arbetet som övrig produktion av Korsdrag kommit att ligga på Intercult. Initiativet till den ursprungliga trycksaken har också kommit från Intercult. Vid en kommande utvärdering av Korsdrag får man bland annat se vilken roll en publikation liknande denna kan spela. för världskulturs del har det varit angeläget att i över- läggningar med Intercult se på vilka sätt det är möjligt att utveckla former för samverkan mellan Intercult och kulturinstitutioner och andra organisationer. Förhoppningen från vår sida har därvid varit att därigenom förbättra möjligheterna för ett mer långsiktigt arbete för Intercult, och en möjlighet för andra att dra nytta av deras erfa- renhet och engagerade sökande efter ingångar till internationella projekt. Mot den bakgrunden har vi bland annat beviljat ett ekonomiskt stöd för ett fortsatt samarbete med Folkets Hus och Parker i pro- jektet Kulturbyteshandel. Vårt stöd till dokumentation och information kring en omfattande europeisk samproduktion , syftar till att ge handfasta inblickar i processerna kring ett projekt av den här omfattningen, och därigenom både inspirera och möjliggöra för andra att öka sin kunskap om villkoren för internationella samproduktioner. En annan ofta förbisedd faktor, när det gäller vidgandet av det världskulturella perspektivet, är de delvis nya krav som ställs på publikarbetet för att det skall bli framgångsrikt. Intercult har i det sammanhanget fått stöd för att genomföra en seminarieserie Ny publik – nya grepp, till vilken man lyckats samla inledare från och andra länder med erfarenhet av världskulturella arrangemang. En annan form av information, men också en möjlighet för debatt, utgörs av olika seminarieserier. Mångkulturellt Centrum i har fått stöd för att genomföra en serie sökkonferenser med temat Fokus på världskultur – lokal kultur. Två endagskonferenser i och i har genomförts från vilka en rapport kommer . Till konferenserna hade ett tjugotal forskare, politiker, konstnärliga utövare och kul- turadminstratörer inbjudits att hålla olika inledningsanföranden kring världskultur – lokal kultur. Ytterligare konferenser i samverkan med Mångkulturellt Cent- rum är planerade . En annan form för seminarier har varit den föreläsningsserie om postkolonial teori och praktik under rubriken som kulturföreningen har genomfört , och som kommer att fortsätta med en utvidgad serie om tolv föreläsningar . Till serien har man lyckats få en rad framstående postkoloniala teoretiker som före- läsare. Seminarierna genomförs med stöd från Forum för världs- kultur och i samarbete med bl.a. ABF och . Vid det tidigare nämnda seminariet Rötter som förenar och befriar deltog kulturminister , integrationsminister , utrikesminister , vice chef och de tidigare nämnda personerna involverade i . Seminariet innehöll också flera sceniska gestaltningar, som exempel på olika vägar till världskulturella möten inom musik och teater. Ett nordiskt seminarium genomfördes den 2–på , till vilket det var möjligt att samla en mycket representativ och engagerad skara av författare, forskare, journa- lister, kulturadministratörer och andra verksamma inom det världs- kulturella fältet i , och . Ett resultat av seminariet är ett fortsatt samarbete mellan Forum för världskultur, Mosaikk programmet i och med Udvikslingslanden i . kommer att inbjudas till det fortsatta arbetet med att utveckla samarbetsformer mellan de nordiska länderna inom det världskulturella fältet. Den gemen- samma bedömningen efter seminariet i är att det världs- kulturella fältet har goda förutsättningar för att bredda det nordiska samarbetet. De världskulturella frågorna har redan med en ökande tydlighet visat att världens kulturer redan är en del av de nordiska länderna. Den gemensamma utmaningen ligger nu i att utveckla former som möjliggör konstnärligt kreativa mötesplatser mellan dessa kulturer. I samarbete med genomfördes ett dansgästspel från med mycket gott gensvar såväl hos publik som i media. Gästspelet omfattade även och . Forum för världskultur strävade från första början efter att det i anslutning till dansgästspelet skulle genomföras andra arrangemang, som på flera sätt var kopplade till gästspelet och de världskulturella möten som det illustrerade. Dessa arrangemang genomfördes tyvärr ej. Anledningen till detta bör enligt vår mening sökas i det faktum att det saknas naturliga upparbetade relationer mellan olika institutioner och organisationer och föreningar. Dessa sammanslutningar har var och en för sig ett intresse av och ett engagemang för olika aspekter av det världskulturella området, men saknar erfarenhet av att samarbeta med varandra. Detta är en iakttagelse som vi gjort även i samband med arrangemang inom andra områden, vilket indikerar att det utgör ett angeläget område för vidare utveckling. Ett arrangemang på teaterområdet som fått ett mycket positivt publikt gensvar är den serie kulturmöten med namnet Under samma himmel, som genomfördes på i en för- söksomgång på fyra kvällar . Idén till projektet formulerades och presenterades av en person utanför , och fångades lyhört upp av den konstnärliga ledaren för . För att göra det möjligt att snabbt komma igång med arbetet gav Forum för världskultur ett ekonomiskt stöd som möjliggjorde att teatern kunde anställa för- slagsställaren som projektledare samt täcka merparten av de externa programkostnaderna. Under samma himmel fick ett mycket positivt mottagande genom sin uppläggning och tack vare ett mål- medvetet publikarbete mot publikgrupper som till stora delar var nya för teatern. Trots detta kommer teatern inte att följa upp och vidareutveckla serien under vårsäsongen. Forum för världskultur har fört en intensiv dialog med teatern men inte förmått ändra på detta beslut, vilket vi med ett beklagande måste konstatera. Under samma himmel har på ett mycket tydligt sätt visat på en del av de svårigheter som blottläggs inom många kulturinstitutioner när det gäller att utveckla ett samarbete med personer eller organisationer utanför den egna institutionen. Dessa svårigheter blir vid många tillfällen något mer uppenbara när det gäller samarbeten som involverar personer med annan kulturell bakgrund, och därmed delvis andra erfarenheter och perspektiv. Det är vår förhoppning att mot bakgrund av de gjorda erfarenheterna skall kunna hantera de svårigheter som uppenbarligen har inneburit ett steg tillbaka när det gäller utvecklandet av det världskulturella perspektivet på teatern. Vår förhoppning är att man redan till sommar- och höstsäsongen 2000 på nytt skall kunna ta ett par steg framåt. för världskulturs vidkommande har diskussionerna med visat hur angeläget det är att kunna inta en aktiv och pådrivande roll som engagerad samtalspart även när det gäller frågor som berör verksamhetens inriktning. Att det inom musikområdet finns bredare och mer mångfacetterade erfarenheter av världskulturella initiativ skall inte tolkas som att behoven av vidareutveckling är lösta. Förhållandet är snarare det motsatta. Erfarenheter från musikområdet bör snarare tolkas som utslag för den otroliga potential de världskulturella fälten rymmer. Vid sidan om de musikprojekt, som har om- nämnts, finns det anledning att också ge en preliminär redovisning av det som genomförts under namnet Världsmusiklaboratoriet. Utgångspunkten för detta projekt har varit en idé och en över- tygelse, som formulerats av folkmusikern , om behovet för musikanter med skiftande kulturell bakgrund inom folkmusik- området att kunna fördjupa kunskapen om varandras traditioner, speciella särarter och möjliga likheter för att därigenom finna vägar till skapandet av ny musik. I den här formen av barfotaforskning har det uppenbara faktumet att ny eller fördjupad kunskap skapar nya förutsättningar för kreativa processer kunnat bekräftas. för världskulturs del har det bedömts som angeläget att skapa förutsättningar för den här formen av fördjupningsarbete. har det framstått som angeläget att redan det omedelbara resultatet av denna arbetsprocess skall kunna nå fler än de direkt inblandade musikerna.