sou · GOB352d7 · 2001-01-01 00:00:00 — Den instans som nämns först föreslås vara huvudansvarig. Huvudansvar innebär också att samarbete med andra instanser måste De viktigaste av dessa instanser anges i oprioriterad följd efter huvudinstansen. Om indikatorn är ett så kallat Grönt nyckeltal enligt Miljövårdsberedningens betänkande (SOU 1999:127) anges det i kommentaren. Regional och internationell anpassning. Valet av indikatorer har så långt det är möjligt anpassats till annan typ av måluppföljning än den nationella, speciellt regionalt (länsstyrelsernas RUS-system) och till den internationella rapportering som krävs av för att leva upp till EU:s direktiv och undertecknade internationella avtal. Bilaga V Beräkning av åtgärdskostnader V.1 Åtgärdsprogram för hotade arter V.11 Grundvatten av god kvalitet V.12 Levande sjöar och vattendrag V.14 Hav i balans samt levande kust och skärgård V.16 Ett rikt odlingslandskap V.18 God bebyggd miljö V.24 Kostnader för sektorerna V.25 Kostnader för staten och kommunerna I denna bilaga presenteras ett detaljerat underlag för de beräknar av kostnader för åtgärder och styrmedel som görs i vårt betänkande. Underlagsmaterial från berörda myndigheter har använts där sådant funnits, i övrigt har kompletterande material inhämtats. De beräknade kostnaderna anger endast en möjlig anpassningsväg för att nå uppställda mål. Vi har använt detta material för att bedöma den ekonomiska rimligheten i att nå uppställda mål. Vi utesluter således inte att det kan finnas andra åtgärder eller styrmedel som är mer kostnadseffektiva eller att sådana kan utvecklas , vilket i så fall reducerar kostnaderna för att nå miljömålen. Den intresserade läsaren finner all information om betalningsflöden över tiden etc. i denna bilaga. I syfte att göra ett omfattande material överskådligt presenteras i respektive målkapitel i betänkandet årliga genomsnittliga, avrundade värden för offentliga utgifter och kostnader för sektorernas anpassning perioden åren 2001–10. främst en storleksordning. I de fall betalningsflödet förändras ingår dessa i målkapitlen i betänkandet utjämnade som annuiteter (kalkylränta ). Med offentliga utgifter avses kostnader för myndigheter och kom- muner. Med kostnader för sektorernas anpassning avses kostnader som faller på exempelvis näringsliv och hushåll. För kvalitativa samhälls- ekonomiska bedömningar hänvisas till avsnitt Beskrivning av ambi- tionsnivåer och konsekvenser i respektive målkapitel Åtgärdsprogram för hotade arter 30 (10) 25,1 (9,9) 2,5 (1) (7,5) 48 (15) 4,0 (1,5) (11,2) (15,1) 8,8 (4,8) per åtgärdsprogram (sammanställning av status, utformning av åtgärder mm.) 2Genomförandekostnaden har uppskattats till /år och art (NV beräknat till ca /år). Det har antagits att programmen i genomsnitt är i drift under –2010 (vissa program startar i början av perioden, andra i slutet). Erfarenheten från tidigare artprojekt visar att insatser ofta behövs längre än , kanske . Det innebär att kostnader för genomförandet av åtgärdsprogrammen också kommer att uppstå efter 2010. 3Siffrorna inom parentes för skog och odling gäller antagandet att det går att göra åtgärdsprogram för grupper av arter eller vissa miljöer. Antalet åtgärdsprogram som ska genomföras reduceras till en tredjedel. I de fall där åtgärdsprogrammen ska vara framtagna och genomförandet påbörjat har vi schablonmässigt antagit att den årliga kostnaden –2010 fördubblas, p. g. a. den programmen är i drift. 4För miljöer (under vattenytan) är kunskapen om hotade arter mycket bristfällig. Angivna siffror är troligen underskattningar. Underlaget är baserat på Rödlistade arter i (Artdata- banken ) samt kompletterande synpunkter och be- dömningar från Artdatabanken (). Artdatabanken föreslår tre olika typer av åtgärdsprogram: särskilda, förenklade och biotopin- riktade. Man bedömer att åtminstone flera hundra arter behöver åt- gärdsprogram, men att det i många fall räcker med förenklade eller Genom att använda de senare typerna av program kan kostnaderna reduceras betydligt. Man gör dock bedömningen att det också behövs fler särskilda åtgärdsprogram motsvarande de program som och arbetar med. Artdatabanken har särskilt, på uppdrag av kommittén, gjort en pre- liminär beräkning av hur stor andel av de mest hotade arterna (kate- gorierna akut hotade och starkt hotade) som riskerar att försvinna inom den närmaste . Denna siffra har jämförts med obser- verad försvinnandetakt (per ) . Vi har valt att utgå från intervallet mellan dessa två beräkningar (kolumnen programbehov i tabellen) och använda medianvärdet i våra kalkyler. På det sättet har vi avgränsat en grupp på ca 100 mycket utsatta arter som är i stort behov av riktade åtgärder. Det är färre arter än vad Artdatabanken bedömer behöver någon slags program. Vi har dock i grundalternativet utgått ifrån att alla hundra arter behöver program motsvarande den typ som används (särskilda åtgärdsprogram enligt Artdatabanken, eventuella ytterligare kostnader för förenklade åtgärdsprogram är inte medräknade). De kostnader vi räknar med per program motsvarar ungefär programkostnad (per art). Vi har som ett alternativ räknat på att antalet program i jord- och skogsbruket kan reduceras till en tredjedel om man i viss utsträck- ning använder biotopinriktade åtgärdsprogram. Det bör tilläggas att åtgärdsprogram som riktas mot en art har positiva konse- kvenser för en mängd andra arter, både rödlistade och triviala arter. För att kunna peka ut vilka arter som kräver åtgärdsprogram måste en prioriteringslista tas fram. Artdatabanken bedömer att detta arbete tar sex personmånader i anspråk. Förutom åtgärder kopplade till enskilda etappmål och preciseringar krävs: finns åtgärdsprogram enligt EU:s kommande ramdirektiv för vatten som anger hur God ekologisk status ska nås för sjöar och vattendrag samt för kustvatten. Fram har de svenska vattenburna utsläppen av fosforföreningar från mänsklig verksamhet till sjöar, vattendrag och kustvatten minskat kontinuerligt jämfört med nivå. har de svenska vattenburna utsläppen av kväveföreningar från mänsklig verksamhet till haven söder om minskat med års nivå till . Åtgärder för att minska kväve till vatten finns inom sektorerna jordbruk, kommuner, näringsliv och hushåll. Ambitionsnivå HÖG är MEDEL kompletterat med en rad ytterligare åtgärder. Uppräkningen av åtgärder nedan är således komplett för LÅG och MEDEL. Oavsett ytterligare åtgärder kommer vissa reduktioner till stånd till följd av redan fattade beslut och att åkerarealen fortsätter att minska. ·Åkerarealen minskar med ca 80 000 ha. Kväveutlakningen beräknas minska med . ·Minskad gödslingsintensitet till följd av EU:s nya jordbrukspolitik Agenda 2000, som berör 1,2 miljoner ha. Kväveutlakningen beräknas minska med . ·Planerad förbättrad rening i reningsverken (Kommuner) beräknas ge reduktioner på Således finns en total reduktion på i nollalternativet. 1.Förbud mot spridning av stallgödsel inför sådd av höstsäd (Jord- bruket). 2.Anpassning av kvävegivor genom utbildning och information (Jord- bruket). I ambitionsnivå LÅG berörs 700 000 ha och i MEDEL 1120 000 ha. 3.Anlägga våtmarker (Jordbruket). I ambitionsnivå LÅG anläggs 5000 ha våtmarker och i MEDEL 8000 ha. Våtmarker i de tre sydligaste länen (, och ) antas ge en kväve reduktion med /ha och år. Våtmarker i övriga län antas ge en reduktion med 150 Kr/ha och år. Kostnaden ska delas lika mellan Ingen över- gödning och Myllrande våtmarker. 4.Träda (Jordbruket). Berör 20 000 ha oavsett ambitionsnivå. 5.Utebliven höstbearbetning (Jordbruket). Berör 35 000 ha i ambi- tionsnivå LÅG och 50 000 ha i ambitionsnivå MEDEL. 6.Förbättrad rening i reningsverk (Kommuner). Ambitionsnivå MEDEL och HÖG. 7.Fånggrödor (Jordbruk). Berör 50 000 ha i ambitionsnivå MEDEL. 8.Industriavlopp (Näringsliv). Mkr/år sv Mkr/år EU 1,8* 0,9* -0,8 * Se Myllrande våtmarker. Kostnaden för jordbruk blir ca /år. Kostnaderna för näringslivet (industriåtgärder) beräknas till /år. Hushållen bekostar åtgärder av enskilda avlopp med ca /år. Den svenska statsbudgeten be- lastas med ca /år och EU-budgeten ca /år. Mkr/år sv Mkr/år EU 2,5* 1,3* * Se Myllrande våtmarker. Kostnaden för jordbruket blir ca /år. Kostnaden för kommunerna uppgår till ca /år. Kostnaderna för näringslivet (industriåtgärder) beräknas till /år. Hushållen bekostar åtgärder av enskilda avlopp med ca /år. Den svenska statsbudgeten belastas med ca /år och EU-budgeten ca /år. * Åtgärderna ersätter varandra och ger vardera ca . Åtgärderna kan kombineras så att den totala reduktionen . har utsläppen av ammoniak i minskat med års nivå till . Ambitionsnivå LÅG/MEDEL Spridning av urin i växande gröda sker med metoder som ger låg ammoniakavgång i , och län Spridning av urin i växande gröda sker med metoder som ger låg ammoniakavgång i norra slättbygder 2.Nedbrukning på obevuxen mark i norra slättbygder. flytgödsel i växande gröda införs i norra slätt- bygder Investeringsstöd till släpslangsteknik i och slättbygder Investeringsstöd till släpslangsteknik i och slättbygder Investeringsstöd till myllningsaggregat införs i och slättbyggder Investeringsstöd till myllningsaggregat införs Ambitionsnivå LÅG/MEDEL Tkr/år offentliga utgifter Betalningsflödet över tiden, med hänsyn till att åtgärderna införs från olika år, blir följande: Utjämnat till annuiteter blir kostnaderna istället: Spridning av urin i växande gröda sker med metoder som ger låg ammoniakavgång i , och län samt norra slättbygder Spridning av urin i växande gröda sker med metoder som ger låg ammoniakavgång i Sydöstra Nedbrukning på obevuxen mark i norra slättbygder 2b. Nedbrukning på obevuxen mark i Sydöstra flytgödsel i växande gröda i norra slättbygder flytgödsel i växande gröda i Sydöstra 4a. Investeringsstöd till släpslangsteknik i och 6.Investeringsstöd till tak på urinbehållare Tkr/år utförare Tkr/år offentliga utgifter Betalningsflödet över tiden, med hänsyn till att åtgärderna införs från olika år, blir följande: Utjämnat till annuiteter för åren 2001–10 blir kostnaderna istället: har utsläppen i av kväveoxider till luft minskat med års nivå till . Se luft och Bara naturlig försurning för redovisning av åtgärds- kostnader. Sjöar och vattendrag har God ekologisk status enligt definitionen i EU:s kommande ramdirektiv för vatten. Åtgärder för att uppfylla Vattendirektivet kommer att beslutas oavsett miljömålsprocessen, kostnaderna hänförs således inte direkt till miljö- målsarbetet. Svenska kustvatten har God ekologisk status enligt definitionen i EU:s kommande ramdirektiv för vatten. Åtgärder för att uppfylla Vattendirektivet kommer att beslutas oavsett miljömålsprocessen, kostnaderna hänförs således inte direkt till miljö- målsarbetet. Nedfallet av luftburna kväveföreningar överskrider inte den kritiska belastningen för övergödning av mark och vatten någonstans i . Åtgärder hänförs till luft och Bara naturlig försurning. Summering och avrundning av kostnader år 2001-10 164,2»160 264,2»260 268,5»270 Åtgärder inom jordbruket som exempelvis att minska åkerarealen, anpassa gödselgivorna, begränsa stallgödselspridningen, anlägga våt- marker och att lägga mark i träda kommer att fortsatta även . Även tekniska åtgärder för att minska ammoniak utsläppen fort- sätter efter 2010. Reningsverken antas vara fullt utbyggda och samtliga enskilda avlopp åtgärdade . Därefter kommer kostnader för drift och underhåll. Industrin fortsätter att rena sina utsläpp även efter 2010. har alla avsiktligt framställda eller utvunna kemiska ämnen som hanteras på marknaden data motsvarande de krav som ställs på nya ämnen. För ämnen som hanteras i höga respektive medelhöga volymer bör data finnas respektive . Att beräkna kostnaderna för att ta fram data om alla aktuella ämnen är mycket svårt eftersom många faktorer är okända. I princip är varje steg som skulle behöva göras i en kostnadsberäkning förenat med mycket stor osäkerhet. Det första problemet är att bestämma hur många ämnen som beräkningen skall göras för. Ingen vet hur många ämnen som verkligen används på marknaden . I EU:s databas för existerande ämnen, EINECS, finns drygt 100 000 ämnen. finns dock betydligt fler ämnen i EINECS än vad som egentligen förekommer på mark- naden. Vanliga gissningar är istället att cirka 20 000 ämnen används på marknaden , andra gissningar är 40 000–60 000 ämnen. I det finns 11 000 ämnen som används i kemiska produkter på den svenska marknaden. Det andra problemet är att bestämma hur mycket data som redan finns för olika ämnen. Ytterligare ett problem är att bedöma hur mycket det kostar att ta fram alla data för ett ämne. En ytterligare osäkerhetsfaktor är fördelningen av kostnaderna. Vilka företag kommer att få stå för vilka kostnader? Kommer kostnaderna att fördelas i proportion till andel av branschens totala omsättning, eller kommer vart företag att självt få ta ansvar för varje ämne de producerar? Hur branschen/företagen kommer att lösa detta är svårt att ha en uppfattning om. (M1998:09) har, trots de osäkerheter som råder, gjort tre räkneexempel. I dessa exempel har man räknat med att det på marknaden finns 11 000, 20 000 eller 40 000 ämnen. Kostna- derna är beräknade utifrån EPA:s uppgifter om vad det kostar att ta fram data motsvarande (SIDS). SIDS omfattar dock inte lika stora data krav som de som utredningen föreslår för hög- och medelvolym kemikalier, vilket gör att exemplen underskattar kostnaderna. Exemplen ger dock en uppfattning om storleksordningen på kostnaderna. Resultatet av dessa räkneexempel är att kostnaderna för svensk industri kommer att bli för 11 000 ämnen, 130 mil- joner kronor för 20 000 ämnen och för 40 000 ämnen. Detta innebär följande kostnader för de tre ambitionsnivåerna: ca 5–/år ca 7–/år ca 9–/år Detta kan jämföras med den svenska kemiindustrins omsättning på /år. Räkneexemplen finns utförligare redovisade i betänkande (SOU 2000:53), avsnitt 10.3.2. Det bör dock framhållas att grova generaliseringar har gjorts i räkne- exemplet och att kostnaderna inte kommer att fördelas jämt mellan företagen. Kostnaderna för de enskilda företagen kommer därmed att variera kraftigt. Detta etappmål kräver förstärkning av Kemikalieinspektionen med ett antal nya tjänster. Kemikalieinspektionen har med ett räkneexempel beräknat de offentliga utgifter för detta med en schablon på 600 tkr och tjänst. Uppskattningen av antalet tjänster är förenat med stor osäkerhet och har fått tilläggsdirektiv (M 2000:02) för att göra en översyn av och lämna förslag till Kemikalie inspektionens framtida inriktning, verksamhet och resurser samt förslag till hur verksamheten ska finansieras. De nya tjänsterna bidrar även till andra etappmål. Nedan presenteras hela den av Kemikalieinspektionen uppskattade kostnaden. är varor försedda med hälso- och miljö- information. verkar för att det finns ett EU-gemensamt sys- tem för utformning av hälso- och miljöinformation som inte är kemiska produkter. De offentliga utgifterna redovisas delvis under etappmål 1 om kostnader för att förstärka Kemikalieinspektionen. Näringslivet tar fram information och tillhandahåller varudeklarationer frivilligt . Även dessa kostnader är i princip omöjliga att skatta exakt. finns åtta stycken tredjepartcertifierade miljövarudekla - rationer inom områdena el, sågade trävaror, golv, blandare till tvättställ, transport. Egendeklarationer som bygger på tillverkarens egna uttalande finns exempelvis för byggprodukter, persondatorer, fax, kopiatorer etc och textilier. Tredjepartscertifierade miljövarudeklarationer för en produkt innebär förutom en grundavgift på även en årlig kostnad motsvarande av produktens förädlingsvärde (10 000–). Därtill kommer kostnader för uppföljande kontroll och revision samt kostnader för att ta fram en livscykelanalys för den aktuella produkten. Att bedöma kostnaderna för är inte möjligt. Som exempel kan nämnas en livscykelanalys för en sanitetsarmatur som gjorts av Verkstadsindustrier tillsammans med Institutet för verkstadsteknisk forskning, där kostnaden för analysen uppgick till ca . Den höga kostnad som är förknippad med en tredjeparts- certifierad miljövarudeklaration medför att många av de mindre före- tagen inte kommer att kunna genomföra sådana. Dessutom saknar mån- ga företag tid och kompetens, i synnerhet de mindre företagen. Stöd till utvecklingsprojekt där flera företag gemensamt kan ta fram underlag och på detta sätt kan dela på kostnaderna kan vara en möjlighet att få arbetet att komma igång. På byggområdet finns det f.n. ett fåtal tredjepartcertifierade miljö- varudeklarationer för sågade trävaror, golv och blandare till tvättställ. Det pågår dessutom utveckling av kriterier för mineralull. Byggsektorns kretsloppsråd kom 1997 med anvisningar om vad byggvarudeklarationer ska innehålla. På ingående material ska bl.a. anges om produkten går att återanvända, om den ska hanteras som far- ligt avfall, om den går att deponera etc. För den inre miljön ska bl.a. anges innehåll om allergiframkallande ämnen, om enskilda ämnen eller den totala mängden flyktiga organiska ämnen som kan avges, samt vilka kemikalier som krävs vid drift och underhåll. Anvisningarna omarbetas och kommer innebära ökade krav, bl.a. för ingående kemiska ämnen. Flera företag har dessutom tagit fram egna förenklade system för innehållsdeklaration. Nyproducerade varor är i huvudsak fria från: ·cancerframkallande, arvsmassepåverkande och fort- plantningsstörande ämnen ·mycket långlivade och mycket bioackumulerande ämnen , ·långlivade och bioackumulerande ämnen , ·kvicksilver samt kadmium och bly . Sådana ämnen används inte heller i produktionsprocesser på ett sådant sätt att hälsa och miljö kan komma till skada. Konsekvenserna av att ämnen med vissa egenskaper inte längre får användas går inte att bedöma förrän kunskaper om ämnenas egen- skaper finns. (SOU 2000:53) har, för att något belysa konsekvenserna för näringslivet fört samtal med representanter för vissa branscher. Branscherna har valts utifrån produktregistrets uppgifter om vilka branscher som använder de ämnen som kan antas falla för de föreslagna kriterierna. Gemensamt för branscherna är att flertalet säger att förslagen går i linje med deras egna visioner. Nedan sammanfattas kort vad som i övrigt framkom vid samtal. Representanterna för byggbranschen bedömer att konsekvenserna blir måttliga, de blir dock större för materialproducenterna än för byggentreprenörerna. Byggentreprenörerna säger att självklart kan man bygga utan dessa ämnen om 10–, men framhåller man att det blir stor skillnad på konsekvenserna om förslagen bara gäller det som byggs nytt eller även sanering av tidigare byggen. Materialindustrin å sin sida framhåller att 10–inte är om stora processanläggningar måste bytas ut. Behovet av ökad kompetens inom i kemikalieområdet och bättre informationstillgång betonas. Representanterna för baskemikalieindustrin, färgindustrin samt byggplast-, plastförpacknings- och plastvaruindustrin menade att det var mycket svårt att bedöma konsekvenserna av förslagen. Man menade dock att är en rimlig omställningstid. Företrädarna för dessa branscher betonade vikten av informationsöverföring från tillverkare till användare. Hälso- och miljöriskerna med användningen av kemiska ämnen har minskat fortlöpande enligt indikatorer/nyckeltal som fastställts av berörda myndigheter, lik- som förekomst och användning av kemiska ämnen som försvårar återvinning av material Näringslivets kostnader för att minska riskerna i kemikaliehanteringen kan svårligen uppskattas exakt då det rör sig om tusentals ämnen med varierande användningsområden. Det som däremot kan beskrivas och approximativt kostnadsberäknas är pågående miljöarbete i några kemi- kalieintensiva branscher. ABB har beräknat kostnaderna för att införa ett miljöledningssystem enligt ISO 14001 för ett typföretag med ca 400 anställda till ca . Att underhålla systemet kostar ca /år. Besparingar genom effekti- vare och resurssnålare arbete varierar mellan /år. tog 1997 fram ett exempel på vad införande av miljö- ledningssystem kan kosta för ett mindre företag med 15 anställda. I denna tidsåtgång in- går bl.a. miljöutredning, utarbetande av miljöpolicy och miljömål, 10 timmars miljöutbildning för alla i personalen, införande av miljö- ledningssystem och intern revision. Kostnaderna utöver eget arbete utgörs av certifieringen och eventuell EMAS-registrering (i ingångsavgift och /år) samt kostnader för extern konsult ifall det anses nödvändigt. Den beräknade kostnaden för certifieringen är 50– . I kostnaden ingår en fördiskussion (frivillig), planeringsdialog, förrevision (frivillig) och certifieringsrevision. Till detta tillkommer ca 15–för EMAS-uppföljning och för uppföljning av ISO 14 001 . Merparten av kostnaden för att införa ett miljöledningssystem ligger i uppbyggnads- och införandefaserna och inte i själva certifieringen/registreringen, även om denna är en återkommande utgift. I en undersökning gjord av , Verkstads- teknisk Forskning, Livsmedel och Bioteknik, Vatten- och Luftvårds- forskning samt visar en tredjedel av före- tagen, främst småföretag, på ökade intäkter tack vare miljöledningen. Bättre avfallssortering och minskande mängder avfall är de miljö- förbättrande åtgärder som oftast har genomförts på företagen. Andra miljöförbättringar som uppges är säkrare kemikaliehantering, mindre förbrukning av energi och vatten samt mindre utsläpp till vatten och luft. Cirka en fjärdedel av åtgärderna har betalat sig genom kostnadsminskningar och ökande intäkter. var totalt 1007 svenska företag certifierade enligt ISO 14001 och/eller EMAS-registrerade. I de kemikalieintensivaste branscherna är läget följande: Verkstadsindustrins drygt 20 000 företag sysselsatte 1998 380 000 personer i . Nära hälften av företagen var dock enmansföretag. Verkstadsindustrier, VI, är bransch- och arbetsgivarorga- nisation för ca 3000 medlemsföretag med sammanlagt ca 300 000 anställda. Inom VI, som har de flesta större företagen som medlemmar, finns företag inom data, elkraft, tele och elektronik, industrimaskiner, instrument och optik, metallindustri samt bil- och transportindustri. av medlemsföretagen har mindre än 10 anställda, tio koncerner har mer än 1000 anställda. är ca 190 av certifierade enligt ISO 14001 eller EMAS. De flesta av företagen har mer än 100 anställda, men det finns även certifierade företag med mycket få anställda. Inom förväntas ett betydande antal ytterligare företag vara certifierade. Bland de tio största koncernerna, med mer än 2000 anställda, är det endast en som inte är certifierad eller har på börjat sådant arbete. För de medel- stora och större företagen (>100 anställda) bedömer VI att miljöarbetet för de flesta är på god väg. Det är framför allt de mindre företagen som kommer att få de mest märkbara ekonomiska följderna av att klara De större företagen har bättre möjligheter att sätta till både ekonomiska och personella resurser för att driva ett aktivt miljöarbete. I den rena kemiindustrin (SNI 23-24) finns det 692 företag enligt SCB och branschen sysselsätter ca 30 000 personer. Läkemedelsindustrin dominerar med över 16 000 anställda. I gummi- och plastbranschen finns ett mycket större antal företag, 1197 st. med tillsammans 22 650 anställda. En helt dominerande del av dessa företag är mycket små företag med mindre än tio anställda. Kemikontoret är bransch- organisation för 165 företag inom läkemedel, kemikalier, gummi, växtnäring, färg, tvätt och rengöring, sprängmedelsindustrierna. I stort sett samtliga stora företag är representerade, företag som enligt Kemi- kontoret står för av branschens omsättning. De flesta av de svenska kemikalietillverkande företagen, varav många ingår i stora internationella koncerner, är medlemmar. av medlemsföretagen är små eller medelstora företag (< 250 anställda). Kemikontoret har gjort en studie på nystartade företag inom kemi- och gummiindustrierna. Av de 30 till 45 företag som har startats 1993 har av företagen ingen anställd. Kemiindustrin är relativt långt framme i sitt arbete att t.ex. införa miljöledningssystem.