sou · GOB355 · 2001-01-01 00:00:00 — Den sammansmältning (konvergens) som pågår mellan traditionella medieformer som radio och TV och teletjänster, datatjänster etc. innebär att tjänster som var hänvisade till bestämda överföringssätt i ökad utsträckning kan sändas ut med olika slags teknik. Nya tjänster blir dessutom möjliga genom att delar från t.ex. teletjänster och television kombineras. Internet och nya infra- strukturer för distribution späder på konkurrensen ytterligare. Utvecklingen på informations- och telekommunikationsområdet präglas av mycket snabba förändringar, men också av betydande osä- kerhet. Den accelererande förändringstakten har gjort att den över- blickbara framtiden blir allt kortare. Tidsramen för politiskt handlande och därmed demokratiskt inflytande på den tekniska utvecklingen har krympt dramatiskt. En vanlig uppfattning är att alltfler traditionella medier och kommunikationstjänster kommer att integreras på Internet och att detta i sin tur bara är början på en ännu större teknisk samman- smältning där en rad vanliga apparater i hemmet och på arbetsplatsen får intelligens och ansluts till Internet. Avregleringen av telekommunikationsområdet har å ena sidan lett till en ökad konkurrens, men också till att de tidigare offentliga bolagen i ökad utsträckning bildar allianser med andra företag, antingen med liknande företag i andra länder eller med privata företag. Mycket talar för att utvecklingen även i går mot att allt större och mäktigare företag bildas där allianser mellan privata och offentliga intressen utgör vanliga inslag.5 En annan utvecklingstrend är att traditionella medieföretag som tid- nings-, radio- och TV-företag går samman med företag inom andra Medier i förändring 61 branscher, t.ex. IT- och telekomföretag. För de senare företagen är de traditionella medieföretagen mycket viktiga mot bakgrund av deras kunnande och resurser när det gäller produktion av innehåll och deras normalt mycket starka varumärken. Det rör sig om mycket stora summor när världens stora medieföretag går samman. Konvergensen mellan traditionella medieformer och framväxten av nya tjänster möjliggörs framför allt av att medietekniken digitaliseras, dvs. att tekniken för såväl produktion som distribution av program- innehåll moderniseras på ett sätt som innebär en effektivare användning av resurser. Digitaliseringen gör programproduktionen enklare och mer rationell som tekniken leder till att fler distributionskanaler får plats på ett givet frekvensutrymme, vilket t.ex. gör att sänd- ningskostnaden för enskilda radio- och TV-kanaler minskar. Ett effektivare utnyttjande av frekvensspektrum ger också förutsättningar för fler sändningsmöjligheter och därmed att fler röster kan komma till tals. uppstår en rad frågeställningar i konvergensens kölvatten bl.a. vad gäller den framtida regleringen av olika infrastruk- tur/sändningstekniker och innehållet i dessa sändningar. Ur ett rättsligt perspektiv blir det allt svårare att skilja mellan de tidigare klart avgrän- sade mediemarknaderna. En och samma tjänst kan t.ex. omfattas av olika, eventuellt flera, regelverk beroende på vilket medium eller kom- munikationskanal som används för dess förmedling till mottagaren eller på vilket sätt mottagaren tar del av tjänsten. I den svenska konvergensutredningens betänkande Konvergens och förändring (SOU 1999:55) görs en grundläggande indelning i nätkon- vergens, tjänstekonvergens, apparatkonvergens och marknadskonver- gens. Nätkonvergens syftar på att olika traditionellt åtskilda infrastrukturer för distribution av teletjänster och medieinnehåll integreras och blir bärare av varandras tjänster. Det handlar t.ex. om sammankoppling av olika typer av fasta och mobila nät, om teletjänster förmedlade genom kabel-TV-nät och datatjänster som tillhandahålls via infrastrukturer som traditionellt använts för radio och TV. Tjänstekonvergens innebär en sammansmältning av olika typer av medier och tjänster. Detta innebär bl.a. att information som varit förbunden med ett visst medium nu även kan tillhandahållas via andra 6 Den största och mest uppmärksammade affären är Onlines köp av Time (värderad till ). Världens största Inter- nettjänst med 20 miljoner abonnenter (varav flera miljoner i ) tar där- med över världens största medieföretag och därtill en av största kabel- TV-operatörer (13 miljoner hushåll). 62 Medier i förändring medier eller distributionsformer (t.ex. böcker som och dagstidningar eller radio- och TV-program via Internet). Apparatkonvergens är den mest vardagligt påtagliga konsekvensen av konvergensen, t.ex. att radio- och TV-mottagare också kan utnyttjas för informationssökning eller informationsbehandling, e-post, e-handel eller omvänt att datorer, mobiltelefoner etc. blir mottagare även för traditionella radio- och TV-tjänster. Som en konsekvens av konvergensen inom nätverk, tjänster och apparater är det viktigt och ofta nödvändigt för företag som varit verksamma inom en viss sektor eller bransch att engagera sig i flera och näraliggande branscher. Exempelvis ger sig teleföretag in på mediemarknaden för att producera och förmedla inne- håll. Omvänt börjar traditionella medieföretag investera i infrastruktur eller bilda allianser med olika operatörer av distributionsnätverk. Dess- utom uppstår nya företag som t.ex. erbjuder olika multimedie- och Internettjänster. , som analyserat 17 olika regelverk med av- seende på konvergensens konsekvenser, konstaterar att konvergens- utvecklingen ger gränsdragnings- och tolkningsproblem som skapar osäkerhet om vilka regler som är tillämpliga för tele- respektive radio- och TV-verksamhet. Enligt utredaren finns det därför ett behov av en samordning av lagstiftningen på dessa områden, där målet bör vara att så långt möjligt skapa en gemensam reglering av radio- och TV- respektive televerksamheter. Utredaren lämnade dock inte några kon- kreta förslag om hur detta bör ske. Några av de konsekvenser som vi redan nu kan se för radio- och TV-verksamhet kommer att beröras i detta betänkande (se kap. 15). Inom EU pågår ett omfattande arbete med översyn av regelverket mot bakgrund av konvergensutvecklingen. har ambitionen att lämna förslag till direktiv för harmonisering av reglerna inom teleområdet och radio- och TV-området. En utgångspunkt är att få till stånd en gemensam reglering för olika infrastrukturer, oberoende av för vilket ändamål infrastrukturerna används. Kommissionen har presenterat ett antal olika arbetsdokument som kan betraktas som ett förstadium till direktivförslag. Dels finns ett utkast till ett övergripande ramdirektiv för elektroniska kommunika- tionsnät och tjänster. Därtill finns fyra ytterligare utkast till direktivför- slag som gäller olika delfrågor och avser auktorisation, tillgång, räck- vidd och dataskydd inom olika elektroniska kommunikationsnät och tjänster. Medier i förändring 63 Distribution av radio och TV sker huvudsakligen via marksänd- ningar, satellitsändningar och vidareförmedling i kabel-TV-nät. är marknätet den enda distributionsform för radio och TV som i praktiken når hela landet. SVT:s, SR:s och UR:s sändningar skall enligt sänd- ningstillståndet nå medan TV4:s sändningar skall nå . Den enskilt viktigaste förändringen på radio- och TV-marknaden den senaste har varit satellitutvecklingen. Med satellitsända TV-kanaler kunde delar av svenska folket snabbt ta del av flera TV- kanaler, varav några redan från början var särskilt riktade till den svenska publiken. Genom att kabel-TV hade etablerats och utvecklats som distributionskanal kunde satellitkanalerna snabbt nå en betydande publik. Det var också satellit-TV:s utbredning med bl.a. reklamkanaler riktade till som var en av anledningarna till att reklam i början kom att tillåtas även för svensk TV. Begränsande faktorer för spridningen av satellitkanaler7 är dels hur många som väljer att skaffa den mottagarutrustning som krävs, dels hur långt kabel-TV-näten är utbyggda. Av tabell 3.1 framgår spridningsgraden för de största satellitkanalerna särskilt riktade till på svenska språket . Tillgång till olika satellit-TV-kanaler i befolkningen 3–1990–1999 (procent). Källor: MedieSverige 1999/2000, TV-tittandet 1999 (MMS) 7 Man bör skilja mellan de hushåll som har möjlighet att ta emot och de som faktiskt tar emot satellitsändningar. Med spridning avses här den del av be- folkningen som enligt egen uppgift (i urvalsundersökningar) anger att de har tillgång till satellitkanaler. Bland de som har praktisk möjlighet, men av olika skäl väljer att avstå, finns de som inte investerat i parabolutrustning och de som bor i fastigheter med kabel-TV, men som inte valt att abonnera på något utbud utöver de tre marksända kanalerna, SVT1, SVT2 och TV4. Dessa sannolikt medvetna val kan bero på att människor anser att kostnaderna är för höga eller att man helt enkelt inte varit intresserad av ytterligare kanaler. 64 Medier i förändring Därtill kan nämnas att de betal-TV kanaler som finns på den svenska marknaden (TV1000 och Canal+) har en spridning på mellan . Mottagning av sändningar i kabel och satellit (det s.k. satellituniversum) växer kontinuerligt men inte särskilt snabbt i . , , har nivån stigit från till av befolkningen, enligt Mediemätning i () årliga basundersökningar. Kabelutbyggnaden hade sin stora tillväxt , men utvecklas endast marginellt. Merparten av tillväxten sker i stället för paraboler. Av de av hushållen som hade tillgång till satellit-TV svarade Kabel-TV-näten för , mottagning via egna paraboler för och via samägda paraboler för av satellitkanalernas spridningsgrad (MMS). har alltså, trots den stora ökningen av antalet kanaler, mel- lan av svenska folket fortfarande enbart tillgång till SVT:s och TV4:s sändningar8. En slutsats som kan dras av detta är att denna del av befolkningen är starkt betjänt av den samlade pro- grambredden och kvaliteten i SVT:s och TV4:s utbud. Programsam- mansättningen i SVT och TV4 har stora likheter, men det finns också viktiga skillnader. Exempelvis har TV4 inte skyldighet att sända mino- ritetsprogram. Finansieringen genom reklamintäkter gör också att TV4:s programutbud är mer inriktat på sådant som kan väntas tilltala publikgrupper som ger upphov till reklaminkomster. Även om SVT och TV4 kompletterar varandra när det gäller en del av programutbudet, är SVT fortfarande den huvudsakliga eller enda programkällan för flera viktiga programkategorier (se kap. 4). Det är också värt att notera att satellithushållens valmöjligheter i stor utsträckning avser kanaler med internationellt programmaterial. Faktaprogram på svenska eller program som behandlar svensk kultur och samhällsliv är högst ovanliga inslag i det satellitsända utbudet. Det finns också mottagningssituationer där det är fysiskt omöjligt eller mycket svårt att använda satellitutrustning. Satellitmottagning kräver nämligen fri sikt mot söder och en riktningskänslig parabolantenn måste monteras utomhus och riktas in mot satelliten. Bl.a. i stadsbebyggelse kan det vara svårt att åstadkomma en sådan placering. I fråga om radio är tillgången störst i storstäderna. Även i medelstora städer finns några kommersiella radiokanaler, medan befolkningen på flera platser utanför tätortsområdena endast har möjlighet att höra SR:s sändningar. Radio- och uppger att privat lokalradio når ca 8 SVT är i att se till att sändningarna av befolkningen, medan kravet för TV4 är , skillnad på ca 150 000 personer. Medier i förändring 65 av landets befolkning, medan radiobranschen hävdar att man når något fler. Uppgifterna varierar således, men för uppemot en fjärdedel av befolkning gäller alltså att de bara kan ta emot SR:s sändningar via FM-nätet. De övriga har möjlighet att komplettera SR:s programutbud med en eller flera kommersiella radiokanaler. De ökade valmöjligheterna avser dock huvudsakligen ett programutbud präglat av populärmusik och i viss mån nyheter, trafikinformation och lättare underhållning. För övriga programtyper är SR den enda programkällan (se kap. 4). har även utbyggnad av fasta bredbandsförbindelser diskuterats som en distributionskanal för såväl traditionella medie- tjänster som Internet och andra nya tjänster. Tekniken möjliggör sam- mankoppling av datorer med hög kapacitet i båda riktningarna och anses därför vara särskilt lämplig för Internetanslutning. De kommersiella intressen som förespråkar denna distributionsform avser emellertid också utmana mer traditionella distributionsformer för TV som marksändningar, kabel och satellit. I vilken mån bredbandsförbindelser med tillräcklig kapacitet blir utbyggda i stora delar av , även i glesbygd, är högst oklart, liksom om tekniken kommer att lämpa sig för samtidig utsändning och mottagning av ett större antal radio- och TV-program. En viktig fråga är i vilken omfattning spridningen av den nya medie- teknologin kommer att begränsas av ekonomiska skäl. Det är inte troligt att en utveckling på marknadens villkor kommer att leda till att ett visst distributionssystem blir allenarådande eller till att något system uppfyller högt ställda krav på tillgänglighet. I ett glest befolkat land som har det inte ansetts kommersiellt lönsamt att bygga ut exempelvis kabel- TV-nät till mer än drygt två tredjedelar av landets befolkning. Som för alla infrastrukturer kan man säga att om det skall ställas höga krav på universell tillgänglighet – till alla – så krävs det, liksom , åtgärder från det allmännas sida. En annan faktor som påverkar i vilken grad den nya teknologin och dess tjänster blir tillgängliga är kostnader för hushållen. Kostnader uppkommer dels för att vara uppkopplad, t.ex. avgifter för kabel- anslutning, satellitparabol och dels för den särskilda mottagarutrustning (dekoder eller box) som blir nödvändig med den digitala tekniken. Dessutom kommer många av de nya tjänsterna att erbjudas på kom- mersiell basis. Det är brukarna som skall ge tjänsteleverantörerna vinst, vilket automatiskt innebär att många av framtidens tjänster kommer att tillhandahållas mot särskilda avgifter. Marknadens aktörer förväntar sannolikt att hushållen skall spendera mer pengar på medier . En osäkerhet gäller naturligtvis i vilken mån människor kommer att vara beredda att göra detta. 66 Medier i förändring För en stor del av befolkningen är valmöjligheterna relativt stora och kommer sannolikt att öka. Men så länge inte alla kan eller väljer att ta emot radio- och TV-sändningar via parabol, kabelnät, telenät eller liknande, kommer emellertid marksändningar att vara den enda distributionsform som ger hela befolkningen tillgång till radio- och TV-sändningar. En förutsättning för att den tredjedel av svenska folket som inte är anslutna till kabelnät eller har parabol skall ha tillgång till ett brett och varierat utbud är att public service-radio och TV erbjuder ett sådant utbud. En aktuell politisk utmaning gäller därför i vilken mån dagens höga ambitioner vad gäller tillgänglighet till ett brett och varierat programutbud skall kunna upprätthållas i en situation där programinnehåll sprids på en rad olika sätt, där dessutom olika regelverk är tillämpliga (se kap. 9 och 15). Ett annat drag i dagens framväxande multimedielandskap är tendenser mot individualisering och fragmentisering av medieanvändningen. Detta sägs ofta vara fallet beroende bl.a. på att utbudet ökar kraftigt och utvecklingen går mot mer av interaktiv kommunikation och att fram- tidens medietjänster kommer att vara mer målgruppsinriktade. Radio och TV bedöms successivt förändras från att vara massmedier med tydlig avsändarkaraktär till att bli mer av mottagarmedier, där publiken i allt större utsträckning kan göra egna val utifrån ett stort antal programkällor. Traditionella begrepp som publik, läsare, tittare och massmedium kan vara på väg att förlora sin mening när gränsen mellan sändare och mottagare suddas ut. Fragmentiseringen kommer sannolikt att innebära att genomslagskraften hos enskilda medier eller enskilda typer av medieinnehåll (t.ex. TV-nyheter) kommer att minska.9 Vanliga bedömningar är att människor i ökad utsträckning kommer att kunna beställa TV-program direkt från programbibliotek, handla och betala räkningar via TV:n, lyssna på radio via mobiltelefonen, delta i olika former av distansutbildning osv. I tiden ligger också antaganden om att kanalbegreppet för TV kan komma att förlora sin betydelse om utvecklingen fortsätter mot att det blir tekniskt och praktiskt möjligt för tittarna att själva komponera sin programtablå utifrån ett större antal kanaler. TV-apparaten blir också intelligent, dvs. den kan programmeras utifrån användarens egna önskemål och t.o.m. själv- ständigt spara ned program som motsvarar användarens intressen. K Mäktiga eller Maktlösa? Medierna inför 2000-talet, i , U 1999. Medier i förändring 67 Dessutom kommer, enligt vissa bedömare, programutbudet att öka ytterligare genom att fler nischkanaler etableras, inriktade mot små (men homogena och köpstarka) grupper. Hastigheten i denna utveckling är dock långtifrån självklar. En mer rimlig hållning till den tekniska utvecklingen och hur den påverkar människors beteende är att se den som en evolutionär snarare än en revolutionär process. Meningarna är delade om vilka effekter den tek- niska utvecklingen mot konvergens mellan olika medier och digitalisering av produktion och distribution kommer att få för mediekonsumtionen och för medieföretagen. Vissa bedömare hävdar att tendensen mot ökad individualisering av TV-tittandet kommer att fortsätta och innebära radikalt förändrade medievanor redan på kort sikt. Andra menar att många människor främst på sina arbeten kommer att vara aktiva informationssökare, medan det stora flertalet , liksom tidigare, vill ha ett professionellt paketerat innehåll i form av bl.a. dagstidningar och radio- och TV- kanaler med ett utbud präglat av såväl information som förströelse. Säkert är dock att konkurrensen om publikens uppmärksamhet kommer att intensifieras ytterligare. Förmåga att erbjuda programinnehåll av hög kvalitet kommer att vara avgörande , liksom . Bland medieforskare är bedömningen att mediekanalernas profilering och den stora volymökningen av medieutbudet haft en överraskande liten inverkan på hur mycket medierna används.10 Den sammanlagda tid som ägnas åt medierna har ökat med 10–, en mycket blygsam ökning sett i relation till det ökade utbudet. Vid en jämförelse av tittartiden per dag och person i de hushåll som har tillgång till satellitkanaler med den genomsnittliga tittartiden i samtliga hushåll (tabell 3.2) kan man konstatera att skillnaden är liten. Om vi i stället jämför med de hushåll som enbart har tillgång till marksänd TV, dvs. SVT1, SVT2 och TV4, är dock tittartiden i dessa hushåll betydligt lägre. 10 Se t.ex. i SOU 1999:126. 68 Medier i förändring TV-tittande (minuter) en genomsnittlig dag Anm: I dessa siffror avses tittartiden bland de som tittar på TV en genomsnittlig dag, alltså inte den genomsnittliga tittartiden i hela befolkningen (jfr. not 20 nedan). Källa: (MMS). Medieanvändningen i uppvisar en stor stabilitet , vilket framgår mycket tydligt av figur 3.1 som täcker . De medier som dominerar medieanvändningen är fortfarande TV, radio och morgontidningar. –99 har alla tre haft en genomsnittlig spridning på mellan . Medier i förändring 69 Andel som exponerar sig för olika massmedier en genom- snittlig dag 1979–1999 (procent), Källa: Mediebarometern (1999), . 70 Medier i förändring Man kan heller inte se någon större förändring när det gäller hur mycket tid som fördelas mellan olika medier. Fördelningen mellan lyssnande, tittande och läsande har förblivit relativt oförändrad. Läsan- det har minskat något och lyssnandet har ökat i motsvarande grad.11 Den bruttotid som befolkningen (9–) ägnar åt massmedier fördelad på olika medier (procent). 1) Vid jämförelser bör noteras att årets beräkning av Internettiden innefattar all Internetanvändning i hemmet och på skola/ arbete oavsett om den ingår i arbete eller är av privat karaktär. Mediebarometer redovisade Internetanvändning i hemmet och privat användning på skola/ arbete. Källa: Mediebarometern (1999), . Mot bakgrund av den stabilitet som präglar utvecklingen vad gäller människors medieanvändning är det ändå intressant att notera de skillnader som trots allt finns. Vad gäller skillnader mellan TV, radio och morgontidningar kan man konstatera att en brytpunkt i medieanvändningen infaller /90, då utbudet på fram- för allt TV-sidan började öka i . befann sig dagspres- sen i en lågkonjunktur. Avståndet mellan TV och morgontidningar är så stort som det var . Medier i förändring 71 Internetanvändning får i sammanhanget stort genomslag på . Parallellt med ett ökat programutbud ökar selektiviteten i radiolyss- nandet och TV-tittandet. Tillkomsten av nya kanaler har som regel medfört att tid tagits från de redan befintliga.12 Eftersom det totala tit- tandet och lyssnandet endast ökat marginellt, har rörligheten bl.a. inne- burit att public service-radios och TV:s kanaler naturligt nog förlorat publikandelar. Nedgången var dock störst . Tendensen är att SR och SVT åter stärker sin ställning. har SVT:s andel legat relativt stabilt på ungefär hälften av den tid publiken lägger på TV. SR har fortfarande två tredjedelar av den totala lyssnartiden på radio. I ett internationellt perspektiv är detta höga siffror för public service-företag. Forskning på medieområdet visar att ny teknik och nya medieformer i ett inledningsskede främst utnyttjas av de redan resursstarka.13 Vissa bedömare ser i en sådan utveckling risker för att informationsklyftor skapas mellan informationsstarka och informationssvaga grupper.14 Forskningen har också visat att när medieutbudet mångfaldigas och människors valfrihet därmed ökar, så väljer människor efter traditionella mönster, t.ex. efter klasstillhörighet. Ju mer mångsidigt ett mediesystem blir, desto tydligare tycks skillnaderna i människors medieanvändning bli, skillnader som kan avläsas exempelvis mot bakgrund av ålder, utbildningsnivå, inkomstnivå, livsstil etc. En sådan differentiering av medieanvändningen tar sig också uttryck i skillnader i vilka programgenrer människor tar del av. Exempelvis är tittandet på kvälls- nyheter inte längre en så stabil vana som det var för alla. Detta är närmare relaterat till t.ex. utbildningsnivå och politiskt intresse än det var på 1980-talet.15 Tittarvanorna är mer differentierade på så sätt att personer med låg utbildning ser mer på underhållning och högutbildade ser mer på nyheter. Medieforskaren visar i en studie att när den privata kommersiella televisionen introducerades i , med ökade valmöjligheter som följd, blev människor mer selektiva i sitt TV-tit- tande.16 Detta konstaterande kan tyckas trivialt, men studien visar också att människors medieval i stor utsträckning styrs av traditionella sociala 13Se A. , L. , Internet som massmedium i , , SOM-undersökningen 1998. 14Thunberg, m.fl. Samverkansspiralen: Människan i informations- och kom- munikationssamhället (1978). 15Gustafsson & i SOU 1999:126. 16Reimer, B, The Most Common of Practices (1994). 72 Medier i förändring och kulturella mönster. Exempelvis att skillnader i TV-tittande mellan människor med bakgrund i arbetarklass och medelklass tenderade att öka när TV-utbudet mångfaldigades. Bland människor med arbetar- klassbakgrund var exempelvis nyhetstittandet lägre än bland människor från medelklass. Ytterligare en följd av att publikens medieanvändning delas mellan olika mediekanaler är att radions och framför allt TV:s betydelse som gemensam referensram minskar. Förbi är den tid då ett enskilt radio- eller TV-program kunde samla nära nog hela befolkningen. Minskad nyttjandegrad av innehållet i enskilda medier är ett kännetecken på publikens reaktioner på medieutvecklingen. Medierna används helt enkelt för många olika saker. Man kan dock inte påstå att medierna därmed förlorar i betydelse. Även om exempelvis televisionen inte längre samlar hela familjen har den fortfarande stor betydelse för människors möjligheter att orientera sig om vad som sker i samhället.