sou · GOB329d3 · 2001-01-01 00:00:00 — Prognosen bör ange hur stor pensionen kan beräknas bli om den skall grundas bara på dittills intjänad pensionsrätt och hur stor den kan beräknas bli om den enskilde i fortsättningen tjänar in pensionsrätt med samma årliga belopp som för vilket pensionen senast fastställts. För att den enskilde skall kunna sätta prognosens belopp i relation till sina aktuella förhållanden bör prognosen grundas på antagandet att både inflationen och tillväxten av bruttonationalprodukten kommer att vara noll fram till pensioneringen. Däremot skall det göras ett försiktigt antagande om värdetillväxt i de fondandelar som förvärvas för den enskildes räkning. 3.3.4Myndigheternas föreskrifter, allmänna råd och riktlinjer på försäkringsområdet föreskrifter om information avseende skadeförsäkring (FFFS 1995:28) Föreskrifterna skall tillämpas på direkt skadeförsäkring med undantag för sådan sjuk- och olycksfallsförsäkring som meddelas som tillägg till livförsäkring. De gäller vid försäljning och annan marknadsföring i av försäkringar avseende risker belägna i . En försäkringsgivare skall lämna information till försäkringstagaren i enlighet med vad som anges i föreskrifterna. I de fall försäkringstagaren företräds av en försäkringsmäklare får försäkrings- givaren i stället erbjuda informationen till försäkringsmäklaren. Det är i sådant fall försäkringsmäklarens skyldighet att se till att informationen kommer försäkringstagaren tillhanda. Informationen, som skall vara avfattad på svenska, skall vara klart och tydligt formulerad. Om försäkringstagaren önskar det, får informa- tionen i stället lämnas på annat språk än svenska. Informationen skall lämnas skriftligen eller på annat sätt som innebär att mottagaren har varaktig tillgång till den. I den mån detta inte är möjligt får informa- tionen lämnas på annat sätt. Innan ett försäkringsavtal tecknas skall information lämnas i följande avseenden. a)Vilket lands lag som skall tillämpas på avtalet. Om parterna har rätt att välja vilken lag som skall tillämpas skall detta framgå. I ett sådant fall skall det också anges vilken lag försäkringsgivaren föreslår, b)på vilket sätt klagomål från försäkringstagaren eller annan som berörs av avtalet samt tvist i fråga om avtalet handläggs. I förekommande fall skall det också anges vilka särskilda organ som handhar sådana klagomål eller tvister. Det skall härvid framgå att försäkringstagaren alltid har möjlighet att få sin tvist prövad av allmän domstol och c)fullständig adress till huvudkontoret eller, i tillämpliga fall, till försäkringsgivarens sekundäretablering som meddelat försäkringen. Avser försäkringen trafikförsäkring skall namn på och adress till representant för EES-försäkringsgivare, som meddelar trafik- försäkring i , anges. Bestämmelserna i a och b gäller endast om försäkringstagaren är en fysisk person. allmänna råd om privat sjukförsäkring som marknadsförs i (FFFS 1995:46) Med privat sjukförsäkring avses försäkring som inte är offentligt finansierad eller regleras i kollektivavtal mellan arbetsmarknadens huvudorganisationer och som lämnar periodisk ersättning för inkoms- tbortfall på grund av arbetsoförmåga orsakad av sjukdom eller olycks- fallsskada. Hit räknas även premiebefrielseförsäkring för huvud- försäkring utan avtalad löpande premie. Försäkringsbolagen bör själva avgöra i vad mån försäkringsavtal rörande privat sjukförsäkring skall anpassas till de kompensations- nivåer som gäller inom socialförsäkringen. Förmånerna från privat sjukförsäkring bör dock inte uppgå till belopp som tillsammans med övriga förmåner leder till ett överutnyttjande av de samlade sjukförsäkringssystemen. Försäkringsbolagen bör i syfte att motverka överutnyttjande av försäkringssystemen tillämpa lämpliga former av självrisker. Sådana kan utgöras t.ex. av karenstider eller begränsad kompensation för inkomstbortfall vid sjukdom eller olycksfallsskada. Vid beräkning av kompensationsutrymmet för den privata sjukförsäkringen i det enskilda fallet bör hänsyn tas till skatteeffekterna av den ersättning som kommer att utbetalas. Vid marknadsföring av privat sjukförsäkring bör försäkringsbolaget ge information om de begränsningar i kompensationsnivå som gäller för dessa försäkringar. Vid tecknandet av försäkring, som inte är gruppsjukförsäkring, bör bolaget företa en utredning om vilka övriga sjukförmåner försäkrings- tagaren har. Värdet av sådana förmåner bör därvid avräknas från den kompensationsnivå som skall gälla för avtalet. allmänna råd angående god försäkrings- mäklarsed (FFFS 1995:52) Försäkringsmäklarverksamhet skall bedrivas på sådant sätt att allmänhetens förtroende för försäkringsmäklarbranschen upprätthålls och i övrigt så att verksamheten kan anses sund. All rådgivning bör vara opartisk och objektiv. En mäklares verksamhet bör alltid präglas av att mäklaren företräder uppdragsgivarens intressen gentemot försäkringsgivaren. Mäklaren bör förmedla information mellan kunden och försäkringsgivaren snabbt och koncist. Ett mäklaruppdrag bör inte fullgöras utan att det förevarit direkt kontakt mellan kunden och den registrerade mäklaren. kontakt bör mäklaren förvissa sig om att den utredning som gjorts om kundens försäkringsbehov är tillfredsställande och att kunden till fullo är införstådd med villkoren och förutsättningarna för den föreslagna försäkringslösningen. Kontakter av detta slag bör alltid dokumenteras skriftligt. En försäkringsmäklare får inte företräda något försäkringsföretag utan skall vara fri att upphandla försäkringar hos vilken försäkrings- givare som helst (oberoendekravet). Detta innebär att en mäklare som regel inte bör förmedla försäkringar från endast ett fåtal försäkrings- givare. En mäklare anses normalt inte uppfylla oberoendekravet om provisioner och andra ersättningar till mer än en tredjedel härrör från endast en försäkringsgivare eller från flera försäkringsgivare inom samma försäkringsgrupp. Mäklaren bör klarlägga kundens försäkringsbehov uteslutande med utgångspunkt i kundens förhållanden. Detta innebär till exempel att mäklarens möjlighet till högre provision eller andra ersättningar från en viss försäkringsgivare inte får påverka valet av försäkringslösning. Mäklaren bör i fråga om försäkringar till konsumenter även redogöra för vilka kostnader som belastar och har belastat kundens befintliga försäkringsskydd och vilka kostnader det föreslagna försäkringsskyddet kommer att medföra. Detta bör särskilt iakttas i en situation där mäklaren föreslår kunden att byta försäkring till en försäkring av likartat slag eller att avbryta en försäkring där en stor del av kostnaderna belastat försäkringen i inledningsskedet. Att mäklaren skall föreslå lämpliga lösningar innebär att denne med iakttagande av kundens bästa skall presentera de försäkringslösningar som bäst svarar mot kundens behov. Mäklaren bör, när det är möjligt, presentera förslag från flera från varandra oberoende försäkringsgivare samt lämna kunden en skriftlig jämförelse av de olika förslagen. Mäklaren bör vid denna jämförelse även informera kunden om fördelar och nackdelar med de olika alternativen, däribland om och andra villkor som kunden behöver för att kunna bedöma kostnaden för och omfattningen av försäkringen. Om förmedlingsuppdraget inkluderar uppgifter utöver ren förmedling av försäkring, t ex riskanalys, vidarebefordran av , administration, s.k. beståndsvård, skadereglering m.m., bör detta regleras i ett särskilt avtal mellan parterna. Om mäklaren får sin ersättning i form av provision eller annan ersättning från försäkringsgivaren, är han skyldig att lämna upplysning om ersättningens storlek om kunden begär sådan. Vid förmedling av försäkring som omfattas av konsument- försäkringslagen bör mäklaren medverka till att premien betalas av försäkringstagaren direkt till försäkringsgivaren, om inte försäkrings- tagaren uttryckligen framför att han vill betala premien genom mäklarens försorg. Mäklaren bör se till att kunden erhåller en bekräftelse på det försäkringsavtal som ingåtts, t ex genom ett försäkringsbrev, och att denna bekräftelse överensstämmer med den överenskommelse som träffats. föreskrifter och allmänna råd om information till livförsäkringstagare (1998:9) Dessa föreskrifter och allmänna råd gäller för livförsäkring samt sjuk- och olycksfallsförsäkring som meddelas som tillägg till sådan försäkring. Med sådant tillägg avses även andra särskilda definierade försäkringsförmåner som ingår i livförsäkringsavtalet, t.ex. premie- befrielse. För gruppförsäkring och för försäkringsavtal som grundar sig på kollektivavtal skall föreskrifterna och de allmänna råden gälla i tillämpliga delar. Innan ett försäkringsavtal ingås skall försäkringstagaren informeras i enlighet med vad som närmare anges i föreskrifterna. Information behöver inte lämnas i den mån försäkringstagaren förklarat sig avstå från den. Informationen bör lämnas . I samband med att en individuell försäkringslösning erbjuds, bör individuellt utformad information lämnas till försäkringstagaren. I den mån information som lämnas innan försäkringsavtalet ingås inte är individuellt utformad, exempelvis vid marknadsföring som vänder sig till en större krets, bör försäkringstagaren erbjudas möjligheten att på begäran få ytterligare information. Under alla förhållanden bör individuellt utformad information alltid lämnas senast i samband med att försäkringshandlingarna överlämnas till försäkrings- tagaren. För det fall försäkringshandlingarna innehåller all den individualiserade information som krävs, behöver sådan information inte lämnas särskilt. Informationen bör klargöra innebörden av premiegrunder för grundbunden försäkring. Om försäkringen baseras på betalning av upprepade engångspremier, bör det klargöras att ingen utfästelse kan göras om förmåner som motsvarar framtida . Detta bör även framgå vid illustration av den förmån som en antagen regelbunden betalning av engångspremier kan ge. Information bör även lämnas för att i övrigt belysa den bundenhet som för försäkringstagaren kan följa av försäkringsavtalet t.ex. bundenhet på grund av återköpsbegränsningar. Informationen bör genom en generell beskrivning klargöra värdet av försäkringen under För försäkring där försäkringsgivarens ansvarighet reduceras vid dödsfall (försäkring med livsfallsmoment) bör information lämnas om hur försäkringens värde ändras genom dödsfall. riktlinjer för information om vissa konsumentför-säkringar (KOVFS 1981:3) Riktlinjerna gäller tillämpningen av konsumentförsäkringslagen (1980:38) och den tidigare marknadsföringslagen (1975:1418). Det ges riktlinjer för vilken information som skall lämnas innan och sedan försäkring tecknats, vid villkorsändring och skadereglering, bl.a. i fråga om konsumentens klagomöjligheter och om preskription. Riktlinjerna är föremål för översyn. 3.3.5Aktuella utredningar och lagstiftningsarbeten på försäkringsområdet Ny försäkringsavtalslag (Ds 1993:39) Enligt förslaget som skall försäkringsavtalslag (FAL) och konsumentförsäkringslag (KFL) ersättas med en försäkrings- avtalslag. Enligt promemorians lagförslag skall lagen innehålla ett inledande allmänt kapitel, nio kapitel om skadeförsäkring för företag och konsumenter (där olika regler från KFL inarbetas), nio kapitel om personförsäkring och ett avslutande kapitel med övergångs- bestämmelser. Reglerna föreslås i väsentlig utsträckning bli tvingande såvitt angår konsumentförsäkring, vartill räknas all skadeförsäkring tecknad av konsumenter för enskilt ändamål, och personförsäkring. Promemorian bygger på båda betänkanden Personförsäkringslag (SOU 1986:56) och Skade- försäkringslag (SOU 1989:88). Det lagstifningsarbetet har präglats av ändamålet av att öka konsumenternas skydd och modernisera regelsystemet särskilt på personförsäkringens område. Ett väsentligt syfte har varit att reglera kollektiv skade- och personförsäkring, där det f.n. inte finns några särskilda bestämmelser. I promemorian föreslås att försäkringsbolagen skall bli skyldiga att förbättra informationen till konsumenterna när det gäller skade- och personförsäkring. Informationen skall underlätta konsumentens bedömning av försäkringsbehovet och valet av försäkring m.m. Reglerna om information har väsentligen marknadsrättslig karaktär men det föreslås också ett civilrättsligt ansvar för bristfällig information på konsument- området. I fråga om försäkringsskyddet vid ansvarsförsäkring har föreslagits att, när den försäkrade visat grov vårdslöshet, oaktsamt brutit mot säkerhetsföreskrifter eller åsidosatt sin s.k. räddningsplikt, försäkringen bara skall ha ett subsidiärt ansvar; bolaget skall alltså vara skyldigt att betala bara när den försäkrade saknar möjlighet att utge ersättning. Meningen är att tillgodose preventions- och rimlighetssynpunkter, som den skadelidandes intresse av ersättning har beaktats. Vidare innehåller promemorian förslag till bestämmelser om premiebetalning och följder av premiedröjsmål vilka innebär en förbättring av försäkringstagarens skydd vid personförsäkring. Informationen till försäkringstagaren skall ta sikte på de speciella komplikationer som ett försäkringsavtal innebär - den särskilda arten av försäkringsbolagets prestation, svårigheten att uppskatta rimligheten i premien, begränsningar i försäkringsbolagets ansvar. Vidare tar informationen sikte på (särskilt på livförsäkringsområdet) vissa rent ekonomiska förhållanden; de effekter det kan få för försäkringstagarens del att använda sina medel till att försäkra sig i stället för till annat sparande. Slutligen framhålls att behovet av information både före och efter avtalsslutet och får anses ha ökat genom de ganska komplicerade nya produkter som marknadsförs - t.ex. fondanknuten försäkring på livförsäkringens område - och det utökade utbud som finns i och med anslutningen till EU. Promemorian har remissbehandlats och en lagrådsremiss väntas under första delen . Genetisk integritet vem har rätt att använda information från genetiska undersökningar (Ds 1996:13) När genetisk diagnos görs på begäran av en enskild eller i samband med en allmän hälsoundersökning är patientjournallagen (1985:562) tillämplig. Det innebär att de uppgifter som erhålls vid den genetiska undersökningen förs in i den enskildes patientjournal. Visserligen omfattas uppgifterna av sekretess men eftersom patienten oftast själv förfogar över sekretessen kan t.ex. försäkringsbolag via den enskilde själv få tillgång till uppgifter om huruvida denne har genomgått någon genetisk undersökning. I promemorian redovisas förslag till lag om genetisk information. Enligt förslaget skall tredje man inte få använda information som kommit fram vid genetisk undersökning. Regeringen har lämnat en skrivelse (skr.1998/99:136) till om genetisk integritet. I skrivelsen redogörs för att regeringen kommer att tillsätta en parlamentarisk kommitté som skall lämna förslag som garanterar att diskriminering på grund av genetisk integritet inte skall kunna ske i . Regeringen har även slutit ett avtal med som innebär ett ökat skydd för den enskilde mot diskriminering då enskilda liv- och sjukförsäkringar skall tecknas. I avtalet förbinder sig försäkrings- bolagen att inte införa krav på att den som vill teckna försäkring måste genomgå genetisk undersökning. Försäkringsbolagen får inte heller fråga efter eller alls beakta resultat från tidigare genomförd genetisk undersökning upp till en försäkringsersättning om 15 basbelopp (ca ) vid engångsutbetalning och upp till ett basbelopp vid årlig utbetalning. Enligt avtalet åtar sig även att inte undanta någon sjukdom för utbetalningar av försäkringsersättningar. Avtalet gäller till och med . betänkande Försäkringsmäklare, En lagöversyn av (SOU 1997:79). Utredningsuppdraget gällde att mot bakgrund av erfarenheterna från tillämpningen av lagen (1989:508) om försäkringsmäklare och utvecklingen på försäkringsområdet föreslå de lagändringar som behövs för att trygga en sund utveckling av fösäkringsmäklar- verksamheten och förstärka skyddet för de försäkringstagare som anlitar försäkringsmäklare. Utredningen föreslår en lag om försäkrings- mäklarverksamhet. Enligt förslaget avgränsas lagens tillämpnings- område genom en definition av begreppet försäkringsmäklar- verksamhet till skillnad mot den nu gällande lagen som innehåller en definition av begreppet försäkringsmäklare. Syftet är att det av lagen klarare skall framgå vilken verksamhet som omfattas av lagen. Utgångspunkten är att alla de aktiviteter som normalt förekommer i ett mäklarföretag skall omfattas. Utredningen förslår att försäkrings- mäklare i konsumentförhållanden alltid skall informera kunden om den provision som han får av försäkringsgivaren. Vidare skall enligt förslaget informationsskyldigheten vid konsumentförsäkring bli utvidgad till att gälla även , under förutsättning att mäklaruppdraget består under den tiden. Enligt utredningen bör alltså principen vara den att mäklarbolaget, så länge mäklaruppdraget består, skall ha samma näringsrättsliga ansvar för informationen som försäkringsgivaren. Förslaget har remissbehandlats och bereds inom . Det konsumentpolitiska arbetet syftar till att stödja konsumenterna både i deras roll som aktörer på marknaden och som brukare av varor och tjänster. Den svenska modellen för konsumentpolitiskt arbete bygger på ett betydande offentligt engagemang och ett starkt konsu- mentinflytande. Modellen bygger också på att näringsidkarna tar ansvar för de problem som konsumenterna möter på marknaden. Arbetet har lett till ett väl utvecklat stöd för konsumenterna. Konsumentpolitiken har också stor betydelse för en fungerande marknad. Det anses att konsumentpolitiskt betingade regler för företagens handlande bidrar till en effektiv konkurrens på sunda villkor. Inriktningen av konsumentpolitiken har haft sin utgångspunkt i av vid skilda tillfällen fastställda mål och riktlinjer. Det senaste riksdagsbeslutet är (prop. 1994/95:140, bet. 1994/95:LU32, rskr. 1994/95:438). Enligt beslutet har som mål för konsumentpolitiken angetts att konsumenterna skall ha en stark ställning på marknaden, att de skall ha goda möjligheter att utnyttja sina ekonomiska och andra resurser effektivt, att konsumenternas hälsa och säkerhet skall skyddas samt att sådana konsumtions- och produktionsmönster skall utvecklas som minskar påfrestningarna på miljön och bidrar till en långsiktigt hållbar utveckling. I propositionen uppmärksammas också att utvecklingen i samhället, såväl i som i omvärlden, har inneburit att behovet av konsumentpolitiska insatser ökar. Det pekas särskilt på några förändringar som insatserna på det konsumentpolitiska området måste kunna möta, bl.a. den ökade handeln över nationsgränserna, främst till följd av EU-medlemskapet, de förändringar som skett på marknaden till följd av avregleringar och att offentlig verksamhet utsatts för konkurrens, den nya informationsteknikens snabba utveckling som förändrar marknadsföring, distribution, informationskanaler m.m. samt att det blir allt mer uppenbart att hushållens konsumtion innebär en stor belastning på miljön. När det gäller inriktningen av det konsumentpolitiska arbetet skulle enligt riksdagsbeslutet vissa områden prioriteras. Det har gällt åtgärder som avser hushållens baskonsumtion och stöd till konsumentgrupper som är ekonomiskt eller socialt utsatta eller av andra skäl har behov av särskilt stöd. Det gäller också åtgärder som främjar konsument- intressena i det internationella samarbetet. När det gäller de konsumentpolitiska målen för området finansiella tjänster har de ännu inte närmare kommit till uttryck annat än i de hushållsekonomiska mål som fastslagits, nämligen att hushållen skall ha goda möjligheter att utnyttja sina ekonomiska och andra resurser effektivt. Däremot har området uppmärksammats och prioriterats genom särskilda åtgärder från regeringens sida. Ökat ansvar för och på området finansiella tjänster (1995/96:8) åberopades den snabba utveckling som har skett på området, de konsumentproblem som har uppstått samt de nya uppgifter som och KO hade fått och kommer att få, för de ytterligare resurser som regeringen föreslog skulle tillföras verket. Vidare har de politiska målen för området finansiella tjänster i huvudsak kommit till uttryck i samband med att mål och inriktning bestämts för det svenska arbetet med konsumentpolitiken i EU. I regeringens skrivelse 1995/96:181 (bet. 1995/96:LU26) anges att vill ha ökad konkurrens på den gemensamma marknaden för finansiella tjänster men att det då är nödvändigt med ett starkare konsumentskydd. Särskilt framhålls konsumenternas sårbarhet vid transaktioner över gränserna och att det därför är särskilt betydelsefullt att marknadsföring och informationen är tydlig, att rådgivning och förmedling är tillförlitliga och att reklamations- hanteringen blir effektiv. Vidare framhålls att konsumenterna behöver bli mer välutbildade och kritiska som en motvikt till det allt hårdare kommersiella tryck de utsätts för, särskilt anses det gälla ungdomar. 5Konsumentpolitiken i EU och det nordiska samarbetet Även om utvecklingen numera går snabbt på det konsumentpolitiska området inom EU har ännu området inte samma bredd, djup och tradition och betydelse som i . har inom den europeiska gemenskapen antagits fem särskilda konsumentpolitiska program, varav de tre senaste har antagits av kommissionen. Uttryckliga konsumentpolitiska mål fastställdes först genom . Då infördes också en särskild artikel om konsumentskydd i . Därefter har utvecklingen gått snabbt. inrättades t.ex. generaldirektoratet för konsument- frågor (DG XXIV). Genom ikraftträdandet av Amsterdamfördraget har förut- sättningarna för att stärka konsumentskyddet ökat. Konsumentpolitiken behandlas som ett självständigt politikområde och fördraget slår fast att gemenskapen skall ta hänsyn till kravet på konsumentskydd när politiken på andra områden utformas. I , artikel 153.1, slås fast att EU:s övergripande mål är att främja konsumenternas intressen och säkerställa en hög konsumentskyddsnivå och därför skall gemenskapen bidra till att skydda konsumenternas hälsa, säkerhet och ekonomiska intressen samt främja deras rätt till information och utbildning och deras rätt att organisera sig för att tillvarata sina intressen. Europeiska kommissionen lägger fram treåriga handlingsplaner för sitt arbete på konsumentområdet. Den senaste för perioden –2001 har just börjat gälla. En rad direktivförslag som direkt rör konsumentområdet är under beredning och utarbetande inom EU och ett flertal resolutioner har antagits av ministerrådet. Direktivförslagen rör bl.a. prisinformation till konsumenter, produktmärkning och distansavtal avseende finansiella tjänster. En grönbok om tillgång till rättslig prövning lades fram av Som en uppföljning till denna lade kommissionen fram en skrivelse med en handlingsplan angående tvistlösning på den gemensamma marknaden (KOM /96/13 slutlig). 5.1.2Sveriges arbete med konsumentfrågor inom EU Regeringen har i den ovan nämnda skrivelsen till (1995/96:181) redogjort för de mål och den inriktning bör ha i sitt arbete med konsumentfrågor i EU. I skrivelsen anses att vissa prioriteringar när det gäller det pågående och kommande arbetet med konsumentfrågor inom EU bör göras, bl.a. frågor som rör ekonomiskt och rättsligt skydd. skall i anledning härav arbeta bl.a. för ökad konkurrens och ett bättre konsumentskydd på den gemensamma marknaden för finansiella tjänster. Vidare skall verka för åtgärder och samarbete på gemenskapsnivå som gör att konsumenterna snabbt, enkelt, billigt och rättssäkert kan hävda sin rätt vid handel över gränserna. Bland de andra områden som enligt regeringen bör prioriteras nämns forskning. I regeringens skrivelse till och den inre marknaden (1996/97:83, bet.