sou · GOB37d4 · 2001-01-01 00:00:00 — I det initiala skedet påminner därför utvecklingen om det uppsving som skedde i samband med dåtida devalveringar. Men realräntekrisen innebar också att en mängd företag lades ned. Om vi antar att en ansenlig del av dessa nedläggningar var en konsekvens av otillräcklig produktivitet så innebar det att kronfallet föregicks av en omfattande strukturomvandling. Det var således de företag som var tillräckligt livskraftiga för att klara krisen som levde vidare och som sedan fick ett uppsving på exportmarknaden till följd av deprecieringen. Utvecklingen efter betingas delvis av detta förhållande och förutsättningarna skiljer sig därmed troligtvis från situationen i samband med devalveringarna . I kapitel två studeras strukturförändringar i produktions- och sysselsättningsstrukturen . Näringslivet delas in i sju sektorer beroende på om det är industri- eller tjänstesektorer och i vilken utsträckning de använder produktionsfaktorerna kapital, arbetskraft och humankapital. Kapitlet fortsätter med en beskrivning av hur 9En allmän oro på de europeiska valutamarknaderna i samband med EUs Maastrichtavtal, nej till detta, bibehållande av gamla valutarelationer i det europeiska valutasamarbetet innebar att kronan som en svagare valuta med fast kurs till den starka D-marken utsattes för spekulation. Även andra länder som och tvingades ändra valutakursen med anledning av valutaoron. arbetsproduktiviteten i utvecklats och avslutas med en analys av lönsamheten i de olika industrisektorerna. Det tredje kapitlet inriktas på internationella konkurrenskraft och inleds med ett avsnitt om hur produktkvaliteten på den svenska verkstadsindustrins varor har förändrats relativt ett genomsnitt för . Därefter följer en jämförande analys av totalfaktorproduktivitet och teknisk utveckling inom verkstadsindustrin i och G7-länderna. För att få en bild av den svenska industrins konkurrenskraft jämförs sedan utvecklingen av den svenska industriproduktionen och dess export med ett genomsnitt för . Vilka komparativa fördelar har i handeln med omvärlden studeras med hjälp av specialiseringsgraden. Vi avslutar kapitlet med ett avsnitt om hur företagsledare i uppfattar näringsklimatet. Företagsledarnas uppfattning av näringsklimatet i ett land är betydelsefullt för deras investeringsbeslut och påverkar därmed den ekonomiska utvecklingen. Efter att ha studerat konkurrenskraft i ett internationellt perspektiv återvänder vi i kapitel fyra till den inhemska marknaden. Hur förändrade spelregler påverkar konkurrensen beskrivs utifrån tre fallstudier inom ekonomisk betydelsefulla områden; transportsektorn, byggsektorn och miljöområdet. Vad har nya spelregler inneburit och vilka ytterligare förändringar behövs för att målet om effektiva marknader ska kunna uppnås är de frågor vi söker svar på. Kapitel fem behandlar utbildnings- och kompetensförhållanden. Utbildningsnivån bland de anställda i jämförs med nivån i några . Vi ställer oss frågan om det är sektorsstruktur som påverkar skillnader i utbildningsnivån eller om vissa länder efterfrågar en större andel universitetsutbildade i samtliga sektorer. Drivkrafter till utbildning brukar mätas med någon form av utbildningslönepremier. Vi tar upp en sådan diskussion och jämför inkomstpremier av utbildning . Kapitlet avslutas med en internationell jämförelse av vuxnas förmåga att tillgodogöra sig skrivet material och i vilken utsträckning denna förmåga tas till vara i arbetslivet. NUTEKs bilaga till långtidsutredningen avslutas i kapitel fem med två scenarier för näringslivets struktur . Scenarierna avser att ge en bild av hur näringslivsstrukturen förändras på nationell såväl som på regional nivå, vid vissa antaganden om den ekonomiska utvecklingen. Med utgångspunkt från scenarierna beräknas avslutningsvis vilka konsekvenser utvecklingen medför när det gäller efterfrågan på olika utbildningskategorier. För en fortsatt välfärdsutveckling är det avgörande att produktionen inriktas mot allt mer förädlade varor och tjänster. präglades av en snabb omvandling mot sektorer som producerar högt förädlade pro- dukter. Denna process avstannade dock . En fråga som vi försöker besvara i detta kapitel är i vilken omfattning krisen i början av 1990-talets påverkade fördelningen av produktion och sysselsättning inom näringslivet. Om företagen vinstmaximerar och agerar på en öppen marknad med perfekt konkurrens10 kommer ett lands produktionsstruktur, teoretiskt sett, genast att anpassas till yttre förutsättningar. Företag i landet kommer att specialisera sin produktion till varor och tjänster som kräver resurser, det vill säga insatsfaktorer som arbetskraft, kapital och råvaror, som landet har relativt gott om för att sedan exportera dessa produkter och importera produkter som är dyrare att producera, relativt andra länder. Resurserna användes med andra ord där de ger högst relativ avkastning. Kvantiteten som produceras är beroende av vinsten och produktionen ökas till dess att produktionen av ytterligare en enhet inte ger någon vinst. I en sådan teoretiskt optimal situation skulle resurser flyttas mellan företag, branscher eller länder om förutsättningarna förändras. En marknad med perfekt konkurrens existerar dock inte i verkligheten. Redan genomförda investeringar som saknar alternativa användnings- områden (sunk cost) kan fördröja den anpassning teorin föreskriver. Däremot kommer det alltid att finnas incitament att flytta resurser så att de används där de ger en relativt högre avkastning. Begreppet VWUXNWXURPYDQGOLQJ11 avser att fånga in den förändrade användningen av olika resurser inom och mellan olika sektorer. Vissa sektorer växer mer än andra och tar en större andel av resurserna i anspråk. Men det sker också en förändring av resursutnyttjande inom varje sektor med anledning av den tekniska utvecklingen, av modernisering och av förändrade former för företagsledning i varu- och tjänsteproduktionen. I vår analys kommer vi att koncentrera oss på att 10Perfekt konkurrens eller fullständig konkurrens är ett teoretiskt begrepp som avser en marknadssituation som karaktäriseras av ingen aktör på marknaden dominerar med avseende på informationsinnehav eller inflytande på prisbildning. 11Se till exempel , konkurrenskraft och strukturomvandling i $UEHWVPDUNQDG RFK WLOOYl[W 7LR nUV IRUVNQLQJ PHG IDFNHW Red , FIEF 1996. beskriva strukturomvandlingen mellan sektorer. Det finns dock inget enskilt mått som kan täcka alla aspekter på strukturomvandling. Vi kommer att spegla strukturomvandlingen med hjälp av förändring i sysselsättning respektive förädlingsvärde. För att kunna studera strukturomvandlingen har vi delat in näringslivet i sektorer. Arbetsställen har fördelats beroende på om de karaktäriseras av kunskapsintensiv, kapitalintensiv eller arbetsintensiv produktion. Vi har också tagit hänsyn till om arbetsstället är av industrikaraktär, det vill säga varuproduktion, eller av tjänstekaraktär. En övrig sektor består av verksamheter som inte naturligt låter sig kategoriseras i ovan sektorer. I tabell 2.1 återfinns en närmare redogörelse av vilka branscher som ingår i de olika sektorerna. De sysselsatta inom arbetsintensiva verksamheter har generellt sett en lägre utbildningsnivå och genererar ett lägre förädlingsvärde per anställd än kapital- och kunskapsintensiva verksamheter. Tidigare studier har också visat att de kunskapsintensiva sektorerna vid sidan om högre produktivitet även har högre förnyelsepotential jämfört med andra sektorer.12 En önskvärd utveckling är därför att de kunskapsintensiva industri- och tjänstesektorerna växer och tar en större andel av produktionen. Tidigare undersökningar visar att strukturomvandlings- takten har varit relativt , med undantag av de första och . 13 Under 1970- talet ökade sysselsättningen inom industrin mest i de kunskapsintensiva sektorerna, men denna utveckling hämmades av devalveringarna under 1980-talet.14 12Se , bilaga 3 till LU 1992. Strukturomvandlingstakten är mätt som summan av sysselsättnings- andelsförändringen för alla branscher 1996. 14Se till exempel och underliggande konkurrenskraften 1\D YLOONRU I|U HNRQRPL RFK SROLWLN SOU 1993:16 bilagedel 2. 7DEHOO 1lULQJVOLYHW LQGHODW L LQGXVWUL WMlQVWH UHVSHNWLYH |YULJ VHNWRU EHURHQGH Sn L YLONHQ XWVWUlFNQLQJ GH DQYlQGHU SURGXNWLRQV IDNWRUHUQD NDSLWDO DUEHWVNUDIW RFK KXPDQNDSLWDO 'HOVHNWRUHU HQOLJW VYHQVN QlULQJVJUHQVLQGHOQLQJ ,1'8675,(5 ,1'8675,(5 )g5 (OHNWUR RFK WHOHSURGXNWHU PDVNLQHU WUDQVSRUWPHGHO I|UODJVSURGXNWHU OlNHPHGHO NHPLNDOLHU XWRP OlNHPHGHO SHWURNHPLVND MRUG RFK VWHQ JUXYRU RFK PLQHUDOXWYLQQLQJ /LYVPHGHO PHWDOO HM PDVNLQHU WUl JXPPL RFK SODVW WH[WLO RFK EHNOlGQDG |YULJ WLOOYHUNQLQJ 9(5.6$0+(7(5 )|UHWDJVVHUYLFH ILQDQV NXOWXU RFK VSRUW XWELOGQLQJ VDPW KlOVR RFK VMXNYnUG RFK RPVRUJ )DVWLJKHWVI|UYDOWQLQJ RFK ERODJ WUDQVSRUW RFK NRPPXQLNDWLRQ nNHULHU SRVW RFK WHOH +DQGHO RFK UHSDUDWLRQ E\JJDQGH KRWHOO RFK 9(5.6$0+(7(5 (O JDV YlUPH RFK YDWWHQYHUN MRUG RFK $QP ,QGHOQLQJHQ I|OMHU VYHQVN QlULQJVJUHQVLQGHOQLQJ PHQ EHWHFNQLQJDUQD KDU I|UHQNODWV 0HWRG I|U LQGHOQLQJ nWHUILQQV L DSSHQGL[ $ .XQVNDSVLQWHQVLY SURGXNWLRQ |NDU För att få en uppfattning om i vilken riktning strukturomvandlingen går ska vi studera näringslivsstrukturens utveckling, med tyngdpunkt . I tabell 2.2 visas fördelningen av förädlingsvärdet mellan de sju sektorerna . Vi kan konstatera att strukturen var tämligen stabil och att den tydligaste förändringen är att kunskapsintensiva tjänster ökade sin andel av det totala förädlingsvärdet. blev utvecklingen mer turbulent. Förädlingsvärdet, i absoluta tal, föll inom flertalet sektorer /1993 men har sedan stigit, framför allt inom kunskapsintensiv industri. De kunskapsintensiva sektorerna ökade därmed sin andel av det totala förädlingsvärdet från 1990 till 1996. Den sektor som minskat sin andel i störst omfattning är arbetsintensiva tjänster. över hela den studerade perioden innebär detta att kunskapsintensiva sektorer har ökat sin produktion, kapitalintensiva sektorer har minskat sin andel något och att arbetsintensiva sektorer har minskat i störst omfattning. De tre tjänstesektorerna svarade för av näringslivets totala produktion 1996 och industrins andel uppgick, tillsammans med övrig produktion, till resterande . Inom industrin dominerade den kunskapsintensiva industrin som svarade för drygt hälften av produktionsvärdet. Den beskrivna utvecklingen innebär att strukturomvandlingen i går allt mer åt kunskapsintensiv produktion och att takten har tilltagit . Att de kunskapsintensiva verksamheterna har ökat i omfattning betyder att andelen av produktionen av varor och tjänster som bygger på människors kunskaper och utnyttjande av teknologin har ökat. 7DEHOO 1lULQJVOLYHWV SURGXNWLRQVVWUXNWXU )|UlGOLQJVYlUGH SURFHQWXHOO I|UGHOQLQJ RFK DEVROXWD WDO XWYDOGD nU )|UlGOLQJVYlUGH PLOM NU $QP (Q PHU GHWDOMHUDG VDPPDQVWlOOQLQJ |YHU I|UlGOLQJVYlUGHW L VHNWRUHUQD VDPW L GH ROLND GHOVHNWRUHUQD I|U SHULRGHQ nWHUILQQV L DSSHQGL[ % WDEHOO % , VDPPD DSSHQGL[ WDEHOO % UHGRYLVDV lYHQ I|UlGOLQJVYlUGH \VVHOVDWW .lOOD 6&% QDWLRQDOUlNHQVNDSHU Den kunskapsintensiva industrins jämförelsevis snabba produktionsökning beror till stor del på att efterfrågan på produkter från teleprodukt- respektive läkemedelsindustrin ökat mycket, med års- genomsnitt på . Dessa industrigrenar berördes inte lika starkt av nedgången som de flesta andra delsektorer. Även instrumentindustrin ökade mer än sektorns genomsnitt. Bland de kunskapsintensiva tjänsterna har såväl finansiella tjänster som företagsservice ökat sin produktion med i genomsnitt . 15 Utvecklingen av de olika delsektorer framgår av appendix B. Vi har tidigare påpekat att strukturomvandling kan mätas på olika sätt. Ovan har vi beskrivit strukturomvandling i form av hur fördelningen av förädlingsvärdet mellan olika näringslivssektorer har förändrats. få en mer komplett bild studerar vi härnäst hur strukturomvandlingen återspeglas i fördelningen av antalet sysselsatta i samma sektorer. En naturlig frågeställning är om strukturomvandlingen påverkat syssel- sättningen enligt samma mönster som förädlingsvärdet. /lJUH V\VVHOVlWWQLQJ I|U GH OnJXWELOGDGH som produktionen i näringslivet har ökat minskade sysselsättningen med 313 500 personer, vilket motsvarar i genomsnitt. Antalet sysselsatta i näringslivet uppgick till ca 2 699 1996. I diagram 2.1 visas utvecklingen av både produktion och sysselsättning . Som framgår av diagrammet minskade antalet sysselsatta i alla sektorer med undantag från kunskapsintensiva tjänster. Produktionsökningen genomfördes således med en lägre sysselsättning. 'LDJUDP 3URGXNWLRQV RFK V\VVHOVlWWQLQJVI|UlQGULQJDU L QlULQJVOLYHWV VHNWRUHU cUOLJ SURFHQWXHOO I|UlQGULQJ .lOOD 6&% QDWLRQDOUlNHQVNDSHU I tabell 2.3 visas sysselsättningen fördelad på sektorerna för . Det mest utmärkande är att sysselsättningen stigit kraftigt inom den kunskapsintensiva tjänstesektorn, från en andel på 1996. Det är inom industrin som sysselsättningen har minskat i motsvarande utsträckning. I denna återfanns av de sysselsatta vilket innebär att sysselsättningen inom industri minskat . tjänstesektorerna har däremot ökat och uppgick till 1996. Som framgår av tabellen sysselsatte sektorn arbetsintensiva tjänster över 800 000 personer och var därmed den största sektorn, följd av kunskapsintensiva tjänster med nästan 600 000 personer. 7DEHOO 6\VVHOVDWWD L QlULQJVOLYHW XSSGHODW Sn VHNWRUHU WXVHQWDO RFK SURFHQWDQGHO VDPW WRWDOW DQWDO V\VVHOVDWWD WXVHQWDO RFK ,QGXVWUL WRWDOW DQWDO 7RWDOW DQWDO V\VVHOVDWWD $QP (Q PHU GHWDOMHUDG VDPPDQVWlOOQLQJ |YHU V\VVHOVlWWQLQJHQ L VHNWRUHUQD VDPW L GH ROLND GHOVHNWRUHUQD I|U SHULRGHQ nWHUILQQV L DSSHQGL[ % WDEHOO % .lOOD 6&% QDWLRQDOUlNHQVNDSHU RFK 187(. Sysselsättningsförändringarna varierar givetvis också inom de olika sektorerna. Inom den kunskapsintensiva industrin ökade sysselsättningen inom delsektorerna läkemedels- och instrumentindustrin. Bland de kunskapsintensiva tjänstesektorerna ökade sysselsättningen inom samtliga delsektorer med undantag av finansiella tjänster. Inom övriga delsektorer minskade sysselsättningen. Utifrån ovanstående analys kan vi konstatera att strukturomvandlingen påverkat sysselsättningsstrukturen i mindre utsträckning än produktions- strukturen. Det är dock tydligt att riktningen är densamma i det att kunskapsintensiva sektorer får en allt större betydelse. Att industrin minskat sin sysselsättning i högre utsträckning är tjänstesektorerna kan delvis förklaras av att det är lättare för industri- företag att effektivisera produktionen genom investeringar i maskiner. annan tendens är att allt fler industriföretag koncentrerar sig på kärnverksamheten. Mindre strategisk verksamhet kan läggas som uppdrag till olika leverantörer och konsulter inom tjänstesektorn, så kallad RXWVRXUFLQJ eller så kan denna verksamhet drivas vidare i nya Antalet arbetade timmar per sysselsatt har också ökat mer inom industrin än i tjänsteföretagen , vilket innebär att minskningen i arbetsinsats inte är lika stor som sysselsättningsminsk- ningen antyder, se tabell 2.4. 7DEHOO cUOLJ SURFHQWXHOO I|UlQGULQJ DY DQWDO DUEHWDGH WLPPDU DQWDO V\VVHOVDWWD RFK DQWDO WLPPDU \VVHOVDWW VDPW DQWDO DUEHWDGH WLPPDU \VVHOVDWW nU RFK HIWHU QlULQJVOLYVVHNWRU cUOLJ SURFHQWXHOO I|UlQGULQJ $QP (Q PHU GHWDOMHUDG VDPPDQVWlOOQLQJ |YHU DQWDOHW DUEHWDGH WLPPDU L VHNWRUHUQD VDPW L GH ROLND GHOVHNWRUHUQD I|U SHULRGHQ nWHUILQQV L DSSHQGL[ % WDEHOO % .lOOD 6&% QDWLRQDOUlNHQVNDSHU Den genomsnittliga utbildningsnivån hos de sysselsatta stiger Vi har konstaterat att produktionen inom näringslivet stigit som sysselsättningen minskat. Frågan är om näringslivet har ändrat kom- petensstrukturen bland de sysselsatta, det vill säga om låg- och högutbildad personal påverkats i samma utsträckning av den minskade sysselsättningen. Enligt tabell 2.5 16 har näringslivet i första hand minskat antalet sysselsatta med låg utbildning. Antalet sysselsatta med grund- och gymnasieskola som högsta formella utbildning minskade i genomsnitt 16 Informationen i tabell 2.5 återges i absoluta tal i appendix C. Antalet högutbildade minskade i betydligt lägre grad . Ser vi till utvecklingen efter de akuta krisåren 1991 och 1992 kan vi konstatera att den procentuella ökningen av antalet högutbildade var markant som sysselsättningsförändringen för lägre utbildade var mindre gynnsam. Den procentuella förändringen av antalet sysselsatta med grundskoleutbildning var fortsatt negativ medan sysselsättnings- ökningen för gymnasieutbildade var positiv, dock var den procentuella ökningen störst för de högre utbildade. minskade de kunskaps- och kapitalintensiva sektorerna inte antalet sysselsatta med grundskola som högsta utbildning lika mycket som de arbetsintensiva sektorerna. Detsamma gäller även för gymnasieutbildad arbetskraft. De arbetsintensiva sektorerna samt den övriga sektorn uppvisar också stora minskningar av arbetskraft med högre utbildning. Det är endast i den kunskapsintensiva tjänstesektorn som sysselsättningen för grundskoleutbildade ökat . Sysselsatta med kortare eftergymnasiala utbildningar har ökat mycket kraftigt. 7DEHOO 6\VVHOVDWWD L QlULQJVOLYHW HIWHU K|JVWD XWELOGQLQJVQLYn RFK VHNWRU nUOLJ SURFHQWXHOO I|UlQGULQJ UHVSHNWLYH (IWHUJ\PQDVLDO XWELOGQLQJ .lOOD 187(. Vi kan konstatera att näringslivets djupa svacka , med åtföljande sysselsättningsminskning, främst drabbade sysselsatta med låg utbildningsnivå. var det främst de högre utbildade som gynnades av sysselsättningsökningarna som följde efter 1993. utvecklingen medför att den genomsnittliga utbildningsnivån bland de sysselsatta har ökat. Förändringen i efterfrågan mot en högre utbildad arbetskraft har varit tydlig i alla näringslivssektorer och särskilt i den kunskapsintensiva industrin. Det innebär dels att det sker en strukturomvandling mot kunskapsintensiva verksamheter men också att det sker en förändring inom samtliga sektorer som resulterar i en högre genomsnittlig utbildningsnivå. Den högre utbildningsnivån är viktig för näringslivets utveckling eftersom ökad kompetens ger bättre förutsättningar att möta omvärldsförändringar och förnya produktionen. Förändringen i efterfrågan mot högre utbildad arbetskraft märks i olika omfattning inom flertalet . 18 I kom denna strukturella förändring först i samband med den djupa krisen och 1992. Detta tyder på att institutionella förhållanden som är specifika för har fördröjt en utveckling som pågått i omvärlden . Exempelvis har försökt upprätthålla en hög sysselsättning genom devalveringar som minskade omvandlings- trycket i näringslivet och därmed medförde lägre krav på arbetskraften 19. hade av de sysselsatta i näringslivet grundskola som högsta utbildningsnivå, gymnasieskola och hade kortare eftergymnasial och hade en längre eftergymnasial utbildning.20 Trots att de högutbildade fortfarande representerar en relativt liten andel av de sysselsatta har vi valt att främst koncentrera den följande analysen till denna delgrupp. Anledningen till detta angreppssätt är att utvecklingen visar ett tydligt skifte mot en högre efterfrågan på denna arbetskraft. Med hjälp av de två första kolumnerna i tabell 2.6 kan vi utläsa att de högutbildades andel av sysselsättningen i näringslivet ökade . Med högutbildad avser vi i detta avsnitt individer med universitetsutbildning. Det framgår tydligt att andelen har ökat inom samtliga sektorer. Det rör sig dock om relativt små förändringar. I den tredje kolumnen redovisas hur stocken av högutbildade i fördelades sektorsvis 1995. Över hälften av de högutbildade, sysselsattes inom kunskapsintensiva tjänster och ytterligare inom kunskapsintensiv industri, vilket innebär att de kunskapsintensiva sektorerna tillsammans sysselsatte av de högutbildade. I kolumn fyra och fem anges den procentuella förändringen av högutbildade respektive den totala sysselsättningsförändringen. Sysselsättning inom näringslivet hade 17 Strukturförändringen förklaras delvis av två andra faktorer. Den ena är att konjunktur- förloppet i allmänhet innebär att lägre utbildade efterfrågas senare i konj unkturen än högre utbildade i den omfattning som lägre utbildning också innebär lägre marginal- produktivitet. Den andra faktorn är kohorteffekten, det vill säga att många av de lägre utbildade är äldre och delar av sysselsättningsminskningen kan därför förklaras av ålders- pensionering. Märk väl att en ökad omfattning av förtidpensionering av dessa äldre är ett uttryck för strukturförändringen i efterfrågan. 18Se till exempel 7HFKQRORJ\ 3URGXFWLYLW\ DQG -RE &UHDWLRQ, , 1996 sid 80ff. 19Se resonemang i till exempel och internationell specialisering i svensk industri Ekonomisk Debatt nr 8 1992. 20 Se Appendix C. 1995 sjunkit till av nivån 1990. Utvecklingen för de högutbildade har däremot varit positiv och dess andel av sysselsättningen steg . Den kapitalintensiva industrin är dock ett undantag och en viss minskning av andelen högre utbildade har skett. Det blir därmed tydligt att andelen högutbildade av de sysselsatta har ökat inom näringslivet. Den kraftigaste ökningen finner vi inom kunskapsintensiva verksamheter samt inom kapitalintensiva tjänster. En bidragande förklaring till den högre andelen högutbildade bland de sysselsatta kan vara de utbildningssatsningar som har lett till ett större utbud av högutbildade. Den sjätte kolumen visar den procentuella förändringen av produktionen, mätt som förädlingsvärdet, . 7DEHOO $QGHOHQ K|JXWELOGDGH DY WRWDOW DQWDO V\VVHOVDWWD UHVSHNWLYH VHNWRU RFK )|UGHOQLQJHQ DY DQWDOHW K|JXWELOGDGH VDPW I|UGHOQLQJ DY WRWDOW DQWDO K|JXWELOGDGH VHNWRUVYLV VDPW nUOLJ SURFHQWXHOO I|UlQGULQJ I|UlQGULQJ L WRWDO V\VVHOVlWWQLQJ RFK I|UlGOLQJVYlUGH )9 VHNWRUVYLV 3URFHQW DY K|J DY V\VVHOVDWWD L XWELOGDGH cUOLJ I|UlQGULQJ )|UlGOLQJVYlUGH L nUV SULVHU $QP 0HG K|JXWELOGDG DYVHV LQGLYLGHU PHG WUH nUV XQLYHUVLWHWVXWELOGQLQJ 6&% QDWLRQDOUlNHQVNDSHU RFK 187(. Vi har konstaterat att andelen högutbildade bland de sysselsatta har ökat. Om vi jämför med produktionsutvecklingen, mätt som förädlingsvärde, finner vi att ökningen av andelen högutbildade är större än ökningen i produktionen i de flesta sektorer. De kunskapsintensiva och kapitalintensiva industrisektorerna uppvisar dock ett avvikande mönster och andelen högutbildade har stigit mindre än produktionen i dessa sektorer. En förklaring till detta kan vara att arbetsproduktiviteten 21 ökat av andra orsaker än just kompetenstillskott i form av högutbildade. Det kan exempelvis ha skett genom teknisk utveckling, genom att kompetensen hos de sysselsatta utnyttjats bättre, genom organisationsförbättringar eller genom att sektorns företagsstruktur förändrats, och därmed också sektorns genomsnittliga kompetenskrav. Att andelen högutbildade ökat mer än produktionen i de andra sektorerna kan tyda på att dessa behövt anpassa sig till förändrade kompetenskrav med anledning av den tekniska utvecklingen, men att detta inte avspeglats på produktionstillväxten . En diskussion över tänkbara förklaringar till den strukturella förändringen i efterfrågan mot högre utbildad arbetskraft som nämndes ovan har pågått . 22 Det finns i huvudsak två förklaringsmodeller till att den minskade sysselsättningen främst drabbat de lågutbildade. En av förklaringsmodellerna diskuterar teknisk utveckling och utgår från det faktum att den ökade akademikerintensiteten kan påvisas i alla sektorer och inte enbart i vissa.23 Denna förklaringsmodell betonar betydelsen av ny teknik som förväntas gynna framförallt de högutbildade och vara negativ i synnerhet för äldre med låg utbildning. Tre argument brukar framföras. Det första är att arbetskraft med högre utbildning lättare anpassar sig till nya tekniska förhållanden, det andra är att arbetsuppgifter förknippade med lägre utbildning ofta utgörs av enkla repetitiva moment, vilka är de första som ersätts av maskiner. Slutligen är det tredje argumentet att datorteknologin ökar produktiviteten mer för högre än för lägre utbildade.