sou · GOB329d1 · 2001-01-01 00:00:00 — Forskning 2000 gjorde i betänkandet Forskningspolitik (SOU 1998:128) bland annat följande bedömningar och lämnade följande förslag. De statliga forskningsinsatserna, varför, hur mycket och vad: Staten skall garantera forskningens frihet. Huvudansvaret skall gälla grundforskning och forskarutbildning. Staten skall svara för forskning och utvecklingsarbete till stöd för de verksamheter som bedrivs i statlig regi. När det gäller andra samhällssektorer skall staten främja forskning om detta bedöms vara den bästa insatsen för att utveckla dessa sektorer. Staten skall ge organisatoriska ramar för utförande av forskning. Staten skall ge förutsättningar för deltagande i internationellt forsknings- arbete. Forskarutbildningen: Ökad uppmärksamhet måste ägnas forskar- utbildningens innehåll och uppläggning samt doktorandernas situation. Det saknas en bra form för första anställning av lärare vid universitet och högskolor som skulle kunna ge nyblivna doktorer möjlighet att både fortsätta med forskning och medverka i undervisningen. Forsk- ningsråden måste i fortsättningen ta ett mer aktivt ansvar för forskar- utbildningen genom att utifrån bedömningar av långsiktiga forsknings- behov och den internationella vetenskapliga utvecklingen svara för sär- skilda insatser inom bland annat nya ämnen. Organisation och arbetsformer: Den nuvarande organisationen för att fördela de statliga forskningsresurserna är alltför splittrad. En mer samlad organisation för forskningsfinansiering skulle medverka till höjd kvalitet genom att insatser skulle bedömas vetenskapligt och vägas mot varandra i ett vidare sammanhang. Nya forskningsråd bör ersätta såväl dagens forskningsråd som de finansieringsinsatser som utförs av vissa sektorsforskningsorgan. Fyra nya forskningsråd före- slogs inrättas: för humaniora och samhällsvetenskap, för medicin, för naturvetenskap och för teknik. En ny myndighet föreslogs inrättas med benämningen Forsknings- rådens samverkansnämnd med uppgift att initiera och stödja tvärveten- skaplig forskning, genusforskning och forskningsinformation. Regeringen tog i propositionen Vissa forskningsfrågor (prop. 1998/99:9) ställning till vissa av de förslag som lämnats av Forskning 2000. Regeringen konstaterade att staten har ett övergripande ansvar för att det svenska samhället utvecklar och tar tillvara ny kunskap. Staten skall enligt propositionen, där så är påkallat, i samverkan med kommuner och landsting främja forskning och utvecklingsarbete till stöd för de verksamheter som bedrivs i offentlig regi. Statens ansvar skulle vidare vara att främja forskning och utvecklingsarbete för andra samhällssektorer när detta är av stor betydelse för att utveckla dessa sektorer och det är befogat att staten bidrar med finansiering. Staten skulle vidare ge organisatoriska ramar för utförande av forskningen, ge förutsättningar för deltagande i internationellt forskningssamarbete, utveckla former för forskningsinformation samt medverka till att forskningsrön kan tas tillvara i alla delar av det svenska samhället. Regeringen ansåg att de mål för forskningen och riktlinjer för forsk- ningspolitiken som hade beslutats av med anledning av den forskningspolitiska propositionen (prop. 1996/97:5, Forskning och samhälle) tills vidare borde ligga fast. Enligt regeringens mening borde resurserna för grundforskning och forskarutbildning öka, särskilt vad gäller teknik och naturvetenskap. Regeringen anförde dock att även samhällsvetenskaplig forskning är nödvändig, inte bara för de bidrag den ger till förståelsen av människan som samhällsvarelse och av vill- koren och utvecklingen i samhället utan också för att finna lösningar på olika samhällsproblem. Regeringen konstaterade att samhällsvetenskap liksom humaniora behövs i tvärvetenskapliga insatser i samspel med till exempel teknik för att behandla de komplicerade frågor som möter i dagens samhälle. Dagens organisation för forskningsfinansiering har, menade regeringen, byggts upp genom successiva tillskott och föränd- ringar. En ingående analys av den nuvarande organisationens omfatt- ning och inriktning behövde därför göras. Att finansiera forskning och utveckling (Ds 1999:68) Arbetsgruppen för fortsatt beredning av myndighetsstruktur för forskningsfinansiering fick bl.a. i uppdrag att analysera behovet av förändringar av hittillsvarande indelningsgrunder mellan forsknings- ansvariga myndigheter och att lämna förslag om vilka myndigheter med forskningsfinansierande uppgifter som skulle finnas och precisera ansvarsområdet för var och en av dessa. Arbetsgruppen föreslog bland annat följande. Ett sammanhållet forskningsråd föreslogs skapas under Utbild- ningsdepartementet – . Rådets huvuduppgift skulle vara att stödja kunskapsuppbyggnad genom forskning vid universitet och högskolor. I uppgiften ingick stöd till forskning också inom icke etablerade områden där framsteg kan förväntas, områden som ibland kunde vara mång- eller tvärvetenskapligt definierade. Rådet skulle centralt se till att mångvetenskapliga satsningar över ämnesrådsgrän- serna kom till stånd när det ansågs motiverat. Att ta initiativ till mångvetenskaplig forskning och att åstadkomma kraftsamling kring stora uppgifter skulle vara en central uppgift för rådet. Det nya rådet föreslogs överta ansvaret för kunskapsuppbyggande, långsiktig forsk- ning som stötts av , Humanistisk-Samhälls- vetenskapliga forskningsrådet, , Natur- vetenskapliga forskningsrådet och Teknikvetenskapliga forsknings- rådet. föreslogs få förfoga över betydande ekonomiska resurser för att kunna initiera och utveckla forskningsinitiativ över ämnesrådens gränser och ge stöd till speciellt framstående forskar- grupper. En central fråga för föreslogs vara att skapa utrymme för nya satsningar, mångvetenskaplig forskning och kun- skapsuppbyggnad i nya konstellationer. Arbetsgruppen föreslog vidare att följande nya myndigheter skulle skapas för att ansvara för stöd till forskning som är inriktad på sam- hällets och näringslivets behov. Motiven för denna typ av forskning är inte primärt vetenskapliga utan samhällets behov av resultaten. Den områdesorienterade forskningen finansieras inte på grund av forsk- ningens kunskapsbehov utan för att den anses angelägen för samhället i bred mening eller för industriell utveckling, energihushållning, miljö- hänsyn, hälsa, försvar, kulturella skäl osv. för sociala frågor och arbetsliv. Rådet skulle svara för forskningsstöd med inriktning mot sociala frågor, social utveckling, hälsa, vård, handikapp, social omsorg, åldrande, rehabilitering, miss- bruk, etniska frågor, arbetsliv och arbetsmiljö. Det skulle överta upp- gifter i huvudsak från och . Myndigheten för teknisk utveckling, kommunikation och bebyggelse. Myndigheten skulle svara för forsknings- och utvecklingsstöd för inno- vation och tillväxt i svenskt näringsliv och samhälle. Myndigheten skulle överta arbetsuppgifter främst från (Närings- och tek- nikutvecklingsverket) avdelning för teknik, Kommunikationsforsk- ningsberedningen och samt från Rådet för arbets- livsforskning vad gäller arbetsorganisatorisk forskning. för miljö, lantbruk och naturresurser. Rådet skulle svara för forskningsstöd med inriktning mot forskning om jordbruket och skogsbruket, forskning om miljöeffekter, återvinning och resurs- utnyttjande, avfall, riskhantering och samhällsplanering sett ur ett per- spektiv av hållbar utveckling. Rådet skulle överta uppgifter främst från Skogs- och jordbrukets forskningsråd, och en del av och forskning. Arbetsgruppen konstaterade att även med de förslag som gruppen fört fram är antalet finansierande myndigheter betydande. Förutom de nya myndigheter som föreslogs bildas finns det ett antal andra myndig- heter som finansierar uppdragsforskning t.ex. , Rymdstyrelsen, Väg- och Banverken, , Sida samt FOA. Enligt mening finns det vissa uppgifter som inte lätt låter sig hanteras inom någon enskild myndighet och där behovet av samverkan mellan en eller flera myndigheter är uppenbar. Arbets- gruppen föreslog därför att ett , som inte skulle vara någon egen myndighet, skapas. Detta organ är tänkt att ha en i huvud- sak rådgivande funktion men ha vissa medel för att kunna initiera forskningssamverkan. uppgift föreslogs vara att stärka samverkan mellan de statliga forskningsfinansierande myndig- heterna vid gemensamma insatser eller när ansvaret är delat mellan flera myndigheter eller är oklart. Regeringens ledning av den statliga forskningen. För att vissa cent- rala frågor skall kunna föras upp på regeringsnivå och få en god hante- ring där krävs, enligt Arbetsgruppen, en fast organiserad form för detta vilken gruppen benämner Forsknings- och utvecklingsberedningen. Av underlag, till regeringen, för fördjupad prövning () framgår bland annat följande under . Verket har i samråd med och Social- styrelsen tagit fram ett förslag till forskningsprogram för konsumentsäkerhet Forskning om konsumentsäkerhet, Rapport 1998:10 (se nedan). Ett seminarium har hållits om säkerhetsforskning. har beviljat stöd till forskning om hushållens resurser i syfte att utveckla bättre kunskap om särskilt skuldtyngda hushåll. Resultatet har bland annat använts för att förbättra verksamheten med lokal budget- och skuldrådgivning. En studie om vräkning från bostäder har gjorts, med förslag till åtgärdsprogram. Beslutsprocessen vid externa butiksetableringar har analyserats liksom hur effekterna av dessa har påverkat hushållens inköpsbeteende. Resultaten har bland annat lagts till grund för riksdagsbeslut om kommunernas möjligheter att påverka etableringar med stöd av plan- och bygglagstiftningen. En analys har gjorts av de tekniska möjligheterna att minska bränsleförbrukning och koldioxidutsläpp för nya bilar. Som exempel på andra områden där har förstärkt kunskapen med stöd av forskning kan nämnas: diskriminerande reklam och aggressiv marknadsföring, konsumentproblem med nödvändighetstjänster samt miljöfrågor som kostnadsjämförelser av retursystem, varors livslängd, miljöpåverkan av kallstarter av bil samt möjligheterna att följa upp energiförbrukningen i småhus och av belysningskvalitet hos armaturer för lågenergilampor. Verket har med stöd av forskning kunnat dokumentera effekterna av den kommunala konsumentverksamheten liksom av konsumentverksamheten inom kommunala medborgarkontor. Verket har vidare givit stöd till nätverk för konsumentforskare. I har nätverksverksamheten lett till disciplinöverskridande forskningsprojekt inom hushållsekonomi, konsumentteknik och miljö. har bistått och i deras respektive arbete med att initiera och bygga upp långsiktig forskningskompetens inom konsument- forskningen. Forskning om konsumentsäkerhet (Rapport 1998:10) Olycksfallsskador leder till att ca 3 000 människor dör, 140 000 människor vårdas på sjukhus och 800 000–900 000 tas om hand i den öppna sjukvården. Av dessa olyckor inträffar i hemmet, eller i skolan. Kostnaderna för personskador har beräknats till . Trots problemens storlek finns enligt rapporten endast små och splittrade forskningsresurser avsatta till forskning inriktad på förebyggande av hem- och fritidsskador. I rapporten sägs att konsumentsäkerhet inte har etablerats som forskningsområde i . Det finns ingen allmänt vedertagen definition för sådan forskning. Frågeställningar som är relevanta för området ingår naturligt i eller har beröringspunkter med forskning inom andra sektorer. Konsumentsäkerhetsforskning har anknytning till många olika forskningsdiscipliner med egna och starka forsknings- traditioner som: medicin, epidemiologi, biostatistik, psykologi, biomekanik, ekonomi, utbildning, sociologi, juridik, samhällsplanering, teknik och etik. Forskning som är direkt inriktad på konsumentsäkerhet förekommer enligt rapporten i endast obetydlig omfattning. I rapporten uppskattas omfattningen, med folkhälsoarbetet inkluderat, till någon miljon kronor . Vid en jämförelse med andra områden t.ex. arbetsmiljö konstateras att och tillsammans disponerade ca . Ett välutvecklat samspel behövs enligt rapporten med angränsande säkerhetsorienterade områden, som arbetsmiljö- och trafikområdet. behövs en viss avgränsning såväl mot dessa områden som mot den generella konsumentforskningen. underlag och tillämpning av resultat har gemensamma men också sär- skiljande drag. Många frågeställningar som gäller säkerhet och risker är gemensamma för de olika sektorerna men det finns också sektorsspeci- fika problem som kan lösas med sektorsspecifik forskning. () har regeringens uppdrag (prop. 1996/97:5 Forskning och samhälle) att ta fram ett samordnat program för att initiera och bygga upp långsiktig forskningskompetens inom konsumentforskningen. Som utgångspunkt för uppdraget angavs den kartläggning och analys som gjordes i betänkandet Forskning för vår vardag (SOU 1996:10). och företrädare för kon- sumentorganisationerna skulle enligt regeringen knytas till arbetet med att ta fram ett program för konsumentforskningen. Regeringen har pekat ut en rad prioriterade områden för forskning bl.a.; hushållens resurser, system för varor och tjänster (bl.a. deras säkerhet och funktion), miljöhänsyn och kostnader samt konsumentpolitikens instrument och organisationernas roll. Även områdena IT, livsmedel och miljö skall enligt regeringens mening särskilt uppmärksammas. FRN har inrättat en förberedande flerdisciplinär arbetsgrupp för kon- sumentforskning. I gruppen har diskuterats behovet av prioriteringar. Följande fyra temaområden har prioriterats: Barn i konsumtionssam- hället, Hushållens resurser och strategier, Konsumentteknik samt Pro- duktsäkerhet. Inom dessa områden har bidrag delats ut för utarbetande av kunskapssammanställningar. Vidare har medel beviljats för upp- byggnad av forskarnätverk och för forskares deltagande i konferenser och seminarier. Nämnden har beviljat medel för forskning inom ett flertal av de prioriterade områdena. Vad gäller områdena IT, Livsmedel samt Miljö och konsumtion har FRN beviljat stöd till utarbetandet av kunskapsöversikter. Vidare har seminarier anordnats för att identifiera forskargrupper som är aktiva inom de aktuella områdena. Definitionen av begreppet Konsument- forskning har diskuterats inom arbetsgruppen och på olika forskar- seminarier. Den konsumentforskning som FRN, som en följd av diskussionerna, önskar stödja och initiera har valts ut från ett brukarperspektiv och då inte minst från hushållens perspektiv. Det finns ett stort behov av forskning om de effekter som konsument- politiska beslut kan få på olika konsumentgrupper. Förutom forskning om konsumenternas behov, t.ex. olika produkters grad av säkerhet, kan forskning behövas om konsumenternas olika beteenden, val av strate- gier och resurser. Företagens behov av kunskap om konsumenter kan indirekt komma in i bilden genom att konsumenternas och hushållens behov och krav blir belysta. En strategi för långsiktig utveckling av konsumentforskning Konsumentforskningen omfattar enligt FRN:s mening ett stort antal delområden som befinner sig i olika utvecklingsfaser. Ett brett spekt- rum av discipliner är involverade. Forskningen handlar om ett ur sam- hällets synvinkel viktigt mång- och tvärdisciplinärt och icke tydligt definierat område där det finns ett stort behov av kunskap och forsk- ning. Det finns relativt många aktiva forskare, som är splittrade på olika institutioner inom och som arbetar med för området relevanta frågor men som inte identifierar sig själva som konsument- forskare. Det faktum att området har en oklar disciplinär hemvist och är mångvetenskapligt bidrar till en svag teoretisk och metodologisk angreppsbas. Detta i sin tur bidrar till att konsumentforskning för när- varande har låg status. Även karriärvägarna inom universiteten är mycket begränsade. För initiering, uppbyggnad och långsiktig utveck- ling av konsumentforskningen behövs enligt FRN ett tillräckligt antal kompetenta forskare. Dessa bör ha en plattform eller förankring i uni- versitetsvärlden där forskningen utförs, tydligare utpekade karriärvägar samt tillgång till finansiering. I första hand bör enligt FRN:s mening erfarna forskare lockas till området för att bryta ny mark och ta ansvar för handledning av yngre forskare. Först då kan flerdisciplinära arbets- grupper med forskare som besitter hög kompetens inom aktuella eller anknytande områden växa fram. bör en förankring i univer- sitetsvärlden ske t.ex. genom mer eller mindre flexibla nätverk och etablering av återkommande seminarier och konferenser. Den ovan beskrivna strategin är långsiktig. FRN har genom sina aktiviteter påbörjat initieringsarbetet på området. För en långsiktig utveckling av konsumentforskningen krävs enligt FRN:s mening en stabilare organisatorisk struktur samt att tjänster på olika nivåer inrättas. Inte minst blir det av stor vikt med en stegvis ökning av projektstöd och att ett finansieringsansvar för detta mångdisciplinära område utpekas. FRN menar sammanfattnings- vis att det, genom de initiativ som FRN har tagit, nu finns en grund för kontakter och för fortsatt initiering av konsumentforskning. Erfaren- heter från andra forskningsfält har visat att initiering och uppbyggnads- arbete inom eftersatta forskningsområden kräver kontinuitet och en rad av åtgärder över en längre tidsperiod. Den samlade erfarenhet i fråga om initiering som finns inom FRN kan mycket väl enligt nämndens mening utnyttjas för dessa uppgifter. hölls en forskarkonferens om konsumenternas villkor och värderingar i en ny tid inom ramen för det nordiska sam- arbetet (Rapport 1999:513). Målet för konferensen var att beskriva kunskapsläget inom konsumentforskningen, att stärka sam- hörigheten mellan nordiska konsumentforskare och att medverka till att ge den nordiska konsumentforskningen en egen identitet. Konferensens tema sammanfattades i följande tre frågeställningar. 1.Vad vet vi om hushållens villkor och resurser när privatekonomin ansträngs, offentliga tjänster marknadssätts, reklam och marknads- föring intensifieras och kraven på miljöhänsyn ökar? 2.Vad vet vi om marknadens utbud och funktion när handeln interna- tionaliseras, regelverken EU-anpassas, konkurrensvillkoren föränd- ras och producentansvaret utvidgas? 3.Vad vet vi om konsumentpolitikens metoder och resultat när hushåll och marknad förändras? Konferensen mynnade ut i tre slutsatser: Lång tradition och krav på förnyelse Konsumentforskningen har från starten haft resurshushållning som huvudmålsättning. kämpar många hushåll med knappa materiella tillgångar i relation till den levnadsnivå som anses rimlig. En huvud- uppgift för den framtida konsumentforskningen bör vara att forma forskningen till ett kritiskt och kreativt verktyg i försvaret av och utvecklingen av de nordiska välfärdssamhällena i en i många avseen- den ny tid. Dramatisk utvidgning av ansvarsområdet Konsumentforskningens ansvarsområde utvidgas dramatiskt och är under snabb förändring. Omställningar inom välfärdssystemen, nya konsumtionsmönster, miljö, strukturförändringar på många marknader, påverkan från marknadsföring och reklam och den nya informations- tekniken skapar nya möjligheter och hinder för hushållen. Olika hushåll har mycket olika möjligheter att tillgodogöra sig det positiva i dessa nya förhållanden. Konsumentforskningen måste kritiskt granska hus- hållens nya villkor och förmedla denna kunskap till det offentliga samtalet och den politiska debatten. Skärpta krav på kvalitet och integritet Konsumentforskningen skall ställa mycket höga krav på sin egen kva- litet och integritet. Tvärvetenskapliga insatser är nödvändiga för att utveckla kunskapsområdet. Detta kräver både inomdisciplinär teori- och metodutveckling och förmåga att samarbeta över traditionella institutionsgränser. Forskarutbildning skall inrymma både kunskaps- uppbyggnad inom den egna specialiteten och träning i samverkan. Bristen på långsiktiga resurser i kombination med uppdragsgivare med egenintressen riskerar forskningens kvalitet och långsiktighet och hotar forskarnas integritet. Kommitténs bedömning: Vi anser inte att den nuvarande konsu- mentforskningen, vad gäller bredd och omfattning, överensstämmer med samhällets behov. Resurser bör därför satsas på en långsiktig uppbyggnad av konsumentforskningen. Kunskap om konsumenters behov, problem och beteenden är en förut- sättning för en målinriktad konsumentpolitik. Konsumentforskningen har här en viktig funktion att fylla. I betänkandet Forskning för vår var- dag (SOU 1996:10) konstaterades att relevant forskning förekommer inom en stor mängd områden men att forskningen inte har den omfatt- ning och täckning som är motiverad med hänsyn till samhällsnyttan av ökad kunskap. Vi delar denna uppfattning. För att samhällets konsumentpolitiska insatser skall bli så effektiva som möjligt krävs relevant kunskap på en mängd områden och nivåer. Hur påverkas t.ex. konsumenters beteenden av olika förändringar i samhället och omvärlden, såsom avreglering av offentlig verksamhet, ökad internationalisering och ekonomiska krislägen? Vilka faktorer ligger bakom överskuldsättning? Hur beter sig den enskilde individen i olika köp- och avtalssituationer? Hur skall produkter utformas för att säkerställa att användaren inte riskerar att skadas vid användningen? Det finns förvisso forskning på en mängd relevanta områden men inte alls, enligt vår mening, i tillräcklig omfattning för samhällets behov. Säkerhetsforskningen kan här tjäna som ett exempel. Det är möjligt att genom olika insatser förebygga skador, något som är väl känt från trafik- och arbetslivssammanhang. konstaterade att (Forskning om konsumentsäkerhet, Rapport 1998:10) den säkerhets- forskning som bland annat tar sikte på olycksfall som sker i hemmet och endast har små och splittrade forskningsresurser till sitt förfogande i jämförelse med de forskningsresurser som finns tillgäng- liga för andra områden där det finns folkhälsoproblem. Detta är otillfredsställande enligt vår mening med tanke på att av alla olyckor inträffar i hemmet, eller i skolan. Här finns stora och outnyttjade möjligheter till förebyggande insatser. För att veta vilka insatser som behövs och var dessa insatser skall sättas in för att ge bäst effekt krävs forskning. En omprioritering av forsk- ningsresurserna till förmån för konsumentforskningen bör övervägas. har beräknat (På väg mot ett skadefritt , ) att ca 3 000 människor dör i som en följd av skador, 140 000 vårdas på sjukhus och 800–900 000 tas om hand i den öppna sjukvården. Skadorna i hem- och fritidsmiljö orsakar inte bara mycket mänskligt lidande utan medför också höga kostnader för samhället. Den totala samhällskostnaden för personska- dor i (inklusive vålds- och självtillfogade skador) uppgick till (Samhällets utgifter för personskador, Rapport 1994:9 ). har uppskattat att samhällskostnaderna 1995, exklusive skador till följd av våld, självmord och andra uppsåtliga handlingar uppgick till . Av denna summa svarade olyckor inom transport- området för , bostaden , arbetslivet samt skola, idrott och fritid för (Samhällets kostnader för olyckor, Rapport ). De totala statliga anslagen för konsumentforskningen har uppgått till endast . I detta belopp är all konsumentsäkerhetsforskning inräknad. Som jäm- förelse kan nämnas vad t.ex. arbetsmiljöforskningen kan disponera för forskningsändamål. och disponerade (Konsument- verkets rapport 1998:10). Förutom arbetsmiljöforskning inriktad på säkerhet omfattas även annan arbetslivsforskning. En annan jämförelse kan göras med säkerhetsforskning inriktad på vägtrafik. Tra- fiksäkerhetsforskningen är väletablerad och har många aktörer. Tilldel- ningen av forskningsmedel uppgår till mellan 50 till 100 miljoner kro- nor beroende på vad som inkluderas (Rapport 1998:10). En svå- righet här är att dra gränsen mellan trafiksäkerhetsforskning och annan forskning inom trafikområdet. 10.5.2Konsumentvetenskap – samlingsbegrepp för konsumentforskning Kommitténs förslag: Konsumentvetenskap, som samlingsbegrepp för konsumentforskning, bör etableras som vetenskaplig disciplin på universitet och högskola.