sou · GOB328d3 · 2001-01-01 00:00:00 — Till insti- tutets programområden hör bl.a. information, FOU, utbildning, SIQ Benchmarking Center och utmärkelsen . Inom utbild- ningsområdet finns förbättringsinstrumentet och utmärkel- sen Svensk Skola som utvecklats av i sam- arbete med SIQ (, 1999a). Ett motsvarande verktyg för verksamhetsutveckling inom landstingen är QUL (Qualitet, Utveckling, Ledarskap). Även inom ISO 9 000 systemet finns standards för kvalitetssäkring för tjänsteföretag som används av vissa skolor t.ex. SKF:s Tekniska Gymnasium i (SOU 1996:164). Detta område ligger nära utvärdering och kvalitetssäkring. anser att även detta område är av gemensamt intresse för hela det livslånga lärandet. Kommittén gör dock bedömningen att det är ett område som kräver större insatser av omedelbar men övergå- ende karaktär. Kommittén föreslår därför att ett utvecklingsprojekt startas för metod- och modellutveckling när det gäller validering. Projektet skulle kunna förläggas till den tidigare föreslagna Främjan- demyndigheten för utvärdering och kvalitetssäkring. Myndigheten skulle i sin tur kunna upphandla projektet från någon högskola eller ett konsortium bestående av flera högskolor. Projektet skulle fördjupa, komplettera och ta vid där den nuvarande utredningen om validering (dir. 1999:86) slutar och vara ett stöd för den nya utredning om valide- ring i högskolan som föreslagit i kapitel 9. Efter projekttidens slut skulle för utvärdering och kvalitetssäkring kunna överta ansvaret för fortsatt löpande metod- utveckling. Motiven för detta förslag är likartade de som gäller för förslagen beträffande utvärdering och kvalitetssäkring. Erfarenheterna från Kun- skapslyftet visar att det finns ett behov av grundläggande metodut- veckling för att inte varje kommun och utbildningsanordnare ska behöva börja från början (jfr. kapitel 7). Till detta kommer i detta fall att rättssäkerheten kräver likvärdighet i hantering och bedömningar. De internationella utvärderarna har också pekat på att myndigheters och institutioners kompetens i valideringsfrågorna bör stärkas. De före- slår att man utifrån de erfarenheter som vunnits i samband med hög- skoleprovets utveckling och tillämpning startar ett projekt i syfte att utveckla diagnostiska instrument för att mäta olika kompetenser och kartlägga generella kompetensprofiler hos den vuxna befolkningen (Rubenson, 1999). Forskning, utbildning och kompetensutveckling för vuxenutbildare förslag på områdena forskning samt utbild- ning och kompetensutveckling för vuxenutbildare inklusive deras orga- nisatoriska aspekter har beskrivits i kapitel 13 och 14. I detta samman- hang vill endast peka på betydelsen av den typen av forskning inklusive tillgång till statistik för den föreslagna Beredningen för livslångt lärande och för för utvärdering och kvalitetssäkring liksom myndighetens möjligheter att lägga ut ett valideringsprojekt på högskolan. Som framgår av kapitel 14 utgår från att högskolan även på detta område prioriterar den s.k. tredje uppgiften – att sprida forskningsresultat, ut- veckla resurscentra för vidareutbildning och erfarenhetsåterföring för lärare och ledare inom vuxenutbildningen och även i övrigt ha kontakter med aktuella aktörer på området. När det gäller de två andra möjligheterna, dvs. att överlåta främjandeuppdrag på partnerskap och icke statliga aktörer respektive låta dem ligga kvar på nuvarande sektorsorgan föreslår – förutom när det gäller dialogen som diskuteras nedan – en successiv utveckling. De främjandeuppdrag som finns hos sektorsmyndigheterna och som inte berörs av överföringen av uppgifter till organ med inriktning på livslångt lärande och dialogen skulle tills vidare ligga kvar där. Successivt bör dock partnerskap utvecklas och möjligheterna fortlöpande prövas att lägga över främjandeuppdrag på de aktörer som ingår i dessa. vill i detta sammanhang peka på de initia tiv som tagits sedan startade och det samarbete kommittén haft med bl.a. , kommunalför- bund, nätverk för kommunsamarbete, enskilda kommuner, fackförbund och organisationer som Rvux5 och LyftNätet6 . Exempel på aktiviteter som dessa aktörer bedriver är -seminarier om t.ex. upphandling, särvux, uppsökande verksamhet och validering. -kvalitetsutveckling genom arbetet med självutvärdering i projektet läroverket.7 -nätverksprojekt som drivs av t.ex. Dalslandskommunerna och NUAV (Nätverket för Utveckling Av Vuxenutbildningen) som be- står av ett antal små och medelstora kommuner i olika delar av Sve- rige. Andra exempel är SAF:s nya sajt www.saf..se/skola som ska fungera som mötesplats för lärare, studie - och yrkesvägledare och andra som arbetar i skolan och företag som är intresserade av samarbete. Företa- gen ska i sin tur finna information om skolor och deras medarbetare (/skola). driver också flera andra projekt med olika samarbetspartners: -(SÄrskild Lärarutbildning) som är ett samarbetspro- jekt med kommunerna och högskolan. Det är tänkt framför allt för ett ämneslärare som vill komplettera sin utbildning, för personer som redan tjänstgör som lärare utan att ha lärarutbildning eller för personer med annan högskoleutbildning som är intresserade av att bli lärare. Det är universiteten i och , högskolan i och i som deltar i försöksverk- samheten (). -som är ett nätverk för skolledare där samtliga skolledare i landet erbjuds stöd för utveckling genom lärande i grupp. Nätverks- formerna har varit fasta och bestått av 7–8 deltagare där man kunnat möta kollegor från andra kommuner som man tidigare inte haft någon relation till för att samtala om ledarskap och skolutveckling. Grupperna har letts av särskilt utbildade samtalsledare. 5Rvux (statlig vuxenutbildning) bildades och har som medlemmar skolenheter med och statlig vuxenutbildning. Det är ett ideellt och politiskt och fackligt obundet förbund. 6LyftNätet är ett nätverk för kommunalt anställda projektledare inom Kunskaps- lyftet. 7Samarbetsprojekt mellan , och som syftar till att utveckla ett instrument för självutvärdering som kan användas av kommuner och utbildningsanordnare (jfr. kapitel 7). -Albatross är ett projektet inom ramen för En satsning till två tusen som avslutats. Ett 25-tal skolor har arbetat i ett nätverk med förändring av arbetsorganisation, lärarroll och arbetssätt. Det bygger på tanken att varje skola måste utvecklas inifrån och enligt egna förutsättningar. Nätverk, dokumentation, kunskapsspridning har varit nyckelbegrepp. Till andra aktörer som stöttat och samarbetat med hör och olika EU-projekt, bl.a. Mål 2 och Mål 6 med regional inriktning och Mål 3 och Mål 4 som till stor del syftar till kompe- tensutveckling för arbetslösa och anställda. Det är möjligt att i framti- den när betydelsen av det livslånga lärandet blir tydligare ännu fler aktörer kommer att intressera sig frågor kring utbildning och kompe- tensutveckling och att basen för partnerskap breddas – till fackföre- ningar, konsumentorganisationer etc. Det kommer dock alltid att finnas främjandeuppdrag som myndig- heterna bör och mycket väl kan behålla utan att konflikter uppstår mellan tillsyn och främjande. Det gäller framför allt nationella uppdrag där ett sektorsspecifikt exempel är utarbetande av läroplaner och andra styrdokument för ungdomsskolan och den kommunala utbildningen för vuxna. De största konflikterna mellan kontrollerande och främjande uppdrag ligger på lokalplanet, på verkställande nivå. Att ena dagen ge goda råd och kontrollera att tillämpningen av råden ger måluppfyllelse kan vara motsägelsefullt liksom att kritisera sina egna råd. När det gäller relationerna mellan staten och kommunerna anser , som tidigare nämnts, att det är angeläget att hålla fast vid decentraliseringen av resurserna till kommunerna men att de nationella målen för utbildningspolitiken som de kommer till uttryck i lagar och förordningar måste bli tydligare. föreslår därutöver att former för regel- bundna överläggningar och överenskommelser mellan staten och kommunerna etableras på utbildningsområdet. Denna dialog skulle ha dels en nationell dimension dels en lokal. På nationell nivå handlar det om en diskussion om övergripande mål och resultat mellan statliga företrädare och kommunala politiker när det gäller kommunernas insatser för Kunskapsbygget/kunskapslyft och I den nationella dialogen skulle man kunna enas om vissa åtaganden och komma fram till vissa överenskommelser. Lämpliga tidsintervall för denna återkommande dialog skulle kunna vara vart annat eller . Andra intressenter skulle i den mån det bedöms lämpligt också kunna inbjudas att delta i denna dialog t.ex. arbetsmarknadens parter, regionala företrädare etc. Den nationella dialogen skulle t.ex. kunna sortera under Beredningen för livslångt lärande. Förberedelser och sekretariatsfunktionen för den nationella dialogen skulle i så fall hanteras av kansliet för Beredningen för livslångt lärande eventuellt förstärkt med insatser från exempelvis . Det är möjligt att man även bör ha en liknande dialog mellan statliga företrädare och högskolorna. På lokal nivå handlar det om att fortsätta den dialog som så fram- gångsrikt introducerades och genomfördes Delegationen för kunskaps- lyftet och dess kansli under första år (Statskontoret 1998b, , 1998). I linje med ställ- ningstagande att skilja tillsyn och främjande framför allt på lokal nivå bör denna dialog inte hanteras av . Tänkbara alternativ är kansliet för Beredningen för livslångt lärande och Främjandemyndig- heten för utvärdering och kvalitetssäkring. I dialogen på nationell nivå skulle resultaten av överläggningarna kunna ta sig uttryck i överenskommelser som eventuellt utmynnade i statliga stimulansbidrag till temporära främjandeinsatser. Dessa bidrag skulle kommunerna i så fall kunna få ansöka om från någon statlig myndighet. Myndigheten, förslagsvis för ut- värdering och kvalitetssäkring, skulle i varje enskilt fall upprätta en strategi för de aktuella främjandeinsatserna och stå för uppföljning, utvärdering och erfarenhetsåterföring. anser dylika strategier vara en nödvändig och mycket viktig aspekt av alla offentliga satsningar och att man likaväl i främjandesatsningar som i målstyrningen från början måste ha en klart uttalad avsikt med sats- ningarna och en plan för uppföljning och erfarenhetsåterföring. Det är inte lämpligt att dylika administrativa uppgifter ligger på regerings- kansliet (m.fl., 2000). Motiven för förslag beträffande dia log på nationell nivå har berörts i kapitel 5 och handlar om att få till stånd ett gott samarbete mellan staten och kommunerna och lösa upp spänning mellan statens roll som överordnad och en med kommunerna jämbördig och samspelande part. Motiven för dialog på lokal nivå är att erfarenheterna från visar att dialogen är en viktig drivande kraft och att kommunerna behöver externa samtalspartners att diskutera utvecklingsfrågor med. 15.1.3Regionalt och interkommunalt samarbete I ett antal remissvar på betänkande Vuxenut- bildning för alla? – Andra året med (SOU 1999:39) återkommer frågor om fora för regionalt samråd, de regionala kompe- tensrådens roll liksom de regionala tillväxtavtalens. De internationella experterna som granskat anger att de hade förväntat sig ett mer utbyggt regionalt samarbete än vad de fann, inte minst ett samarbete där fri konkurrens mellan utbildnings- anordnarna fick möjlighet att förverkligas. De anser att en strategi för livslångt lärande bör relateras till de regionala tillväxtavtalen men att den måste ges en bredare ram, där också andra än ekonomiska mål kommer i förgrunden (Rubenson, 1999). anser att regionalt och interkommunalt samarbete är viktigt för utvecklingen av Kunskapsbygget/kunskapslyft och livslångt lärande och uppbyggnaden av den infrastruktur som krävs i sammanhanget. Kommunerna och deras engagemang i utbildningsfrågor måste komma till tydligt uttryck både i arbetet med de regionala tillväxtavtalen och i de regionala kompetensrådens aktiviteter. är dock inte beredd att lämna några ytterligare förslag när det gäller struktur- och organisationsfrågor i dessa sam- manhang. I kapitel 9 har kommittén diskuterat och lämnat förslag när det gäller den interkommunala ersättningen då studerande deltar i kurser som anordnas av en annan kommun än hemkommunen. I övrigt anser att de regionala tillväxtav- talen och de regionala kompetensråden befinner sig på ett för tidigt ut- vecklingsstadium för att man nu ska diskutera förändrade villkor för deras verksamhet. Ams och följer och rapporterar om ut- vecklingen både när det gäller de regionala tillväxtavtalen och de regio- nala kompetensråden. bevakar särskilt kommunernas delta- gande i de regionala kompetensråden (, 1999b; , 1999b). Detta är dock ett område som noga bör följas fram till ikraftträdandet av den re- formerade vuxenutbildningen. Om inte utvecklingen när det gäller re- gionalt samarbetet utvecklar sig på ett tillfredsställande vis bör ytterli- gare statliga insatser övervägas. har inte funnit anledning att ha några syn- punkter på hur kommunerna internt inom kommungränserna arrangerar och kommer att arrangera för formella och/eller informella mötesplatser för intressenterna i Kunskapsbygget/kunskapslyft och livslångt lä rande förutom att det är viktigt att sådana mötesplatser utvecklas. Behovet av dialog inom kommunerna har exempelvis också påpekats (, 1999h). Sammanfattningsvis anser att de organi- satoriska förslag, som kommittén lägger löser flera av de problem kom- mittén diskuterade i sitt senaste betänkande SOU 1999:39 när det gäller konflikterna mellan tillsyn och dialog respektive regeltillsyn och mål- styrning. tas ett par steg i riktning mot en myndighetsstruktur för livslångt lärande. föreslår regeringen att tillsätta en organisationskommittén för att förbereda de diskuterade orgnisa- tionsförändringarna och få till stånd en kontinuerlig förändringspro- cess när det gäller organisationsstrukturen. I flera andra kapitel har myndighetsfrågor diskuterats. I kapitel 9, avsnitt 9.5 handlade det om en ny myndighet för KY och annan eftergymnasial utbildning utanför högskolan och i kapitel 13 diskuterade den specialpedagogiska organisationen. Kapitel 14 diskuterade bl.a. organisation för utveckling av distansutbildning/flexibelt lärande med IT- stöd, organisation för forskning för livslångt lärande, resultatspridning forskning och praktiker emellan, erfarenhetsåterföring praktiker emellan och kompetensutveckling för vuxenutbildare. I dessa sammanhang liksom i förslagen i detta kapitel har frågan om organisationskommittéer aktualiserats. utgår ifrån att om det blir aktuellt att tillsätta dessa orgnisationskommittér kommer möjligheterna till samordning att utnyttjas. 15.2Styrdokument och särskilda mål för samhällsstödd utbildning för vuxna Inledningsvis återges tidigare förslag (avsnitt 5.4) till övergripande mål för all samhällsstödd vuxenutbildning. Dessa mål följs därefter upp i med förslag till styrdokument för utbildning för vuxna (inkl SSV) respektive folkbildningen samt med en kortfattad diskussion om särskilda mål för övriga samhällsstödda vux- enutbildningar. 15.2.1Övergripande mål för samhällsstödd vuxenutbildning Den samhällsstödda utbildningen för vuxna ska utgöra en del i det livslånga lärandet och enligt dessa förslag ha som övergripande mål -att underlätta för vuxna att fördjupa och utveckla sina kunskaper samt att kunna samarbeta och kommunicera, -att utveckla studieförmåga och studieintresse samt individens ansvar för sina studier, -att stimulera de studerande förmåga till självständig och kritisk granskning samt förmåga att på egen hand lösa problem av olika slag, -att öka vuxnas förutsättningar till personlig utveckling och bildning samt deras förmåga att medverka i kulturellt, socialt och politiskt liv och därigenom bidra till det demokratiska samhällets utveckling, -att underlätta för vuxna att inhämta sådana kunskaper de behöver för att klara varierande arbetsuppgifter, medverka till arbetslivets förändring samt bidra till full sysselsättning och därigenom främja utveckling och framsteg i samhället samt öka konkurrens- kraft i ett internationellt perspektiv, -att medverka till att utjämna utbildningsklyftorna mellan och inom generationer samt därigenom verka för ökad jämlikhet och social rättvisa samt -att genom ett brett utbud av individanpassade utbildningar ge vuxna förutsättningar att delta i ett livslångt lärande, där återkommande utbildning blir allt vanligare. har också föreslagit att beslut om dessa mål ska fattas av och att de ska läggas in i de lagar (motsvarande) som styr de olika utbildningarna för vuxna. De övergripande målen bör enligt upp- fattning brytas ner i särskilda mål för de olika utbildningsformerna. 15.2.2Styrdokument för utbildning för vuxna och för statens skolor för vuxna I arbete med att värna den samhällsstödda utbildningen för vuxna borde det – som vi tidigare påpekat i avsnitt 5.4 – egentligen vara logiskt att lägga ett förslag med övergripande mål inlagda i en vuxenutbildningslag för vuxnas utbildning, bildning och livslånga lärande och därefter särskilda mål/syften för vuxnas lärande i de olika samhällsstödda vuxenutbildningsformerna. når i sitt slutbetänkande inte ända fram till ett sådant förslag. Kommittén inskränker sig istället till att som ett första steg -lägga förslag till övergripande mål för all samhällsstödd utbildning för vuxna, exklusive arbetsmarknadsutbildningen (avsnitt 5.4), -lägga förslag till särskilda mål/syften för utbildning för vuxna inklusive svenskundervisning för invandrare (sfi) och särvux, för statens skolor för vuxna respektive för folkbildningen, -diskutera särskilda mål för övrig samhällsstödd utbildning för vuxna samt -lägga förslag till en vuxenutbildningslag och en vuxenutbildnings- förordning för utbildning för vuxna (inklusive sfi och särvux) samt för statens skolor för vuxna. förslag utgår från de styrdokument som kommittén anser behövs – vuxenutbildningslag – förordning – kurspla - ner och betygskriterier. inskränker sig därmed till att som ett första steg i ovan skisserad riktning diskutera och föreslå en samordning och precisering av bestämmelserna för den kommunala utbildningen för vuxna och för statens skolor för vuxna (SSV). I det följande omfattas också särvux och sfi (eller dess motsvarigheter) av de nya förslagen. Kommittén har också utgått från att påbyggnadsutbildningarna ska föras samman med KY-utbildningar, YTH-kurser, m.m., varför dessa inte omfattas av kommitténs förslag. En samordning och precisering av bestämmelserna motiveras av bland annat följande skäl -Nuvarande bestämmelser är spridda i olika lagar och förordningar. De är svåröverskådliga. Detta visar också den rapport som Skolver- ket lämnat till regeringen . -En följd av att nuvarande bestämmelser är svåra att återfinna är att kunskapen om gällande bestämmelser hos skolformernas personal inte alltid är helt tillfredsställande. -För den enskilde individen är det i praktiken svårt att skaffa sig en klar bild över vilka rättigheter och skyldigheter som gäller för den enskilde. -Med ett gemensamt regelsystem är det lättare att låta deltagare från särvux, sfi och utbildning för vuxna delta i gemensamma aktiviteter, allt från arbetsplatsförlagd utbildning till kurser i ämnen. Det underlättar exempelvis att låta en invandrare i sfi också delta i matematik kurs B och/eller arbetsplats förlagd utbildning av kurser inom det fordonstekniska området. -Sist men inte minst kan uttryck och formuleringar i lag respektive förordning vuxenanpassas. som på regeringens uppdrag utrett frågan om styrdokument för vuxenutbildningen har bland annat framhållit följande (, 1999k). Den nuvarande styrkedjan innehåller för många nivåer: lag, ett antal för- ordningar, programmål, kursplaner och betygskriterier, nationella prov, föreskrifter m.m. Den nuvarande läroplanen (Lpf 94) har, med utgångspunkt i ansvaret för ungdomar i gymnasieskolan – ett tydligt socialisations- och fostranspers - pektiv. Lpf 94 beskriver skolans mycket omfattande ansvar för individens omvandling från barn till vuxen. I denna beskrivning betraktas den stude- rande – eleven – som mycket formbara och med föga bagage. föreslår i sin rapport följande: -styrkedjan för samhällsstödd vuxenutbildning bör omfatta färre nivåer och styrdokument, där kontinuitet och progression utifrån ett vuxet individ- perspektiv och den vuxnes livslånga lärande ligger till grund för mål- skrivningarna. -den nuvarande läroplanen, Lpf 94, och programmål för gymnasieskolan, grundläggande vuxenutbildning och de delar av särvux som motsvarar den obligatoriska särskolan ersätts med ett övergripande styrdokument för samhällsstödd vuxenutbildning, omfattande sfi, särvux grundläggande och gymnasial vuxenutbildning samt påbyggnadsutbildning. -kursplaner utformas med samma målsättning som i gymnasieskolan men så att den vuxnes gång genom systemet tydligt syns och återvändsgränder undviks. -betygssystemen för sfi, grundläggande vuxenutbildning, särvux och på- byggnadsutbildningar harmoniseras. -förordningar för vuxenutbildning konsekvensändras. -konsekvensanalyser för vuxenutbildningens del av gymnasieskolans ut- veckling genomförs kontinuerligt. -erfarenheter av utvecklingen av vuxenutbildningen tas till vara i gymna- sieskolan. föreslår en samordning och precisering av bestämmelserna så att det för utbildning för vuxna och statens skolor för vuxna införs -en vuxenutbildningslag. -en vuxenutbildningsförordning samt en prövning av huruvida även andra förordningar kan inordnas i den nya vuxenutbild- Exempel på sådana förordningar är Förord- ningen (SFS 1991:1124) om avgifter för prövning inom det offentliga skolväsendet, Förordningen (SFS 1992:345) om upp- dragsutbildning inom det offentliga skolväsendet och Förordning (SFS 1986:64) om uppdragsutbildning vid statens skolor för vuxna. -kursplaner och betygskriterier som är -unika för grundläggande nivå, -gemensamma med gymnasieskolan på gymnasial nivå, -unika för särvux samt -unika för svenska för invandrare. föreslår att regeringen överlämnar till att lämna förslag till närmare innehåll i den före- slagna vuxenutbildningslagen. Schematiskt skulle detta kunna beskrivas på följande sätt: Förskola–Grundskola–Gymnasieskola (inkl fritidshem m.m.) vuxna och om utbildning vid SSV Läroplaner (Lpf94 vad gäller den del som Kursplaner och betygskriterier för gymnasieskola och gymnasial utbildning för vuxna Kursplaner och betygskriterier på grundläggande nivå, sfi och särvux Utkast till struktur av vuxenutbildningslag och dito förordning I den föreslagna vuxenutbildningslagen samlas all lagtext för utbildning för vuxna samt för statens skolor för vuxna. Det ökar möjligheterna för såväl skolans personal som för den enskilde stude- rande att skaffa sig kunskap om gällande bestämmelser som beslutats av . Genom att samla all text i ett sammanhang ökar förutsättningar för förenklingar. Den gemensamma materian bör öka och de enskilda skol- formskapitlen minska i omfattning. I samband med den här föreslagna förändringen bör också en allmän översyn göras av gällande bestäm- melser i avsikt att förenkla och förtydliga. preciserar sitt förslag om en vuxenutbild- ningslag på följande sätt: 1.Övergripande mål för samhällsstödd utbildning för vuxna inklusive en gemensam värdegrund 3.Grundläggande vuxenutbildning (det unika) 4.Gymnasial vuxenutbildning (det unika) 5.Vuxenutbildning för personer med utvecklingsstörning (det unika, om sådant finns) 6.Svenskundervisning för invandrare (det unika, om sådant finns) 7.Statens skolor för vuxna (det unika) I vuxenutbildningslagen ska – enligt tidigare förslag i avsnitt 5.4 – de övergripande målen för samhällsstödd utbild- ning för vuxna skrivas in liksom en gemensam värdegrund. I de all- männa föreskrifterna ska allt samlas som är gemensamt för de olika formerna av utbildning för vuxna, inklusive statens skolor för vuxna. Där ska också de föreslagna rättigheterna för vuxna till grundläggande och gymnasial utbildning återfinnas. I kapitlen 3, 4 och 5 utvecklas och konkretiseras dessa rättigheter.