sou · GOB3106d2 · 2001-01-01 00:00:00 — omfattande uppgifter än mindre. Exklusiva uppgifter utgörs av ansvar för vatten, avlopp och renhållning, mindre vägar, parkeringsplatser och marknadsplatser, kommunikationer, parker och fritidsanläggningar samt gemensam betesmark. De delade uppgifterna innefattar bl.a. konstbevattning, miljöskydd, social omsorg, kultur, lokal ekonomisk utveckling och fysisk planering. består av kommuner (municipio) och provinser (provincia). Det spanska kommunsystemet utgörs i princip av dessa två nivåer. Kommunerna är sedan århundraden ett uttryck för varje bys ansvar för sina egna gemensamma angelägenheter. Provinserna har huvudsakligen komplementära och koordinerande uppgifter i förhållande till kommunerna. Deras beslutande församlingar utses indirekt av kommunernas fullmäktige. Kommunerna har skyldighet att utföra en rad uppgifter, men dessa är tydligt relaterade till kommunens storlek. Samtliga kommuner skall bl.a. tillhandahålla gatubelysning, begravningsplats, vatten och avlopp samt viss väghållning. I de som har fler än 5 000 invånare tillkommer dessutom bl.a. parker, bibliotek och avfallssystem. Kommuner som överstiger 20 000 invånare skall svara för social välfärd och brandförsvar och de som har fler än 50 000 invånare har också ansvar för kommunikationer och miljöskydd. Kommunerna har möjlighet att inom vissa, av staten och regionen satta gränser, själva bestämma skatteuttagets storlek. Provinserna finansieras i huvudsak genom statsbidrag. Ledamöterna i kommunernas fullmäktige utses i allmänna val med ett proportionellt valsystem. Kommunsystemet i består i huvudsak av tre nivåer: région, département och commune. I , och finns dessutom en kommundelsnivå, arrondissements, med egna, direktvalda beslutsförsamlingar. Kommunernas kompetens innefattar såväl obligatoriska som fakultativa uppgifter. De obligatoriska utgörs av ansvar för skolbyggnader, mindre vägar, polis, brandförsvar, fysisk planering och beviljande av byggnadstillstånd. De fakultativa uppgifterna avser bl.a. kultur, turism och kommunikationer. Den franska grundlagen anger att det skall finnas kommuner och att dessa skall styra sig själva genom valda församlingar. Kommunallagen anger att kommunerna har rätt att sköta alla uppgifter av lokalt intresse. De har därmed en i princip allmän kompetens. Kommunernas möjligheter att påverka skatteinkomsternas storlek har ökat . Detta innebär emellertid en komplicerad process som i praktiken endast är öppen för de större kommunerna. Budgetprocessen på de olika kommunala nivåerna är också underkastad statlig granskning. De främsta skatteinkomsterna kommer från beskattning av fastigheter och företag. Högsta beslutande organ på samtliga nivåer är ett fullmäktige. Valen sker med ett proportionellt valsystem. Det irländska kommunsystemet består av två nivåer i städerna och en nivå på landsbygden. är indelat i counties, som antingen är en county borough council eller en county council. I städerna finns dessutom en andra nivå bestående av någon av borough corporations, urban district councils eller town commissions. Den irländska konstitutionen innehåller ingen reglering av kommunernas ställning. Villkoren för den kommunala verksamheten anges i stället i lag. Kommunerna får endast befatta sig med uppgifter som de fått tillstånd till i lag. De irländska kommunerna anses i allmänhet vara starkt kringskurna och kontrollerade av staten. Någon möjlighet att ta på sig uppgifter utöver dem som staten angett finns inte. Kommunernas uppgifter är mer begränsade i än i de flesta andra västeuropeiska stater. Skolväsende, hälso- och sjukvård och socialtjänst handhas av statliga organ. De viktigaste kommunala uppgifterna är byggande och tillhandhållande av bostäder, vägförvaltning och trafiksäkerhet samt ansvar för vatten- och avloppssystem. Huvuddelen av de kommunala inkomsterna utgörs av statsbidrag. Fullmäktigeledamöterna i de irländska kommunerna väljs i Det italienska kommunsystemet består i princip av tre nivåer, regioner (regioni), provinser (provincie) och kommuner (comuni). Provinserna utgör både enheter för lokalt självstyre och statliga administrativa organ. Tyngdpunkten i det italienska kommunsystemet ligger på den lägsta nivån. Utöver de nu tre nämnda nivåerna finns det också andra typer av kommunala enheter. Det är den italienska konstitutionen som anger provinsernas och kommunernas roller i det italienska styrelseskicket och garanterar därvid deras autonomi. De tre nivåerna kan inte avskaffas och deras allmänna uppgifter kan inte förändras utan att konstitutionen modifierats. Högsta beslutande organ i både provinser och kommuner utgörs av ett fullmäktige. Regionernas beslutsfattande organ utses i allmänna val, men regionerna har ändå sin självständighet kringskuren, bl.a. genom ett finansiellt beroende av staten. Regionerna utgör i finansiellt hänseende genomströmningssystem. De får i huvudsak alla sina inkomster från staten. Även provinser och kommuner är finansiellt beroende av staten, men i mindre grad. Uppgiftsfördelningen mellan regioner, provinser och kommuner är inte helt entydig. I princip gäller att kommuner av större storlek har fler och mer omfattande funktioner än de mindre. Kommunerna har dock ett huvudansvar för befolkningsregister, lokal polis, sanitet och visst miljöskydd och har tillsammans med staten ansvar för utbildning. Regionerna stiftar lagar och svarar ensamma för bl.a. kommunikationer, jordbruksstöd och vattenförsörjning. Vissa uppgifter delas mellan flera nivåer. Storhertigdömet är EU:s minsta medlemsstat. Kommunsystemet har en enhetlig struktur i hela landet och består av ett drygt hundratal kommuner (communes). Det är den luxemburgska konstitutionen som anger villkoren för den kommunala självstyrelsen och huvuddragen i kommunernas organisation. Kommunerna har rätt att handha egna angelägenheter, men inom de ramar som anges av vanliga lagar. Kommunernas högsta beslutande organ utgörs av ett fullmäktige, som utses i allmänna val. Olika valsystem tillämpas i olika kommuner. Kommunerna har obligatoriskt ansvar för framför allt skolväsende, fysisk planering, avfallshantering och vattenförsörjning. De delar ansvaret med staten för hälso- och sjukvård, socialtjänst, miljöskydd samt byggande och underhåll av vägar. Kommunerna får själva avgöra storleken på skatterna och också införa nya skatter, så länge statsmakterna inte anser detta strida mot det allmänna intresset. Det nederländska kommunsystemet har en enhetlig struktur över hela landet. Systemet består av två nivåer, kommuner (gemeente) och provinser (provinces). Den ekonomiska och verksamhetsmässiga tyngdpunkten utgörs av kommunerna. Provinserna har mer begränsade uppgifter och fyller främst en koordinerande funktion. Den nederländska konstitutionen innehåller grundläggande regler om kommunsystemets struktur och kommunernas kompetens. Dessa har en allmän kompetens. Detta innebär att de därigenom i princip har rätt att bedriva de verksamheter inom sitt territorium som staten inte uttryckligen reserverat för sig eller för provinserna. Den viktigaste lagtexten utgörs av kommunallagen, som bl.a. reglerar kommunernas inre organisation. Nästan alla resurser kommer från staten och huvuddelen av dessa resurser utgår i form av specifika statsbidrag. Finansieringen av nederländska kommuner och provinser avviker därmed på ett avgörande sätt från det allmänna västeuropeiska mönstret; de är i hög grad beroende av statsbidrag. Det är staten som beslutar vilka skatter som får uttas. Högsta beslutande organ i både kommuner och provinser är ett fullmäktige, som utses i allmänna val. Valsystemet är proportionellt. Kommunerna har ett brett spektrum av uppgifter, omfattande bl.a. utbildning, kultur, rekreation, social välfärd och bostäder. Huvuddelen av dessa handhas på uppdrag av staten, medan en mindre del ryms inom den allmänna kompetensen. Provinsernas ansvarsområde är mindre omfattande och gäller bl.a. fysisk och regional ekonomisk planering samt miljöskydd. Provinsernas viktigaste funktion är att övervaka kommunernas verksamhet samt att samordna all offentlig verksamhet inom sitt territorium. Det portugisiska kommunsystemet består av två nivåer, kommuner (municípios) och församlingar (freguesias). Den portugisiska konstitutionen har ett särskilt kapitel om den lokala självstyrelsen. Bland annat garanteras kommuners och församlingars existens samt deras finansiella autonomi. De ges vidare en allmän kompetens, vilket innebär att de får bedriva verksamheter av lokalt intresse så länge ingen annan nivå har uttryckligt ansvar för uppgiften. Kommunallagen innehåller regler om bl.a. kommuners och församlingars uppgifter och organisation samt om relationer mellan olika nivåer. Högsta beslutande organ i församlingarna är ett fullmäktige, direktvalt av de egna medborgarna. Ett proportionellt valsystem tillämpas. Tyngdpunkten i det portugisiska kommunsystemet ligger hos kommunerna. De har en konstitutionellt skyddad allmän kompetens. De svarar för gator och vägar, brandförsvar, vatten och avlopp, gas och elektricitet, skolväsende och kulturinstitutioner, fritid och rekreation samt fysisk planering. Församlingarna har begränsade uppgifter. De svarar normalt för skötsel av marknadsplatser och kyrkogårdar samt turist- och fritidsverksamhet. Skatt tas ut på bl.a. fordon och annan egendom, men kommunerna kan inte själva besluta vare sig om vad som skall beskattas eller skattens nivå. I sköts samtliga kommunala angelägenheter av boroughs. Ett liknande system existerar i andra storstadsområden i andra delar av . Även här finns bara en nivå, men med beteckningen Metropolitan districts. I övriga utanför storstadsområdena har funktionerna varit delade mellan två nivåer, county och district. I , och finns endast en nivå, districts. saknar skriven konstitution och därmed konstitutionella regler för den kommunala självstyrelsen. Kommunerna regleras i stället uteslutande av vanliga lagar, vilket anses ge kommunerna en svagare rättslig ställning än i kommunsystem på kontinenten. Kommunerna får endast företa sig sådant som uttryckligen är tillåtet enligt lag. Något friområde, i stil med den allmänna kompetens som de svenska kommunerna åtnjuter, existerar inte. Högsta beslutande organet i kommunerna är ett fullmäktige, som fattar principiella och övergripande beslut. Fullmäktige väljs genom majoritetsval i enmansvalkretsar. Det är staten som sätter ett tak för kommunalskattens storlek. Kommunerna svarar själva för skatteuppbörden men de som tar ut mer skatt än den angivna gränsen bestraffas med minskade statsbidrag och genom att skadestånd utkrävs av de kommunfullmäktigeledamöter som deltagit i beslutet. De brittiska kommunernas uppgifter spänner över ett vitt fält av olika lokala åtaganden. I ekonomiska termer är ansvaret för skola och utbildning det viktigaste, följt av ett ansvar för den lokala miljön i vid bemärkelse. Social service, polis och persontransportsystem ingår också i kommunernas uppgifter. är en federal stat och statsmakten är delad mellan förbundsnivån (Bund) och nio delstater (Länder). Varje Land är indelat i en statlig undernivå, Bezirk. Detta organ sköter delegerade statliga uppgifter, men ansvarar också för att övervaka kommunernas verksamhet. Den kommunala nivån i utgörs av Gemeinden. Kommunernas status och rätten till kommunalt självstyre finns inskrivna i den österrikiska grundlagen. Denna ger kommunerna bl.a. vissa beslutsbefogenheter och rätt att själv fastställa sin budget och ta ut skatter. Närmare reglering av den kommunala verksamheten sker därefter på delstatsnivå. Alla kommuner leds av ett direktvalt fullmäktige. Valsystemet är proportionellt. Kommunerna har såväl ett eget kompetensområde som uppgifter som utförs på uppdrag åt de federala eller delstatliga nivåerna. Bund och Land har i lagstiftning pekat ut de områden som ingår i kommunernas egna kompetens. Det gäller t.ex. hälsoinspektion, trafikpolis och lokal planering. Kommunerna har därefter stor självständighet att utföra dessa uppgifter utan inblandning från statliga organ. Schematisk översikt (kap. 7) Under rubriken medborgarskapskrav redovisas endast huvudregler. Möjligheterna till dispens eller annat undantag från respektive medborgarskapskrav framgår således inte av uppställningen. Ledamot i skall vara 8 kap. 2 § 1 st RB het (avsnitt 7.2) svensk medborgare eller medborgare i en annan stat inom EU eller EES. Nyttjanderätt till får bl.a. inte överlåtas till annan än i bosatt svensk (1910:72 s. 1) angå- (avsnitt 7.3) Befälhavare på vissa handelsfartyg och fiske- 5 kap. 1 § fartygs- fartyg skall vara svensk medborgare. (avsnitt 7.4) ningen (1988:594) Rätten till ekonomiskt bistånd tillkommer i 1, 4 och 4 a §§ princip endast svenska medborgare. lagen (1973:137) (avsnitt 7.5) Endast svensk medborgare med hemvist i riket möte (avsnitt 7.6) har rätt att delta i adelsmöte. Fastställelse att en person tillhör det andra könet får meddelas endast för ogift svensk med- (1972:119) om fast- (avsnitt 7.7) Vid biträde av för del- givning av handlingar i utlandet kan departe- mentet begära att den sökande, som säkerhet det (avsnitt 7.8) för delgivningskostnaden, avlämnar löftesskrift av två vederhäftiga inom riket bosatta svenska ning av handlingar i Ledamöter i en allmänningsstyrelse för härads- allmänning skall vara svenska medborgare. (1952:166) om (avsnitt 7.9) Ledamöterna i en allmänningsstyrelse eller land och skall vara svenska med- Åtta ledamöter skall vara svenska medborgare. (1911:104) för Car- relse (avsnitt 7.10) Ledamot av flottningsförenings styrelse skall vara här i riket bosatt svensk medborgare. (1919:426) om (avsnitt 7.11) För registrering av partnerskap krävs antingen 1 kap. 2 § lagen (avsnitt 7.12) att en av partnerna är svensk, dansk, isländsk, (1994:1117) om nederländsk eller norsk medborgare eller att en av partnerna har hemvist i sedan minst Reglerna om de s.k. automatiska namn- förvärven gäller inte utländska medborgare. Militärt inriktad utbildning av personer som inte är svenska medborgare får inte bedrivas (1992:1300) om här i landet utan tillstånd. För tillverkning av krigsmateriel samt 13 § samma lag verksamhet som avser tillhandahållande av (avsnitt 7.14) krigsmateriel m.m. krävs tillstånd. tillstånd för ett svenskt aktiebolag får förenas med bl.a. krav på att bolagets styrelseledamöter m.fl. skall vara svenska medborgare och bosatta i . tillstånd får förenas med villkor avseende ägandet även för handelsbolag. Endast luftfartyg som ägs av - såvitt avser 2 kap. 2 § luftfarts- fysiska personer - svenska medborgare och lagen (1957:297) (avsnitt 7.15) medborgare i ett annat land inom EES får Tillstånd till luftfart i inrikes trafik får - 7 kap. 3 § samma såvitt avser fysiska personer - endast ges till svenska medborgare och medborgare i ett annat land inom EES. Utländska medborgare får inte bedriva marinvetenskaplig forskning i den s.k. (1992:1140) om ning (avsnitt 7.16) ekonomiska zonen utan särskilt tillstånd. Utlänningar får inte uppehålla sig inom militära skyddsområden när det råder höjd beredskap (1990:217) om (avsnitt 7.17) eller som regeringen med Utlänning som i stat utanför är (avsnitt 7.18) misstänkt, tilltalad eller dömd för där straff- (1957:668) om belagd gärning och som uppehåller sig här i riket, får efter beslut av regeringen utlämnas till den staten. Svensk medborgare får inte Den (svensk medborgare eller utlänning) lagen (1959:254) som i ett annat nordiskt land är misstänkt, tilltalad eller dömd för där straffbelagd gär- ning och uppehåller sig här i riket får efter utlämna svenska medborgare begränsas i Litteratur, rapporter m.m. , K-G., författning efter EU-anslutningen, 2000 Allgård, O. och , S., EU och EG-rätten, 3 uppl. Andermyr, S-A. och , I., Säkerhetsjuridik för kommu- ner - internt skydd och samhällsansvar m.m., 1998 , N. och , J., Polislagen, 3 uppl. 1998 , A., Kommunalrättens grunder, 2 uppl. , M., Drangel, B. och Kring, C., Utlämning för brott från till , , och , SvJT 1984 s. 597 , M., Demokrati och medborgarskap: , 1998. Diesen, C., Lekmän som domare, 1996 Electoral systems and voting procedures at local level, Local and regional authorities in Europe, No. 68, Europeiska Rådet, 1999 EU-Karnov 1998/1999, Kapitel 11. Fahlbeck, E., , , , H., Medborgarrätt, 1947 Fazlhashemi, M., Fruitman, S., Medborgarskap, Reflektioner kring ett problematiskt europeiskt begrepp, 1997 Fitger, P., I (inkl. supplement) Försvarsdepartementet, /99 och 1999/2000, 1998 respektive 1999 Försvarsmakten, säkerhetsskyddstjänst, H Säk 1996, 1996 Heater, D., What is citizenship, 1999 Hinn, E., , L., Offentlig anställning, 1996 Hinn, E. m.fl., Statlig anställning, 1994 , E. och Stjernquist N., Grundlagarna, 1980 (cit. Holm- berg/Stjernquist) , E. och Stjernquist, N., Vår författning, 11 uppl., 1998 Jareborg, N. och , P. (utg.), Svensk internationell straffprocessrätt, Jermsten, H., Konstitutionell nödrätt, 1992 , , i till , 1997 , U. och Losman, S., kommunallag, 4 uppl. 1998 , T.H., Citizenship and social class, 1992 , M. och Schäder, G., , 4 uppl., 1999 , H., Upphovsrättslagstiftningen - en kommentar, 1996 , I., Riberdahl, C. och , P., Kommunallagen, 1997 , O., Svensk politik, 3 uppl. , G. och Ragnemalm, H., grundlagar, 12 uppl. 1980 (cit. Påle, K., Utlämning, i Svensk internationell straffprocessrätt (utg. Jareborg o.a.), 1995 Sandesjö, H. och , K., Medborgarskapslagen, 1996 , Statistisk årsbok 2000, 1999 Statens nämndmyndigheter, Del 1 och 2, Statskontoret, rapport 1997:7A, 1997 Statskontoret, Staten i omvandling, 1998:15, 1998 Statskontoret, Staten i omvandling, 1999:15, 1999 ., Normgivningsmakten enligt regeringsform, 2 uppl., 1989 (cit. , H., författning, 16 uppl. 1999 ; H., Tryckfrihetsrätt, 1995 konstitutionella urkunder, 1999 Szabó, M., Vägen mot medborgarskap, 1997 Töllborg, D., Medborgerligt pålitlig? Svenskt säkerhetsskydd i förändring, 1999 , G., Gregow, T. och Löfmark, P., Utsökningsbalken, 3 uppl. 1999 , B., , M. och , G., Yttrandefrihetsgrundlagen, 2 uppl., 1995 1938:44 Förslag till rättegångsbalk, del II, betänkande av Processlag- beredningen 1947:60 Förslag till tryckfrihetsförordning, tryckfrihetssak- kunniga 1963:7 Utlännings tillträde till offentlig tjänst, betänkande av Utred- ningen om översyn om svenskt medborgarskap såsom villkor för erhållande av statstjänst 1963:16 statsskick, del 1, betänkande av Författningsutred- ningen 1963:17 statsskick, del 2, betänkande av Författningsutred- ningen 1968:5 Jordbruksarrende, betänkande av 1972:15 Ny regeringsform, Ny riksdagsordning, betänkande av 1972:16 Ny regeringsform, Ny riksdagsordning, Följdförfattningar, betänkande av Grundlagberedningen 1972:62 Offentligt stöd till de politiska partierna 1974:96 En öppnare domarbana, betänkande av domarutred- ning 1975:1 Demokrati på arbetsplatsen, betänkande av arbetsrättskom- mittén 1975:15 rösträtt för invandrare, betänkande av rösträttsut- redningen 1975:65 Förfogandelagstiftningen, betänkande av rekvisi- tions- och förfogandeutredning (RFU) 1975:75 Medborgerliga fri- och rättigheter, Regeringsformen, betän- kande av fri- och rättighetsutredning 1978:21 Bemanning av fartyg, betänkande av befälsmanningsutred- ningen 1979:49 Grundlagsskyddad yttrandefrihet, betänkande av Yttrandefri- hetsutredningen 1984:11 Rösträtt och medborgarskap, huvudbetänkande av 1987:13 Expertmedverkan och specialisering, delbetänkande av rätte- gångsutredningen 1987:27 Skeppslega till utlänning - Tillstånd, dispenser, flaggskifte, betänkande av 1988:53 Domarbanan, utbildning och meritvärdering, betänkande av domarutredning 1989:42 Det civila försvaret, Del I och II, betänkande av CFL- utredningen 1990:50 Ny folkbokföringslag, slutbetänkande av folkbokfö- ringskommitté 1990:51 , slutbetänkande av 1992:60 Enklare regler för statsanställda, huvud- betänkande 1993:14 EG och våra grundlagar, betänkande av Grundlagsberedning- en inför EG 1993:40 Fri- och rättighetsfrågor, delbetänkande av Fri- och rättig- hetskommittén, del A - Regeringsformen, del B - Inkorpore- ring av 1993:98 Partnerskap, betänkande av 1994:30 Vallagen, slutbetänkande av vallagskommitté 1994:99 Domaren i , betänkande av 1993 års 1994:149 Säkerhetsskydd, betänkande av 1996:16 Förankring och rättigheter, fyra expertrapporter till EU 96 - 1996:90 Sammanhållet studiestöd, slutbetänkande av Studiestödsut- redningen 1997:56 Folket som rådgivare och beslutsfattare, betänkande av Folk- omröstningsutredningen 1998:88 Domaren och , betänkande av Domstolskommitte 1998:99 acceptera !, betänkande från den nationella samordnings- kommittén för mot rasism 1998:100 bilaga till betänkande från den nationella samordningskom- mittén för mot rasism 1999:15 Nytt system för prövning av hyres- och arrendemål, delbetän- kande av hyreslagstiftningsutredning 1999:34 Svenskt medborgarskap, slutbetänkande av medbor- garskapskommitté 1999:37 Underrättelsetjänsten - en översyn, betänkande av Förslag till lag angående utlämning av förbrytare m.m. Förslag till förordning om luftfart Förslag till luftfartslag m.m. Förslag till lag om utlämning för brott Förslag till lag om utlämning för brott till , Fin- land, och m.m. Förslag till ändringar i regeringsformen m.m. Till angående statsbidrag till politiska partier Angående de allmänna underrätternas organisation m.m. Förslag till lag om utlämning till , , eller för verkställighet av beslut om vård eller be- Angående studiesocialt stöd till utländska studerande Förslag till lag om fastställande av könstillhörighet i vissa Förslag till lag om statligt stöd till politiska partier Angående ändringar i hyreslagstiftningen Förslag till ny regeringsform och riksdagsordning m.m. Anställningsskydd i statlig tjänst, m.m. Angående ändringar i lagstiftningen om utlämning för Regeringens proposition om anslutning till avta- let om ett internationellt energiprogram, m.m. Ansvar för funktionärer i offentlig verksamhet m.m. bilaga 2, med förslag till arbetsrättsreform m.m. om kungörande av lagar och andra författningar Förslag till lag om allmänna fjärrvärmeanläggningar, m.m Ändringar i grundlagsregleringen av tryckfriheten Fri- och rättigheter i grundlag om följdlagstiftning till 1976 års reform beträffande tryck- Förstärkt skydd för fri- och rättigheter m.m. om folkomröstning i kärnkraftsfrågan Polisens uppgifter, utbildning och organisation m.m. 1981/82:196 Förslag till lag om förbud mot utförsel av krigsmateriel Villkorlig frigivning och kriminalvård i frihet m.m. Om ändrad indelning av försvarsmaktens personal, m.m. Ändring i luftfartslagen (1957:297) m.m. Ändringar i tryckfrihetsförordningen m.m. Ändring i (advokatfrågor) Val av nämndemän, m.m. Fastighetsbildning för landsbygdens behov m.m. 1990/91:116 En gemensam nordisk arbetsmarknad för personer med om följdlagstiftning till yttrandefrihetsgrundlagen m.m. Förslag till lag om krigsmateriel Samerna och samisk kultur m.m. En svensk ekonomisk zon och advokaterna, m.m. om utländska förvärv av fast egendom En ändrad lagstiftning för statsanställda m.fl. Budgetproposition, bilaga 9 Inkorporering av och andra fri- och Lag om civilt försvar Samverkan, socialförsäkringens ersättningsnivåer och ad- , framtiden och mångfalden - från invandrarpolitik tillämpningsområden - barnpornografifrågan m.m. Statlig förvaltning i medborgarnas tjänst Ny lag om åtgärder mot etnisk diskriminering i arbetslivet Förändrad omvärld - omdanat försvar Utlänningar i en massflyktsituation, sociala förmåner m.m. Ändring i partnerskapslagens anknytningskrav 1999/2000:147 Lag om svenskt medborgarskap Utlåtande i anledning av proposition med förslag till lag om utlämning för brott Utlåtande i anledning av proposition med förslag till lag om utlämning för brott till , , Is- i anledning av Kungl. statsbidrag till politiska partier jämte motioner Utlåtande anledning av proposition med förslag till lag om utlämning till , , eller för verkställighet av beslut om vård eller behandling i anledning av prop. 1972:126 med förslag till lag om statligt stöd till politiska partier