sou · GOB37d4 · 2001-01-01 00:00:00 — En jämförelse av utbildningsnivån visar att andelen anställda med universitetsutbildning var betydligt lägre i jämfört med ett genomsnitt av åtta . De länder som ingick i jämförelsen var , , , , , , och . Om utbildningsnivån hos de anställda i i stället jämförs med genomsnittet för de fyra europeiska blir resultaten mer lika. Den totala andelen universitetsutbildade är till och med något högre i . Det är dock en högre andel med kortare universitetsutbildning som ger den positiva bilden för del, andelen anställda med minst tre års universitetsutbildning är lägre i även vid denna jämförelse. Om de anställda i verksamhet inom vård, omsorg och utbildning exkluderas, oberoende av om de är organiserade privat eller offentligt, minskar andelen anställda med universitetsutbildning. Det innebär att andelen anställda med eftergymnasial utbildning är högre inom dessa verksamheter än i ekonomin som helhet. Det är dock i som förändringen är störst, vilket innebär att har en större andel högre utbildade inom dessa verksamheter än övriga länder. En förklaring skulle kunna vara att vissa länder har specialiserat sin produktion till mer kunskapsintensiva verksamheter och därför efterfrågar en högre andel akademiker. En alternativ förklaring är att de andra länderna efterfrågar en högre andel akademiker i samtliga sektorer. Resultaten visar att skillnader i de anställdas utbildningsnivå inte förklaras av att den svenska näringslivsstrukturen skulle medföra en lägre efterfrågan på högre utbildade än de vi jämför med. Förhållandet är snarare det motsatta. har en näringslivsstruktur som i relativt hög grad är präglad av kunskapsintensiva verksamheter Anledningen är att de andra , generellt sett, sysselsätter en större andel universitetsutbildade inom respektive sektor. I relativa mått är skillnaderna inte alltid så stora men omräknat i absoluta tal behöver näringslivet ett tillskott på cirka 80 000 individer med minst tre års universitetsutbildning om ska komma upp i samma andel som genomsnittet av de europeiska . Andelen ungdomar mellan i universitetsutbildning var lägre i jämfört med många länder i . Detta är bekymmersamt då ungdomar i utbildning utgör framtidens arbetskraft. har genomfört stora utbildningssatsningar . Även om andelen som deltar i högre utbildning har stigit kraftigt har inte kommit i kapp viktiga konkurrentländer. Vad gäller inriktning på utbildning kan vi konstatera att hade en lägre andel naturvetare och tekniker i åldern i jämförelse med flera andra länder . Utvecklingen visar tecken på att vi närmar oss de övriga länderna men de uppgifter som finns till hands (1995) tyder på att utvecklingen går långsamt. För att öka andelen högutbildade räcker det inte att konstatera att den högre utbildningen är av stor vikt för den ekonomiska utvecklingen. Det måste finnas ytterligare drivkrafter för individen att avsätta tid till utbildning. En av de viktigaste drivkrafterna är den ekonomiska avkastningen. Inkomstpremien med avseende på utbildning har ökat . Detta är delvis en konsekvens av skattereformen som medförde lägre marginalskatter än tidigare, något som gynnade de högre utbildade. Vi kan konstatera att utvecklingen av inkomstpremierna är mest positiv för tekniska utbildningar. Utvecklingen har också varit mer förmånlig för anställda i privat sektor. De ekonomiska drivkrafterna för att individer ska välja högre utbildning har alltså utvecklats positivt. Det är dock för tidigt att säga om denna utveckling är tillräcklig. Om ska komma upp i samma utbildningsnivå som många andra måste högre utbildning i ökad omfattning bli ett naturligt val för ungdomen. Det är också viktigt att dimensioneringen av universitet och högskolor anpassas och att tillgången till utbildningsplatser är god. genomfördes en internationell studie som undersökte vuxnas förmåga att läsa och förstå löpande text, att tolka dokument samt att utföra beräkningar i sju länder. För att få ett samlat mått på vuxnas förmåga att förstå och använda tryckt och skrivet material har vi skapat ett mått av de tre förmågorna som vi kallar baskompetens. Det finns tydliga skillnader i baskompetens mellan länderna och uppvisar det bästa resultatet av de deltagande länderna. I samtliga länder ökar baskompetensen med utbildningsnivån och baskompetensen är högst i , oavsett utbildningsnivå. Resultaten visar således att den svenska befolkningen har en hög förmåga att förstå och tillgodogöra sig skriftlig information i ett internationellt perspektiv. Det tyder på att det finns en stor potential för att utbildningssatsningar ska lyckas i och att avkastningen på dessa utbildningssatsningar skulle kunna vara relativt hög. Den höga baskompetensen innebär också att de svenska arbetsgivarna har tillgång till en relativt kompetent personal. Eftersom andelen högutbildade är relativt låg i vore det naturliga resultatet att arbetsgivare i använde de anställdas baskompetens i högre utsträckning än arbetsgivare i andra länder. När vi studerar hur ofta de anställda utför vissa läs-, skriv- och räkneuppgifter på arbetstid i de olika länderna visar det sig dock att de anställda i inte genomför dem i större utsträckning än anställda i andra länder. Sambandet mellan lön och formell utbildning respektive baskompetens är svagare i jämfört med flera av de andra länderna. Däremot premieras arbetslivserfarenhet i högre utsträckning i . I samband med förändringar av arbetsorganisationen som innebär ett mer decentraliserat ansvarstagande har kompetensens betydelse påtalats. Enligt de undersökningar som står till buds har en längre gången decentralisering än andra europeiska länder. Det vore logiskt om därmed också tog till vara baskompetensen i högre utsträckning. 6FHQDULHU |YHU HQ IUDPWLGD QlULQJVOLYV Hur kommer resurserna att fördelas i näringslivet ? Enskilda prognoser över bruttonationalproduktens (BNPs) utveckling beskriver sällan eller aldrig fördelningen inom näringslivet. Den vanligaste rapportformen är bruttonationalprodukten fördelad på offentlig respektive privat konsumtion, sparande samt investeringar. NUTEKs scenarier avser att beskriva hur BNP-utvecklingen fördelas på olika branscher. Utvecklingen beskriver även hur sysselsättning, investeringar och produktivitetsutveckling fördelas på de definierade sektorerna. Scenarierna tar sin utgångspunkt i historiska trender. Till dessa läggs antaganden om framtida utveckling inom till exempel exportutveckling. Scenarierna ska inte ses som en förutsägelse om hur ekonomin kommer att utvecklas som en illustration av vissa ekonomiska samband. Två scenarier om utvecklingen framöver är framtagna, huvud- alternativet och snabbtillväxtalternativet. I huvudalternativet antar vi att världsmarknaden fortsätter att växa enligt den historiska trenden , vilket motsvarar en volymtillväxt på . Snabbtillväxtalternativet utgår från en volymtillväxt som mer liknar och tillväxten antas därmed bli . Skillnaderna i tillväxt för med sig antagandet att investeringsbenägenheten kommer att vara större i snabbtillväxtalterna- tivet än i huvudalternativet. Skillnaderna i näringslivets strukturförändringar mellan de två scenarierna blir emellertid små. I snabbtillväxtalternativet sker dock utvecklingen i högre takt, vilket är naturligt. Den allmänna bilden är att kunskapsintensiva sektorer växer mest. Ser vi till fördelningen av totalt producerat förädlingsvärde kommer kunskapsintensiv industri att öka sin andel från år . Kunskapsintensiva tjänster ökar också sin andel av det totala förädlingsvärdet medan kapitalintensiva tjänster och arbets- intensiva tjänster minskar. I sysselsättningstermer blir bilden annorlunda. Huvudalternativ- scenariot anger här att arbetsintensiva och kunskapsintensiva tjänster ökar sin andel av den totala sysselsättningen medan arbetsintensiv industri- sektor minskar sin andel. Övriga industrisektorer kommer att behålla sina andelar av den totala sysselsättningen. Totalt sett innebär detta scenario en total arbetslöshet (öppen arbetslöshet och arbetslösa i arbetsmarknads- åtgärder) på . En nedbrytning av scenarierna på regional nivå visar på en fortsatt ojämn regional sysselsättningsutveckling. Scenarierna indikerar en sysselsättningsutveckling i som är så stor som den genomsnittliga utvecklingen i landet. Detta kan betyda en omfattande inflyttning till . Sysselsättningsutveck- lingen i blir lägre än genomsnittet i men eftersom scenarierna inte tar hänsyn till den effekt som medför är detta resultat i större grad än andra betingad av gårdagen än . Scenarierna pekar således på tillväxt i ekonomin. Detta tillsammans med en av våra utgångspunkter för scenarierna, att den offentliga sektorn växer i lägre takt än det privata näringslivet, medför att den privata konsumtionen ökar i omfattning. I scenarierna återspeglas den ökade privata konsumtionen delvis i en ökad konsumtion av privata tjänster. Det medför i sin tur att sysselsättningen ökar i regioner med stor privat tjänstesektor, däribland turistområden med omfattande hotell- och restaurangverksamhet. Vi har också studerat effekterna på utbildningsstrukturen inom det näringslivet som scenarierna medför. Som ett resultat av att efterfrågan på grundskoleutbildad arbetskraft fortsätter att minska som efterfrågan på personer med högskoleutbildning stiger ökar den generella utbildningsnivån inom näringslivet. Andelen universitetsutbildade tek- niker och ekonomer i arbetskraften ökar med . Efterfrågan på dessa universitetsutbildade är störst storstäderna. Givet våra antaganden bör utvecklingen framöver ge en konsumtions- utveckling som mer liknar den i vår omvärld än vad som varit fallet i det senaste kvartseklet. historiskt mycket höga sysselsättningsnivå har sjunkit under det senaste årtiondet och närmar sig sysselsättningsnivåerna i viktiga europeiska konkurrentländer. Vårt framtida välstånd bestäms till stor del av att företag väljer att placera högförädlande verksamheter inom våra gränser. En välutbildad och kompetent arbetskraft är då ett nödvändigt villkor. har kunnat konkurrera väl inom kunskapsintensiva områden, som till exempel tele- och läkemedelsprodukter. Ser vi till våra framtida möjligheter att hävda oss är drivkrafter till högre utbildning och drivkrafter att genomföra kvalificerade utbildningar av största näringspolitiska relevans. För att komma upp i samma andel högre utbildade som några av våra närmaste konkurrentländer skulle behöva ett tillskott på över 80 000 akademiker. En slutsats är därför att vi behöver höja utbildningsnivån i arbetskraften, vilket ställer antalet platser och lärare i utbildningssystemet i fokus. Den höga baskompetensen i inger dock tillförsikt, då den för det första bör möjliggöra en kontinuerlig utveckling av kompetens. För det andra innebär den höga baskompetensen att denna process bör kunna ske med relativt sett låga kostnader. Att svenska företag inte tillvaratar arbetskraftens baskompetens i större utsträckning inger dock betänksamhet. Tillgången till och tillvaratagandet av kompetens är nödvändiga villkor för ett konkurrenskraftigt framtida näringsliv. Efterfrågan på arbetskraft har förändrats i samband med krisen . Näringslivet har drastiskt minskat efterfrågan på arbetskraft med låg utbildning. Oavsett verksamhet ställs det nu allt högre krav på arbetskraftens formella utbildning. har sysselsättningen varit störst inom kunskapsintensiv industri och tjänsteverksamhet. Scenarierna indikerar att sysselsättningsökningen kommer att avta i kunskapsintensiv industri medan den fortsätter i de kunskaps- och arbetsintensiva tjänstesektorerna. Tillväxten i den arbetsintensiva tjänste- sektorn kan ses som ett komplement (en sorts infrastruktur) till de övriga tillväxtsektorerna. Den näringspolitiska uppmärksamheten skall därför inte koncentreras enbart till tillväxtsektorerna. Indikationer om den ekonomiska utvecklingen fram pekar på att det går bra för stora delar av det svenska näringslivet. Totalfaktorproduktiviteten inom verkstadsindustrin har ökat under 1990- talets första år,, vilket vittnar om en effektivare produktion. I jämförelse med är tillväxten inom den svenska industrin märkbart högre. För att detta ska fortgå är det nödvändigt att de internationellt verksamma företagen upplever det svenska näringsklimatet som konkurrenskraftigt. Dessa företag utgör kanaler till vår omvärld och är därmed avgörande för möjligheter att hävda sig i den internationella konkurrensen. Vår framtida levnadsstandard är i hög grad beroende av två faktorer. Den ena är i vilken utsträckning vår produktion fördelar sig mellan högförädlande och standardiserad produktion. Den andra är att konkurrenstrycket utvecklas så att en högre effektivitet kommer till stånd inom de delar av näringslivet som främst avsätter sin produktion på den inhemska marknaden. På den inhemska marknaden finns det områden som fortfarande kräver förändring. Diskussionen i denna rapport kring effektiv ko nkurrens fäster uppmärksamheten på förhållanden inom tidigare reglerade marknader. För att effektiv konkurrens med hög innovationstakt och produktivitetsutveckling ska uppstå måste en marknad vara utmaningsbar från andra närliggande substitut och importkonkurrens. Förhållanden inom framför allt byggsektorn måste omvandlas så att produktivitetsutvecklingen kan öka. Denna process har inletts, och påskyndats av minskade statliga subventioner och mindre detaljreglering. Det är viktigt att denna process inte störs av nya stora generella utbudssubventioner eller tillfälliga stimulanspaket. Den inre marknaden kan bidra till att en gemensam byggmarknad uppstår som i sin tur leder till ökat omvandlingstryck. Miljömål är inte absoluta utan innebär en avvägning mellan olika mål. För att inte snedvrida konkurrensen är det viktigt att styrmedel är konkurrensneutrala. Av bland annat det skälet är ekonomiska styrmedel ofta att föredra framför de administrativa. Den viktigaste motorn för nationens ekonomiska tillväxt är näringslivet. Att följa och studera näringslivets utveckling är därför en viktig angelägenhet. Den här rapportens huvudsyfte är att ge en helhetsbild av näringslivsutveckling men även beskriva vilken riktning utvecklingen kan ta . För att uppnå detta syfte studeras näringslivets strukturomvandling och konkurrenskraft. Konkurrens och omvandlingstryck1 är grundläggande för ett effektivt utnyttjande av resurser. Det krävs också spelregler som ger aktörer på olika marknader incitament att fatta beslut som också är samhällsekonomiskt önskvärda. Inom alla dessa områden går utbild- ningens betydelse som en röd tråd. Rapportens inriktning är att studera förhållanden inom det privata näringslivet, så långt in som tillgång till data medger. I några fall innebär dock brist på data att vi tvingas begränsa oss till industrin. har vittnat om omfattande förändringar i den svenska ekonomin. Kraftiga höjningar av oljepriset ledde till oljekriser, basindustrier som gruv-, stål-, varv- och textilindustrin har upplevt strukturomvandlingskriser och har ändrat sin valutakurs sex gånger , i huvudsak genom att sänka kronans värde. 2 har en internationell kreditmarknad vuxit fram som medfört avregleringar på inhemska kreditmarknader i ett flertal . kan vi beskriva alla dessa förändringar som en process som inneburit ökat internationellt beroende. Internationali- seringen har påverkat betingelserna för ekonomisk politik och kan inte bedriva en penningpolitik som skiljer sig från omvärlden. 1 För en diskussion kring begreppet omvandlingstryck se omvandlingstryck – en ny infallsvinkel på ekonomisk politik (NRQRPLVN 'HEDWW nr 5 1995. 2Från 1973 ingick i det så kallade valutaormsamarbetet (framförallt ). devalverades den svenska kronan . Därefter relaterades fick den svenska valutan till en valutakorg i förhållande till vilken två devalveringar gjordes 1981 och 1982. Den fasta kronkursen fick överges helt . Se t ex Kinnvall och 9DOXWDPDUNQDGHQ, 1991. 3Det faktum att har rörlig växelkurs medan de flesta övriga EU-länder kommer att gå med i som träder i kraft behöver inte motsäga påståendet. Det har dels visat sig att intervenerar för att hålla kronkursen mot D-marken på en viss nivå och dels innebär de facto den ekonomiska politiken i en konvergens mot övriga EU-länder. 4Lars 90-talets kris i historisk belysning SNS occ paper 57 1994 är en genomgång av krisens förlopp. Ekonomisk Debatt nr 1/98 har finanskrisen som tema. Bokslutet för den ekonomiska utvecklingen åskådliggörs med hjälp av förändrade position i listan över de rikaste länderna. I tabell 1.1 visas BNP per capita i åren 1990, 1993 och 1996.5 Från en fjärde placering , efter , och hade sjunkit i rangordningen till nionde plats och en sextonde plats . Den lägre placeringen betyder att inte har haft förmågan att öka inkomsterna i lika stor omfattning som andra . 6 De europeiska länder inom som hade en lägre inkomstnivå än 1996 var , , , , och . Positionsförändringen är delvis en konsekvens av att skrivit ned den svenska kronans värde i förhållande till omvärldens valutor. Den negativa utvecklingen kan inte enbart tillskrivas de svenska företagen. Visserligen har produktivitetsutvecklingen varit sämre än i viktiga konkurrentländer, vilket kommer att visas i kapitel tre. Flera studier visar att det går bra för svenska företag som arbetar internationellt. Dessa företag tar andelar på världsmarknaden, men en stor del av produktionsökningarna har skett utomlands. som land har däremot förlorat marknadsandelar på världsmarknaden. En slutsats måste därför bli att institutionella förhållanden i är betydelsefulla som en förklaring till den låga tillväxttakten sedan 1970- talet.7 har den svenska ekonomin däremot utvecklats positivt i den bemärkelsen att tillväxten i stort sett motsvarade genomsnittet av de övriga länderna inom . Det betyder att position i inkomstlistan har stabiliserats. Det stora underskottet i statens budget finansierades framför allt med högre skatter. Detta innebar ett minskat tryck uppåt på räntorna, vilket naturligtvis understödde både näringslivet och privat konsumtion. Det ökade skatteuttaget påverkade dock efterfrågan på hemmamarknaden negativt. Nettoeffekten får framtiden utröna men vi studerat kan vi konstatera att den del av näringslivet som är inriktad på den svenska hemmamarknaden utvecklats sämre än den exportinriktade delen. 7KH 6ZHGLVK ([SHULPHQW 1997, diskuterar mer översiktligt svensk ekonomisk politik . 5Det finns preliminära uppgifter men vi har valt att använda uppgifter baserade på faktiskt utfall. 6Produktivitetsdelegation (SOU 1991:82, sid. 135) konstaterade att produk- tivitetsutveckling visat på en kronisk eftersläpning . 7Blomström M och multinationella företagens konkurrenskraft i ([SRUWLQGXVWULQV IUDPWLG, SIND 1988:2 och , 7KH 6ZHGLVK ([SHULPHQW, SNS 1997. Se också et al 0XOWLQDWLRQDOV UHFRQVWUXFWXULQJ LQWHU QDWLRQDOL]DWLRQ DQG VPDOO HFRQRPLHV WKH 6ZHGLVK FDVH : Routledge, 1996. 7DEHOO %13 \FNW L 86 GROODU N|SNUDIWVSDULWHWVMXVWHUDG /X[HPEXUJ /X[HPEXUJ /X[HPEXUJ 1\D =HHODQG 1\D =HHODQG 1\D =HHODQG *HQRPVQLWW 2(&' *HQRPVQLWW (8 6YHULJH L MlPI|UHOVH PHG 2(&' OlQGHU NYRWHQ 6YHULJH 2(&' UHVS (8 2(&' $QP 2(&' H[NOXVLYH .RUHD 0H[LFR 7XUNLHW VDPW gVWHXURSHLVND OlQGHU .lOOD 2(&' 1DWLRQDO $FFRXQWV RFK 187(.V HJQD EHUlNQLQJDU I anslutning till tabell 1.1 vill vi understryka två saker. Den första är att skillnaderna mellan och de länder som ligger närmast i rangordning inte är så stora. Detta innebär att små förändringar kan påverka rangordningen. Med tabellen vill vi framför allt illustrera förändringen över tiden för del, som efter 1993 vänts i positiv 8Så kallad N|SNUDIWVSDULWHWVMXVWHULQJ måste göras för att få en jämförelse i reala termer. I annat fall återspeglar skillnader mellan länder även skillnader i prisnivå. Det andra som bör poängteras är att måttet brutto- nationalprodukt inte är ett heltäckande mått på välfärdsutveckling. Till exempel innebär en ökad fritid ett produktionsbortfall. Om detta bortfall inte kompenseras av ökad produktivitet stagnerar BNP, trots att fritiden kan innebära icke-mätbara välfärdsvinster som mer än väl motsvarar produktionsbortfallet. föranledde de dåliga tillväxttalen i att en produktivitetsdelegation tillsattes. Denna överlämnade 1991 sitt betänkande (SOU 1991:82). Följande tre huvudinslag i en tillväxtstrategi formulerades av delegationen: 1.Skärpt konkurrens för att stärka drivkrafterna för produktivitet och öka omvandlingstrycket. Detta innefattar bland annat fast växelkurs, stängd akutmottagning för företag i kris, EG-medlemskap och introduktion av mer konkurrens i fler branscher, inte minst i den offentliga sektorn. 2.Förbättrade drivkrafter för människors arbete och förkovran; bättre utbildning, en mer effektiv arbetsorganisation, samt en lönebildning som premierar kompetensutveckling och ansvar. 3.Förbättrade drivkrafter för realkapitalbildning; fasta stabiliserings- politiska spelregler, bättre relativ avkastning på reala investeringar, bättre stimulans för sparande och ett program för modernisering av infrastrukturen. När dessa rekommendationer kom hade flera åtgärder i linje med dessa genomförts. En förändrad konkurrenslagstiftning var under utarbetning. Flera verksamheter inom vård och omsorg, som tidigare bedrivits inom ramen för den offentliga sektorn, öppnades nu för privata initiativ. Ett EU-medlemskap var tämligen avlägset då neutralitets- aspekterna fortfarande vägde tungt. Rekommendationen om fast kronkurs avsåg att förhindra en devalvering i förhållande till den valutakorg som kronan haft en fast kurs till . Högre lönsamhet till följd av en devalvering beror på förändrade relationer mellan valutakurser som innebär att landets varor och tjänster blir billigare i den internationella handeln. Lönsamheten är inte ett resultat av att företagen har effektiviserat sin produktionen och därmed kan sänka priset eller att de kan ta ut ett högre pris tack vare en högre produktkvalitet. Det naturliga följden av en devalvering blir därför att landet konkurrerar med låga priser istället högre kvalitet. Effekterna av en devalvering motverkar därigenom processen mot en ökad produktivitet och produktkvalitet. hade visserligen en fast kronkurs men ett hårdare band till den tyska D-marken skapades i samband med kopplingen av kronan till ECUn. Detta syftade till att markera politiken om fast kronkurs och målet om inflationsbekämpning som blivit det primära sedan budget- propositionen 1989. Vad gäller drivkrafter för människors arbete innebar reformering av inkomstskatterna och företagsbeskattningen att olika inkomstslag likställdes. Genom att kapitalinkomster taxerades separat från arbetsinkomster och att marginalskatterna sänktes, med ambitionen att en övervägande majoritet av skattebetalarna enbart skulle betala en inkomstskatt som motsvarande kommunalskatten, ökade incitamenten till arbete och sparande. Rekommendationen angående effektivare arbetsorganisationer och en lönebildning som premierar kompetensutveckling och ansvar är något som ligger utanför statens beslutsområde. Enligt uppgifter från bland annat så har inneburit stora organisationsförändringar inom näringslivet. En flexiblare lönebildning är fortfarande föremål för häftig debatt. Krisen var dock inte något som produktivitesdelegationen tagit i beräkningen. Krisen innebar att i vissa fall gick i rakt motsatt riktning till vad som rekommenderats. Målet att bibehålla en fast kronkurs fick överges . Efter en längre tids spekulation förklarades kronan flyta fritt i förhållande till övriga valutor. upplevde svensk ekonomi den största krisen . Antalet nedläggningar ökade lavinartat i samband med realräntekrisen. Arbetslösheten steg från i det närmaste obefintliga 1990 till nivåer motsvarande övriga europeiska länder 1992. När den svenska kronan förklarades flyta fritt sjönk värdet på kronan med i förhållande till D-marken och den amerikanska dollarn. Detta motsvarade en lika omfattande nedskrivning av valutan som tidigare devalveringar sammantaget. Effekten lät sig inte dröja. Exportindustrin ökade produktionen avsevärt .