sou · GOB319 · 2001-01-01 00:00:00 — Diskussionerna inom ett arbetslag eller i elevvårdskonferensen kring en elevs problem ska utmynna i ett åtgärdsprogram. skolan i sina insatser för elever med svårigheter så långt som möjligt bör utnyttja specialpedagogiska metoder. I läroplanen talas också om att styra resurser så att enskilda elevers särskilda behov tillgodoses. Samverkan mellan alla verksamma i skolan framhålls som en förutsättning för att uppfylla skollagens krav på att elevernas utveckling till harmoniska, dugliga och ansvarskännande samhällsmedlemmar ska främjas. infördes som begrepp i Lgr 69, där man påpekade vikten av att hålla regelbundna elevvårdskonferenser. Elevvårds- konferensen skulle träda i funktion när arbetsenheten inte räckte till. I konferensen skulle rektor, skolläkare, skolpsykolog, skolsköterska, skolkurator och lärare som i sin tjänst inräknar studie - och yrkesorien- tering eller konsulent för sådan orientering ingå. Dessutom ingick elevens klassföreståndare. finns fortfarande kvar och regleras i skolförfattningarna men utsätts för en betydande kritik. Direktiven för elevvårdskommittén betonade samverkan Av direktiven till som tillsattes 1978 framgick att elevvården bör ses som en integrerad del av skolverksamheten och inte avskiljas som en särskild uppgift för viss personal i skolan. Kommittén gav ut tre delbetänkandena.138 Dessa betänkanden överlämnades till för att beaktas i arbetet inom elevvårdsområdet efter- som kommittén avslutade sitt arbete utan att lägga fram något slutbetänkande. Jag beskriver kommitténs uppdrag och delbetänkanden utförligt i avsnittet om tidigare utredningar. Olika synsätt har präglat elevvården Man kan vid en historisk granskning av begreppet elevvård konstatera att definitionen hänger samman med det synsätt skolan har när det gäller uppkomsten av och lösningar på olika problem. I perioder då ett individcentrerat synsätt har rått, har elevvården fokuserat på specialister som psykologer och på skolhälsovården. Med på 1970- talet och Lgr 80 riktades fokus i stället mot skolan, dvs. det sam- manhang och den miljö eleven vistades i. Därmed blev elevvården en angelägenhet för all personal i skolan, klassläraren en huvudperson och skolans totala miljö central. Kuratorernas intåg i skolan markerade också att ett socialt betraktelsesätt på elevers problematik blir tydligare. fick skolans styrning en mycket klar inriktning mot arbetsliv och arbetsmarknad, medan skolans fostrande och sociala roll tonas ned och Lgr 80 lyfter fram syo-verksamheten medan övriga elevvårdare och deras uppgifter får mycket lite utrymme. Olika förklaringsmodeller påverkar förhållningssätt och arbete Då behov av samverkan är stort såväl inom skolan som mellan skolan och andra instanser vill jag lyfta fram att det finns olika förklarings- modeller och synsätt på eleven (människan) och hans/hennes svårigheter och därmed på hur man vill arbeta. En viktig förutsättning för samverkan är att de inblandade strävar mot samma mål i sin samverkan. Det innebär att olika uppfattningar om och synsätt på svårigheter behöver diskuteras, dels för att öka förståelsen för barns skilda 138 Försök med utvecklingsarbete på elevvårdsområdet (DsU 1980:1), Samverkan mellan skolan och andra samhällsorgan (DsU 1980:2) och Personalutveckling, vård,planering – betydelsefulla förutsättningar för skolans elevvård (SOU 1980:50). svårigheter hos alla, dels för att utredningar och insatser ska vara ade- kvata. Det är viktigt ur såväl elevers och föräldrars som skolans perspektiv. Skolans yrkesgrupper bör också vara medvetna om vilken männi- skosyn de ger uttryck för i sitt arbete. De har många arbetsuppgifter som kräver eftertanke; t. ex. att ge stöd och hjälp utan att kränka (gäller för både stöd till elever och stöd till lärare), att inse att skolan som system kan orsaka problem och svårigheter, att inte bara åtgärda symtom utan utreda orsaker till proble m, att inte definiera elevers problem som enbart individens problem och vice versa. Att få tid till denna eftertanke ser jag som viktigt. Yrkeskategorierna inom elevhälsan kan bidra till sådana samtal. Kunskap om psyko-sociala och känslomässiga aspekter på männi- skan kan till viss del läras in, men alla som arbetar i skolan har också egna erfarenheter som påverkar vad de ser och hur de vill lösa problem. Yrkesförbunden är medvetna om detta och har utvecklat olika metoder och etiska regler för arbetet. Den kanadensiske sociologen menar att man behöver utgå från det konkreta arbetet – hur man definierar problem, vad man gör, hur man gör – och genom att reflektera göra tydlig den faktiska människosyn man arbetar utifrån.139 Alla har vi en människosyn, som både är medveten och omedveten och som givetvis påverkar vårt sätt att arbeta. Beskrivningar av barns svårigheter och behov av stöd ger ofta uttryck för att vara säker kunskap. Förvisso utvecklas kun- skaperna genom forskning om orsaker till barns svårigheter och hur man kan hjälpa barn som inte fick hjälp. Men eftersom det också finns olika sätt att se på människan och hennes svårigheter innebär det att man söker förståelse och förklaringar till barns svårigheter på olika sätt inom olika vetenskapliga områden. Varje förklaringsmodell finner lösningar som logiskt följer av sättet att se på svårigheterna och av den människosyn man utgår från. Professionella yrkesgrupper med kunskap om människan har olika synsätt och fokuserar olika aspekter och bedömer därmed t.ex. ett och samma barns symtom och behov olika. Professor menar att pedagogik och den männi- skosyn som finns i samhället hör nära samman och påverkar varandra. Han säger att pedagogiken och skolan formar mentaliteten hos pedago- gerna som pedagogernas mentalitet formar pedagogiken, i ett dialektiskt samspel. Mentalitet definierar han som inriktningen hos vår The Conceptual Practices of power. A feminist of Knowledge. 140Ödman, P-J, 1995. Kontrasternas spel – en svensk mentalitets- och pedagogikhistoria. mer eller mindre omedvetna världsbild141 och våra ideologier142 som kommer till uttryck i våra tankar, känslor och vår vilja. Den påverkar vårt sätt att konstruera verkligheten och vårt sätt att handla. vialla formar ingår både vår medvetna och omedvetna människosyn143. pekar på två viktiga saker. För det första att den medvetna människosyn vi har och den människosyn vi efterlever i praktiken inte alltid är densamma. Exempelvis kan den medvetna synen (ideologiska ståndpunkten), att alla elever vill lära och utvecklas, i praktiken krocka med en omedveten syn på människan som någon som smiter undan ansvar och måste kontrolleras. För det andra pekar på att den människosyn vi har, det vi ser, de faktorer vi uppfattar som väsentliga, de frågor vi ställer och de bedömningar vi gör av t.ex. ett barns problem, avgör hur vi handlar och agerar. Föreställningar och uppfattningar om vad en människa är för något är mycket seglivade. lära att människan är avbild och med sin själ sammanhörande med det eviga har existerat . Den människobild som uttryckte, att alla människor kan förnyas i alla sina sociala och politiska förhållanden, har också påverkat oss. Den moderna människobilden består av både motstridiga och besläktade bilder, menar , professor i Idé- och lär- domshistoria. En bild beskriver alla människors möjlighet att frigöra sig från de konkreta livsvillkor de lever under. Via sitt förnuft kan människor nå kunskap och därmed lösa väsentliga problem. En annan beskriver människans bundenhet till omständigheter över vilka hon inte råder, t.ex. sin biologiska kropp och en kulturs sociala lagbundenheter.144 En annan människobild uttrycker att människor i grunden är lika, antingen som (1724–1803) att alla människor är lika till sitt förnuft, om än inte i sina faktiska egenskaper, eller som (1711–1776) att det finns en uppsättning egenskaper som förenar 141Som vi tycker världen är beskaffad. 142Som vi tycker världen borde vara beskaffad. 143Med människosyn avses de uppfattningar och föreställningar man har om människans natur, meningen med hennes liv och hennes plats i tillvaron. Den svarar mot frågor som i vilken utsträckning människan ska ses som en biologisk eller kulturell varelse, huruvida människor i grund och botten är lika eller olika varandra, om människan i grunden är god eller ond, om människan är social och blir någon först tillsammans med andra, eller om hon i grunden är ensam? 144Liedman, S-E, 1997.I skuggan - Modernitetens idéhistoria, Tankar om vad som är normalt härrör ur uppfattningar om den universella människan. Motsatsen till bilden om en universell människa är bilden som menar att människor i grunden är olika – olika karaktärer, olika kön, olika individer (den partikularistiska bilden). Det är lätt att förstå att det pågått konflikter mellan grupper som företräder olika människobilder och att dessa konflikter varit bränsle i utvecklingen av politiken och samhället. Det innebär att vi alla har påverkats i vår människosyn av dessa uppfattningar och att vår världsbild i själva verket är en sammanfattning av de kunskaper och föreställningar som vi har ärvt av gångna generationer, från religioner och riter, vetenskapliga upptäckter och personliga upplevelser.145 Vad är särskilda behov? Det pågår en debatt i om vem som kan anses vara mest i behov av stöd i skolan. Detta aktualiserar en diskussion om vad man ser som ett behov och vad som är rättvist i fördelningen av resurser. har i en rapport utgiven av Skolverket146 skrivit om detta och menar att särskilda behov hos barn alltid definieras utifrån synen på vad som är normala, vanliga behov. Under olika tidsepoker har man haft olika definitioner av barns särskilda behov. För att få perspektiv på det som tas för givet behöver vi jämföra med tidigare synsätt och det som då togs för givet. Skolläkarna uppmärksammade barns särskilda behov under slutet på och de fokuserade på den fysiska ohälsan; barn hade bleksot, ryggradskrökningar och huvudvärk. benämnde man barns svårigheter utifrån att de var vanartade, dumma i huvudet och efterblivna. Barn har koncent- rationssvårigheter, uppmärksamhetssvårigheter och relationssvå- righeter. menar att man kan betrakta förändringarna i sättet att se på barns svårigheter på olika sätt. Man kan se det som att kunskapen ständigt ökar och att man tidigare fokuserade på den fysiska ohälsan, eftersom den var akut. När hälsan hade förbättrats, kunde man gå vidare och arbeta med den psykiska ohälsan. Beskrivningar kring han- dikapp, hälsa och välbefinnande förändras därför att vi får bättre kunskap om problemen och dess omfång. 145Qvarsell, R., 1988. 146Börjesson, M., 1997 Om skolbarns olikheter, diskurser kring särskilda behov i skolan – med historiska jämförelsepunkter. Ett annat sätt att se på utvecklingen är att sätta in kunskaperna i ett historiskt och socialt sammanhang, där såväl politik, samhällsutveckling och strävan efter professionalism hos olika yrkesgrupper har betydelse för det som ses som kunskap. Denna syn på kunskap kommer från professionssociologin och den s.k. konstruktivismen. Företrädare för konstruktivismen menar att olika ideal och förklaringar har haft starka positioner under olika perioder och att det inte enbart sker en kun- skapsutveckling inom olika yrken och vetenskapliga dicipliner, utan att det också finns skillnader i sätt att se på och därmed konkurrens i tolk- ningen av ett problem. De menar att de sociala eller individuella problem som för tillfället är aktuella i samhällsdebatten, är det, därför att professionella (eller andra grupper) har lyckats lansera sin förklarings- modell/problemdefinition. De olika synsätten och deras förklaringsmodeller har utvecklats och utvecklas delvis inom olika vetenskaper. Förklaringsmodeller indelas traditionellt i individorienterade, interaktions- och relationsorienterade samt strukturella modeller. Med indi- vidorienterade syftar man på de medicinska-biologiska, psykologiska och pedagogiska modeller där man framförallt fokuserar på den enskilda individen. Interaktions- och relationsorienterade modeller har psykologiska, sociologiska och sociala perspektiv, där man är intresserad av att se hur individen blir en social person. Strukturella för- klaringsmodeller beskriver hur samhället är konstruerat, vilka ändamål det tjänar och vilken betydelse det får för människor. I praktiken befin- ner sig de flesta förklaringsmodellerna på en glidande skala mellan dessa. Min utgångspunkt är inte att alla inom ett och samma yrke nödvän- digtvis omfattar en och samma förklaringsmodell. Även om olika utbildningar har sin huvudsakliga förankring inom någon förklarings- modell, så innefattas flera modeller i de utbildningar som yrkeskatego- rierna inom elevhälsan har genomgått. har gjort en genomgång av olika modeller för att förklara orsaker till människors problem och svårigheter, som belyser vilka handlingslinjer och förhåll- ningssätt olika teorier leder till. Det är troligen så att alla yrkeskategorier inom elevhälsan arbetar utifrån flera av dessa förklaringsmodeller parallellt. 147 Ronnby, A., 1992 Socialarbetets förklaringsmodeller. Dessa förklaringsmodeller lägger tonvikten på det kroppsligt-organiska och förklarar problem, avvikande beteenden eller särskilda behov som resultat av sjukdom, brister eller förhållanden hos individen. Bedömningar och diagnoser görs utifrån så objektiva kriterier som möjligt utifrån klassificeringar av symtom. Människan förstås utifrån naturvetenskapens/biologins grund och problem åtgärdas via medicinsk behandling eller (teknisk) träning av kroppen. Denna modell att förklara symtom och ge behandling är fortfarande stark, och har nått stora vetenskapliga framgångar . Den har utmanats av psykologiska och psykosociala modeller. Dessa förklaringsmodeller betonar de psykiska processerna, som bety- delsefulla förklaringar till problem. Störningar i personlighetsutveck- lingen i förmågan att uttrycka känslor och psykisk sjukdom kan orsaka avvikande beteende. Behaviorister intresserar sig inte för det inre hos individen. Indivi- dens anpassningsproblem anses bero på felinlärning och man vill genom förnyad inlärning, t.ex. beteendeterapi, ofta genom någon form av belöning av rätt beteende och straff för icke-önskvärt beteende, för- ändra individens beteende. Mycket av skolornas traditionella organisation och innehåll kan återföras till den behavioristiska undervisningsteknologin; lärarens auktoritära kontroll, betygsstyrd undervisning, sönderstyckande av kunskapstoffet med indelning i ämnen, tävlingar mellan elever och skolor. Psykoanalytiska eller psykodynamiska förklaringsmodeller utgår från att individens svårigheter kan hänföras till omedvetna motiv och tidiga, olösta konflikter. Problemen kan huvudsakligen återföras till individens barndom och till barnets problem att få sina inre bestämda behov tillgodosedda. Psykoanalysens utgångspunkter ligger i Freuds driftsteori och man ser aggressivitet som en mänsklig drift som måste tämjas av civilisationen. Psykoterapins behandlingar har som mål att utveckla barn som fun- gerar tillsammans med andra, som är självständiga och har förmåga att vänta med att att få sina behov tillfredsställda. Humanistisk psykologi är flera teorier och behandlingsmodeller som knyter an till existentiell filosofi, fenomenologi och gestaltpsykologi. De går ibland under beteckningen den tredje vägens psykologi (varken behaviorism eller psykoanalys). De har vuxit fram som en reaktion mot den tekniska manipulativa behaviorismen och i viss mån mot psykoanalysen, som har setts som alltför tillbakablickande och passiv. Här betonas mänskliga känslor, egna val, kreativitet och själv- förverkligande. Speciellt intresse riktas mot hur individen uppfattar sig själv och förhåller sig till andra människor och till sociala grupper. Enligt denna modell ser man aggressivitet och våld som uttryck för vanmakt, vilsenhet och oförmåga att ge uttryck för sig själv i relationer till andra. Gestaltpsykologin betonar våra omedelbara upplevelser av helhet (helhet-gestalt). Inlärning och tänkande beskrivs som processer som beror på upplevelse av hela situationer. 1990-talets läroplaner utgår i sin kunskapssyn och värdegrund från detta. Svårigheter beror på att barnet, på grund av rädsla och ångest, inte upplever helheter i här- och nu- situationer, utan undviker väsentliga delar av livet och inte vågar vara och reagera utifrån sig själv. Verkligheten blir således ofullständig, vilket ger otillfredsställelse då människan strävar efter att uppleva helheter. Dessa förklaringsmodeller betonar den sociala miljöns inflytande och betydelse för den enskilda människans utveckling. Här är socialise- ringsprocessen och hur den sker i grupper intressant. Flera olika modeller fokuserar på de system för kommunikation som råder i grupper. Systemteori är en sådan teori som tar fasta på hur man kommuni- cerar och vilken kvalitet som finns i relationerna mellan personer i en familj, i en skolklass, i en kamratgrupp. Stämplingsteorin är en annan teori som utgår från att det är under samspelet med sina närmaste som individen utvecklar sin identitet, dvs. upplevelsen av sig själv. De reaktioner individen möter på sitt beteende, uppskattning, kritik etc. får en avgörande betydelse för värderingen av en själv och för det fortsatta handlandet. Ett barn som blir diagnosticerat som svagt begåvat, kommer att uppleva sig självt annorlunda och bemötas på ett annat sätt av lärare, släkt, kamrater, som innebär att hon/han blir svagt begåvad. Det är enligt stämplingsteorin allvarligast för en persons självbild när de närmaste stämplar eller sanktionerar stämpling från andra, t.ex. från skolan. Stämplingen ses som en process som fortskrider och vars följder driver på utanförskapet. Det kallas för stigmatisering. En del föräldrar som inte vill att deras barn ska testas/diagnosticeras är rädda för att det ska leda till stigmatiseringseffekter och utanförskap. Dessa förklaringsmodeller svarar på frågor om vad elever ska lära sig, hur elever lär sig och varför de ska lära sig just det som valts ut och på vilket sätt. Pedagogiken har utvecklats utifrån idéer om vad skolans uppgift ska vara i samhället; skolan ska i huvudsak förbereda för arbetslivet, vara allmänbildande, personlighetsutvecklande eller fostra demokratiska medborgare148. Pedagogiken fokuserar på utbildningens två delar, uppfostran, som innefattar den affektiva, känslomässiga aspekten av den lärandes psyke (pedagogik), och undervisning, som innefattar den kognitiva, intellek- tuella aspekten (didaktik). Pedagogiska förklaringsmodeller ser inlärningssvårigheter primärt som en fråga om att utforma och utveckla arbetssätt i skolan som gör att barn och ungdomar, med olika förutsättningar stimuleras i sitt lärande. Pedagogik har påverkats starkt av framförallt psykologi och filosofi (kunskapsteori och etikfrågor) men även av sociologi och medicin. Detta gör att man ser förklaringar till barns svårigheter olika . I början på seklet betraktades eleverna som tomma kärl som skulle fyllas med kunskap via utlärning och envägskommunikation. ska eleverna successivt med stigande ålder ta ansvar för sitt eget lärande och lärarna mera fungera som handledare med uppgift att skapa en lärande miljö för alla barn. Dessa förklaringsmodeller ser på människan utifrån materiella och strukturella faktorer, som t.ex. arbetsfördelning, klass, kön, värderingar, makt. Funktionalismen ser samhället som en organism (från biologin) och fokuserar på det som är systembevarande. Man främjar olikheten och menar att alla behöver fylla olika funktioner i ett fungerande samhälle och att värdegemenskap är en av samhällets allra viktigaste samman- länkande grundpelare. Värdesystemet överförs från generation till generation vilket grundlägger värdegemenskapen. Barnet identifierar sig med föräldrarna och lär sig de vuxnas värderingar. Barnets behov blir genom denna s.k. socialisationsprocess kulturellt anpassade och organiserade. Avvikande beteende ses som brister i normförmedlingen. Lösningen är att stärka de sociala banden och den informella kontrollen. 148 Stensmo, C., 1994 Pedagogisk filosofi. Värdegrunden syftar också till att stärka sociala band och fungera integrerande. Marxism fokuserar på hur samhället är konstruerat och vilka effekter det får på människor samt hur människors handlande gör samhälle liga förändringar möjliga. I marxismen ses klassamhället som grunden för de sociala problemen. Man ser både till strukturen och processen. Den enskilda människan måste anpassa sig till de relationer och strukturer som finns och det kommer att prägla hennes tänkesätt och personlighet. Människor bygger genom sina handlingar upp strukturer/organisationer, vilka skapar förutsättningar men också hinder för vidare handlingar. Det finns också andra sätt att beskriva och förklara människan och hennes svårigheter. , menar t.ex. att ett konflikt – ver- sus ett konsensus- perspektiv liksom ett praktikorienterat versus ett vetenskapligt perspektiv påverkar hur svårigheter bland barn och unga i skolan formuleras och hanteras. Inom hälso- och sjukvården har naturvetenskapliga förklarings- modeller dominerat. Vårdvetenskap är ett nytt vetenskapligt fält, som hämtar influenser från förutom medicin, även sociologi, psykologi och pedagogik. Rektor har ansvar för elevvården Det finns ingen statlig reglering av omfattning eller innehåll för en skolas elevvård utom för skolhälsovården. Det är upp till huvudmännen, oftast kommunerna, att ta ansvar för verksamheten, dess utformning och resurser. Som pedagogisk ledare och chef för lärarna och övrig personal i skolan har rektor det övergripande ansvaret för att verksamheten som helhet inriktas på att alla elever når läroplanens mål och att skolan arbetar i enlighet med skollagen. Rektorn ansvarar för att en lokal arbetsplan utarbetas av skolans personal och för att skolans resultat följs upp och utvärderas. Detta ska ske i förhållande dels till målen i läroplanen dels till målen i kommunens skolplan dels till den egna skolans arbetsplan. Rektor har ett särskilt ansvar för: 149 Forskare vid landstings forskningsenhet, och ungdomsforskning, tidigare verksam som skolöverläkare. ·utformningen av undervisningen och elevvårdsverksamheten så att eleverna får det särskilda stöd och den särskilda hjälp de behöver och enl Lpf 94 ·undervisning, elevvårds- och syoverksamhet utformas så att elever som har behov av särskilt stöd får det. I grundskoleförordningens kapitel 3 om Samverkansformer finns stadgat att det för behandling av elevvårdsfrågor ska finnas en elevvårds- konferens för en rektors arbetsområde. Motsvarande bestämmelse finns i gymnasieförordningen. I grundskoleförordningens kapitel 5 och gymnasieförordningens kapitel 8 finns bestämmelser om rätten till särskilda stödinsatser för elever som har svårigheter i skolarbetet. I grundskoleförordningen finns t.ex. inskrivet rätt till stödundervisning, särskild undervisning, anpassad studiegång och studiehandledning på modersmålet och i gymnasie - förordningen rätten att få ett reducerat program, förlängd utbildning, möjlighet att gå om en kurs samt till särskilda stödinsatser i form av stödundervisning och specialundervisning, särskild undervisning, specialklasser för elever med hörsel- eller synskada eller andra uttalade studiesvårigheter samt studiehandledning på modersmålet. arbetar en särskild kommitté med att förändra skol- lagen. Enligt direktiven skall den vara färdig med sitt arbete . Skolhälsovården är reglerad i lag. I skollagen (1985:1100) finns i 14:e kapitlet bestämmelser om skolhälsovård. Den ska anordnas för eleverna såväl i de obligatoriska skolformerna som i gymnasieskolan. Skol- hälsovården är ett ansvar för skolhuvudmännen och ska vara avgiftsfri. Enligt skollagen har skolhälsovården till ändamål att följa elevernas utveckling, bevara och förbättra deras själsliga och kroppsliga hälsa och verka för sunda levnadsvanor hos dem. Den ska främst vara före- byggande. För skolhälsovården ska finnas skolläkare och skolsköterska.