sou · GOB389d2 · 2001-01-01 00:00:00 — När det gäller äganderätten till mark och mineraler så är det, som ovan framgått, aningen invecklat. Precis som i är rätten att äga mark djupt förankrad i generationer. Kanske är det ännu viktigare på med tanke på den politiska situation som varit mellan och . Det har varit och är fortfarande en känslig fråga och det är svårt att genomföra förändringar utan att det leder till missnöje och motstånd. Bilagan utgör en sammanfattning av ett examensarbete med - en beskrivning av den legala processen från prospektering till gruvdrift, som tillkom och på , och byggande, avdelningen för fastighetsvetenskap. Mineraler har varit en del av kultur och utveckling ända sedan de första människorna bosatte sig på kontinenten. Aboriginerna använde olika mineraler till att färglägga stenmålningar. Produktionen av kom igång i och med engelsmännens kolonisering. Kring 1789 gjordes de första fyndigheterna av kol kring i . Brytning av kol påbörjades nära 1799 och exporterades det första kolet från Aus- tralien. Den första metallen som utvanns i var bly i South Aus- tralia 1841. I samma stat började också koppar att brytas 1842. Det min- eral som gjorde världskänt inom gruvindustrin var dock guld. Guldrushen startade i och , där främst i städerna Ballarat och Bendigo. Rushen medförde att människor började emigrera till och den växande befolkningen medförde en ökad jordbruks- och industriutveckling. pro- ducerade av guldet i världen. Intresset och kunskaperna kring prospektering som väcktes i samband med finnandet av guld medförde att andra metaller upptäcktes. På 1870- talet blev en viktig producent av tenn genom upptäckten av metallen på , i och . I slutet av århundradet etablerades de första stora gruvorna. var gruvindustrin väl etablerad i . av den totala produktionen utgjordes av guld medan koppar, bly och silver stod för den återstående delen. Gruvindustrin påverkades dock i hög grad av kollapsen av priset på metall efter . Detta medförde att många gruvor fick stänga. hade gruvnäringen en obetydande roll i den australiska ekonomin. Då inga större fyndigheter hade påträffats trodde många att mineralre- surserna i landet var på väg att sina och att industrin gradvis skulle dö ut. upptäcktes dock en rad mineralfyndigheter vilka kom att förändra industrins struktur och göra till en viktig exportör av . upptäcktes nya mineraler som bauxit, nickel, , uran och naturgas, vilket medförde ett nytt intresse i mineral- resurser. Produktionen av andra mineraler ökade också och landet blev en betydelsefull exportör av råmaterial, framför allt till industrier i och . Mineralindustrins tillväxt höll i sig till slu- tet av . En av anledningarna till att tillväxten minskade var att kostnaderna för mineralindustrin hade ökat i men priserna på överlag inte hade gjort det. Industrin var också beroende av export och var tvungen att tävla om försäljningen av med gruvor i andra länder. Trenden vände dock då upplevde en guldboom. ökade den australiska guldproduk- tionen från och bara öppnades 24 nya guld- gruvor. Värt att notera är att nästan samtliga öppnade gruvor var belägna nära gamla gruvområden. Endast ett fåtal var upptäckter av helt nya fyn- digheter. är ett av världens ledande gruvländer med stora miner- alresurser. Landet producerar ca 65 olika typer av mineraler och är värld- ens största producent av bauxit, diamant, bly, tantal och mineralsandkon- centraten ilmenit, rutil och zirconium silikat. Stora kvantiteter av svartkol utvinns i för såväl den egna marknaden som för export. Fyndigheter av brunkol finns i , South , Western Austra- lia och men det är endast i mineralen bryts. Diamant utvinns framför allt i Argyle i Western och koppar i nordvästra . Samtliga stater utvinner guld. Western är dock den stat som dominerar produktionen. Landets guldgruvor bidrar i hög grad också till produktionen av silver. Silver, bly och zink produceras framför allt i i , Mc i Northern Territory och Broken i . Även järnmalmstillgångar finns i samtliga stater. Produktionen domin- eras av gruvorna i Western , men betydande tillgångar finns också i South och på . Det finns över 400 medelstora till stora gruvor i . Trots det stora antalet gruvor är av mark påverkad av gruvdrift. har mer än 12 nya fyndigheter i världs- klass upptäckts. Av dessa är de flesta belägna inom redan etablerade gruvdistrikt. är alltså en av staterna i . Anledningen till att denna stat valdes för uppsatsen är att staten, trots sin ringa yta har stora mineraltillgångar och , mycket tack vare införan- det av en ny minerallag, upplevt ett rejält uppsving av prospekterings- aktiviteter. Minerallagen i (the resources development act 1990) trädde i kraft . Lagen ersatte gruvlagen (the Mines Act 1958). 1990 såg regering över minerallagstiftningen för att försöka få fram en betydligt mer positiv och stimulerande investeringsmiljö. Tidi- gare hade gruvbolag i samband med ansökan om tillstånd att söka efter eller utvinna mineraler även tvingats ansöka om olika tillstånd rörande miljö-, plan- och kommunala frågor från respektive myndighet. Processen var med andra ord mycket krånglig samt tids- och kostnadskrävande vilket avskräckte många gruvbolag från att prospektera i . Den nya min- erallagen underlättade processen att ansöka om och få tillstånd att söka efter och utvinna mineraler avsevärt. Lagstiftningen är nu uppbyggd så att den part som behandlar ansökan också sköter kontakterna med och in- hämtar godkännanden från de myndigheter som handhar miljö-, plan- och kommunala frågor. Det skall dock påpekas att de miljökrav och miljöhän- syn som ställs på gruvbolag inte har försvagats i och med den nya lagen. 1993 gjordes vissa ändringar i lagen vilka medförde att processen strömlinjeformades ännu mer. Syftet med lagen är att uppmuntra en ekonomisk livskraftig gruvindus- tri som använder mineralresurserna på ett sätt som överensstämmer med statens ekonomiska, sociala och miljömässiga målsättningar. definieras som alla ämnen som förekommer naturligt i jordskorpan. Lagen innefattar alla dessa med undantag av vatten, sten och råolja. I finns endast en gällande minerallag. Som komplement till minerallagen finns dock mineralbestämmelserna (the resources regulations 1991). I dessa finns bestämmelser om bl a olika procedurer, avgifter, handlingar och andra frågor som är relaterade till tillstånd under minerallagen. 8.2Äganderätt till mineraler och mark Kronan äger samtliga mineraler oavsett om marken är privat eller tillhör kronan. För att få rätt att söka efter och utvinna mineraler krävs att en li- cens erhålls. Ägarskap över mineraler övergår från kronan till innehavaren av en licens då mineralerna separeras från marken i överensstämmelse med licensen. I minerallagen definieras tre olika typer av mark tillhörande kronan. Undantagna områden: nationalparker, arkeologiska områden etc. Denna mark är undantagen undersökning och gruvdrift. som är föremål för restriktioner: regionala parker, parker, historiska områden, vildmarksreservat etc. Tillstånd av ministern för naturvård och markskötsel krävs för att en licensinnehavare skall få ut- föra arbeten på marken. utan restriktioner: övrig mark som tillhör kronan. ansvarar för denna mark skall konsulteras innan en licens för att söka efter eller bearbeta beviljas. All övrig mark som inte tillhör kronan är privat. För privata markägare som förvärvade äganderätt över marken (landtitle) råder in- gen djuprestriktion, dvs markägaren äger all mark ned till jordens mitt. Markägare som förvärvat äganderätt över marken efter 1900 äger marken ned . Äganderätten innebär t ex att markägare har rätt att utvinna sten på sin mark ned utan att behöva betala någon avgift, royalty, till staten för detta. Beträffande mineraler har dock detta ingen betydelse då kronan äger samtliga mineraler och det är otillåtet att utvinna dessa utan tillstånd från staten. 8.3Restriktioner beträffande undersökning och bearbetning Som nämnts ovan är viss mark undantagen undersökning och bearbetning. som är ett s k referensområde. Detta innebär ett markområde som är skyddat p g a att det är viktigt ur ekologisk synvinkel. Nationalparker, vildmarksparker och statliga parker. som är skyddad under lagen om skydd för aboriginers arv. Ministern för jordbruk och tillgångar på departementet för naturtillgån- gar och miljö kan dessutom undanta annan mark från att kunna vara föremål för undersökning eller bearbetning. Exempel på detta kan vara mark som är viktig att skydda ur miljömässig synpunkt. Vid sitt beslut skall ministern ta de sociala och ekonomiska följderna av beslutet i beak- tande. Vissa byggnader och platser är skyddade från undersökning och bear- betning såtillvida att arbeten inte får utföras runt dessa inom en radie av 100 m och till ett djup av 100 m. Dessa byggnader och platser definieras i lagtexten och gäller bl a bostadshus, fabriker, vingårdar, sjöar, kyrkor, sjukhus, allmänna byggnader samt arkeologiska platser. Med tillstånd av markägare eller aktuell myndighet kan dock undantag från denna skyddsregel göras. 8.4Tillstånd för undersökning och bearbetning av För att få rätt att leta efter krävs en exploration licence, dvs en undersökningslicens. En mining licence, dvs en brytningslicens, krävs för att få utvinna en mineralfyndighet som hittats vid undersökningsarbete. Utöver undersökningslicens och brytningslicens finns också miners right, tourist fossicking authority samt tourist mine authority. Dessa tre tillstånd finns i lagstiftningen för att även privatpersoner skall få möjlighet att söka efter mineraler. Trots att det är öppet för alla att ansöka om undersökningsliens eller brytningslicens är det nästan uteslutande gru- vbolag som ansöker om och innehar dessa då privatpersoner inte har de resurser som krävs för att finansiera och bedriva undersöknings- eller brytningsarbete under en undersökningsliens eller brytningslicens. Victo- ria vill dock uppmuntra prospektering och gruvaktiviteter även för allmän- heten och har därför infört dessa tre tillstånd. undersökningslicens (exploration licence) motsvarar under- sökningstillstånd i den svenska lagstiftningen. Med undersökning avses geologiska, geofysiska och geokemiska mät- ningar, borrning, provtagning i syfte att göra kemiska eller andra analyser samt utvinning av mineraler från mark om syftet inte är att producera min- eralerna kommersiellt. Undersökningslicenser beviljas av ministern på departementet för naturtillgångar och miljö. Licensen beviljas för en tidsperiod och kan förnyas. Storleken på licensområdet varierar mellan 1-500 km². En undersökningslicens kan inte beviljas över ett område där en brytning- slicens redan finns. Innehavaren av en undersökningslicens har rätt att utföra undersökningsarbeten på den mark som täcks av licensen. För att få göra detta krävs dock att ett antal villkor är uppfyllda. Licensinnehavaren skall t ex komma överens med privata markägare om kompensation. (Se vidare kapitel 2.5 samt 4.1). Med mining avses utvinning av från mark i syfte att producera mineralerna kommersiellt. Termen inkluderar behandling och förädling av malm. brytningslicens motsvarar vår bearbetningskoncession. Brytningslicenser beviljas av ministern på departementet för naturtill- gångar och miljö. Licensen beviljas för en tidsperiod och kan förnyas. Storleken på licensområdet kan vara upp till 260 ha. Innehavare av en brytningslicens har rätt att bryta och bearbeta på den mark som täcks av licensen. Innehavaren har också rätt att söka efter mineraler, uppföra anläggningar i enlighet med licensen, använda eventuellt mineralavfall som producerats under arbetet under licensen samt med tillstånd från ministern avyttra mineralavfall som producerats under licensen. Innan arbete under en brytningslicens kan påbörjas måste innehavaren uppfylla ett antal villkor och få vissa tillstånd beviljade, (se kapitel 4.2). Licensinnehavaren skall t ex komma överens med privata markägare om kompensation och ansöka om ett planning permit (motsvarar det svenska bygglovet) eller förbereda en miljökonsekvens- beskrivning. (Se kapitel 2.5 samt 3.2). Innehavaren av en brytningslicens skall betala royalties till staten för de han utvinner. Royalties skall betalas varje kvartal. med detta skall licensinnehavaren också sända en redogörelse för det kvartalet till departementet för naturtillgångar och miljö, där samtliga de- taljer rörande produktion, försäljningsvärde samt kostnader beskrivs. A$ 0,40 per kubikmeter Övriga med undantag av guld En miners right är ett tillstånd för enskild person att söka efter mineraler på privat mark med medgivande av markägaren samt kronans mark. Ett medgivande av en markägare kan vara belagt med vissa förbehåll och dras tillbaka när som helst av markägaren. Innehavaren av en miners right har rätt att för hand utvinna de miner- aler han hittar. Tillståndet innefattar dock inte utvinning i syfte att produc- era mineraler kommersiellt. I samband med att innehavaren av en miners right hittar mineraler övergår ägarskapet över dessa från kronan till till- ståndsinnehavaren. Innehavaren av en miners right behöver inte licensinnehavares medgivande för att få söka efter mineraler på mark som berörs av under- sökningslicens. Han behöver heller inte meddela licensinnehavaren om de eventuella fynd han gör på marken. En miners right berättigar dock inte innehavaren av denna att prospektera på mark som berörs av en brytning- slicens. En miners right är tidsbegränsad till . Ansökan görs på särskild blankett och inlämnas till departementet för naturtillgångar och miljö som beviljar eller avslår licensen. Innehavaren av en miners right som undersöker mark under den rätten får ej använda någon utrustning i syfte att gräva i marken annat än icke- mekaniska handverktyg ta bort eller skada träd eller buskar på marken störa någon aboriginplats eller aboriginobjekt på marken Innehavaren av en miners right måste också reparera eventuella skador på marken som uppkommit till följd av undersökningen. En tourist fossicking authority påminner om en miners right. Den största skillnaden är dock att detta tillstånd, förutom tillståndsinnehavaren, även berättigar de människor som följer med tillståndsinnehavaren ut i fält att söka efter mineraler. Ett tillstånd berättigar innehavaren och de personer som denne har med sig att leta efter mineraler på privat mark med medgivande av markägaren samt kronans mark. Detta gäller dock ej mark som berörs av en brytningslicens om inte licensinnehavaren gett sitt medgivande. Ett medgivande av en markägare kan vara belagt med vissa förbehåll och dras tillbaka när som helst av markägaren. Rättigheten är tidsbegränsad till . Ansökan görs på särskild blankett och inlämnas till departementet för naturtillgångar och miljö som beviljar eller avslår tillståndet. I ansökan skall bl a de föreslagna aktiviteterna och det förväntade antalet människor som kommer att leta efter mineraler anges. En karta visande området som ansökan gäller skall också redovisas. Innehavaren av ett tillstånd får ej använda någon utrustning i syfte att gräva i marken annat än icke- mekaniska handverktyg ta bort eller skada träd eller buskar på marken störa någon aboriginplats eller aboriginobjekt på marken Det är också innehavarens skyldighet att se till att de personer som letar efter mineraler under dennes tillstånd inte gör något av ovanstående. Innehavaren skall även reparera eventuella skador på marken som uppkommit av någon person till följd av undersökningen under dennes tillstånd. Ett tillstånd för turistgruva berättigar innehavaren att ta utomstående personer till en gruva och låta dem utföra vissa beviljade aktiviteter där. Ansökan görs till ministern på departementet för naturtillgångar och miljö på särskild blankett. Till ansökan skall bifogas markägarens och eventuell brytningslicensinnehavares skriftliga medgivande. Uppgifter om projektets totala kostnad, det förväntade antalet människor som kommer att besöka gruvan samt en beskrivning av de föreslagna aktiviteterna i gruvan skall också redovisas. Innehavaren skall följa de villkor som uppställts för tillståndet och om marken berörs av en brytningslicens, de instruktioner som chefen för gru- van givit. Kompensation blir aktuellt då innehavare av en licens ämnar utföra arbe- ten på privat mark- vare sig det är mark som påverkas eller mark som ar- betet kommer att ha en indirekt inverkan på. Med mark som påverkas avses mark till vilken tillträde krävs under arbetet under en licens och inkluderar markytan till ett djup av 100 m. De privata markägarna kan kräva kompensation av licensinnehavare för alla skador som uppkommit på deras mark till följd av arbetet under en licens. Dessa kan t ex vara berövande av besittning av mark, skador på markytan eller marknadsvärdeminskningar. Ersättningen kan också ökas för ogripbara och icke monetära skador som annars inte är ersättningsgilla. Ersättning ges dock ej för värdet av eventuella miner- aler i marken. Arbete som utförs på privat mark inom en licens kan vara direkt er- sättningsbar. Samma arbete kan ha inverkan på närliggande mark som, även fast den inte ingår i licensen, också kan ha rätt till ersättning. Er- sättning kan inte krävas för arbete som utförs på kronans mark, men när- liggande privat mark kan ha rätt till ersättning om arbetet påverkar den marken. Ersättningen bestäms i de flesta fall genom överenskommelse mellan licensinnehavaren och markägaren. Överenskommelsen skall vara skriftlig och registreras på departementet för naturtillgångar och miljö. Överenskommelsen kan innehålla en beskrivning av licensinnehavarens arbete, datum för påbörjandet och avslutandet av arbetet, antalet fordon och anläggningar som kommer användas i arbetet m m. Victorian farmers federation (motsvarar LRF i ) och Victorian chamber of mines (industriorganisation) har tillsammans tagit fram en mall för kompensa- tionsöverenskommelser. Användningen av denna är frivillig, men den täcker in de frågor som normalt uppkommer vid diskussion om kompensa- tion. togs också fram för att tillhandahålla ett enkelt tillvägagång- ssätt för bestämning av kompensation och undvika missförstånd som man av erfarenhet lärt sig varit vanliga tidigare. Om en överenskommelse inte kan nås kan endera parten vända sig till markvärderingsavdelningen hos domstolen för administrativa överkla- ganden eller, om det rör sig om summor över A$ 50 000, till högsta dom- stolen i för ett avgörande. Domstolen kommer endast att avgöra fallet om den är övertygad att parterna har försökt komma överens. Att en ersättningsfråga går till domstol för bestämning är dock ovanligt. Licens- innehavaren vill försöka undvika detta och ger därför oftast markägaren så stor ersättning att denne blir nöjd. Licensinnehavaren kan också köpa marken av markägaren. I detta fall har markägaren inte rätt till någon ytterligare ersättning. Kompensation kan dock utgå om arbete har påverkan på närliggande privat mark. 9 Miljöaspekter och planeringsfrågor har intresset för gruvors inverkan på miljön ökat starkt. Detta har bidragit till att planering redan i ett tidigt skede görs för all mark som är föremål för gruvaktiviteter beträffande markens rehabilitering och användning efter det att gruvan lagts ned. Omfattningen av gruvans påverkan på miljön kan också minimeras genom en noggrann och omfat- tande miljökonsekvensbedömning samt hård kontroll och övervakning av gruvbolagets miljöprestationer och resultat. Mineralindustrin är väl medveten om att samhället framför allt bedömer industrin utifrån standarden på dess miljöhantering. För att bibe- hålla samhällets stöd för prospektering och brytning måste gruvindustrin visa en hög miljöhanteringsstandard som upp av en förpliktelse att kontinuerligt förbättra den. Generellt sett förekommer ingen ren miljöprövning av undersökningsli- censer. Ministern på departementet för naturtillgångar och miljö kan dock i samband med beviljandet av en licens införa villkor under vilka licensen gäller. Dessa villkor kan införas med hänsyn till t ex skyddet av miljön eller rehabiliteringen av marken. Av samma anledningar kan ministern också förändra en beviljad undersökningslicens eller lägga till villkor un- der vilka en beviljad licens gäller. I två fall kan ministern besluta om att en miljöbedömning behövs. Dessa är fall då innehavaren av en undersökningslicens har för avsikt att ta stora prov från marken eller bygga vägar för att få tillgång till mark som tillhör kronan. Om ministern anser att dessa aktiviteter kommer att ha stor påverkan på miljön kan han kräva att licensinnehavaren presenterar en rapport där den påverkan arbetet kommer att ha på miljön beskrivs. Uti- från rapporten beslutar sedan ministern om arbetet skall tillåtas eller inte. I är alla gruvprojekt föremål för någon form av bedömning av miljöpåverkan innan de beviljas. Bedömningen sker utifrån framtagandet av en miljökonsekvensbeskrivning, MKB, eller en beskrivning av mil- jöpåverkan i samband med ansökan om ett planning permit. Ett planning permit motsvarar i det närmaste det svenska bygglovet. Normalt krävs att ett planning permit erhålls för att få bedriva gruvdrift på mark som täcks av en brytningslicens. Ett planning permit behöver dock inte erhållas om en miljökonsekvensbeskrivning har utarbetats av gruvbolaget och denna har bedömts av ministern för planering. En miljökonsekvensbeskrivning krävs vid projekt som är komplicerade och förväntas ha eller är kapabla till stor påverkan på miljön. För gruvor som har för avsikt att släppa ut avfall i atmosfären eller vatten görs ytterligare en bedömning av miljöpåverkan. Bedömningen görs av miljöskyddsmyndigheten (the Environment Protection Authority, EPA) i samband med myndighetens beslut att ge gruvbolaget tillstånd eller inte att släppa ut avfall. Nedan följer en utförligare beskrivning av miljöskyddsmyndighetens uppgifter samt processen kring en miljökonsekvensbeskrivning. Miljöskyddslagen (the Environment protection Act 1970) utgör den lagstiftade stommen för miljöfrågor. Lagen kontrollerar de flesta former av miljöförstöring och innehåller viktiga restriktioner relaterade till gru- vdrift. arbetar under lagen med främsta mål att förhindra miljöförstöring från alla håll. En av myndighetens uppgifter är att ta fram state environment protection policies () till the Gover- nor in Council. SEPP:s beskriver den mest fördelaktiga användningen av den del av miljön som skall skyddas och miljökvalitetsmål och program för att uppnå önskad nivå av skydd. Om någon orsakar utsläpp av avfall som inte överensstämmer med tillämplig döms han att betala maxi- malt A$ 20 000 och maximalt A$ 8 000 per dag om överträdelsen fortsät- ter. För alla utsläpp med undantag av ljudstörningar krävs att tre krav är uppfyllda innan utsläppen påbörjas. Utsläppen måste överensstämma med relevant . Ett tillstånd att påbörja arbete (works approval) måste beviljas av mil- jöskyddsmyndigheten. Ett tillstånd att släppa ut avfall måste beviljas av miljöskyddsmyn- digheten. Processen med works approval ger miljöskyddsmyndigheten en möjlighet att utvärdera miljöeffekterna av ett förslag till projekt innan arbete påbörjas. En ansökan om works approval skall göras till miljöskyddsmyn- digheten. Ansökan annonseras och om betydande kommentarer och in- vändningar lämnas från allmänheten, organiserar myndigheten ett möte mellan den sökande och allmänheten. Syftet med mötet är att bättre infor- mera allmänheten om förslaget till projekt, höra vad allmänheten har för synpunkter på detta och förtydliga vilka miljökrav som gäller för förslaget. I sitt beslut att bevilja eller avslå ansökan tar miljöskyddsmyndigheten bl a hänsyn till förslagets överensstämmelse med relevant och allmän- hetens synpunkter. Områden som används för förvaring av gruvavfall i överensstämmelse med minerallagen och där endast markutsläpp sker är undantagna works approval.