sou · GOB352d1 · 2001-01-01 00:00:00 — För att förhindra utsläpp av ozonnedbrytande ämnen anser vi att Natur- vårdsverket bör få i uppdrag att kartlägga varor och produkter som finns utspridda i samhället och ta fram en plan över vad som ska tas om hand för destruktion. Utifrån en framtagen plan ska kommuner, producenter och andra ansvariga ta hand om och förstöra ozonuttunnande ämnen, t.ex. avfall från industri-, transport- och byggsektorn. Vi vill särskilt betona riskerna med ett framtida höghöjdsflyg. Det är angeläget att agera förebyggande och vi anser att utreder och lämnar ett förslag på hur föroreningsutsläpp som påverkar ozonskiktet kan förhindras att öka för att även fortsätt- ningsvis hållas på en låg nivå. Både nationella strategier och hur kan driva på internationellt är viktiga förslag från en sådan utredning. En fortsatt satsning på lagstiftning och information är de viktigaste styrmedlen, och för att minska användningen av ozonuttunnande ämnen behövs: ·Användningsstopp för HCFC som arbetsmedium i befintliga anläggningar genom lagstiftning. ·Återinförande av dispensavgift alternativt sanktionsavgift. medger inte dispensavgifter, ·Generellt förbud mot export av varor/utrustning som innehåller eller är beroende av ozonnedbrytande ämnen. För att minska utsläppen av ozonnedbrytande ämnen föreslår vi följande styrmedel: ·Reglering, alternativt förtydligande av nuvarande lagstiftning så att insamlade mängder av CFC, haloner och andra förbjudna ämnen lämnas till destruktion. ·Att lagstiftningen för halon revideras så att existerande mängder i befintliga anläggningar tas om hand på ett miljöriktigt sätt. 46 Inledning och sammanfattning ·Skyldighet för kommuner, alternativt producenter, att omhänderta all utrustning och produkter med CFC, HCFC, halon och andra ozonnedbrytande ämnen på ett miljöriktigt sätt. Forskningsområden som vi särskilt vill framhålla är flygets påverkan på ozonskiktet, samverkan mellan ozonnedbrytande processer och växthuseffekt samt effekter på hälsa och miljö av ökad UV-strålning. För att nå miljökvalitetsmålet är det internationella arbetet avgö- rande. roll är viktig inom en rad insatsområden, både inom EU och det internationella arbetet i stort. Människors hälsa och den biologiska mångfalden skall skyddas mot skadliga effekter av strålning i den yttre miljön. ·Stråldoser begränsas så långt det är rimligt möjligt. ·Den högsta sammanlagda årliga effektiva stråldosen som allmän- heten får utsättas för från verksamheter med strålning, ska inte över- stiga i genomsnitt en millisievert per person . ·Allvarliga tillbud och haverier i kärntekniska anläggningar förebyggs. Spridning av radioaktiva ämnen till omgivningen förhindras eller begränsas om ett haveri skulle inträffa. KOMMITTÉNS FÖRSLAG TILL DELMÅL Förslag till kompletterande preciseringar av miljökvalitetsmålet: ·Riskerna med ultraviolett strålning och elektromagnetiska fält begränsas så långt möjligt. ·Radonhalten inomhus i alla bostäder, förskolor, fritidshem och skolor underskrider /m3 . På bör ingen individ utsättas för radonhalter överstigande /m3. Radonhalten i samtliga enskilda brunnar är lägre än 1 /liter. Inledning och sammanfattning 47 Förslag till etappmål: 1.År 2010 är halterna i miljön av radioaktiva ämnen som släpps ut från alla verksamheter så låga att människors hälsa och den biolo- giska mångfalden skyddas. Det individuella dostillskottet till all- mänheten ska därvid understiga 0,01 mSv per person och år, från varje enskild verksamhet. 2.År 2020 är antalet årliga fall av hudcancer orsakade av solen inte fler än . 3.Senast år 2005 är alla skolor, förskolor och fritidshem med radon- halter i inomhusluften överstigande /m3 och hälften av alla enskilda brunnar med dricksvatten över /liter åtgärdade. är alla bostäder med radonhalter överstigande /m3 åtgärdade. 4.Riskerna med elektromagnetiska fält är så klarlagda att myndigheterna kan planera att vidta konkreta åtgärder. VILKA ÄR PROBLEMEN – OCH HUR KAN DE LÖSAS? Människan och miljön har alltid utsatts för naturlig bakgrundsstrålning, och skadorna från strålning kan aldrig försvinna helt. Däremot kan och måste riskerna från utsläpp av radioaktiva ämnen, radonhalterna i inomhusluft och dricksvatten, UV-strålning från solen och riskerna med elektromagnetiska fälten elimineras så långt det är möjligt. Ett av de viktigaste inslagen i miljöarbetet är att förebygga radiolo- giska olyckor och att lösa frågan om slutförvaringen av använt kärn- bränsle. Säkerheten vid de svenska kärnkraftsanläggningarna måste hållas på en fortsatt hög nivå och de säkerhetshöjande insatserna för kärnkraftverken i öst måste fortsätta. Radonet i inomhusluft och dricksvatten innebär ett mycket allvarligt hälsoproblem och ger upphov framför allt till lung- men även andra former av cancer. Viktigt är också att få bukt med den kraftigt ökade förekomsten av hudcancer som orsakas av solens UV-strålning. Mindre exponering för UV-strålningen och försiktigare solvanor är rätt väg. Genom en precisering av miljökvalitetsmålet har vi också valt att ta upp de elektromagnetiska fälten, vars effekter är angelägna att klar- lägga. Av den kunskap som finns går det inte att avgöra vilka hälsorisker de elektromagnetiska fälten skulle kunna medföra, men vi anser att man redan nu bör tillämpa försiktighetsprincipen och intensifiera forskningen på området. 48 Inledning och sammanfattning HUR NÅ ETAPPMÅLEN? För att minska halterna av radioaktiva ämnen enligt det första etapp- målet är det nödvändigt att förbättra och samordna miljöövervakningen. Det behövs ett sammanhållet miljöövervakningsprogram för att övervaka halterna av radioaktiva ämnen i miljön, och programmet ska ge en nödvändig bas för hälso- och miljöskyddsarbetet inom strål- ningsområdet. Till exempel ska det ge underlag för åtgärder för att begränsa stråldoser till människan och ge kunskap för att fastställa kri- terier för skydd av den biologiska mångfalden. Tillsynen över verksamheter med joniserande strålning behöver också upprätthållas och förstärkas för att målet ska kunna nås, och vi måste få ökad kunskap genom forskning och utveckling om strålkällor och risker förknippade med utsläppta radioaktiva ämnen. Produktionen av använt kärnbränsle och annat aktivt avfall minskar genom att kärnkraften avvecklas. Energieffektivisering och förnybara energislag är av stor betydelse även för att nå detta mål. Kärnkraft- avvecklingen får inte innebära att användningen av fossila bränslen ökar. Stöd till avveckling av kärnkraft i och förbättringar och införande av ny teknik är viktig för att höja säkerhetsnivån och här kan internationell samverkan via EU och ge extra tyngd åt arbetet. I de svenska kärnkraftverken är det viktigt att t.ex. säkerhetssystemen moderniseras och förbättras fortlöpande. Ökade insatser behövs också för att förbättra den nationella beredskapen i samband med en eventuell kärnteknisk olycka. Reaktorägarna har det fulla ansvaret att finna ett slutförvar för använt kärnbränsle. SSI och SKI har viktiga funktioner för granskning, information m.m. av det pågående arbetet. Kärnbränsle - avfallet är vårt ansvar och ska inte transporteras utanför landets gränser, vare sig för slutförvaring eller upparbetning. Inriktningen bör vara att kärnkraften bär sina egna kostnader. Det bör utredas hur detta skall gå till. För att minska antalet hudcancerfall enligt etappmål 2 är informa- tionsinsatser nödvändiga, dels genom särskilda kampanjer, dels genom en större folkbildningsinsats. Det förebyggande arbetet behandlas under Skyddande ozonskikt. Kontinuerliga mätningar av UV-strålning vars resultat delges allmänheten, är en annan åtgärd. En förutsättning för att sänka radonhalterna och nå etappmål 3 är att medvetenheten om hälsoriskerna ökar. Även här behövs omfattande informationsinsatser och andra insatser för att motivera egnahems- och fastighetsägare att vidta åtgärder. Kommunerna har en viktig roll, till exempel genom att spåra hus och brunnar med höga radonhalter. Inledning och sammanfattning 49 Kommunernas insatser är helt avgörande och därför är mer utbildning nödvändig för både kommunala tjänstemän och politiker. Det fjärde etappmålet är ett kunskapsmål och för att få kunskap om effekterna av elektromagnetiska fält behövs ett nationellt tvärveten- skapligt forskningsprogram. Problemområdet berör frågeställningar inom biologi, fysik, medicin, beteendevetenskap och teknik och därför föreslår vi att det i den nya forskningsorganisationen tillskapas en samman- hållande instans för denna forskning. Tillräckliga styrmedel för att nå etappmål 1 finns i form av lagstiftning. Miljöövervakning av radioaktiva ämnen behöver däremot förbättras och erforderliga resurser behöver avsättas för detta arbete liksom för forskning och utveckling om effekterna av radioaktiva ämnen. Vi bedömer också att medel behövs till myndigheterna för att kunna full- göra arbetet vad gäller slutförvar av använt kärnbränsle. För att minska antalet fall av hudcancer anser vi att en ökad folk- bildning och attitydförändring till solbad bör genomföras av Socialsty- relsen i samråd med berörda myndigheter. Förebilder kan finnas i tidi- gare upplysningskampanjer mot tobak och rökning. Frågan om vilka regelverk och övriga styrmedel som behövs för sänkta radonhalter behandlas av en särskild utredning, Radon i bostä- der och vissa lokaler m.m. – reformbehov och ska vara klar . Förutom den samordnade nationella forskningsinsats kring elektro- magnetiska fält som vi föreslår ovan, krävs ett internationellt samarbete inom detta område. GRUNDVATTEN AV GOD KVALITET Grundvattnet skall ge en säker och hållbar dricksvattenförsörjning samt bidra till en god livsmiljö för växter och djur i sjöar och vattendrag. ·Grundvattnets kvalitet påverkas inte negativt av mänskliga aktiviteter som markanvändning, uttag av naturgrus, tillförsel av föroreningar m.m. ·Det utläckande grundvattnets kvalitet är sådan att det bidrar till en god livsmiljö för växter och djur i sjöar och vattendrag. 50 Inledning och sammanfattning ·Förbrukning eller annan mänsklig påverkan sänker inte grund- vattennivån så att tillgång och kvalitet äventyras. Inriktningen är att miljökvalitetsmålet ska nås inom en generation. KOMMITTÉNS FÖRSLAG TILL DELMÅL Förslag till precisering av miljökvalitetsmålet: ·Grundvattnet har så låga halter av föroreningar att dess kvalitet upp- fyller kraven för god dricksvattenkvalitet enligt dricksvattenföreskrifter och kraven på God grundvattenstatus enligt EU:s kommande ramdirektiv för vatten. Förslag till etappmål: 1.Grundvattenförande geologiska avlagringar av vikt för nuvarande och framtida vattenförsörjning har ett långsiktigt skydd mot exploatering som begränsar användningen av vattnet. 2.Långsiktiga förändringar av grundvattennivån påverkar inte vattenförsörjningen, markstabilitet eller växt- och djurliv i angrän- sande ekosystem . 3.År 2010 uppfyller grundvatten som nyttjas för vattenförsörjning till mer än 50 personer eller distribuerar mer än kraven i dricksvattenföreskrifter. 4.År 2010 finns åtgärdsprogram enligt EU:s kommande ramdirektiv för vatten som anger hur God grundvattenstatus ska kunna uppnås. VILKA ÄR PROBLEMEN – OCH HUR KAN DE LÖSAS? I jämförelse med övriga är grundvattenkvaliteten i mycket bra, men det krävs ytterligare åtgärdsinsatser för att nå målen. Till exempel har övergödning medfört att höga halter av nitrat före- kommer i jordbruksområden och metallhalterna i dricksvatten har ökat genom det försurade grundvattnets korrosion på ledningsnätet. Tillgången på vatten är förhållandevis god, men det finns pro- blemområden, som sydöstra och de södra kustregionerna. Där kan t.ex. exploatering av bebyggelse inom områden med begränsade vattentillgångar leda till vattenbrist och det finns risk för saltvatten- inträngning. Det finns också en risk att geologiska formationer som skulle kunna användas som dricksvattensresurser utnyttjas av exploateringsintressen eftersom formationerna saknar lagligt skydd. Inledning och sammanfattning 51 Möjligheterna att nå de uppsatta målen för dricksvattenkvalitet och tillgång på grundvatten är goda. Svårare att nå är målet för god ekolo- gisk grundvattenstatus. I delar av och jord- bruksområden krävs det mycket långtgående åtgärder för att minska nitrathalterna. Nationella beslut räcker för att nå målen och det finns både teknik och normativa styrmedel för att genomföra åtgärderna. Däremot är insatserna resurskrävande för både länsstyrelser och kommuner. HUR NÅ ETAPPMÅLEN? För att säkra kommunernas behov av grundvatten måste geologiska avlagringar skyddas. då det lagliga skyddet ska vara fastställt krävs det flera insatser t.ex. måste geologiska avlagringar som är betydelsefulla för vattenförsörjningen vara inventerade och utvalda . måste kommunerna redovisa resultat av vatteninventeringar som visar vattenbehov, tillgång på vattenresurser och brister i vattenförsörjningen. Kommunernas vatteninventeringar är också ett viktigt redskap för att nå det andra etappmålet. Med hjälp av dem bör länsstyrelserna upprätta regionala vattenhushållningsprogram. Dessutom krävs det att kommunerna upprättar vattenförsörjningsplaner, dvs. att de redovisar vattenresurser och viktiga geologiska bildningar för vattenförsörjningen i sina översiktsplaner. För detta arbete är det viktigt att , och tagit fram en nationell handbok med metoder och underlag för vattenplanering. För att de flesta grundvatten som nyttjas 2010 ska uppfylla dricksvattenföreskrifter måste myndigheterna få ett bättre underlag för sina ställningstaganden. Det kräver att reviderar sina allmänna råd för skydds- områden och skyddsföreskrifter och anpassar dem till bl.a. EU:s kom- mande ramdirektiv och . Kommunerna ska ange de områden där God grundvattenstatus inte kan uppnås inom angiven tid, trots vidtagna åtgärder. Tillsammans med länsstyrelserna ska de också, , på hydrogeologiska grunder fastställa skyddsområden för all- männa vattenintäkter. Andra uppgifter för kommunerna blir att inven- tera enskilda vattentäkter och revidera skyddsområden och skyddsföre- skrifter som inte uppfyller kraven för fullgott skydd. Ansvaret för att utarbeta åtgärdsprogram för att nå God grundvat- tenstatus ligger på respektive avrinningsmyndighet. Programmen kom- mer att bygga på underlag som föreslås ovan, t.ex. vattenförsörjnings- 52 Inledning och sammanfattning planerna och skydd av vattentäkter. krävs det dessutom ett stort antal åtgärder för att minska föroreningar från jordbruk, läckande avlopp, förorenad mark, försurande utsläpp m.m. Åtgärderna redovisas i avsnitten Ingen övergödning, Giftfri miljö, Bara naturlig försurning och God bebyggd miljö. I och plan- och byggnadslagstiftningen finns i huvudsak redan styrmedel för att nå målet Grundvatten av god kvalitet bl. a. bestämmelser om miljökvalitetsnormer. Därtill kommer de författning- sändringar som krävs för att införliva det kommande ramdirektivet för vatten från EU. Direktivet blir ett av de viktigaste instrumenten för att alla delmål ska kunna nås. En anpassning av all- männa råd för skyddsområden och skyddsföreskrifter är därför viktig för att ge länsstyrelser och kommuner underlag för åtgärdsinsatserna. Vissa ändringar krävs i för att uppnå det första etapp- målet. Vi vill också peka på möjligheter som ger, men som inte används fullt ut. Till exempel finns det stöd för att införa begräns- ningar för grundvattenuttag i områden där brist och saltvatteninträngning kan uppstå. medger också inskränkningar i möjligheterna att använda mark och vatten såsom begränsningar av antalet djur, försiktighetsmått för gödselhantering och bekämpningsmedels- användning. får brunnsborrning utföras av vem som helst utan förkunskaper och vi vill betona vikten av det program som tas fram av SGU i samarbete med bl.a. brunnsborrarnas branschorganisationer. Det syftar till att borrentreprenörerna ska vara ackrediterade för vatten- och energiborrning . En grundutbildning kring EU:s kommande ramdirektiv för vatten för myndighetspersoner på avrinningdistrikts, läns- och nivå bör vara genomförd 2004 (se även Ingen övergödning). Forskning och utveckling behövs kring flera områden så t.ex. behö- ver modeller utvecklas för att analysera effekter av åtgärder i mark- användningen. Ett annat forskningsområde är hur uttag av berg och jord och sanering av förorenad mark påverkar grundvattnets status. Eftersom myndighetsansvaret när det gäller grundvattnet är mycket splittrat, föreslår vi också att SGU får ett författningsenligt ansvar för naturresursen grundvatten, vilket innebär ett särskilt ansvar för att arbetet med ekologisk hållbar utveckling förs framåt inom sektorn naturresursutvinning. SGU:s verksamhet på grundvattenområdet ska vara ett stöd för sektorsövergripande ansvar för Inledning och sammanfattning 53 miljö- och hushållningsfrågor. ska ha ett ansvar för frågor som gäller dricksvattnets kvalitet och beredning. LEVANDE SJÖAR OCH VATTENDRAG Sjöar och vattendrag skall vara ekologiskt hållbara och deras varia - tionsrika livsmiljöer skall bevaras. Naturlig produktionsförmåga, biologisk mångfald, kulturmiljövärden samt landskapets ekologiska och vattenhushållande funktion skall bevaras som förutsättningar för friluftsliv värnas. ·Belastningen av näringsämnen och föroreningar får inte minska för- utsättningarna för den biologiska mångfalden. ·Främmande arter och genetiskt modifierade organismer som kan hota den biologiska mångfalden introduceras inte. ·Sjöars, stränders och vattendrags stora värden för natur- och kultur- upplevelser samt bad- och friluftsliv värnas så långt möjligt. ·Fiskar och andra arter som lever i eller är direkt beroende av sjöar och vattendrag kan fortleva i livskraftiga bestånd. KOMMITTÉNS FÖRSLAG TILL DELMÅL Förslag till kompletterande preciseringar av miljökvalitetsmålet: ·I dagens oexploaterade och i huvudsak opåverkade vattendrag bibehålls naturliga vattenflöden och vattennivåer. ·Kultur- och naturmiljöer som visar sjöarnas och vattendragens betydelse för människans bosättning, försörjning och transporter är bevarade. ·Hotade arter har möjlighet att sprida sig till nya lokaler inom sina naturliga utbredningsområden så att långsiktigt livskraftiga popula - tioner säkras. ·Sjöar och vattendrag har god ytvattenstatus med avseende på art- sammansättning och kemiska och fysikaliska förhållanden enligt EU:s kommande ramdirektiv för vatten. ·Biotoper som är unika skyddas. ·Utsättning av genmodifierad fisk får inte äga rum. 54 Inledning och sammanfattning Förslag till etappmål: 1.Senast 2010 har av skyddsvärda miljöer i sjöar och vattendrag och anslutande värdefulla natur- och kulturmiljöer ett långsiktigt skydd. 2.Senast till 2010 har av värdefulla eller potentiellt värdefulla vattendrag restaurerats. 3.Senast 2010 har kommunala vattenförsörjningsplaner med vat- tenskyddsområden och skyddsbestämmelser för alla allmänna samt större enskilda ytvattentäkter upprättats. 4.Senast 2005 sker utsättning av fisk, kräftdjur och blötdjur på ett sådant sätt att den biologiska och genetiska mångfalden inte påverkas negativt. 5.Senast 2005 har åtgärdsprogram inletts för de hotade arter och fiskstammar som har särskilt stora behov av riktade åtgärder. VILKA ÄR PROBLEMEN – OCH HUR KAN DE LÖSAS? De problem med försurning, miljögifter och övergödning som tas upp i tidigare avsnitt, påverkar i hög grad de biologiska förutsättningarna i sjöar och vattendrag, och insatserna inom dessa områden är avgörande för den biologiska mångfalden, produktionsförmågan och möjligheterna att använda ytvattnet som dricksvatten. Exploatering av stränder och vattendrag minskar förutsättningarna för rekreation och fiske och har ofta negativa konsekvenser för biolo- gisk mångfald och för natur- och kulturmiljön. Vattenkraften innebär också en kraftig miljöpåverkan, dels genom reglering av vattennivåer och vattenflöden, dels genom dammar som bildar vandringshinder. Utsättning av fisk och kräftor kan hota vilda arter och stammar och det finns risk för överfiske av vissa kommersiellt intressanta fiskar. Bris- tande underhåll av historiska anläggningar är ett problem och kanaler, farleder, broar och hamnar riskerar att förfalla. Förutsättningarna för att nå etappmålen, liksom generationsmålet, är goda. Möjligtvis behöver etappmålen revideras när kunskaperna blivit bättre om de värden som hotas och nya etappmål formuleras för perio- den . Statliga myndigheter, tillsammans med kommunerna, har ett stort ansvar. De största utgifterna kommer att ligga på inrättande av reservat, restaurering av vattendrag och upprättande av vattenför- sörjningsplaner med skyddsbestämmelser för vattentäkter. Jordbruket, energi- och transportsektorerna, liksom skogsbruket och fisket måste också ta sitt ansvar. Dessutom krävs det ny kunskap och inventering av vattenområden och anslutande kultur- och naturmiljöer. Inledning och sammanfattning 55 HUR NÅ ETAPPMÅLEN? Ett första steg för att undvika exploatering och olämplig användning av mark och vatten i områden med höga natur- och kulturvärden och för att skydda kulturhistoriskt värdefulla miljöer är att klara ut vilka dessa områden är. har börjat arbetet med att ta fram en lista över biotoper och arter som är särskilt skyddsvärda. När detta arbete blir klart bör det följas upp med en bevarandestrategi av de centrala myndigheterna. bör utarbeta en motsvarande strategi för utveckling av kulturhistoriskt värdefulla miljöer. Ett aktivt stöd till befintliga eller nya verksamheter som vidmakthåller kultur- miljöerna är viktigt för att kulturupplevelser ska kunna erbjudas långs våra sjöar och vattendrag även fortsättningsvis. Inventeringar och bevarandestrategier bör också utarbetas för ska- dade, värdefulla vattendrag. Skadorna på dessa kan ha orsakats av t.ex. mindre vägar, men också genom större arbeten som vattenkrafts- utbyggnad. Ett par forskningsprojekt kring teknik och miljö för vatten- kraften pågår och förväntas ge ett förbättrat underlag för bl.a. ökad miljöanpassning av vattenkraften. De miljöförbättrande åtgärderna i reglerade vattendrag bör påbörjas så snart det är möjligt. Ett verktyg för att få förändringar till stånd kan vara att staten begär omprövning av vattendomar för utbyggda älvar och vattendrag. av de kommunala dricksvattentäkterna och knappast inga enskilda täkter har områdesskydd och skyddsföre- skrifter. Alla dricksvattentäkter bör ha skydd och viktiga åtgärder är därför att upprätta vattenförsörjningsplaner och att inrätta vatten- skyddsområden. En översyn av redan beslutade områden och skydds- bestämmelser kan behöva göras. Ansvaret vilar på i första hand kom- muner och länsstyrelser. Utsättning av fisk, kräftdjur och blötdjur i sjöar, vattendrag och hav bör ske med stor försiktighet för att förhindra negativa effekter på den biologiska och genetiska mångfalden. Det handlar om att tillämpa för- siktighetsprincipen samt policy och regler för utsätt- ningen. Dessutom behövs ett bättre underlag om skyddsvärda vatten för att kunna ta ställning till utsättning. Utsättning av genmodifierad fisk anser vi inte bör äga rum överhuvudtaget Behovet av åtgärdsprogram för hotade arter och fiskstammar är avhängigt av hur framgångsrika de ovan beskrivna åtgärderna blir. Pro- gram bör utarbetas endast för arter som inte kan överleva utan speciella åtgärder och som riskerar att försvinna. 56 Inledning och sammanfattning Befintlig lagstiftning, främst och fiskerilagstiftningen, är i stort sett tillräcklig för att genomföra målen. Ett förslag är att miljö- balken kompletteras med regler för att ange viktiga områden för vatten- försörjningen. (M 1999:03) bör särskilt analysera ompröv- ningsförfarandet av vattendomar och föreslå hur det kan underlättas. Den bör bl.a. också se över hur inrättandet av vattenskyddsområden genomförs i praktiken. EG:s kommande ramdirektiv för vatten blir ett viktigt styrinstrument. Länsstyrelser och kommuner bör lägga särskild vikt vid tillsynsarbetet, och resurserna till tillsynsorganisationerna har stor betydelse för att målen ska kunna nås.