sou · GOB391d4 · 2001-01-01 00:00:00 — I har vi t.ex. en mycket restriktiv syn på narkotika jämfört med flera andra länder. Sakligheten förknippas med avsändaren. T.o.m. 1980-talet var sak- lighet och opartiskhet starkt sammankopplade. fördes bl.a. en intensiv debatt om huruvida det var lämpligt att Findus och svarade för den tryckta hälsoinformationen till nyblivna föräld- rar. Företagens broschyrer spreds och användes i avsaknad av alternativ genom barnavårdscentralerna. för hälsoupplysning fick statsmakternas uppdrag att ta fram objektiv information, vilket kom att resultera i skrifterna Vänta barn och Leva med barn som är standardverk för hälsoinformation till blivande och nyblivna föräldrar. I takt med att en mer affärsmässig syn börjat tillämpas också inom den offentliga verksamheten och problem med finanserna uppkommit, har betydelsen av det offentliga som avsändare gradvis tonats ner . Diskussionen om hur effektiv hälsoinformation är för att påverka bete- enden som är skadliga för hälsan eller kan förbättra hälsan är alltför omfattande för att redovisas uttömmande i detta sammanhang. Med lämplig utformning och spridning är det möjligt att få upp hälsofrågor i samhällsdebatten och på den politiska dagordningen. Effekterna av hälsoinformation som antingen varnar för vissa risker, eller ger vägled- ning om beteenden och produkter som kan främja hälsan är omstridda. Personer med redan god hälsa och bra vanor stärks i sin hållning, medan de som det är mest angeläget att påverka inte tycks beröras i någon större omfattning. En slutsats som dragits är därför att hälso- information kan bidra till att bibehålla och eventuellt öka hälsoklyf- torna. Även om effektiviteten från jämlikhetssynpunkt av information som påverkansmedel ifrågasätts, är det svårt att tänka sig att information inte kommer att användas i folkhälsoarbetet. När andra styrmedel som regleringar, priser och tillgänglighet kan användas i mindre utsträck- ning, som förmodligen blir fallet på alkoholområdet, kommer olika typer av hälsoinformation att användas i ökad utsträckning. Praktiskt taget allt förändringsarbete innehåller dessutom moment av informa- tion som en integrerad del. har det bedrivits en omfattande metodutveckling för att effektivisera och modernisera hälsoupplysningen. Förenklat kan tre olika utvecklingslinjer urskiljas. Den första har anknytning till metoder för modern marknadsföring, men med en social i stället för kommersiell inriktning. Den andra har sin grund i pedagogik och syftar till kommunikation med och delaktighet från berörda med syfte att stärka deras möjligheter att agera för sina intressen. Den tredje linjen handlar om att påverka hälsopolitiken. Olika intressenter använder information och kommunikation för att därigenom få upp sina frågor på den politiska dagordningen. Hälsoinformation är ett ansvar för många aktörer. Vanligast är hälso- information som inriktas på upplysningar till människor som är redan är sjuka, men det finns också information om faktorer och förhållanden som kan förebygga sjukdom eller bidra till att bevara och stärka hälsan hos människor. När det gäller den senare typen av information finns det ett stort antal myndigheter som har ansvar för att människors hälsa skyddas med avseende på olika förhållanden och som har till uppdrag att upplysa om dessa förhållanden. Generellt kan man säga att de myndigheter som har ett sektorsansvar även har ett informationsansvar till allmänheten inom sitt specifika område. Inom folkhälsoområdet har bl.a. myndigheter som , , , , , , Arbetarskydds- verket, , , , Vägver- ket och ett informationsansvar som har relevans för folkhälsan. och arbetar med hälsoinforma- tion på ett sektorsövergripande sätt. har för närva- rande till uppgift att förebygga ohälsa och främja hälsa. bedriver informationsinsatser inom främst områdena hiv/STD, tobak, alkohol, allergi, skador, kost och fysisk aktivitet. Vissa informationsinsatser rör särskilda målgrupper såsom äldre, kvinnor och barn/ungdom. uppgifter spänner över områdena socialtjänst, hälso- och sjukvård, tandvård, hälsoskydd och smittskydd. Inom dessa områden har i uppdrag att förmedla kunskap genom t.ex. föreskrifter och allmänna råd. Det är främst andra aktörer som är avnämare för kunskapsspridning. Inom t.ex. hälso- och sjukvårds- respektive smittskyddsområdet har ett informationsansvar riktat till allmänheten. har ett samhällsansvar i sitt avtal med staten. Avtalet innebär att har ansvar för att se till att läkemedel finns tillgängliga. Förutom sitt reglerade ansvar för läkemedelsdistribution bedriver även en omfattande generell kunskapsspridning. har ambitionen att deras kunskap skall vara tillgänglig för alla – oavsett ålder, kön, utbildning, bostadsort eller inkomst. Informationsspridningen genom innefattar såväl informationsmaterial som samtal med kunder. En stor del av hälso- informationen är relaterad till olika sjukdomar men även till livsstils- faktorer. Exempel på material som tagit fram är flera olika material om rökning, material om benskörhet, epilepsi och mag- och tarmsjukdomar. Hälsoinformationen tas ofta fram i samarbete med olika myndigheter och hälso- och sjukvården. Folkrörelser och andra frivilligorganisationer går en del av hälsoinformationen genom folkrörelser och andra frivilligorganisationer. Olika typer av föreningar får medel för att sprida information till sina medlemmar och/eller till allmänheten. Anledningen till detta är att man bedömt att folkrörelser och andra organisationer har varit bättre lämpade att nå utsatta grupper. Exempel på organisationer som bedrivit information inom folkhälsoområdet främst riktad till allmänheten är En rökfri generation inom tobaks- området, och inom hiv/STD-området och inom alkoholområdet. Exempel på organisationer som främst riktat hälsoinformation till sina egna medlemmar är patient- och handi- kapporganisationer, organisationer för etniska minoriteter, studieför- bunden och idrottsrörelsen. Hälso- och sjukvården har som uppdrag att både upplysa om före- byggande möjligheter och att informera om sjukdom och behandlings- möjligheter. Enligt hälso- och sjukvårdslagen § 2 c skall hälso- och sjukvården arbeta för att förebygga ohälsa. Den som vänder sig till hälso- och sjukvården skall när det är lämpligt ges upplysningar om metoder för att förebygga sjukdom eller skada, heter det. Dessutom anges i § 2 b att patienten skall ges individuellt anpassad information om sitt hälsotillstånd och om de metoder för undersökning, vård och behandling som finns. Intresset för Internettjänster inom hälso- och sjukvård har ökat kraftigt . En mängd varierande tjänster har lanserats och är på väg att lanseras. Tjänsterna skiljer sig åt när det gäller målgrupp, finansieringsformer, medicinska avsändare, informationsdjup m.m. Det finns mellan 40 och 50 Internettjänster med hälsoinfor- mation på svenska. Dessutom finns det ett tiotal specialiserade Inter- nettjänster såsom Fråga barndoktorn, om tänder. Det finns ett antal webbplatser med ett public service-uppdrag, vilka har olika delar av det offentliga som ägare, olika landsting, Svenska Läkare- sällskapet etc. InfoMedica, som ägs av landsting och innehåller faktainformation om olika sjukdomar, behandlingsmeto- der, tandvård och läkemedel. Dessutom finns möjligheten att ställa frå- gor anonymt och få personliga svar från allmänläkare. Allt fler vårdcentraler skaffar egna hemsidor och sjukhus erbjuder patienterna att kommunicera med olika avdelningar via Internet. har en medicinsk faktadatabas – MARS – som riktar sig till såväl vårdpersonal som patienter. Den innehåller nationella riktlinjer för behandling av ett stort antal sjukdomar. Patientinforma- tionen har sin tyngdpunkt i beskrivningen av de åtgärder som är doku- menterat framgångsrika när det gäller att undersöka, behandla, före- bygga och rehabilitera. Patientinformationen har utarbetats och granskats av de medicinska experter som i övrigt deltar i arbetet med faktadatabasen. har inlett ett arbete med att granska de hälso- och sjukvårdstjänster som finns på Internet. Man skall inventera om det finns problem vad gäller patientsäkerhet, och om kan ha ett tillsynsansvar. De preliminära bedömningarna tyder på att hälsoinformation via Internet kan vara ett bra instrument för att stärka patientens ställning. Informationen är lättillgänglig och möjligheter finns även att få kontakt med andra som har liknande problem. Men det kan vara svårt att bedöma informationens kvalitet, och risken finns att en jäktad person nöjer sig med webbhälsan och avstår från viktiga läkarbesök. Arbetsgruppen, som avser att lämna sin rapport , skall föreslå hur bör följa utvecklingen av denna häl- soinformation. Gruppen skall också se om behov finns av en kvalitets- märkning. Arbetsgruppen har studerat ett fyrtiotal svenska webbplatser med hälsorelaterat innehåll, allt från hälsoportaler till mindre hobbyprojekt. Preliminära slutsatser från arbetsgruppen är att de svenska hälso- sajterna kan förbättras, även om det inte finns några uppenbara brister i Det saknas t.ex. ofta källor och uppdateringsdatum på sajterna. Namn och yrke på de personer som svarar på frågorna uppges inte alltid och tydlig uppgift om hur webbplatsen finansieras finns ofta inte med. Inom EU drivs ett projekt som syftar till att kvalitetssäkra e-hälsa- företag. På kan man läsa mer om Health on the net foundation, en schweizisk stiftelse som skapat etiska regler för hälso- webbsidor och certifierar dem. I har några av de största webbplat- serna inom e-hälsa gått samman och deklarerat att de tänker skapa normer och regelverk för att garantera att hälsoinformationen blir till- förlitlig och säker. Där anses hälso- och sjukvårdssektorn ha en stor potential på nätet. är både när det gäller hälsorisker och frisk- och skyddsfaktorer ett relativt homogent land i geografiskt avseende. Också samhälls- organisationen är likartad över hela landet. Dessa förhållanden talar, tillsammans med rationaliseringsskäl som tillgången till expertunder- lag, informationskompetens, produktionskostnader och distribution, för en fortsatt centralt sammanhållen basal hälsoinformation i . Enskilda patienter kan få information på många olika sätt; muntlig information från sjukvårdens olika personalgrupper, från patientföre- ningar, skriftlig information från t.ex. , , läkemedelsföretag, tidningar och tidskrifter etc. Information kan också erhållas via andra media, t.ex. på kassettband, via radio och TV, per telefon genom hälso- och sjukvårdsupplysning eller särskilda linjer som Sluta Röka linjen och via Internet, vilket blir ett allt vanligare sätt för framför allt yngre människor att söka hälsoinformation. Informationen kan vara individuellt anpassad eller rikta sig till grupper t.ex. via mödra- och barnhälsovården, skolhälsovården, ung- domsmottagningar, företagshälsovård, äldrevården, tandvården etc. eller till olika sjukdomsgrupper som diabetiker, allergiker etc. I kapi- tel 18, En hälsoinriktad hälso- och sjukvård, beskrivs detta mer utför- ligt. Vid sidan om denna information med inriktning på sjukdom finns information om faktorer och förhållanden som kan förebygga sjukdom eller bidra till att bevara och stärka hälsan hos människor. Som har redovisats har många myndigheter uppdrag med avseende på sådan information. Det framgår av redovisningen att det finns ett stort antal kanaler för hälsoinformation, både sådan som är inriktad på sjukdom och sådan som gäller ett förebyggande perspektiv. Att kanalerna är många bör ses som en tillgång. är det angeläget att saklig information fort- löpande kan garanteras genom samhället och att det också kan garante- ras att denna är tillgänglig för alla människor. Vidare är det viktigt att det finns mekanismer för ansvarsfördelning och samordning av den information som tillhandahålls av samhällets olika organ. Det gäller också den information som handlar om bestämningsfaktorer för hälsa och som kan bidra till att främja hälsa och förebygga sjukdom hos människor. Det framhålls i kapitel 22 att det är angeläget att strategier utvecklas inom respektive samhällssektor med inriktning på bestämningsfakto- rerna för hälsa och att myndigheternas ansvar bör klargöras. En huvud- princip när det gäller hälsoinformation bör vara att respektive myndig- het har ansvar inom sitt område för information till allmänheten och till olika målgrupper om sådant som påverkar hälsan. har en roll att informera allmän- heten om vad som främjar hälsa och förebygger sjukdom. Enligt för- slag från för (SOU 2000:57) bör institutets nya roll som stabsorgan till regeringen vara att förmedla fakta till regeringen, sektorsmyndigheter, landsting och kom- muner, men inte information till allmänheten. Det är angeläget att institutet i denna nya roll – och mot bakgrund av Organisations- kommitténs huvudförslag beträffande institutet att detta skall ansvara för uppföljning och utvärdering av folkhälsoinsatser samt vara ett kun- skapscentrum för metoder och strategier inom folkhälsoområdet – ges förutsättningar att ansvara för allmän kunskapsförsörjning som under- lättar hälsoinformation. För att kunna ta detta ansvar bör institutet bl.a. ha tillgång till den information som övriga folkhälsorelevanta myndig- heter har samt kunna hänvisa besökare på den egna webbsidan till information hos andra myndigheter. avses enligt för att få ett ansvar för övergripande tillsyn när det gäller alkohol, narkotika och tobak. Mot den bakgrunden är det rimligt att institutet ges ett mer uttalat informationsansvar för dessa frågor. För övriga frågor bör regeringen, så som föreslås av Organisationskom- mittén, ge eller andra myndigheter särskilda upp- drag när det gäller information. Genom bl.a. den föreslagna förändringen av roll beträffande information till allmänheten är det angeläget att kommuner och landsting utvecklar sin allmänna hälsoinformation och anpassar den så att den når olika målgrupper, t.ex. olika etniska grupper. förmedlas viktig hälsoinformation genom apoteken, som i prin- cip når hela befolkningen. Denna uppgift regleras dock inte i det avtal som staten har upprättat med och sker på frivillig väg. I avtalet mellan staten och bör det regleras att apoteken i sin verksamhet skall ha vissa uppgifter att ge saklig producentobunden hälsoinformation till sina kunder. I avtalet med staten bör också regle- ras att skall ge ut sin information i samarbete med berörda myndigheter och att informationen skall vara språkligt och praktiskt tillgänglig för olika grupper i befolkningen. Frivilligorganisationer har genom sin förankring särskilda möjlig- heter att nå ut till sina medlemmar och de grupper som man arbetar för. De kan i flera fall bidra till ett starkare genomslag för t.ex. förändrade levnadsvanor än om statliga myndigheter står som avsändare. Självklart gäller av trovärdighetsskäl att budskapen skall vila på saklig grund. Organisationernas styrka ligger i att budskapen kan vinklas från respektive organisations värdegrund. Därigenom ökar möjligheter- na till acceptans hos mottagarna. Vissa organisationer har dock till följd av bristande resurser svårt både att utveckla en hög informations- kompetens och att ha råd med spridning av sitt material. Det finns också områden, t.ex. barns och ungdomars hälsa, som genom sin komplexitet är svåra att ge en rimlig täckning från existerande fri- villigorganisationer. Samhällsorganen bör stödja frivilligorganisa- tionerna ekonomiskt för olika former av hälsoinformation till sina målgrupper. Det skall enbart vara en möjlighet för organisationerna, inte ett tvång. Stöd till deras allmänna verksamhet skall inte påverkas av detta. DEL 6 – MEDVERKANDE OCH TRYCKSAKER 29 Medverkande och trycksaker I kapitlet redovisas kommitténs sammansättning och personer som har biträtt sekretariatet med material till de båda bilagedelarna. Vidare redovisas en förteckning över tidigare betänkanden och remissamman- ställning. Även kommitténs underlagsrapporter och de arbetsgrupper som har tagit fram dessa redovisas liksom kommitténs debattskrifter och personer som har medverkat i dessa. , f.d. riksdagsledamot, fr.o.m. 1996-12-09 Förordnande fr.o.m. 1997-03-24 om inte annat anges: (), trafiktekniker (), riksdagsledamot (), utredningssekreterare (), överläkare (), distriktsläkare (), riksdagsledamot (), landstingsråd, (), regionråd, fr.o.m. 2000-02-01 800 Medverkande och trycksaker , miljö- och hälsoutredare vid , fr.o.m. 1998-08-10 , departementssekreterare vid , fr.o.m. 1998-03-01 , professor och direktör vid , fr.o.m. 1998-06-01 , utredningschef vid , fr.o.m. 1998-07-01 , generaldirektör vid , fr.o.m. 1999-11-01 , utredningssekreterare vid , fr.o.m. 1999-10-01 Finn , professor vid , fr.o.m. 1997-04-23 , ombudsman vid , fr.o.m. 1997-04-23 , professor vid , , projektledare vid och , fr.o.m. 1997-04-23 , ombudsman vid , fr.o.m. 1997-04-25 , utredare vid , fr.o.m. 1997-04-23 , utredare vid LO, fr.o.m. 1997-04-23 , folkhälsodirektör vid , fr.o.m. 1997-10-24 , undervisningsråd vid , fr.o.m. 1999-11-01 , professor vid , fr.o.m. 1997-10-24 , professor vid , fr.o.m. 1997-08-15 , socionom och ekonomisk historiker, sekreterare fr.o.m. 1997-03-01 , huvudsekreterare fr.o.m. 1999-10-01 Medverkande och trycksaker 801 , socionom och MPH, fr.o.m. 1999-05-17 , fil. mag, fr.o.m. 2000-03-01 , journalist, fr.o.m. 2000-01-01 , M.A, fr.o.m. 2000-03-01 , departementssekreterare vid , fr.o.m. 2000-02-01 , assistent vid , fr.o.m. 2000-02-01 29.3Personer som har biträtt sekretariatet vid utarbetande av bilagedelen respektive betänkandet , utredare, kap. 1–6, sammanställning av remissynpunkter på SOU 1999:137 Faktauppdateringar av sakavsnitt i bilagedelen , konsult, kap. 2.1 Arbetsliv Illija Batljan, departementsråd, kap. 2.2 Ekonomisk trygghet , docent, kap. 2.3 Socialt kapital, sociala nätverk och socialt stöd , enhetschef, kap. 3.1 Miljöfaktorer , docent, kap. 3.2 Grönområdens betydelse för rekreation , avdelningsdirektör, kap. 3.3 Mat, kap. 3.4 Fysisk aktivitet , avdelningsdirektör, kap. 4.1 Tobak , avdelningsdirektör, kap. 4.2 Alkohol, kap. 4.3 Narkotika , professor, kap. 4.4 Läkemedelsberoende , avdelningsdirektör, kap. 5.1 Psykisk hälsa , professor och programchef, kap. 5.2 Skador , docent, kap. 5.3 Hudcancer , avdelningsdirektör, kap. 5.4 Allergier 802 Medverkande och trycksaker , avdelningsdirektör, kap. 5.5 STD och oönskade graviditeter , docent, kap. 6.1 Barn och ungdom , avdelningsdirektör, kap. 6.2 Äldre Skribenter av hela eller delar av kapitel i bilagedelen , utredare, kap. 7 Regionala skillnader i hälsa och levnadsvillkor , professor, kap. 8 Stress i arbetslivet , programchef, kap. 9 Utbildning i ett hälsoperspektiv , professor, , , , professor, , utredare, , enhetschef, , ordf. (Arbetsgruppen Kultur och hälsa), kap. 10 Kultur och hälsa , professor, kap.13 Genusperspektiv i nationella strategin för folkhälsan , konsult, kap. 16 Individens och samhällets ansvar för hälsan , ordf. och , ordf., kap. 21 Folkbildningens betydelse för hälsan , stabschef, kap. 22 Styrning och samordning av folk- hälsoarbetet, kap. 28 Saklig hälsoinformation Finn , professor, kap. 23 Att mäta folkhälsans bestämningsfaktorer, konsekvenser och fördelning, kap. 27 Behov av folkhälsovetenskaplig utbildning , utredare, kap. 24 Välfärdsbokslut och HKB Skribenter av hela eller delar av kapitel i betänkandet , jurist, , folkhälsolag och ändring i socialtjänstlagen , jur. kand, f.d. landstingsdirektör, kap. 8 Författ- ningskommentar, folkhälsolag och ändring i socialtjänstlagen , avdelningsdirektör, och kap. 8 För- fattningskommentar, ändring i tobakslagen Finn , professor, kap. 2 Hälsoutvecklingen i , kap. 3 Några viktiga utvecklingslinjer i samhället och hälsans bestämnings- faktorer, kap. 4 Utgångspunkter för prioriteringar av mål och åtgärder Medverkande och trycksaker 803 29.4Tidigare betänkanden och remissammanställning SOU 1998:43, Hur skall må bättre – första steget mot natio- nella folkhälsomål SOU 1999:137, Hälsa på lika villkor – andra steget mot nationella folk- hälsomål Sammanställning av remissyttranden över Hur skall må bättre – första steget mot nationella folkhälsomål (SOU 1998:43) Rapporten är framtagen av arbetsgruppen Arbetslivsfaktorer Nr 2 Ekonomisk försörjning och hälsa Rapporten är framtagen av arbetsgruppen Ekonomisk trygghet Nr 3 Fattigdom i Rapporten är skriven av Nr 4 Sociala relationer Rapporten är framtagen av arbetsgruppen Sociala relationer 804 Medverkande och trycksaker Rapporten är framtagen av arbetsgruppen Miljöfaktorer Nr 6 Levnadsvanor 2 – mat och matvanor, fysisk aktivitet, kultur och fritid, solvanor Rapporten är framtagen av arbetsgruppen Levnadsvanor 2 Ordförande: Nr 7 Levnadsvanor 1 – tobak, alkohol, narkotika och läkemedels- beroende Rapporten är framtagen av arbetsgruppen Levnadsvanor 1 Ordförande: Rapporten är framtagen av arbetsgruppen Skador inom Rapporten är framtagen av arbetsgruppen Allergier inom Nr 10 Psykisk hälsa Rapporten är framtagen av arbetsgruppen Psykisk hälsa Ordförande: SOU 2000:91 Medverkande och trycksaker 805 Nr 11 Barn och Ungdom Rapporten är framtagen av arbetsgruppen Barn och ungdom Rapporten är framtagen av arbetsgruppen Äldrefrågor Nr 13 Folkhälsa och integration Rapporten är framtagen av arbetsgruppen Folkhälsa och integration Ordförande: Nr 14 Behov, utbud och utveckling avseende akademisk folkhälso- utbildning i Rapporten är skriven av Nr 15 En hälsoinriktad hälso- och sjukvård Rapporten är framtagen av Arbetsgruppen för analys av hälso- och sjukvårdens roll för folkhälsan. Nr 16 Ekonomisk analys av folkhälsoinsatser – en antologi om synsätt, utvärderingsmetoder m.m. Rapporten är framtagen av expert- grupp för ekonomisk analys av folkhälsoinsatser , , , , , 806 Medverkande och trycksaker Nr 17 Kunskaps- och forskningsbehov för folkhälsopolitik och folkhälsoarbete Rapporten är framtagen av Arbetsgruppen för folkhälsovetenskap. Experter: , Finn , , , , , , , Per , , , Nr 18 Hälsa och funktionshinder Rapporten är framtagen av arbetsgruppen Hälsa och funktionshinder Ordförande: Experter:Pelle , , , , Nr 19 Myndigheternas folkhälsoansvar Rapporten är framtagen av sekretariat. Tillitsbristsjukdomar – myt eller verklighet? Tobaken – folkhälsans största fiende? Debattinlägg av , , , Arv och miljö – hur påverkas hälsan? Svensk alkoholpolitik – välmotiverad eller förlegad? Debattinlägg av , , Gammal och frisk? – om äldres hälsa Debattinlägg av , , En god hälsa – ett socialt privilegium? Debattinlägg av , och Medverkande och trycksaker 807 Sjuk eller frisk i själen? – om synen på psykisk (o)hälsa Debattinlägg av , , , Nya diagnoser – en förklaringsmodell till neurosomatiska sjuk- domar Motion och idrott – fördelar eller faror för hälsan? Debattinlägg av , , , Med gemensamma krafter. Organisationernas betydelse för män- niskors hälsa Debattinlägg av , , , , , , , , samt en medlem i Anonyma Alko- holister