sou · GOB321d4 · 2001-01-01 00:00:00 — Det innebär att För- svarsmakten är ansvarig för tjänstgöringen. Rent faktiskt kan dock tjänstgöringen, efter den inledande utbildningen hos myn- digheten, slutföras hos andra myndigheter, t.ex. hos eller . Skyldigheten att fullgöra värnplikt omfattar endast män som är svenska medborgare och gäller från början av det kalenderår när den totalförsvarspliktige fyller till slutet av det kalenderår när han fyller . Kvinnor som vill få anställning som yrkes- eller reservoffice- rare skall genomgå grundutbildning hos Försvarsmakten. Det följer av 1 § lagen (1994:1810) om möjligheter för kvinnor att fullgöra värnplikt eller civilplikt med längre grundutbildning. Även kvinnor som, utan att vilja få anställning som yrkes- eller reservofficerare, under höjd beredskap vill tjänstgöra i sådana befattningar som kräver längre grundutbildning än inom totalförsvaret har möjlighet att genomgå militär grundutbildning. Av 5 § följer att en kvinna som efter antagningsprövning enligt den lagen skrivits in för värnplikt därefter är skyldig att fullgöra värnplikten. lagen (1994:1810) om möjligheter för kvinnor att fullgöra värnplikt eller civilplikt med längre grundutbildning Civilplikten fullgörs i såväl civilt som militärt försvar. Civil- plikten får inte omfatta annan verksamhet som är förenad med egentliga stridsuppgifter än ordnings- eller bevakningsuppgifter. Inom ramen för civilplikten finns det möjligheter att fullgöra tjänstgöring som inte är förenad med bruk av vapen (vapenfri tjänstgöring). Tjänstgöring med civilplikt behöver inte alltid, till skillnad mot värnplikt, inledas med en grundutbildning. En total- försvarspliktig som skall fullgöra civilplikt behöver t.ex. inte genomgå grundutbildning, om han eller hon på grund av sin yrkesutbildning redan har de grundläggande färdigheter som krävs för att upprätthålla en viss befattning. I de fall ett utbild- ningsbehov saknas, saknas således också anledning att med stöd av pliktbestämmelser grundutbilda. Däremot är det möjligt att genom repetitionsutbildning upprätthålla och utveckla den enskildes kunskaper och färdigheter. Den allmänna tjänsteplikten innefattar en skyldighet att under höjd beredskap tjänstgöra i en ordinarie anställning eller efter anvisning av en myndighet utföra vissa arbetsuppgifter. Skillna- den mellan civilplikt och allmän tjänsteplikt är att tjänstgöringen med allmän tjänsteplikt inte skall äga rum annat än vid höjd beredskap. En sådan tjänstgöring är inte heller förknippad med något krav på grundutbildning eller repetitionsutbildning. Det utesluter emellertid inte att det som en följd av en anställning åligger en arbetstagare att delta i av arbetsgivaren anordnad övning för att vissa funktioner skall kunna upprätthållas vid höjd beredskap (t.ex. för hälso- och sjukvårdspersonal anställda inom landstingen). De som frivilligt åtagit sig att tjänstgöra inom totalförsvaret under höjd beredskap är skyldiga att göra detta med allmän tjänsteplikt. Härigenom är det möjligt att t.ex. genom hot om straff säkerställa att en person som har åtagit sig en viss tjänst- inom civilt försvar verkligen fullföljer sitt åtagande i ett skärpt läge. 3 Mönstring och annan utredning Grundläggande bestämmelser om mönstring och annan utredning om den totalförsvarspliktiges personliga förhållanden finns i 2 kap. lagen om totalförsvarsplikt. Hänvisningar till paragrafer avser detta kapitel om inte annat anges. Den som är totalförsvarspliktig är skyldig att skriftligen eller muntligen eller, om det behövs, vid en personlig inställelse lämna nödvändiga uppgifter om hälsotillstånd, utbildning, arbete och personliga förhållanden i övrigt. Syftet är att utreda den totalför- svarspliktiges förutsättningar att fullgöra värnplikt eller civilplikt och därmed säkerställa att ingen enskild åläggs en tjänstgöring som går utöver hans eller hennes förmåga (1 §). Varje svensk man som är totalförsvarspliktig är för utredning skyldig att mönstra. Skyldigheten att genomgå mönstring inträder det kalenderår när den totalförsvarspliktige fyller eller, för den som förvärvar svenskt medborgarskap senare, från och med den dag när han blir svensk medborgare. Om det inte finns särskilda skäl, är ingen skyldig att genomgå mönstring efter det kalenderår när han fyller . Ett särskilt skäl som nämns i lagmotiven att frångå denna bestämmelse är om någon hållit sig undan och därför inte har kunnat nås med kallelse tidigare (2 §). Mönstring är en förutsättning för att få ta någon i anspråk för värnplikt eller för civilplikt som omfattar längre grundutbildning än - dvs. På grundval av en mindre omfattande utredning än mönstring kan den som är total- försvarspliktig tas i anspråk för tjänstgöring med civilplikt om grundutbildningstiden inte överstiger - dvs. kort grundutbildning (3 kap. 4 §). () ansvarar för att manliga totalförsvarspliktiga genomgår mönstring. Annan mindre omfat- tande utredning kan göras av eller av andra myndig- heter, som regeringen bestämmer, och av kommuner, landsting eller registrerade trossamfund som har behov av pliktpersonal för att uppfylla det planerings- och bemanningsansvar som åvilar dem i egenskap av ansvariga för civil verksamhet, dvs. civilt för- svar. Ingen skall kallas att genomgå mönstring, om det är uppenbart att personen i fråga saknar förmåga att fullgöra såväl värnplikt som civilplikt (2 §). Om resultatet av mönstringen visar att den totalförsvarspliktige saknar förutsättningar att fullgöra både värn- plikt och civilplikt skall besluta att han inte är skyldig att fullgöra sådan tjänstgöring (3 kap. 2 §). Mönstringen skall alltid genomföras i den totalförsvarsplik- tiges personliga närvaro. Personlig närvaro är en förutsättning för att mönstring skall anses ha ägt rum. Den skall omfatta medi- cinska och psykologiska undersökningar samt annan utredning av hans personliga förhållanden. Vägran att aktivt medverka vid mönstringen är inte straffbelagd (3 §). Kommuner, landsting och enskilda vårdinrättningar skall till lämna de uppgifter om en totalförsvarspliktigs hälsotillstånd och personliga förhål- landen i övrigt som behövs för att bedöma hans eller hennes för- utsättningar att fullgöra värnplikt eller civilplikt (4 §). Vid bedömningen av om en totalförsvarspliktig saknar förut- sättningar att fullgöra värnplikt eller civilplikt skall bl.a. prövas huruvida han eller hon på grund av sjukdom eller av någon annan orsak har sin fysiska eller psykiska prestationsförmåga nedsatt i sådan grad att tjänsten inte kan fullgöras eller annars genom tjänstgöringen löper särskild risk att få en sådan nedsättning av prestationsförmågan. Detta innebär bl.a. att den som inte upp- fyller förutsättningarna för att fullgöra värnplikt och därmed inte kan skrivas in för sådan tjänst ändå kan komma att tas i anspråk med civilplikt. Grundläggande bestämmelser om inskrivning finns i 3 kap. 1-11 §§ lagen om totalförsvarsplikt. Hänvisningar till paragrafer avser detta kapitel om inte annat anges. Visar resultatet av mönstringen att den totalförsvarspliktige har förutsättningar att fullgöra värnplikt eller civilplikt, skall Plikt- verket placera honom i en eller flera befattningsgrupper samt skriva in honom för värnplikt eller civilplikt eller i en utbild- ningsreserv. Befattningsgrupper skall finnas för chefer, för spe- cialister och för övriga. Befattningsgrupper finns inom såväl militärt som civilt försvar. Inom varje befattningsgrupp finns olika befattningar (1 §). Försvarsmakten och () bestämmer i verkställighetsföreskrifter vilka befattningsgrupper och befattningar som skall finnas - För- svarsmaktens föreskrifter om utbildning och krigsplacering av totalförsvarspliktiga (FFS 1995:18) och ÖCB.s föreskrifter om utbildning och krigsplacering av totalförsvarspliktiga (ÖCBFS 1995:3, ändr.1997:2). Det sammanlagda antalet befattningar är omkring 1200. För värnplikt och civilplikt skall det antal totalförsvarspliktiga skrivas in som i krig behövs i Försvarsmakten och civilt försvar eller för Försvarsmaktens fredstida beredskap. Ur varje befatt- ningsgrupp skall de som är bäst lämpade skrivas in för tjänst- . Resten skrivs in i utbildningsreserven som är gemensam för militärt och civilt försvar. Utbildningsreserven innehåller representanter från alla befattningsgrupperna (2 §). Inskrivning efter annan utredning Den som efter annan utredning än mönstring bedöms lämplig för civilplikt får av skrivas in för sådan tjänstgöring. Men bara för civilplikt med kort grundutbildning. För inskrivning för civilplikt med lång grundutbildning krävs att mönstring har före- gått inskrivningsbeslutet (4 §). För den som skrivs in för värnplikt eller för sådan civilplikt som omfattar grundutbildning, skall följande bestämmas vid inskriv- ningen. G den befattning eller typ av befattning som han eller hon skall utbildas till, G de förband, skolor, myndigheter eller andra organisationer där grundutbildningen huvudsakligen skall fullgöras, G grundutbildningens längd, och G vid lång grundutbildning, året och månaden när grundutbild- ningen är planerad att börja. Till skillnad från inskrivning för värnplikt innebär inte med nöd- vändighet att inskrivningsbeslut för civilplikt att grundutbildning måste äga rum. Men innebär inskrivningen att grundutbildning skall äga rum måste inskrivningsbeslutet innehålla de uppgifter som räknas upp i punkterna ovan (5 §). Vid inskrivning för civil- plikt som inte omfattar grundutbildning skall det bestämmas vil- ken befattning som den som skrivs in skall upprätthålla. Det innebär inskrivning direkt i krigsbefattning (6 §). Av ett beslut om inskrivning skall det framgå vad som har bestämts enligt 5 och 6 §§. Ett beslut om inskrivning i utbild- ningsreserven skall innehålla uppgift om den totalförsvarsplik- tiges befattningsgrupp. Den som genomgår mönstring skall vid mönstringen underrättas om vad som bestämts vid inskrivningen. Beslutet bör delges den mönstrande såväl muntligen som skriftli- gen. Har vid mönstringen beslutat om att den mönst- rande inte är skyldig att fullgöra värnplikt och civilplikt skall denne på motsvarande sätt underrättas även om det beslutet. I regel pågår mönstringen . Någon tidsbestämning finns dock inte. Mönstringen kan pågå tills den totalförsvarsplik- tiges fysiska och psykiska förutsättningar har utretts (8 §). Ett inskrivningsbeslut får ändrasi olika avseenden, t.ex. såvitt avser befattning, förband, grundutbildningens längd etc. Initia- tivet kan komma från den totalförsvarspliktige själv, från Plikt- verket eller från den utbildningsorganisation där han eller hon tjänstgör. Om det behövs för bedömningen, är den som är total- försvarspliktig skyldig att genomgå förnyad mönstring eller annan utredning enligt 2 kap. Det finns dock viktiga begränsningar i förutsättningarna för att få ändra ett inskrivningsbeslut. Ändringar som innebär att tiden för grundutbildningen blir längre än det tidigare beslutet kräver alltid den totalförsvarspliktiges samtycke. Detsamma gäller i fråga om ändring av ett beslut i inskrivnings- reserven till inskrivning för värnplikt eller för civilplikt men lång grundutbildning. Men inte i fråga om ändring av ett beslut om inskrivning i utbildningsreserven för inskrivning med civilplikt med kort grundutbildning. Den som har placerats i utbildnings- reserven kan således tas i anspråk för en kortare utbildning i det civila försvaret. Ett sådant beslut får också fattas oberoende av om den enskildes förhållanden har ändrats eller inte (9 §). Regeringen har dock alltid möjlighet, om det behövs med hän- syn till försvarsberedskap, att ändra ett inskrivnings- beslut om inskrivning i utbildningsreserven till inskrivning för värnplikt eller civilplikt med lång grundutbildning. Denna möj- lighet kvarstår så länge den totalförsvarspliktige är inskriven i utbildningsreserven (10 §). Inskrivning i utbildningsreserven upphör vid utgången av det kalenderår när den totalförsvarspliktige fyller . Bestäm- melsen innebär en garanti för den enskilde att inte komma i fråga för lång grundutbildning (11 §). Grundläggande bestämmelser om tjänstgöring utan vapen finns i 4 kap. 16-22 §§ lagen om totalförsvarsplikt. Den vapenfria tjänsten regleras som ett av flera tjänstgörings- alternativ inom ramen för totalförsvarsplikten och är inte något undantag från värnpliktstjänstgöringen. En totalförsvarspliktig som vill slippa tjänstgöring i Försvarsmakten eller sådan tjänst- i civilt försvar som är förenad med bruk av vapen mot annan har rätt till detta, om han eller hon har en allvarlig person- lig övertygelse om att inte bruka vapen mot annan (16 § och 21 §). Att vapenbruket skall vara riktat mot annan innebär enligt lagmotiven att rätten att vara vapenfri inte kan åberopas för den typ av vapenbruk som t.ex. förekommer inom räddningstjänsten i samband med ammunitionsröjning (prop.1994/95:6 s. 175). Vid prövningen skall tilltro sättas till sökandens uppgifter, om det inte finns anledning att misstänka att uppgifterna inte är sannings- enliga (a. prop. s. 132). En ansökan om rätt att vara vapenfri kan göras såväl innan sökanden har skrivits in som efter ett inskrivningsbeslut, t.ex. efter fullgjord grundutbildning i det militära försvaret. Om inskrivning inte har skett, innebär beslutet ett hinder för inskriv- ning för tjänstgöring i Försvarsmakten och för civilplikt som är förenad med bruk av vapen. Har inskrivning skett, skall inskriv- ningen ändras så att ingen konflikt uppstår med beslutet om rätten att vara vapenfri. Ansökningar om rätt att vara vapenfri prövas av (22 §). Grundläggande bestämmelser om krigsplacering finns i 3 kap. 12- 15 §§ lagen om totalförsvarsplikt. En krigsplacering innebär placering i en befattning som i krig behövs i Försvarsmakten eller i det civila försvaret. Krigsplace- ring sker normalt i den befattning som den totalförsvarspliktige har grundutbildats till. Men krigplacering kan också ske i en annan befattning eller verksamhet än den som den totalförsvars- pliktige grundutbildats till. En förutsättning för krigsplacering är att den som blir krigsplacerad har tillräckliga kunskaper och är lämpad för de krigsuppgifter som skall utföras. En totalförsvars- pliktig som har skrivits in för civilplikt utan grundutbildning skrivs direkt in i sin krigsbefattningen. Ingen får krigsplaceras för mer än en uppgift under höjd bered- skap. ansvarar för krigsplacering av pliktpersonal och håller dels ett register för krigsplacerad pliktpersonal, dels ett sär- skilt register för annan personal. I det senare registret kan antecknas om en viss person tillhör nyckelpersonalen hos en arbetsgivare och därför inte bör skrivas in med värnplikt eller civilplikt för någon annan verksamhet. beslutar om krigsplacering. Ett sådant beslut kan inte överklagas. Det kan däremot ändras. Ansvaret för att olika verksamheter inom totalförsvaret bemannas ligger på det organ som svarar för en verksamhet i krig. Beslut om krigsplacering grundas därför alltid på framställningar från de bemanningsansva- riga organen. En totalförsvarspliktig som inte krigsplaceras efter avslutad grundutbildning får skrivas in på nytt för civilplikt utan grundut- bildning eller med kort grundutbildning. Kvinnors möjlighet att ansöka om antagning till dels militär grundutbildning, dels en sådan utbildning inom det civila försva- ret som kräver längre grundutbildning än regleras som redan nämnts i lagen om möjligheter för kvinnor att fullgöra värnplikt eller civilplikt med längre grundutbildning. Svenska kvinnor kan, utöver skyldigheten att genomgå civil- pliktsutbildning i (kort grundutbildning), enligt lagen frivilligt genomgå en antagningsprövning för inskrivning för värnplikt eller civilplikt med lång grundutbildning. Den utredning som en kvinna skall genomgå benämns antagnings- prövning och överensstämmer till sitt innehåll med den mönstring som svenska män skall genomgå. En kvinna som har lämnat sitt samtycke till att genomgå en sådan grundutbildning till vilken hon har befunnits lämpad skrivs in för värnplikt eller civilplikt. När en kvinna skrivits in för värn- plikt eller civilplikt med lång grundutbildning omfattas hon av samma bestämmelser som en man som med stöd av lagen om totalförsvarsplikt skrivits in för motsvarande grundutbildning. Hon blir således med lagstadgad plikt skyldig att fullgöra inte bara grundutbildning utan också repetitionsutbildning, bered- skapstjänstgöring och krigstjänstgöring. 8Fullgörande av värnplikt och civilplikt Grundläggande bestämmelser om fullgörande av värnplikt och civilplikt och om utbildningstider finns i 4 kap. lagen om totalför- svarsplikt. En totalförsvarspliktig som har skrivits in för värnplikt eller civilplikt är skyldig att fullgöra sådan tjänst. Den som har skrivits in för utbildning till en befattning är vidare skyldig att fullgöra grundutbildning och repetitionsutbildning. Den som har krigs- placerats är även skyldig att fullgöra beredskapstjänstgöring och krigstjänstgöring. Under normala förhållanden är dock en totalförsvarspliktig som har skrivits in för värnplikt eller civilplikt med lång grund- utbildning och som inte har kallats in till grundutbildning före utgången av det kalenderår när han fyller inte skyldig att fullgöra grundutbildningen. Den som är inskriven i utbildnings- reserven kan dock om det behövs med hänsyn till för- svarsberedskap bli skyldig att fullgöra sådan grundutbildning. Kallelse måste i det fallet ske före utgången av det kalenderår när han fyller . Det är regeringen som bestämmer när behov föreligger med hänsyn till försvarsberedskapen. Efter ny inskrivning åligger det en totalförsvarspliktig att full- göra civilplikt med kort grundutbildning eller civilplikt med enbart repetitionsutbildning, krigstjänstgöring och beredskaps- tjänstgöring, även om han har fullgjort grundutbildning. Följande tidsramar gäller enligt lag G den längsta grundutbildningstiden för värnplikt är , G den längsta grundutbildningstiden för civilplikt är , G det högsta antalet repetitionsutbildningsdagar är 240, G den längsta sammanlagda utbildningstiden är , och G det högst antalet beredskapstjänstgöringsdagar är 180. De militära befattningarnas grundutbildningstider framgår av För- svarsmaktens föreskrifter (FFS 1995:18) om utbildning och krigsplacering av totalförsvarspliktiga. De civila befattningarnas grundutbildningstider framgår av ÖCB:s föreskrifter (ÖCBFS 1995:3) om utbildning och krigsplacering av totalförsvarspliktiga. Regeringen har i 5 kap. 3 § förordningen (1995:238) om totalför- svarsplikt föreskrivit att grundutbildningen för en totalförsvars- pliktig som skrivits in för värnplikt skall vara lägst . Vissa andra inskränkningar i de personliga förhållandena Grundläggande bestämmelser om vissa inskränkningar i de total- försvarspliktigas personliga förhållanden under fullgörande av värnplikt eller civilplikt finns i 5 och 7 kap. lagen om totalför- svarsplikt. Totalförsvarspliktiga som fullgör värnplikt eller civilplikt är skyldiga G att tåla inskränkningar i rätten att förflytta sig, G att genomgå medicinska och psykologiska undersökningar, G att lyda förmans order och i övrigt G att rätta sig efter de tjänsteföreskrifter som gäller. En totalförsvarspliktig är dessutom skyldig att inställa sig efter kallelse till mönstring, annan utredning eller till utbildning. En totalförsvarspliktig skall vidare kunna nås av postförsän- delser från , vara skyldig att bekräfta mottagandet av vissa handlingar från myndigheter och ta del av dessa handlingars innehåll samt vara skyldig att ta emot, väl förvara och efter upp- maning återlämna handlingar och utrustning som rör tjänsten. Grundläggande bestämmelser om utbildningens innehåll finns i 5 kap. 3-5 §§ lagen om totalförsvarsplikt. Hänvisningar till paragra- fer avser detta kapitel om inte annat anges. Grundutbildningen syftar till att ge de totalförsvarspliktiga en sådan grundläggande utbildning att de kan fullgöra de uppgifter som det förband eller den organisation där de tjänstgör kan komma att ställas inför i krig. Syftet med repetitionsutbildningen är att befästa och utveckla skickligheten för krigsuppgiften I grundutbildningen och repetitionsutbildningen ingår även upp- gifter som syftar till att upprätthålla försvarsberedskap (3 §). Huvudregeln är att grundutbildningen skall genomföras i en följd. Avsteg från denna regel får göras för vissa befattningar, men endast om det finns särskilda skäl. Det innebär en restriktiv tillämpning av möjligheten till en uppdelning (4 §). Repetitions- utbildningens omfattning för varje totalförsvarspliktig bestäms av krigsuppgiften och behovet att öva det förband eller den verk- samhet där han eller hon är krigsplacerad (5 §). 10 Uppskov och avbrott Grundläggande bestämmelser om uppskov med tjänstgöringen finns i 5 kap. 8-11 §§ lagen om totalförsvarsplikt. Hänvisningar till paragrafer avser detta kapitel om inte annat anges. En totalförsvarspliktig kan efter ansökan beviljas uppskov med grundutbildningen och repetitionsutbildning som han eller hon har kallats in till. Uppskov kan inte beviljas med krigstjänstgöring och beredskapstjänstgöring. Behovet av ledighet vid sådan tjänst- får i stället tillgodoses genom tjänstledighet. G om tjänstgöringen medför avsevärda svårigheter med avse- ende på sökandens studier eller arbete eller i övrigt för sökanden själv eller någon nära anhörig till honom eller henne, eller G om sökandens fysiska eller psykiska prestationsförmåga är tillfälligt så nedsatt att det kan antas att tjänstgöringen inte kan fullföljas. Uppskov på angivna grunder får beslutas för högst i sänder räknat från inställelsedagen. När har gått ut ankommer det på att på nytt ta ställning till den fram- tida tjänstgöringsskyldigheten. Uppskov med grundutbildningen skall normalt inte beviljas för tiden efter utgången av det kalen- derår när den totalförsvarspliktige fyller (8 §). Uppskov med utbildningen skall också som huvudregel bevil- jas när en totalförsvarspliktig efter inkallelsen men innan utbild- ningen har påbörjats ansöker om att vara vapenfri. Uppskov skall beviljas för tiden till dess ansökningen om rätt att vara vapenfri har prövats slutligt. En ansökan om rätt att vara vapenfri som görs anses innefatta en ansökan om uppskov (9 §). Ärenden om uppskov prövas av (10 §). Totalförsvarspliktiga som fullgör vissa uppdrag, t.ex. som riksdagsledamot, som ersättare för riksdagsledamot eller som statsråd, har uppskov utan särskilt beslut (11 §). Grundläggande bestämmelser om avbrott finns i 5 kap. 12-16 §§ lagen om totalförsvarsplikt. Hänvisningar till paragrafer avser detta kapitel om inte annat anges. Bestämmelserna är inte tillämpliga på krigstjänstgöring eller beredskapstjänstgöring. Grundutbildning eller repetitionsutbildning skall avbrytas om den som fullgör tjänstgöringen har varit frånvarande från tjänsten att utbildningsmålet inte kommer att nås. Det- samma gäller om den som fullgör tjänstgöringen på grund av till- fälligt nedsatt fysisk eller psykisk prestationsförmåga kan antas komma att vara frånvarande från tjänsten att utbildningsmålet inte kommer att nås (12 §). Värnplikten och civilplikten skall också i normalfallet avbrytas när den totalförsvarspliktige ansöker om rätt att vara vapenfri, om utbildningen är förenad med bruk av vapen (13 § 1). Tjänstgöringen skall vidare avbrytas om den totalförsvars- pliktige vägrar eller underlåter att fullgöra sina skyldigheter under tjänstgöringen (13 § 2). Avbrott skall också göras i tjänstgöringen, om den totalför- svarspliktige har sådana skäl för detta som anges i 8 § första stycket 1, dvs. om tjänstgöringen medför avsevärda svårigheter med avseende på den totalförsvarspliktiges studier eller arbete eller i övrigt för den totalförsvarspliktige själv eller någon nära anhörig till honom eller henne, och ansöker om att utbildningen skall avbrytas (14 §). Ärenden om avbrott prövas av eller efter verkets bestämmande av en annan statlig myndighet, en kommun, ett landsting eller registrerat trossamfund. Ärenden som avses i 14 § skall dock alltid prövas av (15 §).