sou · GOB385d2 · 2001-01-01 00:00:00 — Det kan också ur de olika underlagsrapporterna utläsas en tydlig uppvärdering av den medborgardemokratiska potentialen i försöksarbetet. En särskild aspekt på medborgardemokratin rör ungdomars möjlig- heter att påverka och deltaga i de regionpolitiska frågorna. I samtliga försökslän har olika insatser genomförts med syftet att engagera ung- domar i regiondemokratiskt arbete. Det finns i regionförsöken exempel på projektinsatser rörande exempelvis internet–projekt för ungdomar, nätverk för ungdomsfrågor eller specifika ungdomstidningar med syftet att hitta en dialog med ungdomar i frågor rörande kultur, IT och Utvärderingen av försöksverksamheten 223 Andra exempel utgörs av Ungdomsparlament och så kallade Ungdomsforum där regionpolitiker utmanas med frågor från olika, i regionen verksamma, ungdomsorganisationer. Utfallet av dessa aktiviteter bedöms av de involverade som positiva, men man markerar ofta också svårigheterna att bedöma betydelsen av ungdomssatsningar- na i det större regiondemokratiska sammanhanget (se 2000a). Det finns alltså mycket högt ställda ambitioner i respektive för- sökslän när det gäller att öka medborgarnas deltagande. finns också en växande medvetenhet om att detta är en synnerligen svår upp- gift. I debatten om medborgardemokratins villkor refererar många länsaktörer till de undersökningar som gjorts av SOM–institutet vid . I rapporten i omvandling konstaterar i ett inlägg att endast 55–av medborgarna i Skå- ne respektive har någon åsikt om olika regionfrågor. Bland de medborgare som har någon åsikt i frågan fördelar sig attity- derna enligt följande tabell: Tabell 6.3 Medborgarattityder till nya regioner (, rapport 23) Andel som instämmer helt eller till stor del i ett antal påstående om regionpo- litik. Kommentar: Frågorna/påståendena lyder: Bildandet av nya regionala politiska organ, som Västra Götaland- och , förbättrar demokratin. Bildandet av nya regionala politiska organ som Västra Götaland- och regionen, stärker områdets ekonomiska utveckling. Demokratin i den egna kommunen skulle ta skada av ett starkt regionalt politiskt system. Medborgarnas åsikter om regionfrågor präglas enligt tabellen ovan av en sorts grundläggande skepsis. Bland de som alls har en åsikt i dessa frågor4 noteras tveksamhet inför att nya regionala organ förbättrar de- 4 Andelen svarspersoner som fyller i alternativet ingen åsikt (eller motsva- rande) är regelmässigt mycket högt för frågor rörande regionpolitiska frågor (se t.ex. SOM–rapporterna nr 11 (Vägval), nr 12 (i fokus) och nr 23 (Region i omvandling). mokratin, om de kan säkra den ekonomiska utvecklingen (här är ton- gångarna mest positiva) och att de i stället faktiskt kan komma att ska- da demokratin i kommunerna. Undantaget utgörs av län och i SOM–rapporten dras följande slutsats: Skillnaderna mellan synen på regionen i respektive Väst- ra är stora. Man är genomgående mer positiv, tror mer på regionen såväl ur demokrati-, som ekonomisk planeringssyn- punkt i . Det förefaller mycket rimligt att tolka denna skillnad som ett resultat av att befolkningen i ser regio- nen som en naturlig enhet med vilken de kan identifiera sig ganska direkt. I finns ingen motsvarande känsla (SOM–institutet, rapport 23, s. 283). Detta skulle innebära att län har de bästa förutsättningarna att utveckla medborgardialogen i regionpolitiken. I intervjuundersökningar (1999a och 2000a) finns en stor grupp intervjupersoner som ser medborgardialogen som försökens verkligt stora utmaning. De flesta pekar dock på att detta tar , kanske upp till . Till detta finns emellertid inter- vjupersoner, vilket är viktigt att påpeka, som hävdar att regionpolitik i allt väsentligt saknar en medborgardemokratisk potential. Regionpoliti- ken får, enligt detta synsätt, sin demokratiska legitimitet främst genom självstyrelseorganens förmåga att förhandla och förankra de regionpo- litiska aktiviteterna med andra organisationer, främst kanske bland kommuner och intresseorganisationer. Självstyrrelseorganens demo- kratiska kraft ligger i dess förmåga att få med sig olika intressenter, dels i den regionala omgivningen och dels i lokalsamhällena samt på central och även internationell nivå. bör det sägas att denna typ av demokratiperspektiv inte är domi- nerande. En majoritet av länsaktörerna, särskilt bland företrädarna för regionstyrelserna, har en tydligt uttalad ambition att satsa på ett starka- re medborgerligt deltagande , men med förbehållet att denna ambition bör ses i ett långsiktigt perspektiv. Dessutom har försökslänen initierat ett relativt omfattande arbete med att stärka medborgardialo- gen i regionpolitiken. Försöken visar redan på en rad intressanta expe- riment, där medborgarnas demokratiska inflytande är tänkt att utveck- las. Det är ändock tveklöst så att regionförsöken inte varit en betydelsefull angelägenhet för den enskilde medborgaren. I mycket är det, trots de högt ställda medborgardemokratiska ambitionerna, fortfa- rande en politisk verksamhet för en begränsad grupp politiker, tjänste- män och organisationsföreträdare. Utvärderingen av försöksverksamheten 225 6.2.4 Partier och politiker I vilken utsträckning har då de politiska partierna och de förtroende- valda deltagit i den regionala utvecklingspolitiken i försökslänen? Det har i flera sammanhang hävdats att de politiska partierna i mycket varit ägare av försöken, och kanske då särskilt under försökens framväxtpro- cesser. Det är otvivelaktigt så att partierna haft en nyckelroll i de regi- onprocesser som varit aktuella i samtliga försökslän (se 1999a, kap. 2). Frågan är om partierna lyckats behålla denna roll i takt med att försöksarbetet kommit igång och fått en alltmer fastlagd orga- nisatorisk och administrativ struktur. Det är åtminstone tänkbart att försökslänen byggt upp en allt starkare tjänstemannaförvaltning och att partierna därvid gått in i en ny fas där det handlar om att exempelvis formera en politisk majoritet, att hitta nya arbetsformer för partigrupper inom självstyrelseorganens ram och att utbilda förtroendevalda för nya typer av uppdrag etc. En annan fråga rörande partiernas roll är på vilka sätt partiernas verksamhet och organisation försöksverksamheten. Har partiernas läns- eller distriktsorganisationer vitaliserats med fler akti- viteter och medlemmar till följd av försöken? En första värdemätare på partiernas aktiviteter i försöksarbetet var valrörelsen . På vilka sätt bedrevs valrörelsearbetet och hur lyckades partierna med uppgiften att profilera de regionala utvecklingsfrågorna i valkampanjen? I likhet med flera av de andra frågorna i utvärderingen är det något för tidigt att besvara dessa frågor. Den bild som ges i de olika under- lagsrapporterna är därmed provisoriska, men kan sammanfattas på föl- jande sätt: För det första synes den bild av partierna som ägare till för- söken vara oförändrad. Partiorganisationerna och dess ledande företrä- dare markerar i olika sammanhang att man slår vakt om den nya regi- onpolitiska spelplan som skapats med försöksverksamheten. Den parti- politiska enigheten är exempelvis fortfarande mycket stor rörande frå- gan om att få fortsätta och även utveckla försöken5. Möjligtvis kan sä- gas att partierna, särskilt i och , gått in i en del- vis annorlunda fas från det att den nya majoriteten i respektive full- mäktige formerats efter valet . I rapport kon- stateras att valet i både och innebar att två icke– etablerade partier tog säte i regionfullmäktige, vilket också försvårade majoritetsförhandlingarna. Dessutom har det funnits, och finns, ganska hårda politiska motsättningar om sjukvårdspolitiken i de två storlänen. 5 Se t.ex. skrivelse till kommittén, daterad , undertecknad av (), , Hans Klintbom (c), samt Ro- ger Kaliff (s), i . På den socialdemokratiska sidan finns givetvis en besvikelse över att man efter valet fick axla oppositionsrollen i både och . Utvecklingen har emellerid lett till förändrade majoritetsförhållanden, där socialdemokraterna tillsammans med cen- terpartiet och samt med stöd av bildar majoritet i regionfullmäktige. Det är sammantaget kommitténs bedömning att de politiska partier- na fortfarande bör betraktas som ägare av försöken. Det har emellertid skett förskjutningar av det partipolitiska engagemanget och i partiernas inbördes relationer, men det är för tidigt att dra några slutsatser kring hur partiernas ägande av försöken har påverkats av det faktum att man nu lämnat framväxtfasen och gått in i en mer strukturerad försöksverk- samhet. Hur har då försöksverksamheten påverkat partiernas läns- respektive distriktsorganisationer när det gäller organisation och aktiviteter? Även i denna del lämnar underlagsmaterialet en något osäker bild. I den in- tervju- och enkätundersökning som genomförts av hävdar partiföreträdarna själva att partiernas läns- eller distriktsorgani- sation visserligen fått upp fler regionpolitiska frågor på dagordningen, men att det inte är frågan om ett särskilt stort genomslag. Ofta anser de intervjuade att frågorna som behandlats haft en tämligen allmän ka- raktär i partiorganisationen. Anknytningen till försöksverksamheten mer specifikt har varit liten i de flesta partier. Antalet frågor med regionpolitiskt innehåll anses alltså visserligen ha ökat för de po- litiska partierna i försökslänen, men det är inte fråga om ett stort ge- nomslag. Aktiviteterna anses dessutom vara av relativt allmän eller övergripande karaktär. Partiorganisationerna har, enligt intervjuperso- nerna, bara i liten grad aktiverats i mer konkreta insatser, som t.ex. pro- cessen med att ta fram en regional utvecklingsplan/program, i utarbe- tande av tillväxtavtal och regionala transportinfrastrukturplaner. Utvärderingen visar att den regionala partiorganisationen inte beri- kats med fler medlemmar till följd av försöksverksamheten. De flesta partier, med några undantag, medger i stället att medlemsantalet har sjunkit, men detta kan givetvis inte kopplas till försöken. En del av in- tervjupersonerna säger här att försöken genomförs med en allmän nedgång för partipolitiskt arbete. När det gäller partiernas organisation kan också noteras relativt små förändringar som betingas av försöksverksamheten. De flesta partier arbetar med olika arbets- och programgrupper med anknytning till re- gionpolitiska frågor. Detta representerar något nytt bara i så motto att det är delvis andra typer av frågor eller problem som står i fokus. Själ- va arbetsformen eller de organisatoriska arrangemangen är inte nya. Flera partier uppger att de genomfört relativt stora organisationsföränd- Utvärderingen av försöksverksamheten 227 ringar, men dessa har inte varit kopplade till regionförsöken. Däremot har de nya länsgränserna i respektive inneburit en organisatorisk komplikation för flera av partierna. I några fall har man anpassat sig till den nya geografin, men de flesta partier har löst problemen genom att inrätta samordningsorgan för de parti/länsorgani- sationer som etablerats i den gamla strukturen. De flesta partier i Väst- ra arbetar fortfarande i distrikts- eller länsorganisa- tioner i , (Södra och Norra), och , vilket kräver olika typer av samordningsinsatser för att hantera arbetet i den nya . På vilka sätt utnyttjade då partierna regionfrågan och regionförsö- ken under valrörelsen ? I analyser har ca 50 partiorganisationer i försökslänen ombetts att ta fram programskrifter, valmanifest, uttalanden, utspel etc. som utnyttjades i valrörelsen och som har anknytning till regionförsöken. Av det material som sändes in (1/4 av partiorganisationerna besvarade ej förfrågan) finns de regionala utvecklingsfrågorna med som en mindre del av den samlade dokumen- tationen från partierna. Regionförsöken och regionfrågan spelar en re- lativt undanskymd roll i de skriftliga dokument som partierna använde i valrörelsearbetet i försökslänen. I de intervjuer med partiföreträdare som har genomförts lämnas dock en något annorlunda bild. Där säger man att respektive parti för- sökt lyfta fram regionfrågorna på ett nytt sätt i valrörelsen . Parti- företrädarna menar dock att valrörelsen på regional nivå trots detta inte kom att domineras av regionförsök och regionala utvecklingsfrågor. Detta kan bero på att andra frågor, främst sjukvården, tagit stort ut- rymme, att medierna inte givit tillräcklig uppmärksamhet åt regionför- söken och att partierna ännu inte riktigt hunnit forma sin organisation efter de nya omständigheterna. Man har alltså från partiernas sida gjort ett försök att lyfta fram de regionala utvecklingsfrågorna, men det finns inte särskilt mycket i partimaterialen som belyser själva försöken. Par- tierna tycks ha gått till val på att presentera olika sakfrågor med regio- nal anknytning, men man har endast i mycket liten grad redovisat regi- onförsökens innebörd för väljarna. Sammanfattningsvis kan sägas att de politiska partierna, som en följd av försöksverksamheten, har fått både nya uppgifter och har ge- nomgått organisatoriska förändringar och att man på ett delvis nytt sätt har försökt att lyfta fram regionpolitiska frågor på väljararenan. Hu- vudintrycket är dock att försöksverksamheten inte orsakat några ge- nomgripande omvälvningar i verksamhet och organisation för de regio- nala partiorganisationerna i försökslänen. En del av debatten om regiondemokratins villkor, med koppling till partiernas roll, har handlat om politikerroller. Med en ökande regiona- lisering av samhällslivet ställs nya krav på de politiskt förtroendevalda och många har i regiondebatten efterlyst en politikertyp med ett mer renodlat regionpolitiskt perspektiv. Regionpolitikern har i debatten re- laterats till kommunpolitikern respektive landstings- eller sjukvårdspo- litikern. Regionpolitikern blir därmed en person som inte har stark knytning till en viss kommun eller regiondel och som ej heller är speci- alist inom ett särskilt politiskt sakområde. Regionpolitikern är en ut- präglad generalist som förmår skapa kontakter och nätverk mellan in- tressen på flera politiska nivåer, som han/hon är en visionär i det regionala utvecklingsarbetet. I den förenklade stilisering som ligger i denna rolldebatt framstår då kommunpolitikern som en person som i alla lägen talar för den egna kommunens sak och landstingspolitikern en person som identifierar sin politiska uppgift i ett engagemang för sjukvårdsfrågorna.6 I underlagsmaterialet framstår det som tydligt att det under regi- onförsöken förts en allmän debatt om politikerroller. Både i den of- fentliga debatten och internt inom partierna (bland dess regionfullmäk- tigepolitiker) har politikerrollen diskuterats ganska livligt. I analys av politikerroller i försökslänen karakteriserade inter- vjupersonerna en regionpolitiker på följande sätt: Regionpolitikern är: en utpräglad flernivåpolitiker som kan utveckla kontakter och akti- viteter i såväl lokala som internationella sammanhang en förhandlingspolitiker som har en förmåga att överbrygga olika förhandlingsintressen mellan kommuner och mellan organisa- tionsintressen i en region en politiker som har en tydligt utåtriktad läggning med kraft att hantera komplexa organisationsmiljöer, en utpräglad samförståndspolitiker med dialogen som främsta ar- betsmetod, en politiker som snarare betonar vikten av projektarbete än arbete i fasta strukturer. Naturligtvis utgör intervjupersonernas utsagor en idealisering, men sva- ren i denna del är intressanta på så vis att de förmodligen speglar en idealbild även för det regionpolitiska arbetet i stort. För många av de ledande personerna i försöksregionerna uppfattas regionfrågan som en helt ny typ av politik som förutsätter en ny typ av politiker. Flera av intervjupersonerna markerar att detta nya förhållningssätt inte skapas över . Politiskt arbete på regional nivå tar, enligt detta synsätt, 6 Politikerrollen i regionförsöken har analyserats av 1999, 2000a, 2000. Utvärderingen av försöksverksamheten 229 I politikerenkät (se 2000a) har de förtroendevalda i försökslänens fullmäktigeförsamlingar fått be- skriva sin egen roll, vilket redovisas i följande tabell. Tabell 6.4 Politikerroller i region/kommunfullmäktige Hur skulle du vilja beskriva dig själv: som i första hand Tabellen visar att det är en stor majoritet av fullmäktigepo- litikerna som vill beskriva sig själva som antingen kommun- eller landstings/sjukvårdspolitiker. Vi kan notera att huvuddelen av Got- landspolitikerna identifierar sig som kommunpolitiker, vilket skulle tyda på att de inte skiljer på kommunen och regionen . I län är andelen som säger sig vara kommunpolitiker betydligt högre än i respektive . Detta speglar förmodli- gen det faktum att i län konstitueras av kom- muner och landsting och där kommunerna utser majoriteten av leda- möterna i fullmäktige. I och vill ungefär en tredjedel av ledamöterna beskriva sig som regionpolitiker. Här kan vi också se att den tidigare landstingspolitikern, som kallar sig sjuk- vårdspolitiker, finns representerad med . Sammanfattningsvis innebär analysen av politikerrollen att region- försöken bidragit till diskussionen om framtidens politikerroll även på ett mer generellt plan. Flera av de intervjuade politikerna ställer sig själva kritiska frågor: Vad innebär det att vara förtroendevald i en starkt föränderlig samhällssituation? Och hur skall vi som politiker för- hålla oss till ett samhälle där politiken blir allt mer organisatoriskt komplicerad och där det politiska arbetet sker i nätverksrelationer? De- batten om politikerrollen blir därmed väsentlig för både de politiska partierna och för den demokratiska styrningen av politikens institutio- ner. Regionförsöken har i denna del bidragit till debattunderlaget på ett intressant sätt. 6.2.5 Jämställdhetsfrågor och regiondemokrati En viktig del i utvärderingen av försöksverksamhetens demokratiska innehåll gäller i vilken grad jämställdhetsfrågorna beaktats. I den all- männa debatten har det ofta hävdats att regional utvecklingspolitik va- rit ett mycket starkt mansdominerat politikområde. Den läns- och regi- onpolitiska eliten inom länsstyrelse, landsting, kommunförbund samt ledande regionala företrädare för organisations- och näringsliv är i mycket en manlig elit. Det har bedrivits en hel del utredningsarbete om kvinnornas situation i det regionala utvecklingsarbetet. Inte minst har länsstyrelsernas jämställdhetsexperter bidragit till informationsflödet i denna del. Samtliga länsstyrelser har utarbetat strategier för respektive läns jämställdhetsarbete –2000. Strategierna är tänkta att vara en grund för kommande analyser och bedömningar av de insat- ser som görs på jämställdhetsområdet i svensk länspolitik. Detta arbete har syftat till att bland annat föra in jämställdhetsaspekter i det regio- nala utvecklingsarbetet. Olika arbetsmetoder i form av könsuppdelad statistik, analysproblem och så kallade checklistor har utvecklats för att underlätta jämställdhetsarbetet. Det regionala jämställdhetsarbetet har t.ex. omfattat trafikplaner, tillväxtavtal och företagande.7 Kommittén har inte tagit initiativ till någon mer grundlig analys av regionförsöken ur ett kvinno- eller genusperspektiv. Inom ramen för undersökningar har dock jämställdhetsaspekterna fått belysning både genom djupintervjuundersökning och genom enkät- frågor. Aktörerna har fått uttala sig om vilken betydelse jämställdhets- politiska frågor har haft i försöksarbetet. Vidare har gjort en sammanställning över kvinnorepresentationen i de viktigaste beslutsor- ganen i respektive försöksregion. Låt oss börja med att beskriva hur enkätrespondenterna ställt sig till följande påstående: 7 Se Regeringens skrivelse 1999/2000:24. Jämställdhetspolitiken – talet. Utvärderingen av försöksverksamheten 231 Tabell 6.5 Jämställdhetsaspekter. Försöksverksamheten har inneburit att de jämställdhets- politiska frågorna fått en större betydelse och uppmärk- samhet i länspolitiska sammanhang jämfört med tidigare. – 11 (37) – 16 (42) 5 (39) 1 Balansmåttet har beräknats genom att subtrahera andelen som svarar Instämmer helt eller Instämmer i stort sett från de som svarar I stort sett motsatt åsikt eller Helt motsatt åsikt. Ju högre balansmått desto mer positiv till påståendet. Balansmåttet kan variera mellan +100 och –100. Siffror inom parentes är an- delen vet ej svar. Enkätsvaren ger knappast någon vägledning då andelen vet–ej svar uppgår till av de svarande. Svaren antyder dock att jäm- ställdhetsfrågorna knappast kan ha varit en av de viktigare frågorna i försöksverksamheten. Djupintervjusamtalen ger ungefär samma bild då de flesta intervjupersoner har svårt att bedöma vilken betydelse jäm- ställdhetsfrågorna faktiskt har haft. Tabellen ovan visar dock att de kvinnliga politikerna är mer tveksamma än sina manliga kollegor i detta avseende. En majoritet av de politiker som delger sin uppfattning i frågan anser alltså inte att regionpolitiken förändrats i positiv riktning vad gäller jämställdhetsfrågorna. Jämställdhetsfrågorna finns emellertid behandlade i de regionala ut- vecklingsplanerna och i tillväxtavtalen. I tillväxtavtal, under rubriken tillväxtstrategier, står exempelvis följande att läsa: Alla tillväxtförslag ska prövas mot de regionala målen och till- lämpliga nationella och internationella mål som t.ex. miljö-, jämställdhets- och integrationsmål för att främja dessa. För att underlätta detta arbete ska en checklista utarbetas. som finns för miljökonsekvens- och genusanalys ska utvecklas och användas.8 Och i den regionala utvecklingsstrategin i finns jäm- ställdhetsaspekterna representerade i ett av de tio prioriterade målområ- den som lagts fast: ska utvecklas till en föregångsregion vad gäller jämställdhet inom alla samhälls- sektorer. Att ta vara på resurser hos både kvinnor och män in- nebär bredare perspektiv och större möjligheter till nytänkande och utveckling. Att bättre ta vara på de skilda erfarenheter och perspektiv som olika individer har innebär ytterligare en kraft i arbetet för regionens utveckling.9 Det saknas alltså inte uttalanden om behovet av att satsa på jämställd- het i försöksarbetet, men kommittén gör den bedömningen att det åter- står en del att göra vad beträffar konkreta åtgärder och projekt. Därmed inte sagt att självstyrelseorganen glömt bort jämställdhetsfrågorna. Ovanstående citat vittnar om att det finns ambitioner att utveckla jäm- ställdhetspolitiken. Ambitioner som dock inte, mer än i liten omfatt- ning, omsatts i praktisk politik. Kanske beror detta på att det delvis saknas resurser för jämställdhetsarbetet. I den utvärdering (Ds 2000:7) som har gjort av tillväxtavtalen i samtliga län noteras att jämställdhetsfrågorna är, med några undantag, svagt representerade i de redovisningar länen lämnat till regeringen. Denna kritik faller även på försökslänen och i intervjusamtalen med ledande företrädare för försöksregionerna vill man , i självkritisk anda, utveckla det jämställdhetspolitiska arbetet. Det är dock för tidigt att se vad denna omprövning kommer att leda till. Avslutningsvis bör något sägas om kvinnornas faktiska representa- tion i respektive regions viktigaste beslutsorgan. Nedanstående tabell visar detta: 8Skånes Tillväxtavtal, formulering daterad , reviderad . 9Regional utvecklingsstrategi (RUS), , . Utvärderingen av försöksverksamheten 233 Tabell 6.6 Andelen kvinnor i beslutsorgan. % kvinnor i regionfullmäktige % kvinnor i kulturnämnd eller motsv. % kvinnor i regionutvecklingsnämnd % kvinnor i partnerskap 1Politiker knutna till beredningsgrupp för Befolkningsberedning, strukturfonder och sysselsättningspakt. 3Avser Utvecklingsgruppen för V. . Regionala partnerskapet för . I nedanstående tabell redovisas om det är en man eller kvinna som in- nehar ordförandeposten i de viktigaste organen i respektive försökslän: Tabell 6.7 Ordförandepost på viktiga positioner (M=Man/Kv=Kvinna). Region/kommunstyrelsens ordförande *Gäller samtliga beredningar inom området regional utveckling. **Gäller kulturberedning . Vi kan se att kvinnornas representation regelmässigt håller sig i respektive fullmäktige- och styrelseförsamling.