sou · GOB311d3 · 2001-01-01 00:00:00 — Driftskostnaderna för de svenska bolagen uppgick till , vilket var en minskning från föregående år. Driftskostnadsprocenten blev därmed jämfört med Detta är till stor del en effekt av bolagens rationaliseringar och kostnadsneddragningar. 32 L. och A. , Företags- och fastighetsförsäkring (ÅB 99 s. 31 ff.) tabell 12 och 13 samt 24 (ÅB 99 s. 164 f. resp. s. 173). Inspektionen regeringsrapport 99 s. 43 f. Volym B:182 Bilaga 10 Kreditförsäkring i drivs i två huvudformer, affärskreditför- säkring och pensionskreditförsäkring. Premieinkomsten 1998 var endast ca . Genom pensionskreditförsäkring tryggas pensionsutfästelser av olika slag. Affärskreditförsäkring avser kommersiella risker i form av kredit- förluster och liknande och finns som borgensförsäkring, hypoteksför- säkring och kundkreditförsäkring. Före finanskrisen hade affärskredit- försäkring stor omfattning men efter flera misslyckade engagemang (bl.a. Svenska Kredits konkurs) är den numera av liten betydelse. Återförsäkring innebär att försäkringsbolag, som genom ett direkt försäkringsavtal åtagit ett ansvar gentemot en försäkringstagare, i sin tur (helt eller delvis) försäkrar detta ansvar hos ett annat bolag. Hos det förra bolaget talar man om avgiven återförsäkring och hos det senare om mottagen återförsäkring (indirekt försäkring). Återförsäkringsmarknaden domineras av stora världsomspännande bolag och återförsäkring är av relativt liten betydelse i . De bolag som erbjöd livåterförsäkring hade 1998 en premiei nkomst för egen räkning på mindre än en miljard (). Skadeåterförsäkring är av större omfattning och dess sammanlagda premieinkomst för egen räkning uppgick till . Den svenska marknaden domineras av (2,). Vid sidan av de ovan beskrivna försäkringsgrenarna har det vuxit fram andra metoder för riskhantering som ligger i gränslandet till traditionell försäkring. Det är först och främst s.k. captives men också det som går under benämningen ART (Alternative Risk Transfer). 33 L. , P. , Kreditförsäkring (ÅB 99 s. 63 ff.), L. (ÅB 98 s. 63 ff.), FPG/PRI-systemet (ÅB 99 s. 76 ff.) samt tabell 19 (ÅB 99 s. 170). 34 A. Kleverman s. 17, J. Onselius (ÅB 99 s. 67) Securitisation (sect.9) samt tabell 21 och 22 Mottagen skadeåterför- säkring och tabell 30 Mottagen livåterförsäkring. Dessa företeelser är intressanta i detta sammanhang kanske inte så mycket för sin omfattning som för att de visar på en tydlig trend. Ett captive är typiskt sett ett försäkringsbolag som är etablerat av en koncern för att försäkra eller återförsäkra koncernbolagens risker. Det är alltså ett försäkringsbolag vars huvudsakliga syfte är ett annat än kommersiell försäkring. Ett captive kan dock inkludera en del risker från koncernbolagens kunder. Antalet i domicilierade captivebolag ökar och uppgick det till 33. Svenska industrikoncerners captives som är domicilierade i utlandet beräknas till ett 100-tal. De äldsta är AGA Re, och Återförsäkringsbolaget , alla från slutet Bolagens sammanlagda premieintäkt för egen räkning har också ökat, från dryga 1996 till nästan 950 m iljoner kr 1998 (motsvarande av skadeförsäkringsmarknaden och av marknaden för företags- och fastighetsförsäkring). Störst premieintäkt 1998 hade Försäkringsaktiebolaget () och (ca ).35 Skälen till att en koncern, en kommun eller någon annan som driver en större verksamhet etablerar ett captive kan vara flera. Det vanligaste är att man vill reducera kostnaderna för verksamhetens försäkrings- program. Ett annat kan vara att man vill ha direkt tillgång till åter- försäkringsmarknaden. Genom ett captive stannar försäkringspremierna inom den egna verksamheten och kan utnyttjas i finansförvaltningen. Att etablera ett captive kan också ge skattefördelar. Det förutspås att europeisk captiveförsäkring kommer att vara värd USD (ca ) och att antalet captives snart kommer att vara över 1 200. captive- sektor uppskattas till 75 m iljarder kr i och åter- försäkringspremier. Captivebolagens frammarsch har fått konsekvenser för de svenska försäkringsbolagen, både positiva och negativa. Å ena sidan minskar marknaden i takt med att storbolag – och även kommuner – tar över egna risker. Å andra sidan efterfrågar captivebolagen andra tjänster än rent riskskydd varigenom försäkringsbolagen kan tillhandahålla sådant 35 O. , Utvecklingen av captivebolag och dess effekter på försäk- ringsmarknaden (Stipendium via Svenska Försäkringsföreningens Minnes- fond 1977) och Risk & Försäkring nr 14/99, Tema: captives s. 20 ff. Volym B:184 Bilaga 10 som skadeadministration, aktuarie-, investerings- och management- tjänster. Ett exempel på ett sådant managementföretag är SINSER som ägs till av . Captives har fått störst konsekvenser för företags- och industriförsäkringsmarknaden. Det märks emellertid också ett ökad intresse för liv- och pensionscaptives. har det gjorts försök att hitta nya metoder med vars hjälp risker kan överföras och hanteras på ett sätt som skiljer sig från traditionell försäkring. Denna trend, som inte är precis till sin innebörd men möjligen till sitt syfte, går populärt under beteckningen A.R.T., vilket står för Alternative Risk Transfer. Genom att kombinera tekniker och instrument från såväl försäkringsmarknaden som kapitalmarknaden, ska det skapas större möjligheter än vad dessa marknader kan erbjuda var för sig. Utvecklingen av nya riskhanteringsinstrument av detta slag är ett svar på företagens ökade behov av olika redskap för att bättre hantera samtliga risker som de exponeras för, alltså även sådana som är svåra och i vissa fall omöjliga att försäkra i normal ordning. Det finns dock en rad olika motiv för alternativa risklösningar. Ett är behovet av komplement till traditionell försäkring och behovet av instrument för hantering av svårförsäkrade risker. Ett annat kan vara strävan att hitta alternativ till en dyr försäkringsmarknad. Andra lösningar än traditionell försäkring kan också ge tillgång till en större riskmarknad Det som eftersträvas kan vara bl.a.: Riskfinansiering och fondering utanför egen balansräkning Risk poolning – mellan projekt, mellan dotterbolag eller mellan en grupp av företag inom en speciell bransch A.R.T.-leverantörens roll sägs vara att strukturera och paketera risker i syfte att erbjuda lösningar på specifika problem. Exempel på sådana lösningar är multi-risk-lösningar som kombinerar flera riskklasser och ofta är fleråriga med kombinationer av såväl riskfinansiering, risk- transferering som vinstdelning. 36 Alternative Risk Financing – Changing the Face of Insurance (1998 .) samt ART-marknaden i , A. Wickholm, Försäkringsdialogen, nr 1/1999. Fonderade lösningar bygger ofta på årliga premiebetalningar med en hög premie till följd av stor osäkerhet om risken och framtida skador, i kombination med en vinstdelningsmekanism som återbetalar huvuddelen av ett eventuellt överskott. A.R.T.-leverantörens risk består av dels ett katastrofskydd om det blir stora skador , dels kreditrisken för framtida premiebetalningar. Andra lösningar är de indexbaserade. De kan konstrueras så att premien kan följa ett givet – av parterna oberoende – index och/eller så att skadeersättningen är knuten till ett index. Andra lösningar kan innebära att risk överförs från försäkrings- marknaden genom särskilda instrument t.ex. katastrofobligationer eller försäkringsderivat. Vilken omfattning alternativa risklösningar kommer att få i är svårt att säga. Av betydelse är utvecklingen på de mer traditionella riskmarknaderna, deras riskvillighet och flexibilitet samt kapacitet. Volym B:186 Bilaga 10 Som nämnts i avsnitt 1 om den privata försäkringens samhälls- ekonomiska betydelse är försäkringsbolagen stora aktörer på kapital- marknaden. Marknadsvärdet av de svenska försäkringsbolagens placeringar uppgick /2000 till 1 743 m iljarder kr.37 Vid kvartalsskiftet – då placeringarna uppgick till – var fördelningen följande. Livförsäkringsbolagen (traditionell försäkring och fondförsäkring exkl. avtalsförsäkring) dominerade med . Skade- försäkringsbolagen (exkl. avtalsförsäkring) förvaltade tillgångar till ett sammanlagt värde av . Avtalsförsäkringsbolagen, som meddelar såväl liv- som skadeförsäkring, hade ett förvaltat kapital på . Beloppen återspeglas i figurerna 4-6. Livförsäkring – Förvaltat kapital , mdkr 707 By ggnader och mark Ennerberg, (ÅB 99 s. 79 ff.), m.fl., Försäk- ringsbolagen som aktörer på de finansiella marknaderna, SFF , 35 ff. samt Kvartalsstatistik Nr 1/2000 – 4e kvartalet 1999. 38Försäkringsförbundets Kvartalsstatistik Nr 3/1999 – 3e kvartalet 1999. Avtalsförsäkring – Förvaltat kapital , mdkr 695 Skadeförsäkring – Förvaltat kapital , mdkr 150 Ser man till fördelning i tillgångslag, hade livförsäkringsbolagen nästan hälften () i aktier och andelar, vilket är mycket jämfört med utländska försäkringsbolag. Livbolagens placeringar i obligationer utgjorde och i fastigheter medan övriga placeringar svarade för resten (). Övriga placeringar inkluderar korta placeringar (kassa, bank och penningmarknadsinstrument) samt lån (direktlån, livförsäkringslån och spärrkonto hos ). Skadeförsäkringsbolagen hade av sina placeringar i aktier och andelar, i obligationer, så litet som i fastigheter samt resterande i övriga placeringar. Avtalsförsäkringsbolagen hade ungefär lika delar aktier och obligationer och i andra placeringar. Försäkringsbolagens placeringar i aktier och andelar avsåg till betydande delar utländska aktier och andelar, . Volym B:188 Bilaga 10 Redogörelsen för kapitalplaceringarna bygger på sammanräkningar av de enskilda bolagens totala tillgångar. I sina placeringar måste bolagen följa särskilda placeringsregler men dessa gäller tillgångar motsvarande bolagets försäkringstekniska avsättningar och inte bolagets hela tillgångsmassa. De försäkringstekniska avsättningarna ska motsvara belopp som fordras för att bolaget ska kunna uppfylla sina åtaganden. Placeringsreglerna uppställer först och främst allmänna krav på en lämplig riskspridning (diversifiering) och på att bolagets betalnings- beredskap är tillfredsställande (matchning). Vidare finns en rad detaljerade begränsningar som bl.a. anger vilka tillgångsslag som får användas för skuldtäckning och hur stor del av dessa som får utgöra det totala skuldtäckningsbeloppet. Till exempel får högst placeras i aktier och högst i fastigheter. För privatobligationer gäller en gräns på . Det krävs också att risken för valutakursförluster begränsas (valutamatchning). De detaljerade placeringsreglerna gäller inte för medel som ska svara mot villkorad återbäring och inte heller åtaganden inom fondförsäkring för vilka försäkringstagaren står risken. Ett bolags tillgångar som inte är skuldtäckningstillgångar är fria medel. Bolagens samlade kapitalplaceringar (figur 4-6) återspeglar inte särskilt tydligt lagens placeringsregler. En förklaring är att figurerna avser såväl skuldtäckningstillgångar som fria medel och att de detaljerade placeringsreglerna inte gäller villkorad återbäring (eller motsvarande enligt den äldre ordningen) eller fondförsäkringsåtaganden. Att matchningskravet iakttas framgår möjligen av att andelen aktier är större i livförsäkringsbolagen och avtalsförsäkringsbolagen, vars verk- samhet till huvudsaklig del gäller livförsäkring med mera långsiktiga åtaganden. Antalet koncessionerade försäkringsbolag är i mycket stort. Det rör sig om närmare 500 bolag. Det är av alla bolag inom EU. Flertalet svenska bolag är dock lokala och mycket små. präglas i själva verket av mycket hög marknadskoncentration. På livför- säkringssidan hade de fem största aktörerna av marknaden och på skadeförsäkringssidan var koncentrationen ännu högre . De största försäkringsbolagens marknadsandelar framgår av figurerna 7-9. Livförsäkring (trad. liv- och fondförsäkring) 82,3 mdkr 1999 Källa: , preliminära uppgifter. 39 CEA Complete 1997 Data, Number of Companies p. 11 och Market Concentration p. Volym B:190 Bilaga 10 Skadeförsäkring 33 mdkr 1999 Källa: , preliminära uppgifter. Avtalsförsäkring – siffror: mdkr 15,1 (varav 10,8 liv och Den svenska försäkringsmarknaden har präglats av väsentliga strukturförändringar och nya är säkert att vänta. Premie- mässigt störst var SEBs förvärv av Tr ygg-Hansa och samgåendet mellan . förvärvade Commercial Unions svenska verksamhet och även Salus Ansvars skadeverksamhet.40 Utländska bolags intresse för den svenska marknaden var intill rätt måttligt. SEBs huvudsakliga avsikt med förvärvet av Trygg- 1998/99:87 s. 130 ff. och G. Loxdal, Årskrönika 1999 (ÅB 99 s. 93 ff.). SOU 2000:11 Försäkringsmarknaden Volym B:191 var att införliva livrörelsen med . Division industri och marin överläts snart till . Uppstyckningen fullföljdes med att det danska Codan förvärvade resten av skade- försäkringsrörelse. Codan, som har engelska Royal Sun-Alliance som ägare, hade redan en etablering i genom och affären ledde därför också till ett samgående med detta bolag. En stor strukturförändring tillkännagavs genom sammanläggningen av och det norska skade- försäkringsrörelser. Affären kompletteras med att det finska bolaget också går in med sin skadeförsäkringsrörelse. Den nya nordiska koncernen som arbetar under namnet If ... räknar med en marknadsdel inom på . Annat nordiskt och europeiskt samarbete pågår inom ramen för Eureco som har bolag i bl.a. , och . Eurecos svenska partner är . 5.2Import och export av försäkring Gränsöverskridande försäkringsaffärer har generellt sett haft en mycket liten omfattning. Det gäller antingen man talar i termer av export eller import och vare sig det är fråga om direkt gränsöverskridande eller bearbetning av en annan marknad genom agent (sekundäretablering). – Försäkring såld i ett land av ett bolag med koncession i det landet (primäretablering) betraktas som en inhemsk affär även om bolaget är dotterbolag till ett försäkringsbolag i ett annat land. /99 fanns det i 26 utländska försäkrings- givare med etableringar genom generalagenter eller filialer. De flesta var verksamma inom begränsade marknadssegment av företags- och fastighetsförsäkring och hade en liten eller mycket liten marknadsandel. Totalt har 226 utländska försäkringsgivare från EU/EES anmält s.k. gränsöverskridande verksamhet i (27 ). 42 Lika litet som i övriga länder inom EU/EES hade detta lett till någon påtaglig marknadsnärvaro. Med gränsöverskridande försäkringshandel avses här försäkring tecknad i ett bolag med koncession i ett land av risker belägna i ett annat land. Detta har varit möjligt för bl.a. återförsäkring. Inom EU och hela EES-området har det blivit tillåtet också för direkt skade- och 41 Inspektionens regeringsrapport 99 s. 42 och , Företags- och fastighetsförsäkring (ÅB 99 s. 32). 42 ÅB 99 s. 32. Volym B:192 Bilaga 10 livförsäkring efter implementeringen av en följd olika försäkringsdirektiv Utländska bolags skadeförsäkringsrörelse i agent återspeglas i tillgänglig statistik (ÅB tabell 7 s. 160 f.). Den totala bruttopremien uppgick till , dvs. på en ganska blygsam nivå jämfört med hela den svenska skadeförsäkringsmarknaden (ca brutto – 31,7 f.e.r.). Det är företags- och fastighetsförsäkring som är den största grenen för de utländska bolagen. Till detta kommer sådan utländsk skadeförsäkring av svenska risker som tecknas direkt i utlandet. Volymen på den affären är dock svår att uppskatta. Svenska skadebolags direktförsäkring av utländska risker uppgick till en bruttopremie på 1,3 m iljarder kr (0,f.e.r.). Dessa siffror avser inte försäkring genom svenska bolags agenter utomlands. Trögheten i de internationella affärerna kan verka förvånande. Som förklaring i fråga om skadeförsäkring – och då i synnerhet i konsument- förhållanden – brukar anges bl.a. att kunden kräver geografisk närhet till sin försäkringsgivare. När det gäller utländsk livförsäkring av svenska risker tecknas den i allt väsentligt genom mäklare eller direkt i det utländska bolaget (alltså inte genom agent i ). Det är därför svårt att uppskatta volymen av dessa affärer. En viss uppskattning kan göras med hjälp av finansiella statistik: Livränte- och pensionsförsäkringar. Den ska avse alla betalningar över gränserna på belopp högre än 75 000 för varje enskild betalning. Utflödet (av ) var men ökade drastiskt till mångmiljardbelopp (8,). När utländska livförsäkringar blev förmögenhetsskattepliktiga vände trenden neråt och 1998 var utflödet 900 m iljoner kr. Det ska dock inte uteslutas att det finns ett mörkertal som gör att de verkliga beloppen är högre. Det förekommer att svenska livförsäkringsbolag direktförsäkrar utländska risker men det sker i mycket blygsam omfattning (var premieinkomsten för egen räkning ). Det torde röra sig om svenska företags för viss utlandsanställd personal. Riksbanksstatistiken redovisar även inflöde av betalningar avseende livränte- och pensionsförsäkringar. 43 s. 31. ÅB 99 tabell 7. i , s. 160; tabell 23. Direktförsäkring av utländska risker 1998. Svenska bolag, s. 173; tabell 29. Direkt försäkring av utländska risker 1998. Svenska livförsäkringsbolag traditionell livförs. Direktförsäkring i , s. 176. låga men har stigit väsentligt och ligger . Här rör det sig sannolikt om utbetalningar från utländska försäkringar och om återköp. Försäkring såldes i länge huvudsakligen genom bolagens egna kanaler. Det var provisionsanställda säljare och andra anställda som ansvarade för försäljningen. För vissa produkter fanns det dock fristående specialombud. Denna struktur har brutits upp och bolagen utnyttjar nu flera personalkategorier i marknadsföringen och det är också fråga om andra tekniker. Framför allt börjar fler och fler bolag att använda Internet. Det troliga är att bolagen kommer att utveckla nya IT-tjänster så att inte bara företags- och produktinformation utan även tecknande av försäkring, betalning och eventuellt viss skadereglering kommer att hanteras denna väg. På ett helt annat sätt än tidigare utnyttjar bolagen vid sin försäljning olika slags mellanhänder, s.k. jämförelseagenter är ett färskt exempel. Av mellanhänderna är emellertid försäkringsmäklarna av störst betydelse.44 Så sent som förekom inte några försäkringsmäklare i egentlig mening i . De var i praktiken utestängda från den svenska marknaden genom en överenskommelse mellan svenska försäkringsbolag att inte ta emot mäklarförmedlad affär. Överens- kommelsen upphävdes och mäklarverksamheten reglerades i lag.45 Antalet försäkringsmäklare har successivt ökat och antalet mäklarföretag uppgick till 300. Av dessa var registrerade för ren skadeförsäkring, för personförsäkring och för all slags försäkring. av bolagen var små med bara en eller ett par verksamma mäklare. Antalet enskilda mäklare – i meningen fysiska personer – var 960. En konsolidering till större enheter är tydlig. sluter sig samman eller förvärvas av större. 44Marknadschefernas förening och aa s. 47. 45Angående lagen om försäkringsmäklare, se det tidigare avsnittet Regel- verket för privat försäkring. Volym B:194 Bilaga 10 SOU 2000:11 stora internationella försäkringsmäklarna tar en allt större andel av den svenska marknaden. Försäkringsmäklarnas verksamhet är dåligt dokumenterad när det gäller marknadsandelar. Det är emellertid en allmän uppfattning att mäklarna svarar för av marknaden för företagsförsäkring. Även när det gäller marknaden för tjänstepensionsförsäkring är den mäklarförmedlade affären betydande, förmodligen . I fråga om individuell livförsäkring spelar försäkringsmäklarna sannolikt en mindre roll om man undantar förmedling av kapitalförsäkringar i utländska försäkringsbolag. Konsumentförsäkringar (t.ex. hem- och villaför- säkring) har knappast förmedlats av mäklare i någon större utsträckning. Här kan det säkert bli en ändring om försäkringsmäklare öppnar hemsidor med jämförande information om standardiserade produkter och med erbjudande om förmedling av de försäkringar som kunden väljer. Något som från konkurrenssynpunkt kan synas anmärkningsvärt i fråga om försäkringsmäklarnas verksamhet är den etablerade ordningen för hur de får betalt för sina tjänster. Mäklarnas ersättning utgår oftast som provision på försäkringspremien. Provisionen är avsedd för arbete med marknadsföring, service och fortlöpande kundkontakter som annars skulle falla på försäkringsbolaget. Provisionens storlek brukar bestämmas mellan mäklaren och försäkringsbolaget, trots att det är kunden som är mäklarens uppdragsgivare och mäklaren inte får vara beroende av några försäkringsgivarintressen. Kunden känner alltså inte utan vidare till provisionens storlek. Denna ordning försvårar naturligt- vis för kunden att jämföra pris och prestation mellan olika mäklar- tjänster även om mäklaren på kundens begäran är skyldig att upplysa om storleken på provisionen. Ett annan ordning för betalning till mäklaren är att denne får arvode direkt från kunden. De insatser som mäklaren gör kan i så fall resultera i att den premie kunden skall betala till försäkringsbolaget blir lägre. Att ersättning för mäklarens tjänster bestäms på arvodesbasis är inte alldeles ovanligt. Vilka fördelarna än är med provisionssystemet, är arvodessystemet mer ägnat att genomlysa förhållandet mellan pris och prestation i kundens relationen såväl till mäklaren som till försäkrings- bolaget. Därmed skulle det också vara bättre från konkurrenssynpunkt. 46 I fråga om storleken av de provisioner som faktiskt betalas, finns dåligt med uppgifter. På området för skadeförsäkring ligger en vanlig provision sannolikt kring av årspremien. På livförsäkringsområdet är förhållandena alltför olika för att det skall vara meningsfullt att försöka ange en normal nivå. SOU 2000:11 Försäkringsmarknaden Volym B:195 Ytterligare en fråga av stor betydelse från konkurrenssynpunkt är hur kravet på mäklarens oberoende av försäkringsgivarintressen iakttas. Den internationella tumregeln är att mäklare inte uppfyller oberoendekravet om mer än en tredjedel av provisioner och annan ersättning kommer från en och samma försäkringsgivare. Under det tidiga 90-talet var det i vanligt att en försäkringsmäklare fick merparten av ersättningen från en samma försäkringsgivare, vanligen en tidigare arbetsgivare. 47 Det kan antas att detta var en av mäklarsystemets barnsjukdomar men risken för beroende är naturligtvis större med provisioner från försäkringsgivarna än arvode från kunderna. Tvivlet beträffande provisionssystemets lämplighet från konkurrens- synpunkt skall inte undanskymma den stora betydelse som försäkrings- mäklarna har för en väl fungerande försäkringsmarknad. Mäklarna underlättar för kunderna att få tillgång till marknadens hela utbud och det är här inte bara fråga om den svenska marknadens produkter. IT- utvecklingen gör att mäklarnas möjligheter att förmedla försäkringar ur ett brett urval ökar ytterligare. Försäkringsmäklarna har redan skapat ett speciellt informationssystem där alla som är uppkopplade har tillgång till samtliga försäkringsbolags tariffer, villkor och övrigt informations- material.48 För försäkringsgivarna måste insikten om att de lämnar anbud i konkurrens med snart sagt alla aktörer vara ett incitament till både produktförbättring och prispress. 47Marknadscheferna s. 12. , Försäkringsmäklarna fortsätter att växa (ÅB 97 s. 87 f.). Volym B:196 Bilaga 10 anställda i svenska försäkringsbolag beräknades 1998 till av Försäkringsbranschens (). Räknar man med anställda såväl i försäkringsbolag som hos försäkringsmäklare och andra företag inom branschen som försäkrings- rådgivare och s.k. oberoende skadereglerare kan det röra sig om ytterligare ca 2 000, dvs. totalt närmare 20 000. Antalet anställda i branschen gick ner kraftigt men har uppvisat en svag ökning. när antalet anställda i svenska försäkringsbolag var som högst uppgick det till närmare 21 700. Det hade då stigit oavbrutet från ca 14 1982. I dessa tal ingick då inte anställda hos försäkringsmäklare och andra utanför bolagen vilka dock var betydligt färre än idag.49 Vid en jämförelse av antalet anställda i och skiljer sig genom att visa upp en mycket kraftigare nedgång än övriga länder . /1997 gick antalet anställda i ner medan förändringen i EU/EEA var -.