sou · GOB323d2 · 2001-01-01 00:00:00 — 6Utsläpp av växthusgaser i och omvärlden Kommitténs bedömningar och förslag: Utsläppen av växthusgaser i , enligt klimatkonventionens definitioner, var koldioxidekvivalenter (ej normalårskorrigerat). Utsläppen 1998 var koldioxidekvivalenter. Koldioxid, metan, dikväveoxid, ofullständigt halogenerade fluorkarboner, fluorkarboner och svavelhexafluorid ingår i de beräknade utsläppen av växthusgaser. Ökningen av koldioxidutsläppen har begränsats till tack vare vidtagna åtgärder i form av bl.a. koldioxidskatt. Utsläppen av metan har minskat, utsläppen av dikväveoxid är oförändrade medan utsläppen av ofullständigt halogenerade fluorkarboner, fluorkarboner och svavelhexafluorid bedöms ha ökat . bör välja som basår för beräkning beträffande ofullständigt halogenerade fluorkarboner, fluorkarboner och svavelhexafluorid enligt Kyotoprotokollet. Det är viktigt att ha säkert statistikunderlag för utsläppen av växthusgaser i . Anledningen är att vi behöver följa upp våra internationella åtaganden och rapporteringar enligt klimat- konventionen, följa upp nationella handlingsprogram samt underlag för eventuell handel med utsläppsrätter. Det kan även komma regler om kontroll och påföljder kopplade till de internationella åtagandena. Det finns vissa brister i statistikunderlaget. Organisation och metoder för statistikarbetet bör därför förbättras. 122 Utsläppsbilden i och omvärlden 6.1Utsläpp av växthusgaser i utsläpp av växthusgaser rapporteras till bl.a. (UNFCCC). Rapporteringen ligger till grund för bedömning av hur klarar sina åtaganden enligt konventionen. Utsläppsinventeringen följer riktlinjer framtagna av Intergovernmental Panel of Climate Change (IPCC) för rapportering till klimat- konventionen. Det står dock länderna fritt att använda nationell metodik för beräkningar bara de är dokumenterade och går att granska. De mänskligt betingade (antropogena) utsläpp av växthusgaser som ingår i Kyotoprotokollet är koldioxid (CO2), metan (CH4), dikväveoxid (N2O), ofullständigt halogenerade fluorkarboner (HFC), fluorkarboner (FC) och svavelhexafluorid (SF6). Utsläppen redovisas enligt IPCC:s riktlinjer. Dessa reviderades i fråga om bl.a. metoder för beräkning av metan och dikväveoxid från jordbruk. I Tabell 6.1 redovisas de dominerande utsläppskällorna av växthus- gaser i . Tabell 6.1 Dominerande utsläppskällor av växthusgaser i Koldioxid (CO2) Förbränning av fossila bränslen Metan (CH4) Utsöndring från idisslande boskap, läckage Lustgas (N2O) Avgång från jordbruksmark, förbränning av såväl fossila bränslen som biobränslen Läckage från kylskåp, värmepumpar och fluorkarboner (HFC) Fluorkarboner (FC) Svavelhexafluorid (SF6) Läckage från tyngre elektrisk apparatur Utsläpp från bränslen som sålts i för användning inom internationell sjö- och luftfart (så kallad internationell bunkring) ingår enligt klimatkonventionens nuvarande riktlinjer inte i det nationella åtagandet och de redovisas därför separat. Avgång av koldioxid från förbränning av biobränsle samt nedbrytning av organiskt avfall ingår inte heller i den nationella totalsumman enligt riktlinjerna. Däremot redovisas utsläpp av andra växthusgaser från biobränsleförbränning och avfallshantering. Kolsänkan, dvs. förändringar som härrör från direkta mänskliga aktiviteter som markanvändning och skogsbruk, Utsläppsbilden i och omvärlden 123 redovisas enligt IPCC:s beräkningsmetod och anges separat. Förändringar av koldioxidutsläppen i redovisas Figur 6.1. Figur 6.1 Uppskattade koldioxidutsläpp i till Figuren visar att koldioxidutsläppen ökat kraftigt efter andra världs- kriget . Den förda energipolitiken under 1970- och 1980- talet syftade bl.a. till att minska oljeberoendet vilket bidrog till att utsläppen av koldioxid från energisektorn har minskat . Till stor del kan detta tillskrivas en övergång från olja till el, framför allt i samband med utbyggnaden av kärnkraften. Efter lågkonjunkturen ökade visserligen åter utsläppen av koldioxid. Men införandet av koldioxidskatt bidrog till att dämpa ökningstakten. Efter en reducering har de svenska utsläppen av koldioxid tenderat att öka igen. Utsläppen varierar dock något beroende på att industriproduktion och trafik skiftar i takt med konjunktursvängningarna. Beroende på väder- förhållanden varierar behovet av bostadsuppvärmning och elproduktion från vattenkraft. 124 Utsläppsbilden i och omvärlden Koldioxid är den viktigaste växthusgasen och bildas vid all förbränning. Men endast koldioxidutsläpp som härrör från användning av fossila bränslen ingår i beräkningarna av koldioxidutsläpp. Koldioxid bildas även vid eldning av ved och andra biobränslen, men utsläppen från sådana källor lämnar inget långsiktigt bidrag till växthuseffekten. Beräkningen av förbränningsutsläppen baseras på leverans- och förbrukningsstatistik för bränslen samt emissionsfaktorer för olika bränslen och anser att den har hög tillförlitlighet. Osäkerhet råder däremot om beräkningarna av utsläppen från internationell bunkring. Utsläppen från arbetsmaskiner inom industri respektive jord- och skogsbruk samt inom fiskerinäringen redovisas under sektorerna Förbränning industri respektive Bebyggelse, service m.m. (i enlighet med IPCC:s riktlinjer). I de naturliga klimatvariationerna, med torrare respektive blötare samt varmare respektive kallare år, störs jämförbarheten emellan åren. redovisar därför även normalårskorrigerade koldioxidutsläpp till klimatkonventionen, med syfte att skala bort extremvärden som just beror på variationer i klimatet. I modellen för beräkning av normalårskorrigeringar ska den årliga variationen för temperatur och vattenkraftstillgången ingå. Variationer i industrikonjunkturerna eller eventuella stopp av kärnkraftverk ingår dock inte i dessa korrigeringar. För beräkningar av normalårskorrigering hänvisas till andra nationalrapport om klimatförändringar (Ds 1997:26). De faktiska, okorrigerade utsläppen ska rapporteras till klimat- konventionen och möjlighet finns även att redovisa de korrigerade utsläppen. Tabell 6.2 redovisar koldioxidutsläppen till 1998 enligt IPCC:s sektorsindelning. Transportsektorn svarar för största delen, eller av de totala koldioxidutsläppen . har koldioxidutsläppen från förbränning ökat. Dock har utsläppen från sektorn bebyggelse, service m.m. minskat något. Koldioxidutsläppen från trafik har ökat . Koldioxidutsläppen utgör av de totala utsläppen av växthusgaser i , räknat som koldioxidekvivalenter (se avsnitt 6.1.5). Utsläppsbilden i och omvärlden 125 Tabell 6.2 Utsläpp av koldioxid 1990 och 1996-1998, miljoner ton Produktion av el och Bebyggelse, service m.m. 56,42) 57,33) Observera att summorna inte alltid stämmer p.g.a. avrundningar 1)från alla sektorer 2)reviderat till i rapport till klimatkonventionen, NV, 2000b 3)reviderat till i rapport till klimatkonventionen, NV, 2000b Källa: , 1999b Koldioxidutsläppen har ökat jämfört med . Jämförs de normalårskorrigerade utsläppen har koldioxidutsläppen ökat . De största källorna till metanutsläpp är jordbruket, främst utsöndring från idisslande boskap, samt avfallsdeponier. Vid förbränning bildas även metan. Tabell 6.3 visar utsläppen av metan för och . De beräknade utsläppen av metan har sjunkit 1998 jämfört med , till cirka 260 tusen ton. har de beräknade utsläppen av metangas från avfallsdeponier minskat beroende på ökat uttag av deponigas för energiändamål och även minskade mängder avfall som deponeras. Utsläppen av metangas från deponier är osäkra enligt . Sammantaget anses dock att de totala uppgifterna om metangasutsläppen har en medelgod tillförlitlighet. 126 Utsläppsbilden i och omvärlden Tabell 6.3 Utsläpp av metan 1990 och 1996-1998, tusen ton Produktion av el och Bebyggelse, service m.m. Observera att summorna inte alltid stämmer p.g.a. avrundningar Källa: , 1999b Utsläppen av metan utgör i av de totala utsläppen av växthusgaser enligt IPCC:s metod, räknat som koldioxidekvivalenter, se avsnitt 6.1.5. Lustgas (eller dikväveoxid) avgår från jordbruksmark och gödsel. Den bildas också vid olika förbränningsprocesser och vid tillverkning av handelsgödsel. Lustgas bildas även vid katalytisk rening bilavgaser. Jordbruket är den största källan för lustgas, av utsläppen av lustgas i . De totala utsläppen av gaserna var 1998 cirka 26 tusen ton, vilket är oförändrat jämfört med . Tabell 6.4 redovisar utsläppskällorna för lustgas i . Tabell 6.4 Utsläpp av lustgas 1990 och 1996-1998, tusen ton Produktion av el och Beyggelse, service m.m. Observera att summorna inte alltid stämmer p.g.a. avrundningar Källa: , 1999b Utsläppsbilden i och omvärlden 127 Utsläppen av lustgas utgör av de totala utsläppen av växthusgaser i enligt IPCC:s metod, räknat som koldioxidekvivalenter, se avsnitt 6.1.5. 6.1.4Utsläpp av ofullständigt halogenerade fluorkarboner, fluorkarboner och svavelhexafluorid Ofullständigt halogenerade fluorkarboner (HFC-föreningarna) har introducerats som ersättare för så kallade freoner (CFC/HCFC) som köldmedium, vilket är det största användningsområdet. Övriga tillämpningar är exempelvis användning som drivgas, vid tillverkning av isoleringsmaterial och plastprodukter. Utsläpp av fluorkarboner (FC) består till övervägande delen av utsläpp från aluminiumproduktion. Fluorkarboner används även inom textilindustrin vid tillverkning av moderna friluftskläder. Utsläpp av svavelhexafluorid (SF6) bedöms komma från tyngre elektriska komponenter. Den relativt stora användningen av svavelhexafluorid i beror på en stor tillverkning av produkter som exporteras över hela världen. Uppgifterna om utsläpp av de tre gaserna är bristfälliga säger . Enligt IPCC:s reviderade riktlinjer får man redovisa såväl s.k. faktiska utsläpp från processer som s.k. potentiella utsläpp. Enligt klimatkonventionen ska både faktiska och potentiella utsläpp redovisas. Potentiella utsläpp beräknas utifrån produktion, import, export, destruktion samt uppgifter om innehåll av gaserna i produkter. är de svenska utsläppssiffrorna baserade på skattningar av utsläppen av de olika gaserna, där både faktiska och potentiella utsläpp ingår. Dessa siffror har även antagits gälla . Utsläppssiffrorna är endast baserade på en enkel balans mellan import och export och är alltså inte lika med potentiella utsläpp enligt IPCC. Utsläppssiffrorna i Tabell 6.5 är därför inte jämförbara med de som redovisas . Utsläppen av HFC, FC och SF6 redovisas som utsläpp från industriprocesser. 128 Utsläppsbilden i och omvärlden Tabell 6.5 Utsläpp av HFC, FC och SF6 1990 och 1996-1998, ton 0,2* 2,8* *potentiella utsläpp, beräknade på annat sätt än . Därtill kommer faktiska utsläpp av FC från aluminiumindustrin Källa: , 1999b 6.1.5Samlat utsläpp av växthusgaser Olika växthusgasers bidrag till växthuseffekten kan jämföras och adderas till varandra om man multiplicerar mängden av varje enskild gas med dess GWP-faktor (GWP = global potential). Denna faktor anger hur effektiv gasen är som klimatpåverkare i förhållande till koldioxiden, vanligen sett i ett hundraårsperspektiv (GWP100). Annorlunda uttryckt kan man på detta sätt räkna om utsläppen av olika växthusgaser i koldioxidekvivalenter. Tabell 6.6 anger de viktigaste växthusgasernas GWP-faktorer enligt IPCC, 1995. Tabell 6.6 Växthuseffektpotential uttryckt som GWP-faktor för 100 år fluorkarboner (HFC 134a) Fluorkarboner (CF4) Svavelhexafluorid (SF6) Källa: IPCC, 1996 Tabell 6.7 visar de samlade utsläppen av växthusgaser uttryckt i koldioxidekvivalenter omräknat med hjälp av IPCC:s GWP-faktorer. Endast utsläppen respektive 1997 och 1998 är jämförbara. Siffrorna för HFC, FC och SF6 är dock inte omräknade enligt IPCC:s 1996 reviderade riktlinjer. Utsläppsbilden i och omvärlden 129 Tabell 6.7 Utsläpp av koldioxidekvivalenter 1990 och 1996-1998, miljoner ton 0,21) 1,32) 2,32) 0,41) 0,41) 1,01) 1,21) 1,62) 2,12) Summa, ej normalårskorr 70,81) 78,81) 72,22),3) 75,12),4) 73,01) 77,61) 76,12) 1)ej beräknat enligt IPCC:s riktlinjer 1996, men uppgifterna är beräknade med samma metod 2)ej beräknat enligt IPCC:s riktlinjer 1996. Uppgifterna beräknade på annat sätt än 3)reviderat till i rapport till klimatkonventionen, NV, 2000b 4)reviderat till i rapport till klimatkonventionen, NV, 2000b Figur 6.2 visar utsläppen av växthusgaser 1998 exklusive internationell bunkring fördelade på olika utsläppskällor. Utsläppen från transporter är den största källan följda av förbränning inom olika sektorer. 130 Utsläppsbilden i och omvärlden Figur 6.2 Utsläppskällor för växthusgaser i räknat som koldioxidekvivalenter, exklusive internationell bunkring och fjärrvärme, raff. 6.1.6Sänkor och utrikes transporter ingår, enligt klimatkonventionens riktlinjer, varken utsläpp från bränslen som sålts i för användning för utrikes sjö- och luftfart eller s.k. sänkor i det nationella åtagandet. Båda redovisas därför separat. Enligt klimatkonventionen redovisas kolsänkan som förändringar som härrör från direkta mänskliga aktiviteter orsakade av förändring i kolupptag genom markanvändning och skogsbruk. Beräkningen för kolsänka följer IPCC:s beräkningsmetod och redovisas i Tabell 6.8. I den svenska redovisningen har endast förändringar genom upptag i skog beräknats. Anledningen är att man har antagit att det inte har skett några förändringar i kolbindning eller -avgång i mark. Enligt saknas även kunskap i för att göra dessa beräkningar. Det pågår även ett arbete internationellt om hur sänkor ska hanteras i de nationella redovisningarna enligt Kyotoprotokollet (se avsnitt 8.2.3). Utsläppsbilden i och omvärlden 131 Tabell 6.8 Nettoupptag av koldioxid i skog 1990-1997, miljoner ton Nettoupptag av koldioxid i 31,81) 1)reviderat till i rapport till klimatkonventionen, NV, 2000b Källa: , 1999b Tabell 6.9 presenterar utsläppen från den internationella bunkringen. I det internationella förhandlingsarbetet pågår diskussioner om hur dessa utsläpp ska hanteras i Kyotoprotokollet (se avsnitt 8.2.3). Tabell 6.9 Internationell bunkring 1990 och 1996-1998, miljoner ton Källa: , 1999b Både sänkor och utsläpp från internationell flyg- och sjöfart kan ha avgörande påverkan på basen för de svenska åtagandena enligt klimatkonventionen, beroende på utgången av de internationella förhandlingarna. Det är därför viktigt att noga följa och delta i det internationella arbetet. Förberedelser kan även komma att behövas för insamling av underlag och metoder för att beräkna utsläppen. 6.1.7Organisation och metoder för beräkningar av utsläpp i har ansvaret för att sammanställa de årliga utsläppen av växthusgaser. Utsläppen redovisas till och rapporteras till samt enligt EU:s klimatdirektiv. Utsläpp av klimatpåverkande gaser redovisas dessutom till EU, enligt det s.k. Corinair-programmet. Kraven på utsläppsstatistik av växthusgaser har successivt ökat och kraven kommer att skärpas ytterligare. Krav ställs i form av höjd kvalitet, mer detaljerad redovisning, beräkningar enligt olika modeller för jämförelser, fler ämnen m.m. Resultaten av statistikproduktionen kommer att få en stor betydelse och det är viktigt att utveckla metoder och organisation . Det kommer att vara viktigt att starta arbetet med att förbättra statistikunderlaget för att kunna: 132 Utsläppsbilden i och omvärlden följa upp våra internationella åtaganden och rapporteringar enligt klimatkonventionen med kontroll och påföljder enligt Kyoto- protokollet, följa upp nationella handlingsprogram och eventuellt handla med utsläppsrätter. Vi har i vårt arbete bland annat upplevt att statistikuppgifterna som tas fram är svårtillgängliga, informationen inte sprids regelbundet och det är svårt att följa hur vissa siffror har tagits fram. Underlaget för vissa gaser är bristfälligt. Störst verkar säkerheten vara för koldioxid- utsläppen och sämst för de tre industriella gaserna (HFC, FC och SF6). Flera myndigheter gör egna beräkningar av vissa utsläpp av växthusgaser, t.ex. koldioxid. Dessa stämmer inte överens med den officiella statistiken från . I har energipolitiken lett till ett förändrat energisystem i riktning mot mindre koldioxidutsläpp. Detta påverkar i hög grad vilka åtgärder som är möjliga att vidta för att ytterligare minska utsläppen. Mot den bakgrunden är det mo- tiverat att närmare beskriva tillförseln och användningen av energi för åren 1970–1997 samt den energipolitik som fördes (se vidare kapitel 9). Möjligheterna att reducera utsläppen begränsas även av strukturen på dagens energisystem. Tillförseln av el och värme är till större delen baserad på icke-fossila bränslen, och den fossilbaserade tillförseln av el och värme är i stor utsträckning av s.k. spetslastkaraktär. Utifrån den metod som tillämpas internationellt för att redovisa kärnkraftens bidrag till den totala energitillförseln, har energitillförseln ökat med jämfört med . Den internationella redovisningen utgår från den avgivna värmemängden från reaktorerna. Denna är närmare större än den producerade elenergin. Enligt den metod som används i redovisas endast den från kärnkraften producerade elenergin. 1998 var den totala energitillförseln enligt det internationella sättet att redovisa och enligt den svenska metoden . Energitillförselns sammansättning har förändrats betydligt , se Figur 6.3. Framför allt har oljans andel minskat kraftigt, från år . Denna utveckling möjliggjordes bland annat genom en utbyggnad av vattenkraften och kärnkraften. Även användningen av biobränslen, torv m.m. har ökat på Utsläppsbilden i och omvärlden 133 bekostnad av oljeprodukterna, från av den totala tillförseln Figur 6.3 energitillförsel 1970-1998, TWh Biobränslen, torv m m 1970 1972 1974 1976 1978 1980 1982 1984 1986 1988 1990 1992 1994 1996 1998 Källa: , 1999a Energianvändningen har totalt sett minskat i industri- och bostads- sektorn medan den har ökat inom transportsektorn , se Figur 6.4. I fördelningen mellan energislag och sektorer har det skett vissa förskjutningar. Det är framför allt användningen av olja som har minskat inom industri- och bostadssektorn men ökat i transportsektorn. Elanvändningen har ökat betydligt inom industrin och bostadssektorn, men svagare inom transportsektorn. 134 Utsläppsbilden i och omvärlden Figur 6.4 energianvändning 1970-1998, TWh Utrikes sjöfart och anv Bostäder, service m Källa: , 1999a har utsläppen från energisektorn inklusive inrikes transporter, men exklusive industriprocesser, ökat . Den största relativa ökningen står utsläppen från el- och fjärrvärmeproduktion för. I absoluta tal är det emellertid transportsektorns utsläpp som har ökat mest. Även industrisektorns utsläpp har ökat, medan bebyggelse- och servicesektorns utsläpp har minskat . Elanvändningen i visas i Figur 6.5. I genomsnitt har användningen ökat och uppgick till knappt . och ökade elanvändningen . har dock ökningstakten varit betydligt lägre än . ökade elanvändningen med . Produktion av el och fjärrvärme beskrivs närmare i avsnitt 13.1. Utsläppsbilden i och omvärlden 135 Figur 6.5 elanvändning 1970-1998, TWh Källa: , 1999a 6.3Jämförelse med koldioxidutsläpp i omvärlden De totala utsläppen av koldioxid från förbränning av fossila bränslen var 1997 . Länderna inom står för drygt hälften av de totala utsläppen av koldioxid i världen. står för de i särklass högsta utsläppen, . Övriga länder med stora utsläpp är bl.a. (), () och () (IEA, 1999). står för några promille av de globala utsläppen. Jämfört med andra industrialiserade länder är koldioxidutsläppen per invånare förhållandevis låga i . Detta beror på att andelen fossila bränslen i energisystemet uppgår till , medan motsvarande andel i genomsnitt uppgår till i . Figur 6.6 redovisar koldioxidutsläpp från energisektorn inklusive transporter per invånare i EU samt . utsläpp var koldioxid per invånare. 136 Utsläppsbilden i och omvärlden Figur 6.6 Utsläpp av koldioxid från energianvändning inklusive transporter i EU samt i , ton per invånare T o ta lt O E C D E U Ö s te rrik e U S A U n g e rn T ys k la n d T u rk ie t T je c k ie n S ve rig e S to rb rita n n ie n S p a n ie n S c h w e iz P o rtu g a l P o le n N ya Z e e la n d N o rg e N e d e rlä n d e rn a M e xik o L u xe m b u rg K o re a K a n a d a J a p a n Is la n d G re k la n d F ra n k rik e F in la n d D a n m a rk B e lg ie n A u s tra lie n Källa: STEM, 1999a Utsläppsbilden i och omvärlden 137 6.4Jämförelse med energisystem i omvärlden Världens energiförsörjning domineras av fossila bränslen som svarar för av den totala försörjningen. En betydande del av världens energibehov tillgodoses fortfarande genom självhushållning med ved och andra former av biomassa. De statistiska uppgifterna är dock mycket osäkra. Figur 6.7 visar världens totala kommersiella energianvändning. Figur 6.7 Världens totala kommersiella energianvändning 1970-1998 1970 1972 1974 1976 1989 1980 1982 1984 1986 1988 1990 1992 1994 1996 1998 Källa: STEM, 1999a har en förhållandevis hög energianvändning per invånare i jämförelse med andra . Detta kan tillskrivas god tillgång till naturresurser som skog och vattenkraft, vilket i sin tur medfört en relativt stor andel energiintensiv industri. Det geografiska läget och låg befolkningsdensitet medför ett stort uppvärmningsbehov och långa transportavstånd. Elanvändningen per invånare är i relativt hög jämfört med andra länder, se Figur 6.8. Gemensamt för de länder med hög elanvändning per invånare är att de har haft god tillgång till billig vattenkraft. tillhör de länder i världen som har höga andelar av vatten- och kärnkraft i sin elproduktion. , , och har högre andel vattenkraft. och har högre andel kärnkraft än . Internationellt sett är andelen elproduktion baserad på fossila bränslen i liten, 138 Utsläppsbilden i och omvärlden I EU:s medlemsländer baseras drygt hälften av elproduktionen på fossila bränslen och på vattenkraft, . Figur 6.8 Elenergianvändningen per invånare med relativ fördelning mellan kraftslag 6.5Diskussioner och kommitténs bedömningar Ökningen av koldioxidutsläppen har begränsats till tack vare vidtagna åtgärder bl.a. koldioxidskatt. Utsläppen av metan har minskat, utsläppen av lustgas är oförändrade medan utsläppen av ofullständigt halogenerade fluorkarboner, fluorkarboner och svavelhexafluorid bedöms ha ökat . Utsläppsbilden i och omvärlden 139 De ambitionsnivåer som anges i riksdagsbeslutet om koldioxid tycks bli svåra att nå för . Det anges där att en nationell strategi bör vara att koldioxidutsläppen från fossila bränslen stabiliseras i enlighet med klimatkonventionen till nivå för att därefter minska. Det sägs även att HFC- och FC-föreningar och övriga närbesläktade gaser bör begränsas till att motsvara högst av koldioxidutsläpp , räknat som koldioxidekvivalenter. Även detta mål tycks bli svårt att uppnå utan att ytterligare åtgärder vidtas. Det är viktigt att ha bra statistikunderlag för utsläppen av växthus- gaser i . Anledningen är att behöver följa upp sina internationella åtaganden och rapporteringar enligt klimatkonventionen och följa upp nationella handlingsprogram samt ge underlag för eventuell handel med utsläppsrätter. Det kan även komma regler om kontroll och påföljder kopplade till de internationella åtagandena. Det finns vissa brister i statistikunderlaget. är ansvarig myndighet för utsläppsstatistiken (SFS 1992:1668). Kommittén anser att även fortsättningsvis ska vara ansvarig för utsläppsstatistiken. Vi anser att organisation och metoder för statistikarbetet bör förbättras, se även avsnitt 9.3.3. Vi anser att det är viktigt att informationen om utsläppsstatistiken sprids på ett lättillgängligt sätt för olika typer av användare och allmänheten. Exempel på områden som bör åtgärdas beträffande statistik och beräkningsmetoder. Kvalitet i beräkningsmetoder och dataunderlag bör förbättras. Kvalitetssäkringen av underlaget bör bli bättre. Beräkningar bör dokumenteras. Metoder för att skatta osäkerheter i slutresultat bör utvecklas. Samarbetet mellan myndigheter som bidrar med underlag bör förbättras. Lämnande av erforderligt underlag till från andra myndigheter bör regleras. Samordning bör ske av beräkningsmetoder mellan olika myndigheter (speciellt , trafikverken, , och ) och .