sou · GOB3111d1 · 2001-01-01 00:00:00 — Vidare bör det finnas ett kansli med fyra till fem personer för det operativa arbetet. Delegationens totala budget kan beräknas till fem miljoner –2004. Finansiering bör ske genom medel från anslaget 37:1 IT-infrastruktur: Regionala transportnät m.m. 6.2.1Allmänna råd till och uppföljning av statligt stöd Delegationens arbetsuppgifter skall t.ex. vara att utfärda allmänna råd i anslutning till de föreslagna förordningarna om stöd. Om det senare skulle visa sig att det även krävas föreskrifter för att underlätta tillämpningen, kan arbetsuppgifterna utökas till att avse även dessa. Delegationen skall även följa hur de statliga medlen till infra- strukturutbyggnad används och utnyttjas i län och kommuner, samt för regeringen påtala behovet av ändringar i stödet. I regeringens proposition Ett informationssamhälle för alla (prop. 1999/2000:86) reserverades för skattelättnader för anslutningsavgifter och stöd till accesnät. I vårt delbetänkande SOU 2000:68, Kommunstöd till lokal IT-infrastruktur, föreslås att av den ekonomiska ramen på och skall avsättas till stöd till kommuner som bygger områdesnät, och till skattereduktion för abonnenter med särskilt höga anslutningsavgifter. Resterande skall efter en avstämning vid ugången av fördelas mellan dessa två stöd- former. Detta görs lämpligen av den nu föreslagna delegationen. Det kan –2003 visa sig att denna reservpott bör fördelas enligt andra kriterier än de som tidigare föreskrivits. Dele- gationen föreslås därför ta ansvar för att utreda och föreslå eventu- ella ändringar i villkoren för stödet om detta visar sig nödvändigt. I kapitel två beskrivs vissa principer för nätstruktur, noder, säker- het, öppet nät, prissättning, kvalitet, samverkan samt dokumenta- tion av nätutbyggnaden som föreslås vara vägledande. Det är vår förhoppning att marknadens aktörer med stöd av berörda myndig- heter kommer att arbeta för att uppnå dessa principer för nät- struktur. Principerna kommer successivt att utvecklas i takt med att näten byggs ut och nya tjänster introduceras. Delegationen skall följa utvecklingen och vid behov, i samråd med berörda parter, vidareutveckla dessa principer. Delegationen kan t.ex. i samverkan med och Internetoperatörerna utveckla Internetspeci- fikation och på detta sätt underlätta en kvalitetsklassning av Internettjänster. Delegationen skall på regional och nivå följa och främja planering, utbyggnad och utveckling av IT-infrastruktur. Detta kan t.ex. ske genom uppföljningar rådgivning och rekom- mendationer. En viktig arbetsuppgift för delegationen är också att tillse att den dokumentation av IT-infrastrukturutbyggnaden (som föreslås ske i ett GIS-system) genomförs på lämpligt sätt. Både länsstyrelser, de regionala självstyrelseorganen och kom- munerna i landet behöver någon att vända sig till med frågor om tillämpning av stödförordningarna. Detsamma gäller vid arbetet med att upprätta, besluta och genomföra IT-infrastrukturprogram. får många frågor om detta. Vi får också regelbundet förfrågningar om att föreläsa och informera om de framtida stödformerna. När stödförordningarna börjar tillämpas och man intensifierar arbetet med att ta fram infrastruk- turprogram kommer behovet av information, genom föreläsningar och telefonstöd, troligen att öka avsevärt. En välutvecklad webbplats kan också fylla en viktig funktion. För att underlätta utbyggnaden behöver man skapa möjlighet till ett brett samråd som underlättar arbetet mellan nät- och kommunikationsoperatörerna och myndigheter. Det kan även finnas behov av samråd exempelvis utifrån en speciell fråga eller en speciell grupps intressen. Delegationen skulle kunna ta initiativ till att frivilliga branschöverenskommelser träffas, t.ex. om hur man kopplar ihop näten och skapar god funktionalitet och säkerhet. Delegationen kan vid behov uppmärksamma regeringen på frågor som behöver regleras eller ändringar i gällande lagstiftning. Vidare skall Delegationen initiera och främja insatser för kompe- tensutveckling för handläggande personal och beslutsfattare på eller regional nivå. Delegationen bör i detta arbete utnyttja den kompetens som exempelvis finns inom universitet och högskolor, statliga verk, , Svenska Kommunför- bundet och . Även nät- och kommunikations- operatörer bör engageras i kompetensutvecklingsarbetet. Här kan det arbete med kompetensutveckling som Delegationen för IT i skolan (ITiS) bedriver nämnas som exempel. Det kan också noteras att kompetensutveckling föreslås ske genom ett avtal mellan och regeringen, om sådant träffas i enlighet med det underlag som beskrivs i kapitel 4. Ett sätt att verka för kompetensutveckling kan vara att arrangera en återkommande, årlig konferens där utbyggnaden av IT-infra- strukturen i landet och internationellt redovisas liksom den tek- niska och kommersiella utvecklingen inom området. Delegationen skall även följa utvecklingen när det gäller öppen- het, operatörsvalfrihet, kommunikationstjänster samt priser och villkor. Dessa delar ligger dock under PTS ansvarsområde. Delega- tionen bör dock med hänsyn till de särskilda förhållandena på IT- kommunikationsområdet ges i uppdrag att uppmärksamma PTS eller regeringen på förhållanden som kräver åtgärder i form av till- syn eller ändrade regler. 6.2.6Statlig organisation efter 2004 När medlen till nätutbyggnaden är utbetalda och stödformerna avvecklade vid utgången av 2004 föreslås att delegationen skall avvecklas. Beträffande de arbetsuppgifter som inte direkt kan kny- tas till de olika stödformerna, men som i övrigt ålegat delegationen , bör delegationen föreslå vilken organisation som efter 2004 skall ansvara för dessa. Vissa arbetsuppgifter i anslutning till nätutbyggnaden ankommer på PTS och skall alltså inte läggas på delegationen. Det kan t.ex. vara fråga om placering och skyddsklassning av nya nationella knutpunkter/noder och huvudnoder liksom skyddande av sam- hällsviktiga förbindelser. Avbrottsplaner bör testas minst en gång och resultatet av testerna dokumenteras. Samråd bör dock i dessa fall ske med delegationen och () samt länsstyrelser och berörda kommuner. Beträffande tillståndsgivning och tillsyn inom området hänvisas till PTS arbete på området samt telelagen (1993:597). 7Nationellt program för kompetensutveckling, forskning och utveckling presenterar i detta betänkande en rad förslag för att främja och stimulera utbyggnad av IT-infrastruktur. Av avgörande betydelse för att förslag och statens övriga satsningar på utbyggnad av IT-infrastruktur skall kunna realiseras är att utbyggnaden kan äga rum rent fysiskt. har vid ett flertal tillfällen blivit uppmärksammad på det stora behov som föreligger av kompetens, högskoleutbildning, forskning och utveckling inom området. Om inte kraftfulla insatser görs inom detta område befarar vi att utbyggnaden inte kan komma till stånd i den takt och omfattning som avsetts. Utredningen vill initiera det kompetenshöjande arbetet inom området genom det förslag till nationellt program för kompetensutveckling, forskning och utveckling som beskrivs nedan. Den nationella och internationella utvecklingen är entydig. Behovet och betydelsen av datakommunikation blir allt viktigare för samhället. Det gäller företag, offentliga organisationer och hushåll. Det är därför avgörande att den IT-infrastruktur som byggs upp fungerar väl och kan leverera tjänster av hög kvalitet. Särskilt viktigt är hög genomströmning av datatrafik, liten fördröjning samt tillgänglighet och säkerhet. är det stor brist på utbildad arbetskraft med kompetens att hantera dessa frågor och som kan bygga omfattande och väl fungerande nät. Behovet av kompetensutveckling finns på flera olika nivåer. Nationellt program för kompetensutveckling, forskning och utveckling även ett stort behov av forskning och utveckling (FoU) inom området. Denna kompetensutveckling och satsning på forskning och utveckling är nödvändig för att bredbandsutbyggnaden inte skall äventyras utan kunna fungera väl och bidra till en hållbar utveckling och tillväxt i landet, samt för att skall kunna behålla sin position som en ledande IT-nation. Den stora expansionen av Internettrafiken pga. ökat antal användare med alltmer krävande applikationer från såväl offentlig som privat sektor och från hushållen har medfört att det råder stor brist på kompetent personal inom detta område. Avsaknaden av eller ofullständiga kunskaper om IP-tekniken måste ses som ett allvarligt hot mot en fortsatt utveckling av Internet och andra IP-nät i . Svårigheten att hitta kompetent personal kan bli så stor att det riskerar att gå ut över expansionen av Internet och andra IP-nät samt att få konsekvenser för kvaliteten på den service som tillhandahålls av operatörerna. Bristen på kompetenta nätbyggare kan medföra att tidsplanen för utbyggnad av IT-infrastrukturen kraftigt försenas. Det kan också leda till att näten inte planeras och utförs på ett optimalt sätt. I en tidigare uppskattning räknade med att det fanns ett hundratal experter i landet medan fler än 1 000 berödes. Bristen gör att många, även mycket stora, organisationer tyvärr är beroende av ett fåtal nyckelpersoner. Utbudet av högskolekurser inom området är mycket begränsat. Detta beror främst på svårigheten att rekrytera kompetenta lärare. Det höga löneläget försvårar för högskolor och universitet att rekrytera lärare från näringslivet. För att underlätta behövs en omfattande satsning från såväl statsmakternas sida som från näringslivet. Det som erbjuds är ett fåtal utbildningsprogram med inriktning på IP-nät samt ett fåtal kurser inom området vid de tekniska högskolorna. Vad gäller forskning och utveckling är behovet av omfattande och omedelbara åtgärder än större. För att skall behålla sin tätposition internationellt sett inom IT-området fordras en forsknings- och utvecklingssatsning som är avsevärt högre än nuvarande nivå. Jämfört med vad som sker i andra länder torde en satsning på minst ca behövas. Regeringen har så här långt satsat till ett konsortium med basen vid KTH. Satsningen är mycket angelägen och en välkommen början, men den behöver växa sig mycket starkare och omfatta de tekniska högskolorna och Nationellt program för kompetensutveckling, forskning och utveckling ett antal företag i en gemensam satsning. En sådan satsning bör för att få bra genomslag ha en nära koppling till näringslivets behov och drivas som ett konsortium mellan staten och näringslivet. Finansieringen bör också delas mellan stat och näringsliv. Forsknings- och utvecklingsarbetet bör inriktas mot nya produkter och tjänster inom området. En internationell förebild som kan vara värd att studera är i . En stor grupp beslutsfattare och tjänstemän kommer att delta i arbetet med att förverkliga utbyggnaden av IT-infrastruktur, inte minst i kommunerna och på länsstyrelserna. Det finns därför ett stort behov av att lokala politiker och tjänstemän m.fl. sätter sig in i bredbandsområdet för att få grundläggande kunskaper om bl.a. IT-propositionen och betänkande. Det är därför viktigt att en utbildning erbjuds som kan ge en fördjupad insikt om vad IT-infrastrukturen kan innebära för regionens utveckling och ekonomi. Utbildningen bör bl.a. beröra följande frågeställningar: Hur och för vilka kommer kommunens konkur- renskraft och attraktivitet att stärkas när det gäller företags- etableringar och boende genom tillgången på god IT-infrastruktur? Vilket ansvar åvilar de politiskt ansvariga? Hur kan kommunen för sin egen verksamhet och service ta vara på IT-infrastrukturen? Hur upprättar man ett kommunalt IT-infrastrukturprogram? Vilka grupper riskerar att på ett negativt sätt hamna utanför en användning av infrastrukturen? Hur kan man försöka undvika att utbyggnaden bidrar till ett mer kluvet samhälle? Vidare bör betydelsen av kompetensutveckling över nätet belysas i utbild- ningen. Vissa grundläggande tekniska fundament bör även förmedlas för att ge beslutsfattare en teknisk insikt som ger dem förutsättning att ta ansvar för de beslut som krävs. En kurs för beslutsfattare skulle kunna genomföras som en intensiv tvådagarskurs med god dokumentation och t.ex. namnet IT-infrastruktur – introduk- tionskurs. De tekniskt ansvariga i bl.a. kommunerna bör ges möjlighet till en ännu mer omfattande utbildning som ger djupare kunskap om att bygga, hyra och driva IT-nät. Nationellt program för kompetensutveckling, forskning och utveckling För kvaliteten på kurserna som nämns ovan är det en fördel om högskolorna ställer sina resurser till förfogande och är delaktiga i dessa kurser, även om högskolans primära huvudansvar ligger på mer avancerade kurser och utbildningsnivåer samt på forskning och utveckling enligt nedan. Eftersom ett framtagande av de lokala IT-infrastrukturprogram- men för många kommuner troligen kommer att ske /vår 2001 är det viktigt att kunna erbjuda beslutsfattare och tekniskt ansvariga relevanta kurser inom IT-infrastrukturområdet. Därför föreslås att genom avtal med regeringen skall åta sig att anordna dessa kurser (se kap. 4). Ett förslag till avtal som reglerar detta mellan staten och finns bilagt i bilaga 5. Då behovet av dessa kurser är akut föreslås att närings- departementet omgående tar upp en diskussion med kring denna fråga. Behovet av reguljära utbildningsprogram inom IP-nätteknik för stora nät är omfattande. Det är viktigt att högskolorna stimuleras att utarbeta såväl nya utbildningsprogram som nya inriktningar på befintliga program vad gäller högskoleingenjörsprogram, civil- ingenjörsprogram och magisterprogram. Stimulansen kan bl.a. ske genom att man på den årliga konferensen inom IT-infrastruktur- programmet som Delegationen för IT-infrastruktur föreslås ordna, ägnar uppmärksamhet åt vilka högskolor som har kurser inom området, och att man på webbplatserna för den föreslagna delegationen också anger detta tydligt. Högskolorna har mycket att vinna på utbildningsprogram inom området. Det är då också viktigt att försöka få hela eller delar av dessa utbildningsprogram nätbaserade så att de görs tillgängliga för distansstudier. Vidare är det viktigt att de ingående kurserna även kan läsas fristående utan att man deltar i hela utbildningsprogrammet. De som är tekniskt ansvariga för nätuppbyggnad, drift och säkerhet hos den som bygger och driver nät bör erbjudas en högskolekurs där kravet på förkunskaper motsvarar minst en kandidatexamen inom data- eller elektronikområdet med särskilda kunskaper inom data- och telekommunikation. Kursen bör omfatta minst 20 poäng och kan bl.a. behandla frågor som kapacitet i datanät, dimensionering av Nationellt program för kompetensutveckling, forskning och utveckling nät, nätarkitektur, växling (routing och switching), genomström- ning, fördröjning, tillgänglighet, säkerhet och sårbarhet, över- vakning av nät, nätverksadministration (network management), kvaliteten på nättjänster (quality of service), trafikteori och modellering av stora nät. Den ovan beskrivna kursen som förslagsvis benämns Avancerad datanätsteknik, 20 poäng bör innehålla laborativa delar och projektuppgifter. Samarbete inom denna utbildning bör bedrivas med framstående företag inom området. Examinationsformerna bör testa såväl teoretisk som praktiskt kunnande inom området. Vidare rekommenderas intresserade högskolor att också erbjuda examensarbeten om 20 poäng inom området. Förutsättningarna för denna satsning på högskolekurser bör utredas närmare av Hög- . Ett omfattande forsknings- och utvecklingsprogram inom området teknologi för avancerad IT-infrastruktur, där högskolornas forskare och industrins forskare och utvecklare av produkter och tjänster samarbetar i ett konsortium, saknas i . Ett sådant program bör komma till stånd som ett viktigt led för att landet ska uppnå och/eller behålla sin position som en internationellt ledande IT-nation. En motsvarande satsning görs i flera andra länder, inom och utom . I kap. 1 har satsning CANARIE beskrivits som ett gott exempel på vad som kan göras. Det som krävs är en ekonomiskt omfattande satsning för att utveckla ny kunskap och nya produkter och tjänster så att än tydligare kan vara/bli en internationellt konkurrenskraftig leverantör av produkter och tjänster inom området. Inför utbyggnaden av den svenska IT-infrastrukturen är vi beroende av omfattande import av teknisk utrustning, som växlar (switchar och routrar – i regel från ) och fiberkabel. Det finns inga motsvarande företag i , men märk väl att ett av världens allra största företag i branschen startade sin verksamhet så sent som . Man har helt enkelt vuxit med trafikökningen på Internet som växer exponentiellt, med minst en fördubbling . Nationellt program för kompetensutveckling, forskning och utveckling En målmedveten satsning på forskning och utveckling kan vara det som krävs för att skall ligga i internationell toppnivå inom IT-infrastrukturområdet. För att kunna konkurrera fram- gångsrikt internationellt behövs uppskattningsvis en årlig satsning på , där näringslivet och staten delar på kostnaderna och där verksamheten byggs upp för att drivas långsiktigt. Till att börja med bör finansieringen tryggas för en sexårsperiod. Ett par villkor måste uppfyllas för att det ovan beskrivna skall fungera på ett effektivt sätt. För det första måste det bildas ett konsortium/, där flera högskolor och företag deltar. Vissa initiativ har redan tagits i den riktningen. För det andra måste praktiska tester kunna utföras, och därför krävs testbed, laboratorieutrustning och ett eller flera stora testnät. Det praktiska genomförandet från statens sida av det program som skissas ovan kräver forskningsinriktade insatser. Utredningen föreslår därför att det nybildade Verket för innovationssystem, , tilldelas denna uppgift. De statsfinansiella konsekvenserna av förslagen i detta betänkande är relativt små eftersom den mest kostnadskrävande delen i förslaget, stödet till kommuner och länsstyrelser för anläggande av ortssammanbindande nät, redan är finansierad i och med beslutet i propositionen Ett informationssamhälle för alla (prop. 1999/2000:86). Sammanlagt reserverades för anläggande av en IT-infrastruktur. De förslag som detta betänkande omfattar rör utrymme till stöd för kommuner för att upphandla/anlägga ortssammanbindande nät med . En del föreslås anslås till länsstyrelserna/de regionala självstyrelseorganen med , också för upphandling/anläggande av ortssammanbindande nät. Sammanlagt används till nätutbyggnaden. Resterande föreslås användas som administrativt stöd för att realisera utbyggnaden av det ortssammanbindande nätet och även områdesnäten enligt SOU 2000:68. De administrativa stöden föreslås enligt betänkandet utgå till kommunerna med sammanlagt , till länsstyrelser/regionala självstyrelseorgan som anslag med samt till som stöd med . Den totala summan för stöd till nätutbyggnad samt administra- tivt stöd blir då exakt . Förslagen innebär därför ingen statsfinansiell konsekvens förutom att dessa redan reser- verade medel skall budgeteras och förbrukas . Fördelningen beräknas vara relativt jämn över åren med en budgeterad förbrukning av . Resterande år kan förbrukningen förväntas uppgå till , respektive . Utöver fördelning av de reserverade medlen föreslås också i betänkandet ett antal förslag som får vissa ekonomiska konse- Förslaget om inrättande av en delegation för IT-Infra- struktur innebär en årlig kostnad om – sammanlagt . Delegationen föreslås också före sin avveckling inkomma med förslag om vilken statlig myndighet som föreslås få i uppdrag att följa IT-infrastruktur- frågorna . Den eventuella kostnad detta medför kan dock ej överblickas . I kap. 2 föreslås att ett nationellt GIS-system införs för att i ett första steg kunna dokumentera av kommunerna planerad IT- infrastruktur samt för dokumentation av genomförd utbyggnad av IT-infrastrukturen med hjälp av statligt stöd. I ett andra steg kan GIS-systemet erbjudas övriga aktörer inom IT-infrastruktur- området. Kostnaden för utveckling av ett sådant GIS-system uppskattas till . Driften av systemet förväntas medföra årliga kostnader mellan 0,5 och . Om driften, helt eller delvis, kan finansieras via avgifter får avgöras i ett senare skede. Utredningen har också på eget initiativ, utanför uppdraget enligt direktiven, valt att lyfta frågan om utbildning och forskning och utveckling inom området. De förslag i kap. 7 som rör högskole- utbildning beräknas medföra en kostnad för högskolor/universitet på ca . Förslaget om ett konsortium mellan näringsliv och stat för forskning och utveckling bygger på att kostnaden delas mellan dessa båda. Den totala satsningen skulle omfatta totalt . Statens andel skulle därför bli , sammanlagt . I propositionen Ett informationssamhälle för alla (prop. 1999/2000:86) har redan föreslagits för detta ändamål. Sammantaget innehåller betänkandet förslag om att fördela redan reserverade, delvis anslagna, medel om . Inom direktivens ram föreslås en ytterligare kostnad om av vilka endast avser . Dessutom föreslås en engångskostnad om maximalt för utveckling av ett GIS-system. Utöver direktivens ram föreslår utredningen en sammanlagd satsning på för högskolestudier samt fördelade – ca /år – för forskning och utveckling. 8.2Prövning av offentligt åtagande Enligt de förslag som presenteras i betänkandet erbjuds kommu- nerna att använda stödet för att upphandla utbyggnad av sådana nät som inte bedöms komma till stånd på kommersiell grund . Endast i de fall kommunerna inte får några anbud, dvs. då bristande konkurrens föreligger, kan ett kommunalt frivilligt åtagande komma i fråga. Detta åtagande torde, under dessa förut- sättningar, inte medföra några negativa konsekvenser för kommu- nerna. 8.3Konsekvenser för kommunernas ekonomi Det bör framhållas att det framlagda förslaget bygger på ett frivil- ligt åtagande från kommunens sida. Förslaget innebär därför inga avsteg eller ingrepp i den kommunala självstyrelseprincipen. De kommuner som axlar ansvaret för att anlägga en lokal IT-infra- struktur kan genom förslaget i detta betänkande och betänkande SOU 2000:68 få stimulansbidrag av staten. Det statliga stödet avses, enligt IT-propositionen (prop. 1999/2000:86), täcka en del av utgiften. Med det förslag som framläggs i detta betänkande förutsätts att en lokal finansiering om /invånare används tillsammans med det statliga stödet för att anlägga nät. Denna lokala finansiering kan med fördel utgöras av privat kapital eller kapital från andra stödformer. Kommunerna själva skall enbart bidra i den mån detta privata kapital eller andra stöd inte räcker till eller alls finns att tillgå. Det är dock troligt att det kommer att krävas en insats vid finansieringen. Denna insats kan som högst bli /invånare , dvs. motsvarande /invånare och år. Detta är en högst rimlig del som kommunerna kan behöva ordna. Mätt som andel av det netto- investeringsutrymme som kommunerna brukat så motsvarar det av deras skatteintäkter. De flesta kommuner torde vara beredda att göra den prioriteringen av sina investerings- medel för att få ta del av det statliga stödet. Sammantaget behövs i lokal finansiering för att anlägga ortssammanbindande nät och fullt ut kunna nyttja det statliga stödet. Hur stor del av detta som kommer att krävas i kommunala pengar är dock svårt att bedöma. Stödet till IT-infrastruktur bedöms enbart som positivt ur regionalpolitisk synpunkt. Via detta stöd kan de skillnader som skapas mellan tätbefolkade regioner och glest befolkade regioner minskas kraftigt. Detta ger förutsättning för näringslivet att stärka sin konkur- renskraft och möjlighet att verka lokalt. Det ger också en grund- läggande förutsättning att erbjuda företag som är beroende av goda elektroniska kommunikationer en möjlig etableringsort. Effekten av en väl utbyggd IT-infrastruktur på landsbygden och i de mindre orterna ska dock inte överdrivas. blir denna infrastruktur lika självklar som vägar, elförsörjning, vatten och avlopp. Då innebär ett utbyggt nät ingen konkurrensfördel längre.