sou · GOB372 · 2001-01-01 00:00:00 — Ersatta dagar med olika former av sjukpenning samt dagar med sjukbidrag och förtidspension ingår i ohälsotalet. Dagar med partiell ersättning är omräknade till . Sjuklöne- dagar från arbetsgivaren ingår inte. Ohälsotalets utveckling –1999. Diagrammet visar att männens ohälsotal i genomsnitt stigit , 1995 1999. Kvinnornas motsva- rande tal är en ökning 1995 1999. Det genomsnittliga ohälsotalet hade för t.o.m. stigit till 45 och fördelades på sjukpenningdagar och sjukbidrags- och förtidspensionsdagar enligt följande: 72 Statistik- och analysunderlag Ohälsotalets fördelning på sjukpenning och förtidspension för tolv- månadersperioden –. Som framgår av tabellen utgör dagar med sjukbidrags- eller förtids- pensionsersättning den större delen av ohälsotalet. 5.1.2Utvecklingen av långa sjukskrivningar och förtidspensionering I detta avsnitt redovisas sjukfrånvaron med tonvikt på utvecklingen av sjukskrivningarnas längd och utvecklingen av förtidspensionering. Av redovisningen framgår den trendmässigt starka ökningen av de längsta sjukfallen . I diagrammen 8 och 9 nedan redovisas anställda kvinnors och mäns pågående sjukfall från och med dag 30 i olika längdklasser vid slutet av åren 19941999. Det bör observeras att RFV:s redovisning av anställdas sjukfall endast avser anställda som erhållit sjuklön. Detta innebär att procenttalen är något underskattade. Sjukskrivningstidens längd mäts från datum för sjukanmälan till arbetsgivaren. Statistik- och analysunderlag 73 Anställda mäns pågående sjukfall i olika sjuklängdsklasser i för- hållande till totalt antal sysselsatta män (respektive år). Källor: Bearbetning av RFV:s sjukfrånvarostatistik och SCB:s arbetskraftsundersök- ningar Ca 18 av anställda män hade /2000 varit sjukskrivna längre än . Anställda kvinnors pågående sjukfall i olika sjuklängdsklasser i för- hållande till totalt antal sysselsatta kvinnor (respektive år). Källor: Bearbetning av RFV:s sjukfrånvarostatistik och SCB:s Den trendmässiga ökningen av långa sjukfall är ännu mera påtaglig för kvinnorna än för männen. Ca 33 av anställda 74 Statistik- och analysunderlag kvinnor hade /2000 varit sjukskrivna än , vilket innebär nästan dubbla andelen jämfört med männen. Ökningen av antalet långtidssjukskrivna kvinnor uppgår till . Sjukpenningdagar i pågående sjukfall 1999. Procentuell fördelning på kön och sjukfallslängder. 030–059 060–179 180–364 365–545 546–729 De långa sjukfallen väger mycket tungt i sjukfrånvarostatistiken. I de 99/00 pågående fallen svarade sjukfall som pågått längre än för av totalt ersatta dagar. Detta innebär natur- ligtvis att de långa sjukfallen också svarar för en stor del av sjuk- försäkringskostnaderna. För att komplettera bilden av de långa sjukfallen redovisas nedan hur förtidspensioner (inkl. sjukbidrag) utvecklats . Antalet sjukfall som varat längre än och antalet sjukbidrags- mottagare och förtidspensionärer –1999. Sjukfall > 1 år Statistik- och analysunderlag 75 ökade antalet långa sjukfall med drygt 15 000 till 70 600. ökade antalet förtids- pensionärer med 12 000 till 373 000. Under den följande tvåårs- perioden –1994 minskade de långa sjukfallen med närmare 25 000 som antalet förtidspensionärer ökade med knappt 50 000. har beståndet av förtidspensionärer i stort sett varit oförändrat och uppgick till 425 000. De långa sjuk- fallen har däremot ökat mycket kraftigt . Antalet fall ökade med 29 till 72 800 1999. Det förefaller därför som om inflödet av långa fall inte kunnat hanteras genom att tillräckliga resurser avsatts för rehabilitering. Inte heller har långtidssjukskrivna i större utsträckning än tidigare fått förtidspension. Antalet förtidspensioner har varit i stort sett oförändrat. En för alla olycklig väntesituation har uppstått. har dock antalet nybeviljade förtidspensioner ökat med 30 pro- cent jämfört med . Den aktuella situationen innebär sannolikt att det finns ett stort uppdämt behov av förtidspensionering och att en liknande nivåhöjning som den som ägde rum är ofrånkomlig. Utvecklingen indikerar också att försäkringskassorna inte lyckats att på ett effektivt sätt förhindra eller avsluta de långa sjukfallen. Orsaker till detta kan vara att försäkringskassorna erhållit successivt minskande resurser, att kassorna prioriterat administration och hantering av de korta fallen och att reglerna för förtidspension skärpts. Utredningen har för att bedöma den sistnämnda hypotesen sammanställt uppgifter om antalet långa sjukfall () och antalet förtidspensioner åren 1994–1999. Antal långa sjukfall och förtidspensioner för kvinnor och män 1994– 1999 . 76 Statistik- och analysunderlag –1999 har antalet kvinnliga förtidspensionärer ökat från 230 000 till 239 000 som antalet manliga förtids- pensionärer minskat från 192 000 till 186 000. Kvinnornas sjukfall ökade med närmare 20 000 till 45 000 och männens med knapp 7 000 till 27 800. 5.1.3Utvecklingen av den korta sjukfrånvaron Den korta sjukfrånvaron (här definierad som frånvaro under sjuk- löneperioden) belastar inte sjukförsäkringen och har inte följts upp och redovisats i RFV:s sjukfrånvarostatistik. SAF redovisar dock i sin löpande tidsanvändningsstatistik uppgifter om även den korta sjukfrånvaron inom den privata sektorn. Sjukfrånvaron i den privata sektorn 1985–1999, som procent av ordina- rie arbetstid fördelad på sjukfrånvarons längd, kortare än , 6 och längre än . Den korta sjukfrånvaron, upp till och , sjönk markant och har därefter legat på en stabil nivå under resten av 1990-talet. Den motsvarar av ordinarie arbetstid. Sjukfrånvaron i fall längre än sjönk påtagligt och har därefter stigit och motsvarade av arbetstiden. Det bör dock noteras att i den privata sektorn är andelen långtidssjukskrivna fort- Statistik- och analysunderlag 77 farande väsentligt lägre än och . RFV kommer med start att kunna redovisa anställdas sjukfrånvaro . Någon studie som redovisar ett historiskt perspektiv har dock inte gjorts. 5.1.4Sjukfrånvaroutvecklingen i olika sektorer Den faktiska sjukfrånvaron finns inte registrerad på företags- eller näringsgrensnivå. För att ändå få en bild av hur sjukfrånvaron ut- vecklats i olika sektorer och näringsgrenar har utredningen utnyttjat SCB:s månatliga arbetskraftsundersökningar. Arbetskraftsundersök- ningarna omfattar ca 18 000 intervjuer rörande den intervjuades situa- tion en speciell mätvecka under månaden. Utredningen har bearbetat och sammanställt den intervjuades uppgifter om frånvaro från arbetet på grund av egen sjukdom under den aktuella mätperioden. Följande tre diagram redovisar statligt, kommunalt och enskilt anställdas egenuppgivna frånvaro från arbetet som procenttal av res- pektive sektors anställda. Uppgiven sjukfrånvaro för samtliga anställda i olika sektorer 1990– 1999 Källa: Bearbetning av SCB:s arbetskraftsundersökningar Diagrammet ovan redovisar utvecklingen –1999 av relativa sjuk- frånvarofrekvenser för kvinnor och män anställda i den statliga, kommunala och enskilda sektorn. Talen följer i stort de generella 78 Statistik- och analysunderlag svängningarna i den faktiska sjukfrånvaron . Inom och mellan sektorerna har emellertid stora förändringar skett. var sjukfrånvaron, mätt på detta sätt, ungefär lika stor bland kommunalt anställda som bland enskilt anställda. översteg sjukfrånvaron i den kommunala sektorn den i den enskilda med , vilket motsvarar ca 17 000 kommunalt anställda. Också i detta diagram framkommer den totala sjukfrånvaron inkl sjuklöneperioden. På samma sätt som i SAF:s statistik framkommer att den totala sjukfrånvaron har ökat kraftigt, men fram har den inte uppnått nivå. För att närmare söka faktorer bakom denna utveckling har utred- ningen studerat utvecklingen för kvinnor respektive män anställda i kommuner och landsting respektive inom den enskilda sektorn. Uppgiven sjukfrånvaro för anställda kvinnor 1990–1999. Källa: Bearbetning av SCB:s arbetskraftsundersökningar Den mest påtagliga förändringen är att kvinnor an- ställda i kommuner och landsting, som 1990 hade den lägsta sjukfrån- varon, har en betydligt högre frånvaro än övriga. Enskilt an- ställda kvinnors sjukfrånvaro, som låg högst 1990, låg 1999 nära en procentenhet under de kommunalt anställda kvinnornas. Statligt an- ställda kvinnor hade 1999 den lägsta sjukfrånvaron. Uppgången från den låga nivån 1996/97 är dock tydlig inom alla sektorer. Statistik- och analysunderlag 79 Uppgiven sjukfrånvaro för anställda män 1990–1999. Källa: Bearbetning av SCB:s arbetskraftsundersökningar Skillnaderna i sjukfrånvaro för män anställda i olika sektorer har i stort utjämnats . De största relativa förbättringarna redo- visas för männen i den enskilda sektorn. 80 Statistik- och analysunderlag Utveckling av under/översjukfrånvaro för anställda kvinnor och män i den kommunala och enskilda sektorn 1990–1999. Under/översjuk- frånvaro = skillnaden mot genomsnittet för de olika grupperna under respektive år uttryckt i procentenheter. E n skilt an ställda -0 ,2 1 9 9 0 1 9 9 1 1 9 9 2 1 9 9 3 1 9 9 4 1 9 9 5 1 9 9 6 1 9 9 7 1 9 9 8 1 9 9 9 -0 ,4 Kom m unalt anställda Källa: Bearbetning av SCB:s arbetskraftsundersökningar De kommunalt anställda kvinnorna hade 1990 en sjukfrånvarofrekvens som låg under genomsnittet för anställda kvinnor. låg den över genomsnittet. För anställda män var avvikelserna från genomsnittet relativt små . Den mycket stora andelen, , kvinnligt anställda innebar att den totala skillnaden ökade från 0,5 1999. Statistik- och analysunderlag 81 Utvecklingen inom den enskilda sektorn skiljer sig helt från den inom den kommunala. Kvinnornas sjukfrånvaro låg 1990 över den genomsnittliga. 1999 hade den förändrats till under genomsnittet. Enligt SCB: s arbetskraftsundersökningar utgjorde kvinnor anställda i kommuner och landsting och verksamma inom vård och omsorg av totalt anställda 1999 och svarade för av den totala egenuppgivna sjukfrånvaron. Motsvarande uppgifter för samtliga anställda kvinnor inom kommuner och landsting är 21,5 procents andel av anställda och ca 30 procents andel av sjukfrånvarande. Enligt samma undersökningar svarade kommunalt anställda kvinnor för ca en tredjedel av ökningen av antalet sjukfrånvarande . Anställda inom vård och omsorg svarade för . Totalt utgör kvinnor och män anställda inom kommuner och landsting av totalt anställda. Deras andel av totalt sjukfrånvarande är . Om man förutsätter lika stor sjukpenning och lika antal sjukdagar per sjukskriven i varje sektor, innebar översjuk- skrivningen i kommuner och landsting att övriga arbetsgivare svarade för av kostnaderna för sjukfrånvaron inom kommuner och landsting. Den ogynnsamma utvecklingen av kvinnornas sjukfrånvaro skulle till viss del kunna förklaras av ändrad ålderssammansättning. En annan förklaring kan vara att arbetsförhållandena inom kommuner och landsting inte är tillfredsställande och skapar en icke acceptabel hög och ökande sjukfrånvaro hos anställda kvinnor. Utredningen åter- kommer till dessa frågor i sin slutrapport. En vanligt förekommande hypotes är att det finns ett starkt samband mellan arbetslöshet och sjukfrånvaro. Flera internationella studier redovisar dessa samband på makronivå. Också en sammanställning av data från kan anses tyda på sådant samband. 82 Statistik- och analysunderlag Antal pågående sjukfall bland anställda samt antal arbetslösa. I diagrammet summeras antalet sjukskrivna anställda vid respektive års slut och genomsnittligt antal arbetslösa under respektive år. Källor: RFV, SCB Diagrammet visar att summan av arbetslösa och sjukskrivna ligger tämligen . När arbetslösheten ökar minskar antalet sjukskrivna och vice versa. –1999 har antalet sjukskrivna anställda varierat mellan 90 000 och 165 000. varierade även antalet arbetslösa mycket kraftigt, mellan 240 000 och 340 000. Sammantaget tar variationerna i sjukskrivning och arbets- löshet i stort ut varandra. Redovisningen skall dock tolkas försiktigt. Sambanden är naturligtvis inte direkta utan speglar bakomliggande faktorers påverkan. Utredningen kommer i det fortsatta arbetet att närmare undersöka och beskriva sambanden mellan förändringar i arbetslöshet och sjukfrånvarons utveckling. Utredningen har ingen anledning att ifrågasätta dessa samband, men anser att sambanden inte har tillräckligt förklaringsvärde för de senaste årens utveckling. De tidigare redovisade skillnaderna mellan kvinnor och män och utvecklingen av kvinnors frånvaro inom kommuner och landsting är i sammanhanget av större betydelse. Statistik- och analysunderlag 83 Den officiella statistiken redovisar stora regionala skillnader i utveck- lingen av sjukfrånvaron. I följande diagram redovisas hur sjukfrån- varon bland anställda varierar mellan länen. Pågående sjukfall bland anställda i procent av sysselsatta. U T S OPR Källa: RFV, SCB Sjukskrivningsfrekvenserna för kvinnorna varierar från i och till i . Männens tal ligger betydligt lägre och varierar från i till i . 84 Statistik- och analysunderlag Pågående sjukfall bland anställda 1999 relaterade till riksgenomsnittet. Y H T D E C X S U Källa: RFV, SCB Diagrammet visar att sjukskrivningsfrekvensen för anställda i Väster- botten /2000 var högre än för riket i genomsnitt. De lägsta sjukskrivningstalen har och där nivån var lägre än riksgenomsnittet. En del av skillnaderna mellan länen kan förklaras av olika sammansättning av arbetskraften med avseende på kön och ålder. För en rättvisande jämförelse måste därför sådana skillnader neutraliseras. Det görs i det följande genom att använda de relativa sjuktalen för riksgenomsnittet inom en ålders-/könsgrupp på den faktiska demo- grafiska strukturen i länen. I de följande diagrammen redovisas hur sjukskrivningsfrekvensen med hänsyn tagen till den olika åldersstruk- turen i länen avviker från riksgenomsnittet. I ett län där sjuk- skrivningsfrekvensen är densamma som riksgenomsnittet blir skillna- den noll, där den är lägre negativ och där den är högre än genomsnittet positiv. Statistik- och analysunderlag 85 Länsvisa avvikelser av relativa sjuktal från riksgenomsnittet. -0,2 -0,4 -0,6 OPR U X H -0,5 -1,0 -1,5 U Y T D Skillnaden mellan länen är stor också när hänsyn är tagen till olikheter i åldersstruktur. Framför allt gäller det kvinnornas relativa sjukskriv- ningstal. I och i ligger talen tre pro- centenheter högre än riksgenomsnittet medan de ligger mer än en procentenhet lägre än genomsnittet i och i . För männen är skillnaderna över rikets län mindre. I och i finns det en översjukskrivning på cirka en procent- enhet. I och i är de faktiska sjuktalen en halv procentenhet lägre än vad den skulle ha blivit med riksgenomsnittet. Avvikelserna för män och kvinnor följer varandra länsvis i ganska stor utsträckning. Länen kommer i stort sett i samma ordning för män 86 Statistik- och analysunderlag som för kvinnor. I de allra flesta län samvarierar således över- och undersjukskrivningarna mellan män och kvinnor. Det finns dock några undantag. I och i är sambandet nära noll och i finns det ett negativt samband. Det innebär att männens relativa sjuktal är högre än riksgenomsnittet medan kvinnornas relativa sjuktal är lägre än genomsnittet. Sjukskrivningstalen jämfört med riksgenomsnittet skiljer sig åt mellan länen på flera sätt. Det är en tydlig skillnad i trenden, dvs. hur nivån på differensen utvecklas över tiden. Jämfört med riksgenom- snittet ökar sjuktalen mest i och för män och i och för kvinnor. Differensen minskar i och i för både män och kvinnor. Eventuella samband med arbetslöshetens utveckling har också testats. Olika regional utveckling skulle kunna förklara varför ett län har över- eller undersjukskrivningar jämfört med riksgenomsnittet, men några sådana samband har inte kunnat beläggas. Resultaten är dock tämligen entydiga. I endast något enstaka län visar sig nivån på arbets- lösheten ha samband med över- eller undersjukskrivning. Utredningen finner de stora regionala skillnaderna i utvecklingen av sjukfrånvaron både anmärkningsvärda och svårförklarliga. En förkla- ring kan vara att tradition och inställning till sjukskrivningar som ett försörjningsmedel bland både medborgare, läkare och försäkrings- kassor varierar över landet. Sjukskrivningarna är höga i framför allt skogs- och Norrlandslänen, där arbetslösheten är, och har varit, hög . Sjukskrivning kan ha blivit ett icke avsett komplement till arbetsmarknads-, socialpolitiska och regionalpolitiska stöd. Detta skulle i så fall innebära att tillämpningen av sjukförsäkringen inte sker lika över landet. Utredningen kommer i det fortsatta arbetet att ingående söka medicinska, miljömässiga, organisatoriska och/eller andra förklaringar till de stora regionala skillnaderna i utvecklingen av sjukfrånvaron. Utredningen har givetvis funnit anledning att studera vilka sjukdoms- tillstånd, diagnoser, som ligger bakom den ökade sjukfrånvaron. Dessvärre saknas möjligheten att via nationell statistik följa för- ändringar i diagnoser. I sjukförsäkringsutredningens uppdrag ingår att klargöra eventuella brister som finns i befintlig statistik och att lämna förslag på vilka ytterligare uppgifter som bör finnas tillgängliga. Redan nu kan konstateras att uppgift om diagnos borde statistikföras, givetvis under förutsättning att den enskildes integritet inte åsidosätts. Statistik- och analysunderlag 87 träffande förslag till förändringar hänvisas till avsnittet 9.3.7 Övriga frågor. På länsnivå gör de flesta försäkringskassor sjukfallsstudier. Utred- ningen har samlat dessa studier som ett bidrag för att kunna studera regionala likheter och olikheter bl.a. vad avser diagnos. Studierna har dock inte något enhetligt upplägg utan varje försäkringskassa har sin egen design. Det är utredningens avsikt att i slutbetänkandet redovisa erfarenheter från sammanställningen av sjukfallsstudierna. Utredningen finner det ändå önskvärt att här redovisa några av de uppgifter som finns vad gäller diagnoser. AMF Försäkring som an- svarar för tilläggsförsäkringar för anställda inom bl.a. SAF/LO-områ- det, kooperationen, kommuner, landsting och , registrerar uppgift om diagnos för varje person som erhåller ersättning från tilläggsförsäkringen. Utredningen har fått tillgång till en sam- manställning av AMF Försäkrings registrerade uppgifter avseende . Uppgifterna avser ersättningar för sjukfall längre än . fanns ca 55 000 och 57 500 fall registre- rade. Då viss eftersläpning av anmälningar förekommer är det inte möjligt göra kvantitativa jämförelser mellan åren. Utredningen redo- visar därför enbart fördelningen av diagnoser på de fem huvudgrupper AMF Försäkring använder: mentala sjukdomar, cirkulationsorganens sjukdomar, andningsorganens sjukdomar, rörelseorganens sjukdomar och övriga diagnoser. Det bör noteras att gruppen mentala sjukdomar är en mycket vid grupp som innefattar stress, psykiska besvär, lättare och svårare depressioner, psykiska sjukdomar, etc. Fördelning av diagnoser inom SAF/LO-området. Källa: AMF Försäkring 88 Statistik- och analysunderlag Fördelning av diagnoser inom Kommun/Landstingssektorn. Källa: AMF Försäkring Fördelningen på diagnosgrupper i de olika sektorerna skiljer sig i huvudsak beträffande mentala sjukdomar och rörelseorganens sjuk- domar. Inom kommun/landstingssektorn svarar fall med diagnosen mentala sjukdomar för av fallen mot inom SAF/LO-området. Rörelseorganens sjukdomar svarar för av diagnoserna inom SAF/LO-området mot i kommuner och landsting. Rörelseorganens sjukdomar är den vanligaste diagnosen för alla grupper. Inom /landstingssektorn är den dock betydligt van- ligare bland kvinnor än bland män, 50 procents andel mot för männen. Skillnaden mellan könen är också påtaglig när det gäller cirku- lationsorganens sjukdomar. Männen har genomgående betydligt större andel diagnoser rörande cirkulationsorganens sjukdomar än kvinnorna. har det skett en ökning av andelen diagnoser inom gruppen Mentala sjukdomar. Inom kommuner och landsting har andelen totalt ökat och inom SAF/LO-området är ökningen för kvinnorna. Inom SAF/LO-området har också diagnoserna avseende rörelse- organens sjukdomar ökat något. Minskade andelar återfinns bland Övriga diagnoser. har i två undersökningar studerat samtliga sjuk- fall och rehabiliteringsärenden som var pågående och 1999. Från dessa ögonblicksbilder, med en överrepresen- tation av långvariga sjukfall, konstaterar RFV att diagnosfördel- ningen som helhet visar en stor stabilitet mellan åren med ett tydligt Statistik- och analysunderlag 89 De psykiska störningarna har ökat sin andel till av de sjukskrivna. Det är således fråga om en tydlig ökning av de mindre svårartade psykiska problemen inom kategorin neuroser och liknade sjukdomstillstånd. Någon ökning har dock inte skett när det gäller de mer svårartade psykiska sjukdomarna.2 Vidare konstaterar RFV i rapporten för psykiska besvär inom offentlig sektor, som också bygger på 4 september- undersökningarna att Det finns en allmän uppgång i sjukskrivningar för psykiska besvär på hela arbetsmarknaden. Den ökning som skett i andelen sjukskrivna med psykiska besvär kan inte enbart hänföras till den offentliga sektorn. Visserligen har en kraftig ökning skett inom framförallt landstingssektorn med även inom den privata sektorn har en markant ökning skett. Psykiska besvär är relativt sett en betydligt vanligare sjukskrivningsorsak inom offentlig sektor än inom privat sektor. Störst andel sjukskrivna med psykiska besvär arbetar inom landstingssektorn.3 Befintlig sjukfrånvarostatistik saknar uppgifter som kan belysa olika individ- och miljöfaktorers påverkan på hälsa och sjukfrånvaro. För att kompensera dessa brister följer aktivt pågående forskningsprojekt inom området (t.ex. Hållbar arbetshälsa inom kommuner och landsting inför 2000-talet) – Hakul, som bedrivs vid sektionen för personskadeprevention vid i . Utredningen har vidare låtit SCB samköra Arbetarskyddsstyrelsens arbetsmiljöstatistik och RFV:s sjukfrånvaroregister och genomfört en egen beteendeundersökning. Arbetet genomförs med stöd och med- verkan från , , och . Syftet med den egna undersökningen är att –beskriva hur män och kvinnor i olika åldrar, med olika bakgrund, arbetsförhållanden och familjesituationer upplever sin hälsa och arbetssituation –belysa sambanden mellan hälsa, arbetsförhållanden och sjukfrån- varo och sjuknärvaro 2RFV; 4:e septemberundersökningen av pågående sjukskrivningar – en jäm- förelse (), s. 17. 3RFV; Sjukskrivningar för psykiska besvär inom offentlig sektor (), s. 1. 90 Statistik- och analysunderlag –analysera hur individens ekonomiska situation och gällande regel- verk påverkar sjukfrånvaro/sjuknärvaro –kartlägga eventuella särskiljande individ- och miljöfaktorer mellan friska och sjukfrånvarande –identifiera goda och dåliga arbetsmiljöer samt att –ge underlag för förslag till åtgärder i syfte att öka hälsan och minska sjukfrånvaron Undersökningen har genomförts som en postal enkät till ett slumpvis urval av den svenska befolkningen och ett slumpvis urval ur RFV:s sjukfrånvaroregister. För att få en uppfattning om attityder i olika ålderskohorter har undersökningen avgränsats till personer födda , 1955, 1965 och 1975. Sammanlagt har undersökningen omfattat 24 000 individer, hälften män och hälften kvinnor. Fördjupade sam- bandsanalyser kommer att göras under det fortsatta utredningsarbetet och resultaten kommer att redovisas i utredningens slutbetänkande. Detsamma gäller samkörningen av arbetsmiljöundersökningen och RFV:s sjukdataregister. Utredningen har vidare samlat in ett 20-tal sjukfallsstudier gjorda av enskilda försäkringskassor. Detta material kommer att bearbetas och redovisas i slutbetänkandet. Utredningen vill understryka att det som här redovisas som utgifter för sjukförsäkringen inte är detsamma som de totala kostnaderna för sjukfrånvaron. I dessa ingår naturligtvis också direkta och indirekta kostnader både för enskilda, företag, kommuner, landsting och staten. Någon studie av en sådan total kostnadsbild finns inte tillgänglig och utredningen har inte med den korta tid som stått till förfogande kunnat göra några egna bedömningar.