sou · GOB319 · 2001-01-01 00:00:00 — Varje elev i och sameskolan ska erbjudas minst tre allmänna hälsokontroller . Den första kontrollen ska äga rum under det första läsåret. Mellan de allmänna hälsokontrollerna ska eleverna erbjudas att genomgå syn- och hörselkontroller och andra begränsade hälsokontroller. I gymnasieskolan och gymnasiesärskolan ska eleverna beredas tillfälle att genomgå minst en hälsokontroll. Skolhälsovården är frivillig för elever och föräldrar. Skolhälsovården omfattas av två regelsystem. Skolsköterskor och skolläkare är hälso- och sjukvårdspersonal och lyder därmed under de förordningar som gäller inom hälso- och sjukvårdande arbete, t.ex. om utförande, dokumentation och kvalitetsarbete150. De är också en del av skolväsendet och omfattas därmed också av det regelsystem som finns för skolans ledning. Rektorn har som arbetsledare och chef för en skola det övergripande ansvaret för all verksamhet och all personal, även för skolhälsovården. Skolhälsovårdens personal tjänstgör dock ofta i flera skolor, vilket innebär att t.ex. en skolsköterska kan ha många olika chefer, inte sällan med olika syn på hur verksamheten ska bedrivas. För skolsköterskor har det i många kommuner funnits en första skolsköterska. I en utvärderingsrapport151 anger att av de 77 kommuner som undersökningen omfattade hade en sådan samordningsfunktion. av kommunerna har inrättat tjänster som skolöverläkare. Av min egen enkät framgår att det är mycket vanligt att man inrättar en tjänst som första skolsköterska eller skolöverläkare så snart det finns flera tjänster inom en kommun. överfördes ansvaret för tillsynen av skolhälso- vården från till . Det är vårdgivaren, i regel den nämnd i kommunen under vilken skolverksamheten lyder, som ska utse en verksamhetschef med ansvar för dels de specificerade uppgifter som är författningsreglerade, dels de uppgifter som vårdgivaren bestämmer. Verksamhetschefen (rektorn) har alltid det samlade ledningsansvaret men kan och bör ta hjälp av annan person för enskilda uppgifter som hon/han själv inte har kompe- tens för. Men ansvaret ligger alltid på verksamhetschefen helt och odelat. Lagstiftningen inom hälso- och sjukvården genomgår en översyn, där avsikten är att föra samman vissa lagar inom området för att ge bättre översikt och för att stärka patientens ställning i vården. En annat avsikt är att göra yrkesansvaret tydligare för dem som arbetar inom området. 150Lag (1982:763) om hälso- och sjukvård 151Skolverkets 1994, rapport nr 53.nära och gratis – Skolhälsovården en utvärdering. Huvudmannen för skolan är normalt vårdgivare för sin skolhälsovård. Grundskoleförordningen respektive gymnasieförordningen ger dock kommuner och landsting en formell möjlighet att överlåta skolhälso- vården i sin helhet till ett landsting, men däremot inte till en privat vårdgivare. Kommunallagen (SFS 1997:550) ger möjlighet att fullgöra uppgifter i kommuner och landsting under en gemensam eller flera landsting och/eller kommuner. Det innebär att vårdgivaren för skolhälsovården i en kommun också kan vara vårdgivare i en annan kommun. En särskild utredare har fått i uppdrag av att analysera och beskriva de problem som finns vid samverkan mellan landstingens hälso- och sjukvård och kommunernas vård och omsorg på områden där det finns behov och intresse av att samverka. Landstingens och kommunernas möjligheter att samverka kring vård och omsorg. På många orter pågår samarbete mellan kommuner och landsting, de skriver t.ex. gemensamma hälsoplaner och gemensamma aktivitets- planer. När barnen är (skolstarten) övertar skolhälsovården ansvaret för deras hälsovård från barnhälsovården/barnavårdscentralerna (BVC). Skolhälsovården har till uppgift att organisera och erbjuda förebyggande hälsovård för barn och ungdom i skolåldrarna. Två förutsättningar måste uppfyllas för att skolhälsovården ska kunna få över (låna) BVC:s hälsojournaler. Dels behövs ett beslut i att inga hinder finns för att låna ut journalerna, dels ska föräldrar/vårdnadshavare till barnen ge sitt tillstånd till att journalen lämnas över. Har den överlämnats är det sedan skolsköterskan som ansvarar för att journalen förvaras på ett korrekt sätt och arkiveras enligt arkivlagens bestämmelser. Journalen följer eleverna genom hela skolsystemet. Kommunfullmäktige ska, sedan eleven har avslutat sin skolgång, ta ett formellt beslut om att återlämna/avhända sig journalerna till . I en skrivelse till har tagit upp frågan om hantering av barnhälsovårdsjournaler. har överlämnat skrivelsen till elevvårdsutredningen. I avsnitt 11, Integritet, sekretess och journalhantering har jag besvarat skrivelsen ur utred- ningens perspektiv. beslutade /98 om en ny skolform, förskoleklass som innebär att barn kan skrivas in i skolans förskoleklass som sexåringar om föräldrarna så önskar. Detta har delvis ändrat förutsättningarna för barnhälsovården och hälsoundersökningarna. I propositionen föreslogs att landstingens barnhälsovård ska ha huvudansvaret för sexåringarna, även om barnet börjat i förskoleklass. Sjukvårdshuvudmannen () får dock komma överens med skolhuvudmannen (kommunerna) om att sexåringarna ska omfattas av skolhälsovården. I sådana fall kan den första av de tre allmänna hälsoundersökningarna förläggas till förskoleklassen. Under alla omständigheter förutsätter överlämnandet från barnhälsovården till skolhälsovården ett fungerande samarbete mellan skolan och barnavårdscentralen. har fått en skrivelse från , och kommun, där de önskar att departementet ska verka för en lösning som möjliggör för kommunerna att förverkliga förskoleklassernas behov av skolhälsovård på samma villkor som övriga elever. Denna framställan har överlämnats av till . Jag föreslår, på annat ställe i betänkandet, att skolan tar över ansvaret för förskoleklassernas Elevhälsa, men att finansieringen med förtroende överlämnas till parterna att själva komma överens om. Andra lagrum, författningar och internationella överenskommelser som berör skolan Skolan berörs av många lagrum och författningar utöver dem som finns i skolförfattningarna. I samband med genomgången beskrivs iakttagelser som jag eller andra gjort. Socialtjänstlagen reglerar kommunens ansvar för kommuninnevånarna, bl.a. att kommunen har det yttersta ansvaret för att de som vistas där får det stöd och den hjälp som de behöver. Enligt SoL 12 § skall social- nämnden verka för att barn och ungdomar växer upp under trygga och goda förhållanden och med särskild uppmärksamhet följa utvecklingen hos barn och ungdomar som visat tecken på .ogynnsam utveckling. Då alla barn går i skolan är det en viktig uppgift för kommunen att se till att skolmiljön är god. Eftersom socialnämnden har det yttersta ansvaret för barn och för att de inte far alltför illa, behöver de få veta när barn far illa. I skolan finns alla barn vilket innebär att de barn som far illa har daglig kontakt med vuxna som arbetar med dem. Det finns därför en anmälningsplikt för personal som arbetar med barn och ungdomar, som regleras i 71 §. § 71 Var och en som känner till missförhållanden hos ett barn bör anmäla detta. Myndighetspersoner och personer verksamma inom yrkesmässigt bedriven enskild verksamhet som berör barn och ungdomar, t.ex. privat barnomsorg och fristående skolor, är skyldiga att vid misstanke om missförhållande genast göra en anmälan till respektive socialnämnd. Denna skyldighet att anmäla även misstankar om att ett barn far illa gäller all personal i skolan. Iakttagelse vad gäller anmälningsskyldigheten Forsknings – och utvecklingsenheten i har undersökt hur detta lagrum följs av förskolans personal och även vad gäller barn i skolans årskurs 1 och 9.152 I förskolorna misstänktes tre av 100 barn fara illa (hade spår av skador efter misshandel eller bristande tillsyn) men bara vart tredje barn av dessa anmäldes till kommunens sociala myndigheterna. Det tog dessutom innan anmälan lämnades. I förskolorna har benägenheten att anmäla inte ökat jämfört med trots att lagen skärpts sedan förra undersökningen. I grundskolorna var man något mer benägen att anmäla, av de drygt 100 barn som misstänktes fara illa (misshandel, droger, kriminalitet) anmäldes nästan hälften, vilket var en ökning sedan förra undersök- ningen 1990. Lagen om stöd och service (LSS) är en rättighetslag som ska garantera människor med varaktiga funktionshinder goda levnadsvillkor. 152 Undersökningen omfattar 5000 barn i ca 80 förskolor och i 23 grundskolor i fem olika stadsdelar i . kompletterar socialtjänstlagen och hälso- och sjukvårdslagen.153 Till den anknyter lagen om assistentersättning () samt en förordning 154. Syftet med LSS och är att skapa levnadsvillkor för funktions- hindrade personer som är jämförbara med andras villkor i samhället behov ska styra insatserna och den enskilde ska själv ha inflytande över hur, när och vilka insatser som ska göras och av vem de skall göras. Barn med utvecklingsstörning, autism eller autismliknande tillstånd omfattas av lagen samt personer med andra stora funktionshinder.155 Personlig assistans är den kanske mest kända insatsen med stöd av LSS. För att få personlig assistent krävs ett grundläggande behov av hjälp i vardagen. Lagen kan också innebära rådgivning, ledsagarservice, korttidsvistelse utanför det egna hemmet. Men också korttidstillsyn för skolungdom , olika boendeformer samt daglig verksamhet för personer med psykisk utvecklingsstörning. En annan insats enligt LSS är rätten till en individuell plan. reglerar rätten till statlig assistansersättning i de fall det genomsnittliga behovet överstiger . För minderåriga barn är det föräldrarna som väljer personlig assistent, vuxna avgör själva vem som ska anställas. Antalet barn med beslut om statlig assistansersättning (personlig assistent) var drygt 1 600, hade 1 800 barn personlig assistent. Ersättning för assistent enligt ska inte lämnas när barnet vis- tas i barnomsorg, skola och daglig verksamhet om inte särskilda skäl föreligger. Skolan använder i stället elevassistenter som pedagogiskt stöd och hjälp till den enskilda funktionshindrade eleven eller till grupper av elever. Eftersom det finns elever som har stora behov av annan hjälp, utöver pedagogisk, under skoltid kan i vissa fall eleven ha både en per- sonlig assistent ( anställd av föräldrarna) och en elevassistent (anställd av skolan). De konflikter som kan uppstå har varit av samarbetskaraktär där skolan har ansett att det blivit alltför många vuxna i klassrummet. Ökningen av antalet elevassistenter i skolan har varit mycket stor. En möjlig förklaring är att medel har funnits centralt i kommunerna för elever i behov av särskilt stöd, därmed har elevassistenterna kunnat finansieras med centrala pengar och inte via skolans budget. Många elevassistenter har ingen utbildning och arbetet betraktas därmed som ett okvalificerat genomgångsarbete. För många barn och ungdomar med 153Lag (1993:387) om stöd till vissa funktionshindrade. 154Lag ( 1993:389) om assistentersättning och förordning (SFS 1999:1091). 155Personer med betydande och bestående begåvningsmässiga funktionshinder efter hjärnskada i vuxen ålder samt personer som har andra funktionshinder som uppenbart inte beror på normalt åldrande men som är stora och som förorsakar betydande svårigheter i en dagliga livsföringen. funktionshinder är daglig sjukgymnastik ett villkor för att orka med skolarbetet. Tiden i skolan räcker inte för att både delta i undervisningen fullt ut och få sjukgymnastik eller träning med logoped, talpedagog eller arbetsterapeut. Detta gör att många barn och ungdomar med funktionshinder har arbetssamma dagar då de skall hinna både sin nödvändiga habilitering och läxläsning efter skolan. Är en grundläggande princip för svensk rättskipning som har flera beståndsdelar, bl.a. allmänna handlingars offentlighet som regleras i tryckfrihetsförordningen (TF). För skolans del innebär den att myndig- hetsbeslut om t.ex. betyg och om anpassad skolgång är offentliga. Sekretesslagens bestämmelser för skolans elevvård Andemeningen i läroplanerna är att eleven och föräldrarna ska vara delaktiga i allt i skolan. För Elevhälsans arbete borde det vara en själv- klarhet att allt som rör den enskilda omyndiga eleven också rör för- äldrarna. De undantag som finns regleras i sekretesslagen 14 kap § 4, om sekretess till skydd för minderårig i förhållande till för- älder/vårdnadshavare om det kan antas att eleven lider betydande men om uppgiften röjs till föräldrarna. Betänkandets avsnitt 11 handlar om integritet, sekretess och jour- nalhantering och innehåller en genomgång av de bestämmelser om sekretess som gäller Elevhälsans arbete. I arbetsmiljölagens mening är skolan en arbetsplats som alla andra. Därför gäller arbetsmiljölagen och Arbetarskyddsstyrelsens föreskrifter för alla personalkategorier och alla elever. I arbetsmiljölagens 3 kapitel 2 § sägs att arbetsgivaren ansvarar för arbetsmiljön i verksamheten. Kommunen som ju mestadels är skolans arbetsgivare har oftast över- lämnat ansvaret för verksamheten till rektor som därmed är skyldig att se till att lagens krav uppfylls. Det innefattar bl.a. att bedriva det interna arbetsmiljöarbetet i samarbete med alla på arbetsplatsen, dvs. de anställda på skolan samt eleverna. Förutom lagen gäller även föreskrifter från Arbetarskyddsstyrelsen, t.ex. Internkontroll av arbetsmiljön (AFS 1996:6) med föreskrifter som även rör skolans verksamhet. En annan föreskrift, som gäller för elever , Minderåriga (1996:1), säger att minderåriga skall ges betryggande säkerhet mot bl.a. belastningsskador och olycks- fall och ställer krav på handledning och tillsyn samt att den som är ung får veta riskerna med den arbetsuppgift hon/han utför. har Arbetarskyddstyrelsen genom sina regionala Yrkesinspektioner drivit en tillsynskampanj för att uppmärksamma och starta konkreta åtgärder mot våld och hot bl.a. inom grundskolor och gymnasieskolor. Tanken är också att man skall se till att det finns rutiner för att de som utsätts för hot och våld snabbt skall kunna få adekvat hjälp. Jag har på annan plats i betänkandet beskrivit uppdraget för respektive myndigheter som har tillsyn över skolan, , Social- styrelsen och Arbetarskyddsstyrelsen. Avtalet har ratificerats av 191 stater i världen, endast och har än så länge avstått. Konventionen är en folkrättsligt bindande överens- kommelse som länderna är skyldiga att följa. Där slås fast att barn är människor med egna rättigheter och stadgar i 54 olika artiklar att alla beslut som fattas av respektive regering ska analyseras även ur ett barnperspektiv. Fyra av artiklarna kan ses som huvudprinciper för vad barn kan kräva av vuxna; ·att alla barn har samma rättigheter vilket gäller alla barn inom ett lands gränser. Barn skall skyddas mot diskriminering eller bestraff- ning på grund av barnets eller föräldrarnas ras, kön, språk, etniskt ursprung, funktionshinder m.m. ·att barnets bästa skall sättas i främsta rummet vid beslut och åtgär- der som gäller det enskilda barnet ·att varje barn har rätt till liv och utveckling vilket betonar barns rätt att överleva och utvecklas i ett bredare perspektiv ·att barn har rätt att uttrycka sin mening i frågor som berör dem, dvs. rätt att komma till tals och få sina åsikter respekterade. Konventionen tar hänsyn till barns utveckling genom att slå fast att barnets åsikter ska tillmätas betydelse i förhållande till barnets ålder och mognad. Länderna lämnar rapporter till FN om hur arbetet för barns rättigheter framskrider. har fått ett internationellt genomslag som saknar motstycke men har tyvärr fortfarande haft liten effekt för barnen i världen, konstaterar i studien, Children´s Rights: Reality or Rhetoric? kartläggning av hur konventionen har genomförts i de 191 länder som skrivit på avtalet. Varje land skall rapportera hur arbetet med konventio- nen fortskrider och vilka resultat detta gett för landets barn. har vidtagit en rad åtgärder som gått sedan konventionen undertecknades. 1993 inrättades en statlig Barnombuds- man (BO) för att bevaka att lagar och tillämpningar överensstämmer med åtagandena i men också för att ta initiativ som syftar till att ta till vara barns och ungdomars intressen. En parlamentariskt sammansatt kommitté har gjort en översyn av lagstiftningen i landet i ett barnperspektiv och gett förslag på ändringar.156 Utifrån deras arbete har regeringen lagt fast en strategi för hur barns rättigheter skall förverkligas i . I strategin sägs bl.a. att det är viktigt att sprida kunskap om konventionen till alla dem som fattar beslut som rör barn, till alla vuxna som arbetar med barn och till barn och ungdomar själva och att ska tas upp i alla utbildningar för yrkesgrupper som skall arbeta med barn. antog enhälligt ett förslag om internationella regler som ska garantera människor med funktionsned- sättning delaktighet och jämlikhet i samhället. Reglerna uttrycker principiella ståndpunkter när det gäller rättigheter, möjligheter och ansvar och ger konkreta förslag om hur ett land kan undanröja hinder för personer med funktionshinder. Reglerna berör praktiskt taget alla samhällsområden. Alla i samhället har ansvar för att göra reglerna kända och respekterade så att den vision reglerna uttrycker också kan omsättas i praktiska handlingar. Reglerna är inte en konvention utan bygger på olika internationella dokument om mänskliga rättigheter. Regel 6 handlar om utbildning. Där erkänner staterna principen om lika möjligheter till utbildning på grundskole - gymnasie - och högskole nivå för barn, ungdomar och vuxna med funktionsnedsättning. De bör se till att sådan utbildning är en integrerad del av den ordinarie utbildningen. Endast om det ordinarie skolsystemet inte kan tillgodose behovet av utbildning kan specialundervisning övervägas, men ska då hålla den standard på undervisningen som den ordinarie gör och vara nära knuten till den. Målet bör vara att sådan specialundervisning ska integreras i vanlig undervisning. 156 SOU 1997:116. Barnets bästa i främsta rummet. Är en internationell deklaration och bygger på samma grund- syn som . Den undertecknades av de närvarande, 92 regeringar och 25 internationella organisationer. Deklarationen handlar om principer, inriktning och praxis vid undervisning av elever i behov av särskilt stöd och en handlingsram för detta. Grundtanken i dokumenten är att länderna arbetar för målet en skola för alla barn och genom det arbetet åstadkommer skolor som respekterar olikheter, som stödjer inlärning och som tillgodoser individuella behov. Dokumenten är ett bidrag till strävanden att förverkliga skolundervisning för alla och göra skolorna pedagogiskt effektivare, enligt generaldirektör . Barns och ungdomars uppväxtvillkor Det är uppenbart att barn och ungdom påverkas mer av förändringar i tiden än vuxna, etablerade människor. I brytningstiden mellan barndom och vuxenhet formas identiteten, framtiden och grundläg- gande värderingar. Även om det inte finns någon gemensam ung- domskultur, kan man ändå påstå att det finns starka ungdomskulturer i dagens samhälle som får mycket utrymme och uppmärksamhet, inte minst därför att de är kommersiellt intressanta. Betoningen på ungdom, ungdomliga värderingar och den status det ligger i att vara ung och äga framtiden, är påtaglig i den moderna kulturen. Det innebär uppfordringar och förväntningar, men kan också upplevas som fullt av krav på ungdomarna. Men bilden är inte enkel eller entydig. Det finns framför allt stora skillnader i barns och ungdomars uppväxtvillkor som beror på sociala, ekonomiska, etniska och geografiska förhållanden. Man talar ofta om ungdom som en enhetlig grupp, men ungdomars vardagsliv, vanor och värderingar skiljer sig åt mellan olika grupper av ungdomar och mellan ungdomar av olika kön. Den slutsats jag framförallt drar i detta avsnitt är att skolan behöver förändras för att bättre svara mot det moderna samhällets krav. Skolan måste också förändras för att bättre kunna möta barn och ungdomar som växer upp med förändrade och dessutom starkt skilda villkor. Skolan är en viktig del av barns och ungdomars uppväxtmiljö. Lusten att lära, som jag återkommer till, hör samman med känslan av meningsfullhet. För att skolarbetet ska kännas meningsfullt för de barn och ungdomar som faktiskt går där, måste det knyta an till den verklighet de lever i och till den framtid det ska förbereda dem för. Nya förhållanden kräver kanske nya läroprocesser. Skolan och lärarna måste, enligt den tyske samhällsvetaren , problematisera det som verkar självklart och pröva nya sätt att förstå de villkor som det moderna samhället reser för lärandet.157 Är det en riktig iakttagelse att samhället har förändrats radikalt, måste det vara relevant att ställa frågan om hur detta förhållande återspeglas – eller borde återspeglas – i skolans verksamhet. Vi lever i föränderlighetens tidevarv Det moderna samhälle, som har vuxit fram ur gårdagens industriella samhälle, har många uttydare och många beteckningar. , som på uppdrag av har under- sökt 70-talisternas värderingar, talar om det postindustriella K-sam- hället.158 K-samhället utmärks av kunskap, kompetens, kreativitet, kom- munikation och kultur. Dagens unga kommer att leva i ett samhälle präglat av kontakter och kommunikation över stora ytor. Gemensamma revir har i stor utsträckning gått förlorade och de nya villkoren för kommunikation och kontakt leder till att alla kommer att påverkas, oavsett egna föreställningar, värderingar och beteenden. Ett typiskt drag är att materiella trygghetsvärderingar ersätts av postmateriella fri- hetsvärderingar. Fast jobb och hög lön är t.ex. inte så viktigt för många ungdomar som att ha ett fritt och rörligt arbete. Andra forskare använder uttryck som postmodernism, IT-samhället eller poststrukturalism om dagens samhälle. Alla uttrycken betecknar ett samhälle som präglas av ett globalt perspektiv på världen, där avstånd och rum överbryggas av modern informationsteknologi och kommunikationsmedia. I detta samhälle behöver människor utveckla nya kompetenser, t.ex. ökade kommunikationsfärdigheter och reflekterande förhållningssätt. I motsats till i det folkhem som lade livet tillrätta, ska vi mobiliseras som enskilda individer, vara fria och aktiva och värna om vår personliga autonomi – och sörja för vår egen ålderdom, barnens skolgång och allmänna välfärd. Vi ska vara självständiga och kunna hantera den ökade friheten. Men samhällets krav kan också leda till ökade klyftor mellan dem som har möjligheter och förmåga att anpassa sig och dem som inte förmår hantera den ökande komplexiteten och som inte har tillräckligt stöd i släkt, vänner och arbetskamrater. Fler människor riskerar att hamna utanför den normala gemenskapen och marginaliseras. 157Ziehe, T.1989 Kulturanalyser - ungdom, utbildning ,modernitet. 158Andersson, Å.E. 70-talister – Om värderingar förr, nu och . , vars forskning om ungdomskultur och utbildning har fått stort genomslag också i , menar att det i det moderna sam- hället finns tre fundamentala drag: ·en ökad reflexivitet – samhället ger oss allt fler möjligheter att uttrycka och fundera över oss själva och vår identitet och skapa distans till oss själva, ·en görbarhet – allt upplevs som möjligt att skapa/göra, vilket också innebär ett ansvar, ·en ökad individualisering – alla måste och kan individuellt välja inom allt fler områden, t.ex. livsstil, eller åtminstone i princip tänka sig en rad olika handlingsmöjligheter, som de faktiska handlingsramarna kan vara nog så låsta. Ziehe menar att dessa samhällsdrag, på gott och ont, kan leda till ett gap mellan drömmar och verklighet och mellan förväntan och möjligheterna att infria förväntningar. Det kan innebära ett ökat engagemang och större valmöjligheter, men det kan också leda till frustration. Även hävdar att vi lever i föränderlighetens tide- varv.159 Det händer saker i samhället som förändrar våra liv.