sou · GOB345d3 · 2001-01-01 00:00:00 — Vid valet av teknik måste tekniken från såväl ekonomisk som teknisk synpunkt vara möjlig att använda i den aktuella branschen. Ur teknisk synpunkt räcker det inte med att tekniken förekommer på expe- rimentstadiet utan kravet är att den måste vara tillgänglig någonstans i världen.35 Bedömning av valet av bästa teknik är ur ekonomisk syn- punkt objektiv. Det är inte den aktuella företagarens egen betalnings- förmåga som är avgörande för vilket val av teknik som ska göras. Det avgörande är vad som är ekonomiskt rimligt för ett företag i den aktu- ella branschen.36 Det sagda är normalkraven. Men 2 kap 7 § ger utrymme för en jämkning under förutsättning att det är miljömässigt motiverat.37 Om det i det enskilda fallet är omotiverat ur miljösynpunkt att vidta sådana åtgärder som normalt ska vidtas enligt 2 kap 3 § kan en jämkning ske och då nedåt. En avvägning skall då göras mellan nyttan av skyddsåtgärder och andra försiktig- hetsmått som kan förebygga eller begränsa skadan eller olägenheten och de kostnader som åtgärden medför. Om kostnaden för en åtgärd är orimlig skall framförallt bedömas utifrån den miljönytta som åtgärden medför.38 De av antagna miljömålen anses ha en särskild betydelse i detta fallet.39 Klimatmålet utgör ett sådant exempel. När lagstiftaren har tagit ställning till dessa tre faktorer tekniskt och branschekonomiskt möjligt samt miljömässigt motiverat är ambitions- nivån fastställd. 1997/98:45 I s 216 och II s 17. 1997/98:45 I s 232. 37Se , S, Miljörättslig tidskrift 1999:1 s 28ff. 1997/98:45 I s 232. 1997/98:45 II s 24. Vad blir de ekonomiska och miljömässiga konsekvenserna av att prioritera koldioxidfrågan inom ramen för den nuvarande ambitionsnivån I detta fall hanteras koldioxidutsläppen inom ramen för nuvarande ambitionsnivån. Genom att lagstiftaren reglerar koldioxidfrågan separat prioriteras den i förhållande till andra olägenheter. Om nämligen ambi- tionsnivån i hålls oförändrad innebär det i praktiken att prövningsmyndigheten måste räkna bort kostnaden för att begränsa koldioxidutsläppen när den bedömer det ekonomiska utrymmet för för- siktighetsmått för verksamheten i övrigt. Resultatet kan i ett enskilt fall bli att det inte är det mest kostnadseffektiva lösningarna som nås ur miljösynpunkt. Däremot är företagarens kostnad oförändrad. Vilka blir de ekonomiska och miljömässiga konsekvenserna av att höja ambitionsnivån Om utredningen inte är beredd att prioritera koldioxidfrågan före vid- tagandet av andra skyddsåtgärder och försiktighetsmått inom den nuva- rande ambitionsnivån i finns det ett ytterligare alternativ. Det är att höja den totala ambitionsnivån. En höjning av ambitionsni- vån kräver en ändring av 2 kapitlet . Utöver den kostnad som företagaren måste lägga ned på andra skyddsåtgärder och för- siktighetsmått tillkommer den kostnad för åtgärder som är förknippade med att minska utsläppen av koldioxid. Denna kostnad hanteras då separat i förhållande till övriga kostnader. Det kan leda till att företa- garen får en högre kostnad än vad den har . Ur miljösynpunkt leder detta till att andra skyddsåtgärder och försiktighetsmått inte åsidosätts. kan en handel med koldioxidrätter leda till att företagaren får mera pengar över. Dessa pengar behålls då inom företaget och behöver inte användas till att vidta andra skyddsåtgärder och försiktighetsmått. Dock kan bedömningen bli en annan om verk- samheten blir föremål för en ny prövning enligt . Pröv- ningsorganet ska i detta läge utgå från vad som är rimligt enligt 2 kap 3 och 7 §§ . Om handeln med koldioxidrätter leder till effektivitetsvinster och lägre kostnader för att åtgärda koldioxidutsläpp får företagaren pengar över för andra skyddsåtgärder. ger i vissa fall en möjlighet för enskilda att ge synpunkter i ett ärende.40 Dessutom föreskriver balken en talerätt för den som en dom eller ett beslut angår.41 Talerätten ger en rätt att överklaga t.ex. en tillståndsmyndighets beslut om tillstånd till en miljöfarlig verksamhet. ger även vissa större miljöorganisationer talerätt. Miljö- organisationer får då överklaga domar eller beslut som avser tillstånd, godkännande eller dispens.42 Införandet av system med ett tak och handel med utsläppsrätter innebär att talerätten måste frångås. För att handeln mellan parterna ska kunna fungera måste den löpa fritt mellan företagarna. Det innebär att något krav på myndighets godkännande inte behövs för transaktionerna mellan företagarna. Dock kvarstår talerätten för beslut eller dom som omfattar tillstånd för andra ämnen vilka hör nära samman med utsläpp av koldioxid. Det kan vara ämnen som t.ex. svaveldioxid och kväve- oxid. Vad gäller utsläppen av koldioxid kan enskilda och miljöorganisa- tioner istället få ett visst inflytande vid angivandet av taket. Det kan ske om fastställelsen av taket föregås av öppna förhandlingar, t.ex. i form av hearing. De som omfattas av talerätten och kanske även andra kan försöka påverka så att utsläppsminskningen blir tillräcklig långtgå- ende och att fastställelsen tillgår i vederbörlig ordning. Det ska fram- hållas att möjligheten att påverka i sig inte utgör någon talerätt. Fast- ställs taket i författning utgör det ett beslut som inte kan överklagas. 40Miljöbalken 6 kap. 4–6 §§. 41Miljöbalken 16 kap. 12 §. Av samma lagrum framgår att talerätt kan ges till andra som t.ex. lokala och centrala arbetstagarorganisationer. 42Miljöbalken 16 kap. 13 § 1 st. 6Fördelningen av utsläppsrätter och förenligheten med grundlagen Som tidigare behandlats finns det i princip två sätt att fördela utsläpps- rätterna på. Ett är att auktionera ut utsläppsrätterna fritt. Ett annat är att tilldela de befintliga verksamheterna utsläppsrätterna.43 Vilket fördel- ningssystem lagstiftaren väljer har betydelse för frågan om det all- männa kan anses vara skyldig att enligt grundlagen utge ersättning till befintliga verksamheter. Frågan om ersättning aktualiseras i de fall då verksamhetens tillstånd omfattas av rättskraft. 6.1Tillstånds rättskraft för befintliga verksamheter För vissa miljöfarliga verksamheter gäller tillståndsplikt. Ett tillstånd medför inte bara skyldigheter utan även en grundläggande rätt att bedriva verksamheten. Denna innebär att verksamheten får en viss trygghet mot ingripande i efterhand.44 Rättskraften medför att tillstån- det som huvudregel gäller till dess verksamheten upphör.45 Vilka typer av verksamheter som tillståndsprövas Det krävs tillstånd av regeringen enligt 17 kapitlet för att starta vissa mycket miljöstörande anläggningar. Gemensamt för dessa verksamheter är att på samma gång som de utgör viktiga samhällsin- tressen riskerar de att skada människors hälsa och miljön eller ta i anspråk värdefulla naturresurser. Exempel är fabriker för raffinering av råolja eller tung petrokemisk industri och förbränningsanläggningar vilka har en tillförd effekt om minst 200 megawatt.46 Miljödomstolarna prövar större miljöfarliga verksamheter (A-verksamheter), t.ex. för- bränningsanläggningar. De anger också villkor för de verksamheter som regeringen prövar. Sedan finns det mindre verksamheter (B-verk- samheter) som prövas av Länsstyrelserna. 43Tilldelningen behandlas något mer ingående i avsnitt 3.1. 44Miljöbalken 24 kap. 1 § samt prop. 1997/98:45 II s. 252. 45Här bortser jag från möjligheten att undantagsvis kunna meddela tidsbegränsade tillstånd. 46Miljöbalken 17 kap.1 § samt prop. 1997/98:45 II s 215. Vilka frågor rörande koldioxid har varit föremål för tillståndsprövning har sammanställt uppgifter som visar vilka frågor rörande koldioxid som har varit föremål för tillståndspröv- ning.47 Dessa frågor är: tillstånd till förbränning av fossila bränslen har tidsbegränsats en viss högsta användning av fossila bränslen har angivits i särskilda villkor (se nedan) en viss högsta användning av fossila bränslen har angivits i verk- samhetsutövarens ansökan och omfattas av det allmänna villkoret (se nedan) Statistiken avser främst A-verksamheter som har prövat enligt miljöskyddslagen.48 Det framgår inte av Naturvårds- verkets sammanställning hur många verksamheter det är frågan om. För de verksamheter som Länsstyrelserna har prövat finns det inte någon sammanställd statistik. 47Underlag till klimatkommittén: Koncessionsvillkor som påverkar utsläppen av växthusgaser daterat . Underlaget innehåller även en viss statistik över tillståndsvillkor för dikväveoxider. 48Numera sedan ikraftträdandet av (990101) prövar miljödomstolen dessa anläggningar. Jfr förordningen 1998:899 om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd 6 §. Verksamheter med tillstånd enligt För dessa verksamheter anger 24 kap. 1 § att: Om en dom eller ett beslut har meddelats i ett ansökningsmål enligt 21 kap 1 § första stycket denna balk49avser tillstånd till en verksamhet enligt balken och domen och beslutet har vunnit laga kraft, gäller tillståndet mot alla, såvitt avser frågor som har prövats i domen eller beslutet.50 Som lagrummet anger omfattar tillståndets rättskraft frågor som har prövats i en dom eller ett beslut om tillstånd. Med frågor kan i det här fallet avses villkor som skrivs in i tillståndet.51 Det finns två typer av villkor, de allmänna och särskilda villkoren. Den dåvarande formulerade det allmänna villkoret på följande sätt: Om inte annat framgår av detta beslut skall verksamheten – inbegripet åtgärder för att minska vatten och luftföroreningar och andra störningar för omgivningen – bedrivas i huvudsaklig överensstämmelse med vad bolaget uppgett och åtagit sig i ärendet. Denna typ av villkor före- kommer som regel i alla tillståndsbeslut och har samma rättskraft som de särskilda villkoren. De särskilda villkoren anger mer exakt vad som gäller.52 Båda typerna av villkor får indirekta konsekvenser för utsläppen av koldioxid, eftersom dessa är beroende av hur mycket fos- silt bränsle som får användas i processen. Rättskraften i tillståndet rör således på detta sätt koldioxidutsläppen. Verksamheter som erhållit tillstånd före ikraftträdandet av För verksamheter som har prövats enligt den tidigare gällande miljö- skyddslagen anger 5 § övergångsbestämmelserna till : Tillståndoch villkorskall fortsätta att gälla, om de har meddelats genom beslut enligt bestämmelser i en lag som anges i 2 § Av 2 § framgår att miljöskyddslagen är en av dessa lagar.53 Vad gäller frågan om tillståndets rättskraft framgår det av 5 § att de tidigare besluten 49Med ansökningsmål anses enligt 21 kap. 1 § 1 p: Tillstånd till miljöfarlig verksamhet som avses i 9 kap. 6 § som inte skall prövas av en länsstyrelse eller en kommun enligt vad som föreskrivits med stöd av 9 kap. 50Miljöbalken 24 kap. 1 § 2 men. anger att samma sak ska gälla för beslut om tillstånd till miljöfarlig verksamhet som har meddelats av länsstyrelse eller kommun med stöd av 9 kap. 8 §. 1997/98:45 del II s 252. 52Bjällås, Miljöskyddslagen, 1996 s 118f. 53Lag (1998:811) om införande av 2 § 2 p. skall anses meddelade med stöd av motsvarande bestämmelser i miljö- balken.54 Det medför att tillståndsbeslutet har rättskraft såvitt avser frågor som har prövats i domen eller beslutet.55 Situationen blir således densamma som jag har behandlat ovan för verksamheter om har med- delats tillstånd enligt . 6.2De rättsliga konsekvenserna enligt grundlagen av en auktion Möjligheten att förfoga över en befintlig företagares rätt att använda sin verksamhet Genom en ny lagstiftning hindras utsläpp av koldioxid från vissa typer av miljöfarliga verksamheter. Rätten enligt tidigare beviljade tillstånd upphör. Staten fastställer ett tak hur mycket koldioxid som totalt får släppas ut från en eller flera typer av miljöfarliga verksamheter. Utsläppsrätterna auktioneras ut till de berörda miljöfarliga verksam- heterna. Spekulanter är de befintliga miljöfarliga verksamheterna som till följd av den nya lagstiftningen blivit av med utsläppsrätter. Även nya miljöfarliga verksamheter inom kategorierna får delta i budgiv- ningen. Om och hur mycket en miljöfarlig verksamhet får släppa ut kan inte bestämmas förrän efter auktionen. Det är staten som behåller köpe- skillingen efter auktionen. Detta innebär i praktiken att en utsläppsrätt har överförts från befintliga miljöfarliga verksamheter till staten utan att dessa har fått ersättning. Eftersom köpeskillingen från auktionen inte heller senare kommer dessa tillgodo är det i praktiken frågan om en överföring av en rättighet, dvs ett slags expropriationsliknande ingrepp.56 Det allmänna har under vissa förutsättningar en rätt att vidta ett expropriationsliknande ingrepp. Detta kräver lagform. Regerings- formen 2 kap 18 § 1 st anger Varje medborgares egendom är tryggad genom att ingen kan tvingas avstå sin egendom till det allmänna eller till någon enskild genom expropriation eller annat sådant förfo- gandeutom när det krävs för att tillgodose angelägna allmänna intressen. Av lagrummet framgår att om det expropriationsliknande ingreppet tillgodoser angelägna allmänna intressen kan företagaren tvingas avstå sin egendom till det allmänna. Av förarbetena framgår att 54Lag (1998:811) om införande av 5 § 2 men.. 55Miljöbalken 24 kap. 1 §. 56Angående diskussion om förmögenhetsöverföring se , B, Ersättning vid offentliga ingrepp I 1986 s 79. som angeläget allmänt intresse anses miljöintressen.57 Om syftet med auktionen är att åstadkomma en lämplig reglering av utsläppen från miljösynpunkt, så är det expropriationsliknande ingreppet tillåtet. Det allmännas skyldighet att utge ersättning för förfogandet I det här aktuella fallet måste det allmänna anses skyldigt att ersätta de befintliga företagarna. Av lagtexten framgår klart att så är fallet. Rege- ringsformen 2 kap 18 § 2 st 1 och 3 men anger: Den som genom expropriation eller annat sådant förfogande tvingas avstå sin egendom skall vara tillförsäkrad ersättning enligt förlustenErsättningen skall bestämmas enligt grunder som anges i lag. 6.3De rättsliga konsekvenserna enligt grundlagen av en historisk baserad tilldelning Frågan är nu om ett fördelningssystem som är historiskt baserat kan anses utgöra ett expropriationsliknande ingrepp enligt regeringsformen 2 kap. 18 §. Separeringen av koldioxidfrågan från den integrerade bedömningen i miljöbaken samt fastställandet av ett krympande tak, eventuellt i etapper, medför ett ingrepp i den enskildes rätt att få bedriva sin verksamhet. De befintliga företagarna har som tidigare angivits en rätt att inom sina tillstånd få förbränna eller använda fossila bränslen i en viss omfattning. Dock medför inte den historiskt baserade tilldelningen att det allmänna överför till annan de befintliga företa- garnas rätt till utsläpp. De befintliga företagen behåller sin rätt till utsläpp. Genom övergången till det nya systemet räknas den nuvarande utsläppstillåtelsen i tillstånden om till utsläppsrätter. Företagaren behö- ver således inte köpa de nya utsläppsrätterna.58 Genom att de befintliga företagarna behåller rätten till utsläpp anses införandet av den nya lag- 1993/94:117 s 15. 58I betalar vissa företag en energiskatt på koldioxid. Ett system med tak och handel som bygger på en historiskt baserad tilldelning kan medföra att denna skatteintäkt uteblir. För att kompensera för dessa uteblivna skatteintäkter kan lagstiftaren ange en skatt eller årlig avgift för de som tilldelas utsläppsrätterna via en historisk baserad tilldelning. tradable carbon permits as a strong form of joint implementation, och Nentjes i boken, Pollution for – Emission trading and joint implementation s. 336 (1999). stiftningen inte som ett expropriationsliknande ingrepp. Däremot betraktas ingreppet som en rådighetsinskränkning. Möjligheten att inskränka rätten för en befintlig företagare att utöva sin verksamhet Regeringsformen 2 kap. 18 § hindrar inte att det allmänna inskränker rätten att använda en egendom, vare sig detta sker i samband med en individuell prövning eller generellt i författning. En förutsättning är dock att rådighetsinskränkningen är motiverad med hänsyn till angelägna allmänna intressen. Som tidigare nämnts anses miljöin- tresset vara ett angeläget allmänt intresse.59 Det allmännas skyldighet att utge ersättning för inskränkningen Ägare har i vissa fall rätt att få ersättning vid rådighetsinskränkningar. Detta framgår av regeringsformen 2 kap. 18 §. Grundlagsregeln ändra- des . I förarbetena till ändringen framhålls att ersättning inte ska utgå i sådana fall när inskränkningen syftar till skydd mot förorening eller olyckor.60 Detta var också gällande rätt . I förarbetena till har regeringen samma uppfattning.61 Det har dock framförts andra uppfattningar om innebörden av 2 kap. 18 § som t.ex. lagrådet och Bengtsson.62 Uppfattningen bygger på en bokstavstolkning av lagtexten i 2 kap 18 §, som inte explicit utesluter förorenings- och olycksfallen. I litteraturen har och kritiserat tolk- ningen och istället förordat en tolkning med utgångspunkt från kontext och ändamål.63 Eftersom frågan inte har avgjorts i domstol och då ersättning inte torde betalas ut i andra sammanhang när krav ställs på befintliga verksamheter utgår jag här – utan närmare analys av rätts- frågan – från att ersättningskrav i regeringsformen 2 kap 18 § inte aktualiseras. 59Se fotnot 56. 1993/94:117 s. 18 samt SOU 1993:40 s 88f och 234. 1997/98:45 I s. 558 ff. 1997/98:45 I s. 558ff samt , B, Speciell fastighetsrätt – (1999) s. 220 f samt Grundlagen och fastighetsrätten 1996 s. 63Se , Miljörättslig tidskrift 1995:2 s. 168f och Vängby, s 1996 s. 6.4Rättsläget för verksamheter som saknar tillstånd och för nya verksamheter Befintliga verksamheter utan tillstånd krav på tillståndsplikt omfattar inte alla miljöfarliga verk- samheter. Vissa verksamheter är istället knutna till kravet på anmäl- ningsplikt i miljöbalken.64 Andra verksamheter är varken tillstånds- eller anmälningspliktiga. Ett exempel på verksamhet som inte kräver tillstånd är djurhållning i viss mån. I dessa fall utgör inte införandet av en auktion något expropriationsliknande ingrepp. Företagare som inte har tillstånd har inte samma tryggad ställning som företagare med till- stånd. De senare har genom tillståndet ett starkt skydd som ger dem en rätt att bedriva sin verksamhet. Det medför att staten kan för befintliga företagare utan tillstånd införa ett auktionsförfarande utan att det betraktas som ett expropriationsliknande ingrepp eller annat förfo- gande. Däremot är ingreppet en rådighetsinskränkning enligt regeringsfor- men 2 kap. 18 § 1 st. Också i dessa fall är syftet att tillgodose ange- lägna allmänna intressen. Rådighetsinskränkningen torde inte grunda en rätt till ersättning. Skälen är desamma som jag redogjort för ovan vad gäller rådighetsinskränkning för befintliga verksamheter med till- stånd.65 Möjligheten att införa en auktion för nya verksamheter möter inte några rättsliga hinder. De nya verksamheterna är inte bundna av den rättskraft som skulle råda om de redan hade tillstånd. De får inordna sig under det nya systemet och kan inte göra några anspråk på en rätt till ersättning enligt grundlagen. 64 9 kap. 6 §. Vilka verksamheter som är anmälnings- och tillståndspliktiga regleras bilagan till förordningen (1998:899) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd. 65 Se avsnitt 6.3. 6.5Rättsläget vid en korrigering av tilldelning När systemet med tak och handel med utsläppsrätter är i bruk kan myn- digheten vilja korrigera tilldelningen. Det kan ske genom att myndig- heten antingen korrigerar själva tilldelningen av utsläppsrätter eller att den drar in redan tilldelade utsläppsrätter. Frågan är då om korrige- ringen är att betrakta som expropriation eller rådighetsinskränkning. Oavsett tilldelningsform dvs auktion eller historiskt baserad tilldelning betraktas inte ingreppet som expropriation utan som en rådighetsin- skränkning. Skälet är att myndigheten inte drar in rättigheten för att sedan sälja ut den på nytt.66 Av de skäl som jag redogjort för under avsnitt 6.3 torde inte en rådighetsinskränkning grunda rätt till ersätt- ning enligt regeringsformen 2 kap 18§. Frågan i detta delavsnitt är huruvida det är möjligt att införa ett system med tak och handel med utsläppsrätter på verksamheter som befinner sig i tidigare led än de verksamheter som släpper ut koldioxid (nedströmsverksamheter).67 Liksom när det gäller nedströmsverksam- heter är det avgörande om det finns ett tillstånd som ger företaget rätt att bedriva uppströmsverksamheten på visst sätt och, i så fall, om sys- temet med tak och handel för utsläppsrätter griper in i detta tillstånd. Vissa uppströmsverksamheter är miljöfarliga och har sedan tidi- gare tillstånd enligt 9 kap. eller miljöskyddslagen. Det är t.ex. anläggningar för raffinering av mineraloljor eller anläggningar för framställning av gasformiga bränslen.68 Ett tillstånd till ett raffinaderi kan t.ex. ge raffinaderiet rätt till en viss högsta råoljeomsättning per år.69 Stora rörledningar för transport av olja m.m. har koncession enligt lagen om vissa rörledningar. Tillstånd för dessa kan också ha medde- lats enligt 9 kap. eller miljöskyddslagen. 66I de fall ett ingrepp ska betraktas som expropriation behandlar avsnitt 6.2 ingående. 67Se även avsnitt 2.2. 68Förteckning över miljöfarlig verksamhet för vilken tillstånds- eller anmälningsplikt gäller enligt 5 eller 21 § förordningen (1998:899) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd. Se under rubriken stenkolsprodukter, raffinerade petroleumprodukter, andra gasformiga bränslen samt kärnbränsle. Förteckningen utgör en bilaga till ovannämnda förordning. 69Ett exempel på ett sådant beslut är beslut KN 239/79. Om således ett system för tak och handel utformas så att rätten att producera eller distribuera viss mängd – som uttryckligt följer av till- ståndet – frånhänds dessa befintliga företag, för att i stället auktioneras ut till olika, befintliga och/eller nya företag, så är det fråga om ett expropriationsliknande förfarande. Om staten behåller köpeskillingen och de befintliga företagen inte ersätts, så strider förfarandet mot rege- ringsformen 2 kap. 18 §. Rättsläget är således det samma som i avsnitt 6.2. Av detta följer att en historiskt baserad tilldelning, så som den har beskrivits i avsnitt 6.3, inte strider mot regeringsformen 2 kap. 18 §. De nya reglerna i samband med införandet av ett system för tak och handel kan i stället riktas mot importen eller försäljningen som sådan av ett bränsle, utan att ett tillstånd enligt miljölagstiftningen berörs direkt. Sådana regler kan förvisso påverka verksamheten negativt i praktiken. Eftersom rätten enligt tillstånden att producera eller distri- buera viss mängd kvarstår formellt torde dock förfarandet inte strida mot regeringsformen 2 kap. 18 §. Det ska dock framhållas att jag inte har undersökt om det finns andra rättsliga hinder mot att på detta sätt styra import och försäljning, t.ex. inom konkurrensrätten.70 70 Dessa frågor behandlas av , M, Rapport avseende handel- och konkurrensrättsliga aspekter på ett svenskt system för utsläppshandel, 000225, avsnitt 2.3. 7Förenligheten med EG- lagstiftningen Avsnittet behandlar frågan om ett system med tak och handel med utsläppsrätter strider mot IPPC-direktivet. Det är delvis samma frågor som behandlas i kapitel 5, dvs koldioxidutsläppens särbehandling i för- hållande till tillstånd enligt . IPPC-direktivets huvudsakliga syfte är att undvika utsläpp till miljön som helhet, dvs marken, vattnet och luften. I de fall detta inte är möjligt ska föroreningarna istället minimeras.71 Direktivet omfattar även frågor rörande hushållningen naturresurser och energi samt hante- ringen av avfall och kemikalier. De verksamheter som omfattas av direktivet är listade i annex I. Verksamheterna kan utgöras av t.ex. kraftverk större än , mineralolje- och gasraffinaderier.72 Dessa verksamheter är knutna till kravet på tillståndsplikt. Vad gäller långtransporterande föroreningar ska tillståndet innehålla villkor som minimerar dessa och säkrar en hög skyddsnivå för miljön som helhet.73 I vissa fall ska tillstånden inkludera utsläppsgränsvärden.