sou · GOB311d4 · 2001-01-01 00:00:00 — , O och J, (1994), A theory of debt based on the inalienability of human capital, , 109, 841-879. Hellwig, M (1990), Banking, financial intermediation and corporate finance, i European financial integration, editerad av A Giovannini och C , , university press. , B och J Tirole (1996), Private and public supply of liquidity, Working paper 5817, NBER, . , B och J Tirole (1997), Financial intermediation, loanable funds, and the real sector, , 112, 663-691. Hörngren, L och S Viotti (1988), Vad är det för speciellt med banker?, Ekonomisk Debatt, 16:4, 283-294. Hörngren, L, S Viotti, J och G (1987), Kredit- marknadens spelregler, , . Hörngren, L och S Viotti, (1994), Försäkringsmarknaden , . Jacklin, C J (1987), Demand deposits, trading restrictions, and risk sharing i Contractual arrangements for intertemporal trade, red av E Prescott och N , : . Jacklin, C J och S Bhattacharya (1988), Distinguishing panics and information-based bank runs: Welfare and policy implications, , 96, 568-592. , H och D (1977), Informational asymmetries, financial structure and financial intermediation, , 32, 371-387. Litan, R E (1987), What should banks do?, , D.C. , C, New issues in corporate finance, , 32, 1167-1189. , R C (1977), An analytic derivation of the cost of deposit insurance and loan guarantees, , 1, 3-11. , R C (1995), A functional perspective of financial intermediation , 24, 23-41. Millon, M och A V Thakor (1985), Moral hazard and information sharing: A model of financial information gathering agencies, , 40, 1403-1422. Volym C:230 Bilaga 20 Pennacchi, G G (1988), sales and the cost of bank capital, , 43, 375-396. , M A och (1995), The effect of credit market competition on lending relationships, , 407-443. , R G (1992), Insiders and outsiders: The choice between informed and arms-length debt, , 47, 1377- 1400. , R T S och A V Thakor (1984), Information reliab ility and a theory of financial intermediation, Review of Economic Studies, 51, 415-432. , S A (1989), Institutional markets, financial marketing, and financial innovation, , 44:3, 541-556. Sharpe, S A (1990), Asymmetric information, bank lending and implicit contracts: A stylized model of customer relationships, , 55, 1069-1087. SOU 1998:160, Reglering och tillsyn av banker och kreditmarknads- företag , delbetänkande av , , . , E L (1995a), L ong-term contracts, short-term investments and monitoring, Review of Economic Studies, 62, 557-575. , E L (1995b), Optimal liquidity provision and dynamic incentive compatibility, Working paper, , , . Townsend, R M (1979), Optimal contracts and competitive markets with costly state verification, , 21, 1-29. Yanelle, M-O (1997), , and market efficiency, Review of Economic Studies, 64, 215-239. Arbetskraft och konkurrenskraft i den svenska finansiella sektorn Bilaga 21 till . Eventuella åsikter och förslag som presenteras i denna studie är för- fattarens egna och sammanfaller inte nödvändigtvis med Finansmark- nadsutredningens ståndpunkt. * är fil dr i företagsekonomi och universitetslektor vid Före- tagsekonomiska institutionen, . Jungerhems forskning har i huvudsak rört organisatoriska aspekter på utvecklingen av den finansiella marknaden, fusioner och finansiella relationer. Han har arbetat med utbildningsfrågor, som studierektor, vid . Tel. , eller . Volym C:234 Bilaga 21 Bakgrund och studiens frågeställningar .................................. Finanssektorn en överblick ........................................................ Banker och andra kreditinstitut............................................... Övriga finansiella Företag...................................................... Den finansiella sektorns kompetensbehov.................................. En sektor i brytningstid .......................................................... Strategiska frågor rörande arbetskraftens kompetens .............. Kvantitativa aspekter på kompetensförsörjning....................... Kvalitativa aspekter på kompetensförsörjning......................... Konsekvenser för den finansiella sektorn ................................ Arbets- och konkurrenskraft i den svenska. Den finansiella sektorn befinner sig i brytningstid. Avreglering, teknisk utveckling, inträde i EU och skapandet av EMU bidrar till att förändra förutsättningarna för den svenska finansiella sektorn. Nya produkter och distributionslösningar bidrar också till att det ställs krav på det finansiella företagets anpassningsförmåga. De finansiella företagen förväntas behöva utveckla effektivare tjänstedistribution och i högre ut- sträckning ägna sig åt rådgivning och försäljning av tjänster. Detta kommer i sin tur leda till att det ställs ökade krav på de anställdas ekonomiska utbildning och färdigheter såsom analytisk och kommunikativ förmåga. I studien hävdas att sektorn måste utarbeta strategier för att hantera kompetensförsörjning för såväl massmarknad som marknaden för kvalificerad tjänsteproduktion. Då marknaden för den kvalificerade arbets- kraften dessutom tenderar att bli mer internationell är det uppenbart att institutionella betingelser (bl.a. näringsklimat, skatter och utbildningssystem) blir allt mer avgörande för den finansiella sektorns konkurrenskraft. Volym C:236 Bilaga 21 Det råder inga tvivel om att den finansiella sektorns betydelse är stor för ekonomi. Förutom att sektorn i sig själv sysselsätter av arbetsföra befolkning har den en stor indirekt betydelse för resten av sysselsättningen. Inte minst visade 1990-talets ba nkkris att störningar i det finansiella systemet kan få långtgående konsekvenser för den omgivande samhällsekonomin. Det framkom med all önskvärd tydlighet att sådan tjänsteproduktion i mycket hög utsträckning är beroende av de anställdas kunskap och förmåga att fatta riktiga beslut. Att därför påstå att den finansiella sektorn är en utpräglad kunskaps- bransch och att det finansiella företaget är starkt beroende av de anställdas kompetens är knappast vågat. Detta beroende kan antas få konsekvenser för företagens agerande. Studier om kunskapsföretagens lokaliseringar har t.ex. visat att tillgång på kvalificerad arbetskraft anses vara en av de viktigaste faktorerna vid val av region och lokaliseringsort (, 1998, , 1982). resultatet från Bindemanns (1977) unders ökning fram- kommer att tillgång av kunskaper och kompetens dessutom anses utgöra en mycket viktig framgångsfaktor för internationella finansiella centra (, 1998, s. 106). För det finansiella företaget är personalens dagliga agerande av- görande för produktionen. Finansiell verksamhet är i huvudsak att be- trakta som tjänsteproduktion och som sådan är den svårlagrad. Mer- värdet och produktionen kräver oftast att personalen har en personlig kontakt med kunden. Trots förekomsten av standardisering, dvs. förut- bestämda och ej modifierbara tjänster som t.ex. fonder, sparkonton, försäkringslösningar etc. kan det hävdas att frontpersonalen och dess kompetens är viktig i produktionen. De anställdas kunnande om tjänsterna, uppträdande, peda gogiska förmåga eller försäljningsförmåga är av stor vikt för affärens genomförande. Därmed är deras kompetens viktig för att skapa långsiktigt lönsamma affärsrelationer och ytterst också för det finansiella företagets resultat. Avregleringar, teknisk utveckling och skapande av EU och EMU har alla bidragit till att den svenska finansiella sektorn är inne i en viktig förändringsfas. Nya produkter och distributionslösningar, nya företags- konstellationer och konkurrenter gör entré på marknaden. Detta sammantaget medför att nya krav ställs på det finansiella företaget och den finansiella sektorn i sin helhet. Eftersom arbetskraften är en viktig Arbets- och konkurrenskraft i den svenska. faktor för denna sektors konkurrenskraft är det angeläget att studera vilka kompetenskrav som kommer att ställas på arbets- kraften. Särskilt betydelsefull är frågan om det svenska utbildnings- väsendet har förmåga att utbilda sådan arbetskraft som bidrar till sek- torns konkurrenskraft. 1.1Bakgrund och studiens frågeställningar Denna undersökning tar sin utgångspunkt i en organisationsteoretiskt baserad företagsmodell, som ger möjligheter att identifiera såväl organisationers interna som externa funktionssätt (1978). 1 I modellen ses företaget som en organisatorisk sammanhållen enhet som med hjälp av personal och produktionsutrustning omvandlar insatta resurser till olika varor och/eller tjänster. Därigenom samverkar resurs- givare, företaget och kunder i en utbytesprocess. I modellen går produktionsflödet från externa resursgivare via före- taget till kunder. Dessutom visar modellen hur ett finansiellt flöde går i motsatt riktning med ersättning för de ianspråktagna resurserna tillbaka till de externa resursgivarna. Genom att företag konkurrerar om både kunder och resurser är också konkurrensen från en indirekt omgivning (konkurrenter på resurs- och kundmarknaderna) av betydelse för före- tagets konkurrenskraft och ytterst dess överlevnad. Översätts resonemanget till det finansiella företagets situation kan modellen användas för att identifiera tre företagsrelaterade problem- områden. Det första berör företagets tillgång till de s.k. kundmark- naderna och innebär i korthet att företagets tjänsteproduktion måste vara av sådant slag att det efterfrågas av kunderna. Det andra rör företagets interna funktionssätt. För att överleva på behöver företaget vara effektivt i den meningen att det utnyttjar så lite insatsresurser som möjligt för en viss produktionsvolym. Det tredje problemområdet slutligen sammanhänger med företagets tillgång av resurser. Alla som bidrar till att möjliggöra utbytesprocessen betraktas som resursgivare och det är en grundläggande förutsättning för överlevnad att företaget kan skapa och underhålla sådana relationer att nödvändiga resurser säkerställs (jfr. t.ex. Pfeffer & Salancik, 1978). 1 Modellen bygger på klassiska organisationsteoretiker som (1938), (1958), Cyert & (1963), (1967), (1967) och (1972). Modellen har använts för studier bl.a. av tidningsföretag (1978) och stålverk (, 1979), men också finansiella företag (, 1985, 1990, , 1990 och Jungerhem, 1992). Volym C:238 Bilaga 21 Från sambandet mellan kundmarknader, företag och resursmarknader inses att förändringar i någon eller flera får konsekvenser för de övriga. För den finansiella sektorn och dess aktörer är, som nämndes i inledningen, förändringar pågående eller nära förestående. Vidare kon- staterades att arbetskraften och dess kompetens är en kritisk faktor för det finansiella företaget och därmed den finansiella sektorn i sin helhet. Denna studie är ett försök att beskriva utvecklingstendenser och ana- lysera konsekvenser för den svenska finansiella sektorns försörjning av resursen arbetskraft. Mer precist syftar studien till: En beskrivning av den svenska finansiella sektorns storlek i arbets- kraftstermer samt betydelsen av kompetensen hos arbetskraften inom den svenska finansiella tjänsteproduktionen. Därutöver att identifiera utvecklingstendenser samt analysera de komparativa för- och nackdelarna hos arbetskraften inom den svenska finansiella tjänste- produktionen. En analys av det svenska utbildningsväsendets möjligheter att producera arbetskraft som gör det möjligt för den svenska finansiella sektorn att vara konkurrenskraftig. En diskussion om vilka åtgärder, t.ex. förändringar i arbetskraftens kompetens, kan och/eller bör vidtas för att öka den finansiella sek- torns internationella konkurrenskraft. För att svara mot syftet utgår studien från sammanställning och analys av statistik rörande sektorns arbetskraft med avseende på ålder, kön och utbildningsbakgrund. Här har bearbetad statistik från SCB:s företags- och sysselsättningsregister använts. Även data från bl.a. Bankinstitutens , Försäkringsbranschens Arbetsgivar- organisation och har använts. För att försöka identifiera och analysera de framtida kraven på arbetskraftens kompetens har intervjuer genomförts med centrala aktörer. Totalt har ett tjugotal intervjuer genomförts med representanter från sektorn och därutöver har ett antal samtal genomförts med, i fråge- ställningen, initierade personer (jfr. käll- och referensförteckning: respondenter och informanter). Syftet med intervjuerna har varit att försöka identifiera och beskriva den svenska finansiella sektorns kompetensbehov, allmänna såväl som kritiska. Intervjuerna har också givit en inblick i hur sektorns aktörer hanterar och planerar hantera kompetensförsörjningen. Vidare har intervjuerna bidragit till att identifiera viktigare utveck- lingstendenser, vilka kan tänkas komma att påverka sektorns krav på arbetskraftens kompetens. Med intervjuerna som grund har ett scenario skapats. De har med andra ord utgjort en bas för beskrivning av det Arbets- och konkurrenskraft i den svenska. förändringsmönster som sektorn kan stå inför. Det scenario som växer fram kan givetvis inte betraktas som en absolut sanning utan snarare som en sannolik utveckling. Respondenternas utsagor har vävts samman i en mer enhetlig beskrivning, där enskilda respondenter inte urskiljs. 2 Detta betyder inte att alla respondenter har beskrivit framtiden och strategiska problem och utmaningar på samma sätt. Vid bearbetning av intervjuresultaten har emellertid inga viktigare skillnader kunnat konstateras. Det senare kan tyda på att det inom den finansiella sektorn föreligger en relativt samstämmig uppfattning om utvecklingstendenser. Vi har ovan berört begreppet kompetens och det faktum att den är betydelsefull för produktion av finansiella tjänster och ytterst för den finansiella sektorns (internationella) konkurrenskraft. Vad är då kompetens? Ser man till den forskning som behandlat fenomenet kan man som (1995, s. 23) konstatera att begreppet är flitigt använt och med många innebörder. Här definieras begreppet som individens förmåga att rationellt lösa uppgifter. Kompetensen ses därmed som en kombination av kunskap, erfarenhet, vilja och motivation.3 Man skiljer alltså på kompetens och kunskap där den senare utgör en förutsättning för den tidigare. Denna studie kommer emellertid att ta fasta på den del av medarbetarnas kompetens som kommer till uttryck i formell utbildning. Man bör därför vara medveten om att aspekter, som andra nyttiga erfarenheter eller effekter av on the job training, inte fångas av det statistiska materialet i denna undersökning. Inte heller kommer vi kunna fånga upp sådana aspekter som är beroende av den organisation inom vilken personalen verkar. Det är inte säkert att ett företags konkurrenskraft ökar bara för att utbildningsnivån ökar. Särskilt inte om det är fel utbildning som tillförs eller rätt utbildad personal i en dålig organisatorisk lösning. I kapitel två ges en övergripande bild av den svenska finansiella sektorn. Vidare beskrivs utvecklingstendenser för delbranscher, antal företag samt sysselsättning. Kapitel tre är ett försök till en beskrivning och analys av den framtida finansiella marknaden och dess konsekvenser för arbetskraften. Två för sektorn strategiska frågor identifieras nämligen arbetskraftens åldersstruktur och utbildningsnivå. Detta följs i kapitel 2För att underlätta informationsinsamlingen och diskussioner om mer känsliga detaljer har respondenterna lovats anonymitet. 3Denna definition följer i allt väsentligt den bearbetning (1995) gjort av Docherty (1996). Volym C:240 Bilaga 21 fyra av en diskussion om kompetensförsörjning. Därvidlag diskuteras såväl kvantitativa som kvalitativa aspekter rörande högre utbildning av ekonomer. I kapitel fem slutligen görs en sammanfattande analys. Arbets- och konkurrenskraft i den svenska. Företagen på den finansiella marknaden producerar olika former av tjänster men uppvisar ändå en rad likheter. Jämförs t.ex. det finansiella företaget med det klassiska tillverkande företaget märks att andelen fysiska insatsvaror är betydligt lägre. Studeras företagens resultat- och balansräkningar framträder tydligt att de största mätbara insats- varorna kapital och personalkostnader utgör de viktigaste resurserna i den värdeskapande produktionsprocessen. Därmed är det inte sagt att de fysiska resurserna är oviktiga. Tvärtom, informationsteknik spelar en allt viktigare roll inom den finansiella sektorn. Bläckhornens och räkne- snurrornas tid är passerad och numer spelar datorer, mjuk- varor och internet en allt viktigare roll i distribution och produktion av finansiella tjänster. Med hjälp av telefoner och datorer kan det finansiella företaget kommunicera internt inom den egna organisationen och med omvärlden i form av kunder och leverantörer både nationellt och internationellt. Traditionellt har en direkt geografisk närhet till kunderna varit en viktig förutsättning för produktion av en finansiell tjänst. är denna närhet inte lika avgörande. Bankomater, telefon- och internetsystem har som distributionssystem möjliggjort för banker och försäkringsbolag att producera tjänster på distans. Den svenska finansiella marknaden har sedan avregleringarna tog verklig fart förändrats avsevärt i flera avseenden. 4 levde de två dominerande delbranscherna bank och försäkring tämligen väl avskilda från varandra. kan vi se tydliga resultat av en allt mer tilltagande branschglidning. bildades och 1994. Därefter startade såväl Tr ygg-Hansa som egna banker. Ett påtagligt tecken på branschglidningen utgörs av sammanslagningen 1997 av och . Bildandet av finansiella storkoncerner håller sig inte längre inom landsgränserna. Sammanslagningen mellan finska och samt Svenska utvidgning i utgör exempel härvidlag. Därutöver har avregleringarna givit utrymme för ett ökat antal finansiella företag. Förutom att svenska banker och försäkringsföretag t.ex. Lybeck (2000). Volym C:242 Bilaga 21 ger sig in på varandras tidigare skyddade marknader har utländska aktörer kunnat göra sitt inträde på den svenska marknaden. De svenska stora industriföretagen har länge, i kraft av sin storlek, i stor utsträckning hanterat en mycket stor del av sina finansiella behov av bank- och försäkringstjänster inom sina koncerner. Även helt nya aktörer har etablerat sig på den finansiella marknaden. Vi ser här tydliga spår av vertikal integration när såväl som ICA bedriver bank eller bankliknande verksamhet. Vidare ser vi dessutom exempel på att tillverkare och återförsäljare av kapitalvaror kombinerar varuför- säljning med finansiella lösningar. I det senare är dessa oftast kopplade till finansbolag. Den definitionen av den finansiella sektorn som används här följer den av gjorda indelningen. Detta innebär att sektorn delas in i tre huvudkategorier; banker, försäkringsbolag och finansiella serviceföretag. Antal anställda i svensk finansiell sektor, 1993-1997 Källa: SCB, , 1993-1997. 1997 fanns totalt 4.612 registrerade företag med drygt 80.000 anställda (varav 15.000 arbetar inom försäkringsföretag). Ökningen av antalet företag har för uppgått till medan antalet anställda i stort varit (en ökning ). Från figur 2:1 framgår att banker och andra kreditinstitut 5 Sedan SNI-koderna omvandlades 1993, återfinns kreditinstitut och för- säkringsbolag i J-serien. Banker och andra kreditinstitut sorterar under J65, försäkringsbolag under J66 samt serviceföretag till finansiell verksamhet under J67 (SCB1997). SOU 2000:11 Arbets- och konkurrenskraft i den svenska. sysselsätter drygt två tredjedelar av det totala antalet anställda i branschen medan försäkringsbolagen sysselsätter närapå en fjärdedel och de finansiella serviceföretagen bara knappt en tiondel. 2.1Banker och andra kreditinstitut Totalt fanns i knappt 2000 företag vilka klassats som banker och andra kreditinstitut. Kategorin inbegriper förutom tradi- banker och , bl.a. kreditinstitut, leasingbolag, invest- mentbolag och värdepappersfonder. har antalet företag med anställd personal ökat . till antalet anställda är branschen starkt koncentrerad till ett fåtal större arbetsgivare. Totalt arbetade 1997 drygt 56.000 personer i denna bransch. Förvisso dominerar de största företagen med över 500 anställda, men betraktas framträder en något sjunkande koncentrationsgrad. Från tabell 2:1 framgår att de 11 största företagen svarade för av sysselsättningen. Banker och andra kreditinstitut, antal företag och antal anställda Grupp (antal anställda) Källa : SCB, 1997. Bryts materialet ned i två undergrupper, banker respektive andra kreditinstitut, framträder en avsevärd skillnad både vad beträffar koncentrationsgrad och sysselsättning. Från tabell 2:2 märks att de nio största bankerna, inklusive , svarade för av de anställda. Sysselsättningen är med andra ord starkt beroende av ut- vecklingen hos ett fåtal arbetsgivare. Gruppen andra kreditinstitut som utgörs av kreditinstitut, leasingbolag, investmentbolag, värdepappers- fonder och liknande uppvisar en helt annan bild. Koncentrationsgraden är lägre och betydligt mindre, mätt som antalet anställda. Som framgår från tabell 2:2 har antalet företag ökat totalt sett, men antalet banker är närmast oförändrat. Ökningen av antalet företag har varit mest markant i gruppen andra kreditinstitut. Från materialet framträder en för båda grupperna gemensam tendens att det är de mindre företagen, upp till 200 anställda, som ökar i betydelse. Antalet bankanställda var 1997 i stort detsamma som 1993. Volym C:244 Bilaga 21 Anställda och antal banker och övriga kreditinstitut Grupp (Antal anställda) Källa: SCB, 1997. Inom försäkringsbranschen, definierat som bestående av liv-, fond- och sakförsäkring samt pensionsfonder, arbetade 1997 drygt 20.000 per- soner. Som framgår av tabell 2:3 är koncentrationen påtaglig i och med att de 7 största bolagen svarade för av sysselsättningen inom branschen. Försäkringsbolag, antal företag och antal anställda 1997 Grupp (antal anställda) Källa: SCB, 1997. Från tabell 2:4 kan utläsas att det inom försäkringsbranschen precis som i bankbranschen föreligger en tendens att de mindre arbetsgivarna inte bara växer i antal utan även i relativ betydelse. ökade antalet arbetsgivare inom försäkringsområdet med eller 78 nya bolag. minskade dock antalet anställda för branschen som helhet. Minskning skedde dock i gruppen företag med mer än 500 anställda medan de mindre företagen växte. antas att rationaliseringar eller strategiska beslut omdisponerat en del anställda. Som visas nedan under 2.3, framgår att t.ex. försäkrings- mäklarna ökat kraftigt . Arbets- och konkurrenskraft i den svenska. Anställda i försäkringsbranschen 1993-1997 Grupp (Antal anställda) Anm.: tabellen påverkas inte av sammanslagningen mellan och Källa: SCB, . Inom gruppen övriga finansiella företag återfinns verksamheter som t.ex. fondkommissionärer, försäkringsmäklare och administrativa service- företag såsom kreditupplysningsföretag m.fl. Gruppen utmärks av många företag med relativt få arbetstagare. Som framgår av tabell 2:5 är anställda i företag med mindre än femtio anställda. Serviceföretag till finansiell verksamhet, antal företag och antal När materialet som i tabell 2:6 nedan är uppdelat på de företag som kan hänföras till finansiell verksamhet respektive försäkringsverksamhet framgår det att det är företag klassade som tillhörande finansiell verk- samhet som sysselsätter flest personer. Inom denna grupp står fond- kommissionärerna för drygt hälften av sysselsättningen 1997. Volym C:246 Bilaga 21 avsnitt 2.2 diskuterades att omdisponering av arbetskraften kan utgöra en förklaring till minskningen av antalet anställda i företag som klassas som försäkringsbolag. Detta antagande synes rimligt eftersom ökningen i stort sett kan hänföras till försäkringsmäklarna, vilka i allt högre utsträckning utgör en viktig del i försäkringsföretagens distribution av tjänster. Inom gruppen står också försäkringsmäklarna för närapå (1680 anställda) av sysselsättningen. Anställda i finansiella serviceföretag 1993-1997 Grupp (antal anställda) Källa: SCB, . I det ovanstående har givits en övergripande bild av den svenska finan- siella sektorn. Det framgår att branschen domineras av ett fåtal större arbetsgivare.