sou · GOB360d2 · 2001-01-01 00:00:00 — LFT innehåller vissa regler om apoteks försäljning och utlämnade av teknisk sprit (se 5 § 3 mom. och 5 a–5 c §§ nämnda lag). Det hand- lar om försäljning och utlämnande till läkare, tandläkare och veterinärer. Då reglerna om utlämnande m.m. sakligt sett hör bättre hemma i en reglering med receptföreskrifter m.m., har det i paragrafen föreskrivits endast att apoteks försäljning och utlämnande av teknisk sprit regleras genom föreskrifter utfärdade av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Genom paragrafen ges regeringen eller, efter subdelegation, möjlighet att meddela ytterligare föreskrifter om försäljning och inköp av teknisk sprit. Föreskrifterna kan gälla t.ex. säkerhets- och kontrollåtgärder. I paragrafen slås fast att det som utgångspunkt gäller fri handel med, inbegripet införsel/import av, alkoholhaltiga preparat. Några krav på införseltillstånd eller försäljningsgodkännande uppställs inte längre. En annan sak är att andra regelverk kan innehålla handelsbegränsningar, inbegripet föreskrifter om bl.a. import, för varor som är att betrakta som alkoholhaltiga preparat enligt alkohollagen. Bestämmelsen har utarbetats med beaktandet av den EG-rättsliga principen om varors fria rörlighet. Vissa allmänna krav på preparaten som motiveras av skyddet för folkhälsan, har dock ställts upp som förutsättning för att preparaten skall få säljas fritt inom landet (se 15– 17 §§). Genom 18 § ges dessutom möjlighet att föreskriva villkor m.m. för försäljning om det behövs för att skydda liv eller hälsa. I sammanhanget erinras om att den föreslagna avgränsningen av begreppet alkoholhaltigt preparat är snävare än den enligt LFT (se 1 kap. 7 a §). En vara som inte utgör alkoholhaltigt preparat, såsom det definierats i lagen, utgör vanligen teknisk sprit. I sådant fall skall reglerna om handel med teknisk sprit tillämpas. Enligt paragrafen får ett alkoholhaltigt preparat inte säljas eller lämnas ut om det finns särskild anledning att anta att varan är avsedd att användas i berusningssyfte. Paragrafen har sin motsvarighet i 7 § LFT. I 15–17 §§ uppställs vissa allmänna krav på alkoholhaltiga preparat som skall säljas inom landet. Någon motsvarighet i LFT har bestäm- melserna inte, men de kan i viss mån sägas ha sin motsvarighet i krav uppställda av . Mot bakgrund av syftet med regleringen har i förevarande paragraf föreskrivits att alkoholhaltiga preparat som kan befaras komma att missbrukas inte får ha en sådan sammansättning eller så hög alkohol- halt att de, om de konsumeras, medför allvarlig fara för liv eller hälsa. Bestämmelsen tar sikte både på alkoholhaltiga preparat avsedda för förtäring och på sådana ej avsedda för förtäring. För sådana slag av preparat som inte uppfyller nu angivna krav finns möjlighet för att föreskriftsvis, alltså inte i ett enskilt fall, föreskriva villkor för handeln. Begränsningarna kan vara utformade som särskilda villkor för försäljning eller, undantagsvis, som förbud (se 18 §). Härigenom kan tänkas föreskrivas särskilda villkor för försäljning av exempelvis preparat såsom T-röd. Se vidare avsnitt 12.2. I paragrafen föreskrivs som allmänt krav att alkoholhaltiga preparat som inte är avsedda för förtäring inte får genom smak, färg, för- packningsutformning eller liknande, medföra risk för förväxling med alkoholdryck eller på annat sätt uppmuntra till förtäring. Syftet är att motverka en konsumtion som kan vara hälsofarlig. Även vad gäller denna bestämmelse finns möjlighet att beträffande preparat som inte uppfyller kraven i paragrafen meddela föreskrifter om särskilda villkor för försäljning eller, eventuellt, förbud (18 §). I paragrafen finns de mycket viktiga bestämmelserna om denaturering av alkoholhaltiga preparat. gäller, enligt och genom praxis, att all hantering av såväl teknisk sprit som alkoholhaltiga preparat ej avsedda för förtäring, i princip skall avse denaturerade produkter. har i sin verksamhet efter- strävat att denatureringen dessutom skall vara så kraftig och ändamålsenlig som möjligt. Även fortsättningsvis bör eftersträvas att de alkoholhaltiga preparat som inte är avsedda för förtäring är denaturerade med starkast möjliga denaturering. Liksom vad gäller teknisk sprit bör för själva införseln/importen, med tanke på en sådan begränsnings karaktär av importhinder, inte uppställas motsvarande krav. I paragrafens första stycke föreskrivs sålunda att alkoholhaltiga preparat som inte är avsedda för förtäring och som skall användas eller säljas inom landet, skall vara denaturerade på ett sätt som så långt möjligt hindrar att de konsumeras. I andra stycket föreskrivs att regeringen eller har att meddela närmare föreskrifter om denaturering enligt vad som sagts och även om i vilka fall denaturering får underlåtas. Att utarbeta och följa upp sådana föreskrifter kommer, liksom på sprit-området, att vara en mycket viktig uppgift. För alkoholhaltiga preparat som tillverkas i erhålls med den nya lagstiftningen viss kontroll av preparatens sammansättning genom inköpen av teknisk sprit efter beskattningsmyndighetens medgivande. För de preparat som inte tillverkas i landet utan förs in hit kan komma att inträffa att de inte innehåller för preparatet i fråga i föreskriven denaturering. Möjligheten att meddela handels- begränsningar bör i ett sådant fall ta sikte på föreskrifter beträffande om och på vilket sätt produkten, om den inte denatureras på föreskrivet sätt, får tillhandahållas köparna. Genom paragrafen bemyndigas regeringen, eller efter subdelegation, , att meddela föreskrifter om villkor eller förbud beträffande försäljning av alkoholhaltiga preparat som inte uppfyller de i 15–17 §§ uppställda allmänna kraven. Det är alltså fråga om före- skrifter, inte några förvaltningsbeslut riktade till enskilda. Någon möjlighet att överklaga sådana föreskrifter finns inte. Föreskrifterna är inte tänkta att ta sikte på något enskilt fall eller varumärke, utan avse varor med vissa närmare angivna egenskaper, t.ex. en sammansättning som kan vara hälsovådlig eller ett utseende som lätt kan förväxlas med en vara avsedd för förtäring. Paragrafen gäller endast situationer då föreskrifter av angivet slag behövs för att skydda liv eller hälsa. Detta kan vara fallet t.ex. om något slag av preparat som inte är avsett för förtäring börjar bli föremål för missbruk. Föreskrifter om förbud mot försäljning av visst slag av preparat får meddelas endast om det finns synnerliga skäl. Härigenom markeras att så långtgående begränsningar för handeln får komma till användning endast i undantagsfall. Härmed avses främst att preparatets farlighet är mycket hög om det används på inte avsett sätt. bör i första hand, särskilt med tanke på EG-rätten, söka finna något annat mindre långtgående alternativ än förbud. Bland de särskilda villkor som kan föreskrivas av folkhälsoskäl kan som exempel anges att ett visst slag av alkoholhaltigt preparat endast får säljas till personer , över disk, på apotek eller till vissa kategorier av köpare (t.ex. sjukhus). Enligt paragrafen får regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, meddela ytterligare föreskrifter om försäljning av alkoholhaltiga preparat. Genom paragrafen ges möjlighet att meddela föreskrifter även beträffande preparat som uppfyller de i 15–17 §§ uppställda allmänna kraven. Det kan vara fråga om t.ex. att åldersgränser kan behöva uppställas eller att vissa slag av varor skall få säljas endast över disk m.m. Som exempel på situationer när behov av särskilda försäljnings- regler skulle kunna finnas kan nämnas den tidigare i dagligvaruhandeln förekommande försäljningen av små tetror med en blandning av grädde och , med en alkoholhalt uppgående till ca 15 viktprocent. Vidare skulle föreskrifter kunna tänkas vara befogade t.ex. för att styra försäljning av alkoholstark glass (i har förekommit försäljning av glasspinnar med en alkoholhalt om ca 5 viktprocent). 3 kap. Allmänna bestämmelser för försäljning av alkoholdrycker Förslaget till ändring kommenteras i SOU 2000:59. 4 kap. Partihandel m.m. Ändringsförslaget kommenteras i SOU 2000:59. Den nya lydelsen av paragrafen är föranledd av den nya ordningen för inköp av spritdrycker, vin och starköl för tekniska m.fl. ändamål. Enligt första stycket gäller att den som inte har rätt att bedriva partihandel med spritdrycker, vin eller starköl (alltså annan än upplagshavare eller registrerad varumottagare för den vara som är i fråga; se 1 och 2 §§) efter medgivande av får köpa sådana alkoholdrycker av den som har rätt att bedriva partihandel med respektive vara. Medgivande får lämnas för inköp för sådan användning som anges i 20 § första stycket e–j och l lagen om alkoholskatt. En möjlighet att inköpa dryckerna obeskattade för teknisk använd- ning – vilket ter sig rimligt – kräver att beskattningsreglerna ändras. Efter föreslagna ändringar i 31 e § lagen om alkoholskatt (se avsnitt 16.2 med författningskommentar till ändringsförslaget avseende sist- nämnda paragraf) kommer inte bara den som köper teknisk sprit för användning vid t.ex. livsmedelsframställning att kunna göra skattefria inköp mot försäkran, utan även den som köper t.ex. punsch för använd- ning som fyllning i chokladpraliner. Redan genom att inköpen av alkoholdrycker för teknisk användning skall kunna avse obeskattad alkohol måste en inköpskanal finnas vid sidan av Systembolaget. I enlighet med vad som gäller enligt paragrafen, bör inköpen kunna ske hos den som är berättigad att bedriva partihandel med alkoholdrycker. Av skattereglerna följer emellertid att skattefria inköp kan göras endast hos en upplagshavare. För att övervakning skall kunna ske av förbrukarnas inköp av obeskattade alkoholdrycker, liksom vad gäller slutanvändarnas inköp av obeskattad teknisk sprit, krävs någon form av förhandskontroll. Härvid har ansetts att det även för de aktuella alkoholdryckerna för användning enligt 20 § första stycket e–j och l bör uppställas krav på förhandsmedgivande. Mot bakgrund av möjligheten att köpa beskattade alkoholdrycker på Systembolaget har det, till skillnad från vad som gäller i fråga om teknisk sprit, på lagts att pröva endast inköp avseende obeskattade alkoholdrycker. De förhållandevis få näringsidkare som kan tänkas ha önskemål om att kunna köpa beskattade alkoholdrycker för teknisk användning, kan fritt göra sina inköp hos Systembolaget. Återbetalning av alkoholskatten kan härefter begäras på sedvanligt sätt. Någon särskild reglering beträffande inköpen av beskattade alkohol- drycker för tekniska m.fl. ändamål behövs därmed inte. Den prövning som har att göra inför sitt med- givande till inköp av obeskattade alkoholdrycker av nämnda slag bör så långt möjligt överensstämma med den prövning som verket har att göra inför ett medgivande till inköp av teknisk sprit. således vara av förhållandevis enkelt slag, med hänsyn till den skatterättsliga kontroll som också sker. Vad som i den skriftliga ansökan uppges om den avsedda användningen för drycken, bör vanligtvis kunna godtas utan vidare utredning. Om anledning finns till misstanke om oegentligheter, exempel på grundval av vad som är känt om sökanden, måste utredning självfallet ske. skall, enligt andra stycket, i medgivandet ange vilken dryck, eller vilka drycker, som avses. Vidare skall anges använd- ningsområdet eller användningsområdena för medgivna inköp. Liksom vad beträffar medgivande avseende inköp av teknisk sprit gäller, framför allt av kontrollskäl, att förhandsmedgivandet skall med- delas , längst . Vad beträffar möjligheterna till återkallelse av ett medgivande, se 7 kap. 18 §. Det erinras om att enligt skattereglerna inträder skatt- skyldighet om skattepliktiga varor har levererats utan skatt för skattebefriad användning och varorna används till annat än avsett ändamål. Till skillnad från vad som gäller beträffande dem som av beskattningsmyndigheten medgivits rätt att köpa teknisk sprit innebär medgivandet till inköp av – obeskattade – alkoholdrycker inte i sig någon rätt att föra in varorna i fråga från annat land. Rätt till införsel av spritdrycker, vin och starköl föreligger endast för den som är upplagshavare eller registrerad varumottagare; se 4 kap. 1 och 2 §§. Några sådana skatterättsliga subjekt finns inte bland innehavarna av Alkoholinspektionens inköpstillstånd och kommer knappast heller att finnas bland dem som kommer att ansöka om förhandsmedgivande. 5 och 6 §§ Förslagen till ändringar av paragraferna kommenteras i SOU 2000:59. Särskilda bestämmelser för marknadsföring 11 a och 12 §§ Den nya paragrafen – 11 a § – samt förslaget till ändring av 12 § kom- menteras i SOU 2000:59. Detaljhandel med spritdrycker, vin och starköl 1 och 3 §§ Förslagen till ändringar av paragraferna kommenteras i SOU 2000:59. Förslaget till ändring av paragrafen har kommenterats i SOU 2000:59. 1 och 1 a §§ Ändringsförslaget avseende 1 § och förslaget avseende den nya para- grafen 1 a § kommenteras i SOU 2000:59. 3–5 §§ Förslagen till ändringar av paragraferna kommenteras i SOU 2000:59. 7 kap. Serveringstillstånd m.m. 5, 7, 8 och 10 §§ Förslagen till ändringar kommenteras i SOU 2000:59. Ändringarna i paragrafen är föranledda av den nya ordningen beträffande tillverkning av sprit och alkoholdrycker, handel med teknisk sprit respektive inköp av vissa alkoholdrycker för tekniska m.fl. ändamål. I paragrafen, i dess nya lydelse, föreskrivs att medgivande enligt 2 a kap. 8 § och 4 kap. 4 § får återkallas av om det finns skäl att befara att teknisk sprit respektive alkoholdrycker som har köpts in i enlighet med medgivandet används på otillåtet sätt. Återkallelse skall således kunna ske även om det inte är fullständigt utrett att otillåten användning verkligen skett. Risken för att stora kvantiteter av de aktuella alkoholvarorna kan spridas till den illegala marknaden motiverar att ingripande måste kunna ske på ett tidigt stadium. Den som hotas av återkallelse kan givetvis avvärja detta genom att tillhandahålla utredning om användningen av den tekniska spriten respektive dryckerna. Här kan också erinras om att enligt skattereglerna skattskyldighet inträder om skattepliktiga varor har levererats utan skatt för skattebefriad användning och varorna används till annat än avsett ändamål. Förslaget till ändring kommenteras i SOU 2000:59. Ändringarna har sin grund i de nya reglerna för tillverkning och inköp av alkoholdrycker för tekniska m.fl. ändamål. Några administrativa ingripanden av det slag som paragrafen omfattar kommer inte längre i fråga vad gäller dessa verksamheter. Förslaget till ändring kommenteras i SOU 2000:59. Förslaget till ändring i första stycket kommenteras i SOU 2000:59. Ändringarna i andra stycket är föranledda av de ändrade reglerna beträffande tillverkning av sprit och spritdrycker, handel med teknisk sprit samt inköp av vissa alkoholdrycker enligt 4 kap. 4 §. På ligger att utöva direkt tillsyn över att den som tillverkar sprit och alkoholdrycker uppfyller förutsättningarna i 2 kap. 1 och 2 §§. Verket skall också utöva tillsyn över att tillverkare av sprit och alkoholdrycker förfogar över varorna, dvs. framför allt säljer dessa, i enlighet med vad som anges i 2 kap. 5 § och 4 kap. 5 §. Även försäljning enligt de särskilda reglerna i 2 kap. 6 § skall övervakas av . Vad beträffar försäljning av teknisk sprit enligt reglerna i 2 a kap., bör enligt utredningen ligga på att utöva tillsyn över bestämmelserna i 2 a kap. 3–10 §§. Detta innebär att verket har att övervaka efterlevnaden av i princip alla bestämmelser som rör handel med teknisk sprit. På området för alkoholdryckerna görs, utöver vad som framgått ovan, vissa ändringar i närmast förtydligande syfte. Enligt utredningen bör det föreskrivas att utövar tillsyn över efter- levnaden av 4 kap. 1 och 4–7 §§. Genom ändringarna slås fast att verket har att utöva tillsyn över att partihandel med spritdrycker, vin och starköl bedrivs endast av den som är berättigad till detta, att bestämmelserna om inköp av vissa alkoholdrycker för tekniska m.fl. ändamål efterlevs, att – som nämnts ovan – den som är berättigad att bedriva partihandel säljer endast i enlighet med vad som är tillåtet, att bestämmelserna i samband med överlåtelse av rörelse, m.m., efterlevs samt att bestämmelsen om säljarens skyldighet att vid försäljning förvissa sig om köparens inköpsrätt efterlevs. Med anledning av förändringarna av myndighetsstrukturen på beskattningssidan (se avsnitt 6.1), har i andra stycket vidare gjorts ändringar så att kan uppdra åt bl.a. i att utöva tillsyn i dess ställe. Förslaget till ändring av första stycket har kommenterats i SOU 2000:59. Även i fjärde stycket föreslås ändringar som kommenteras i SOU 2000:59. Härtill föreslås i detta betänkande, om teknisk sprit m.m., ändringar i fjärde stycket. Dessa är föranledda framför allt av att beskattningsmyndigheten, alltså , inte faller under begreppet tillståndsmyndighet men däremot under det vidare begreppet tillsynsmyndighet. Ordet tillståndsmyndighet har därför bytts mot ordet tillsynsmyndighet. Avsikten är att verket med stöd av para- grafen även skall kunna begära in uppgifter av betydelse för verksamheten att meddela förhandsmedgivanden enligt 2 a kap. 8 § och 4 kap. 4 §. I paragrafen har föreskrivits att statliga och kommunala myndigheter skall underrätta om de får kännedom om något som kan ha betydelse för tillämpningen av 2 a kap. alkohollagen. Stabs- myndigheten skall i fortsättningen i stället för Alkoholinspektionen utöva den centrala tillsynen över efterlevnaden av alkohollagen och kan bl.a. meddela allmänna råd. På området för teknisk sprit och alkoholhaltiga preparat, som är mycket svåröverskådligt, finns ett stort behov av att få del av iakttagelser från fältet. Ett stort antal myndigheter kan tänkas göra observationer av intresse för Stabs- myndigheten. Dessa har därför inte preciserats (jfr. 6 § förvaltnings- lagen). Självfallet krävs ingen undersökning från dessa myndigheters sida, utan vad som avses är endast en underrättelse om i verksamheten gjorda iakttagelser av intresse. Genom att det särskilt anges att detsamma gäller om myndigheterna får kännedom om att ett alkoholhaltigt preparat används eller kan komma att användas i missbrukssyfte, kan vidare tidigt få vetskap om nya slag av alkoholhaltiga preparat som eventuellt påkallar åtgärder i form av t.ex. föreskrifter om villkor för försäljning. Ändringarna i andra stycket är föranledda av förslagen beträffande tillverkning av sprit och alkoholdrycker, handel med teknisk sprit samt inköp av vissa alkoholdrycker för tekniska m.fl. ändamål. För att erforderlig tillsyn och kontroll skall kunna utövas inom de olika områdena har paragrafen, beträffande tillståndshavares eller annans skyldighet att på begäran lämna tillträde till driftsställe, m.m., utökats med de aktörer (tillverkare samt handlare och inköpare av sprit och alkoholdrycker) som avses stå under tillsyn. Beträf- fande utredningens överväganden se avsnitt 14.2. I 8 kap. 5 § föreskrivs att bokföring i rörelse som är tillståndspliktig skall vara så utformad att kontroll av verksamheten är möjlig. Den som driver rörelsen är skyldig att på anfordran av en tillsynsmyndighet förete bokföringshandlingarna. Med anledning av utredningens förslag har komplettering skett av bestämmelsen, som utgör paragrafens första stycke. För att tillsyn skall kunna utövas har i detta stycke föreskrivits bl.a. att bokföring i rörelse vari bedrivs tillverkning, försäljning eller inköp av teknisk sprit, spritdrycker, vin eller starköl skall vara så utformad att kontroll av verksamheten är möjlig. I 8 kap. 5 i dess gällande lydelse föreskrivs även att tillståndshavare och den som enligt 4 kap. 1 § första stycket är berättigad att bedriva partihandel (med spritdrycker, vin och starköl) är skyldiga att lämna statistiska uppgifter i enlighet med de föreskrifter som regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, Alkoholinspektionen meddelar. Med anledning av att det fortsättningsvis kommer att finnas endast ett slag av tillstånd enligt alkohollagen – serveringstillstånd – har ordet tillståndshavare bytts ut mot den som har serveringstillstånd. Skyldighet att lämna statistiska uppgifter har vidare ansetts böra åvila (yrkesmässiga) tillverkare av sprit och alkoholdrycker, de som bedriver handel med teknisk sprit samt innehavare av serverings- tillstånd och de som bedriver partihandel enligt ovan. Genom övertagande av Alkoholinspektionens uppgifter på central nivå skall uppgifterna i fortsättningen lämnas i enlighet med de föreskrifter som regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, meddelar. De nya andra och tredje styckena kommenteras i SOU 2000:59. I paragrafens första stycke anges att Alkoholinspektionens och kommunens beslut får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Alkoholinspektionen upphör som en egen myndighet , dvs. då samtliga i detta betänkande redovisade förslag föreslås träda i kraft. träder i vissa fall in som ny beslutande myndighet. Med bakgrund av vad som sagts har ordet Alkoholinspektionen utgått ur paragrafen och i stället angetts att beslut enligt 2 a kap. 8 §, 4 kap. 4 § och 7 kap. 18 § får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. I övriga fall gäller, såvitt avser verkets beslut, reglerna om överklagande i 35 § lagen om alkoholskatt. Det bör här påpekas att ett beslut av om avslag på begäran om medgivande till inköp av teknisk sprit, med hänvisning till att inköp för den angivna användningen endast får ske av på visst sätt denaturerad sprit, visserligen kan överklagas enligt alkohollagen. 2 a kap. 9 § innebär dock att medgivande till inköp endast kan ges i den utsträckning det är förenligt med denatureringsföreskrifterna. Någon möjlighet för (eller domstolen) att avvika från före- skrifterna finns inte. En annan sak är att föreskrifterna kan ge utrymme för t.ex. alternativa denatureringar för vissa ändamål. I första stycket anges vidare , i en andra mening, att det överklagade beslutet inte får ändras utan att den beslutande myndigheten har lämnats tillfälle att yttra sig. Mot bakgrund av de regler som gäller i förvaltningsärenden- och mål beträffande partsställning och kommuniceringsskyldighet, är nämnda regel obehövlig och har därför utgått. Enligt andra stycket i dess gällande lydelse får Alkoholinspektionen respektive kommunen överklaga domstolens beslut. Någon särskild regel om att beslutande förvaltningsmyndighet, som ju är motpart i målet, har rätt att överklaga domstolens beslut behövs inte. Av 33 § andra stycket förvaltningsprocesslagen följer att den som beslutet angår har rätt att överklaga bl.a. länsrätts beslut, om det har gått honom emot. Till följd av att andra stycket utgår blir tidigare tredje och fjärde styckena nu paragrafens andra och tredje stycken. 10 kap. Ansvar m.m. I paragrafen föreslås en ändring som är föranledd av att reglerna om rätt att inneha destillationsapparat, m.m., i 2 kap. 1 § andra stycket har flyttats över till en ny paragraf; se 2 kap. 1 a § första stycket. Beträffande ändringarna i övrigt i paragrafen, se författnings- kommentaren i SOU 2000:59. I paragrafen föreskrivs straffansvar för den som olovligen säljer alkoholdrycker, med brottsrubriceringen olovlig försäljning av alkoholdrycker. Också för den som olovligen säljer teknisk sprit, (inbegripet återvunnen/renad sprit) bör vara föreskrivet straffansvar; se avsnitt 14.1 Ett tillägg har därför gjorts i paragrafen, i form av en ny punkt 1, vilket medför omnumrering av de andra i paragrafen förekommande punkterna. Med detta tillägg kommer under bestämmelsen att falla bl.a. den som säljer teknisk sprit utan erforderligt upplagshavargodkännande. Vidare kommer bestämmelsen att kunna tillämpas på t.ex. den som uppsåtligen säljer teknisk sprit till någon som inte har rätt att köpa sådan sprit. Med anledning av paragrafens utvidgade område har brotts- rubriceringen ändrats till olovlig alkoholförsäljning. I paragrafen föreskrivs ansvar för den som förvärvar, innehar, forslar, döljer eller förvarar olovligt såld teknisk sprit.