sou · GOB316 · 2001-01-01 00:00:00 — Bestämmelser som motsvarar vad som sägs i artiklarna 9a, 11.4 och 16.3 i direktivet 95/21/EG bör tas upp i svensk rätt . Våra förslag i den delen bör därför träda i kraft . 12.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg 6 a § Ett förbud mot ett fartygs avgång som meddelats enligt 4 – 6 §§ skall gälla till dess rättelse har skett och betalning har erlagts eller säkerhet ställts för de kostnader för tillsynsförrättningen som enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen skall betalas av redaren eller fartygsägaren. Förslaget motsvarar det föreslagna sista stycket i 11 kap. 1 § fartygssäkerhetslagen. 6 b § Lämnar ett fartyg hamnen i strid mot ett förbud som meddelats enligt 4 – 6 §§ eller har det tillåtits att resa till ett reparationsvarv och lämnar hamnen utan att uppfylla villkoren för en sådan resa eller fortsätter resan utan att anlöpa reparationsvarvet, skall meddela förbud för fartyget att anlöpa varje svensk hamn. Ett förbud att anlöpa svenska hamnar skall bestå till dess att redaren, fartygets ägare eller den som är ansvarig för fartygstransporten visat för att bristen är åtgärdad. Vad som sägs i första och andra styckena gäller också om ett fartyg överträtt ett förbud att resa som meddelats av en behörig myndighet i en annan stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. får trots vad som sägs i denna paragraf ge ett fartyg tillstånd att resa till en anvisad hamn om force majeure eller säkerhetsskäl gör det nödvändigt eller för att minska eller begränsa föroreningsrisk eller för rättelse av fartygets brister. Förslaget motsvarar den föreslagna 11 kap. 1 a § fartygssäker- hetslagen. 7 § Beslut enligt 4, 5 eller 6 b § om förbud skall innehålla uppgift om de åtgärder som skall vidtas för rättelse. Beslut om föreläggande enligt 4 eller 5 § skall innehålla uppgift om den tid inom vilken åtgärderna skall vara vidtagna. Förslaget om ändring av denna paragraf motsvarar förslaget om ändring av 11 kap. 2 § fartygssäkerhetslagen. 10 § Den myndighet som med stöd av 4, 5, 6 eller 6 b § har förbjudit ett fartygs avgång eller vidare resa eller tillträde till svenska hamnar skall, om fartyget befinner sig inom Sveriges sjöterritorium eller, i fråga om beslut enligt 4 eller 5 §, ekonomiska zon, genast anmäla beslutet för polis-, tull- och lotsmyndigheterna samt . skall, om det behövs, vidta åtgärder för att förhindra överträdelse av förbudet. Tull- och lotsmyndigheterna skall, så länge förbudet gäller, inställa de förrättningar för fartygets resa som ankommer på dem. Gäller förbudet ett svenskt fartyg som befinner sig inom främmande lands sjöterritorium, är befälhavaren skyldig att på begäran av svensk utlandsmyndighet lämna fartygets nationalitetshandlingar till denna myndighet. Förslaget om ändring av denna paragraf motsvarar förslaget om ändring av 11 kap. 3 § fartygssäkerhetslagen. I denna paragraf finns dock redan omnämnd. 2 § Beslut som har meddelats av i frågor som avses i 7 kap. 4 § första stycket, 5, 6 eller 6 b § får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Beslut i andra frågor som avses i 1 – 7 kap. får överklagas 1.hos , om beslutet har meddelats av en annan myndighet som inte är central förvaltningsmyndighet och inte heller myndighet, eller 2.hos regeringen, om beslutet har meddelats av eller av en annan myndighet som är central förvaltningsmyndighet. Ett beslut om att förbjuda ett fartyg att anlöpa hamn bör kunna överklagas på samma sätt som övriga beslut som inskränker rätten att använda fartyg. 3 § Till böter eller fängelse i högst döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 1.en föreskrift som har meddelats med stöd av 7 kap. 1 eller 2.ett förbud eller föreläggande som har meddelats med stöd av 7 kap. 4 eller 5 §, eller 3.ett förbud som har meddelats med stöd av 7 kap. 6 eller 6 b §. Se kommentaren till 12 kap. 1 § fartygssäkerhetslagen. 6 § 1. Släpps ett skadligt ämne ut i strid mot förbud som gäller enligt 2 kap. 2 § första stycket eller mot 2 kap. 4 § eller i strid mot föreskrift som har meddelats med stöd av 2 kap. 2 § andra stycket eller 2 kap. 3 §, 2.åsidosätts en föreskrift som har meddelats med stöd av 4 kap. 2 eller 3 § eller 7 kap. 1 eller 2 §, 3.överträds ett förbud eller åsidosätts ett föreläggande som har meddelats med stöd av 7 kap. 4 eller 5 §, 4.överträds ett förbud som har meddelats med stöd av 7 kap. 6 eller 6 b §, eller 5.åsidosätts en föreskrift som har meddelats med stöd av 7 kap. 11 § första stycket, döms fartygets redare eller ägare som om han själv hade begått gärningen, om han underlåtit att göra vad som skäligen kunnat fordras av honom för att förhindra det inträffade. Ändringen av denna paragraf är en följd av att vi föreslår en ny paragraf, 7 kap. 6 b §. Denna lag träder i kraft . 12.3Förslaget till förordning om ändring i fartygssäkerhetsförordningen (1988:594) 1 § Ett beslut som enligt 13 kap. 2 § fartygssäkerhetslagen (1988:49) skall underställas , skall inom verket prövas av chefen för . Ett beslut enligt 11 kap. 1 – 1 b §§ fartygssäkerhetslagen som meddelats av en annan befattningshavare än chefen för skall genast underställas denne. Enligt vår uppfattning skall beslut som anges i 11 kap. 1 a – 1 b §§ fartygssäkerhetslagen fattas av . I första hand torde besluten fattas av chefen för . Det är dock också tänkbart att någon annan än denne, särskilt i brådskande fall, beslutar om åtgärder som anges i dessa paragrafer. I så fall skall vad som sägs i andra stycket gälla. 3 § skall, om annat inte följer av lag, underrätta 1.svenska hamnar om förbud enligt 11 kap. 1 a § fartygssäkerhetslagen (1988:49) och om när ett sådant förbud upphört att gälla, 2.den behöriga myndigheten i en annan stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet om förhållanden som kan grunda ett förbud enligt 11 kap. 1 a § fartygssäkerhetslagen, 3.den behöriga myndigheten i en flaggstat och i en stat som avses i 10 kap. 9 a § fartygssäkerhetslagen samt Europeiska gemenskapernas kommission om resultatet av förrättningar enligt 10 kap. 9 b – d §§ samma lag och om beslut enligt 11 kap. 1, 1 b eller 5 § samma lag meddelade i anledning av förrättningarna. De närmare övervägandena för våra förslag finns i kapitlen 8.3 och 9.5. Genom punkterna 1 och 2, tillsammans med vad som sägs i 11 kap. 1 a § fartygssäkerhetslagen, får artiklarna 9a.3 och 11.4 i direktivet 95/21/EG sin motsvarighet i svensk rätt. Genom punkt 3 får artiklarna 11.2, 13.3 och 14 i direktivet 1999/35/EG sin motsvarighet i svensk rätt. Denna förordning träder i kraft . 12.4Förslaget till förordning om ändring i förordningen (1980:789) om åtgärder mot förorening från fartyg 6 § Beslut enligt 7 kap. 4–6 och 6 b § lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg skall genast tillställas befälhavaren och fartygets redare eller ägare. En skriftlig underrättelse om omständigheterna kring ett sådant ingripande mot ett utländskt fartyg skall genast lämnas till konsuln eller den närmaste diplomatiska representanten för det land där fartyget är registrerat. skall, om annat inte följer av lag, underrätta 1.svenska hamnar om förbud enligt 7 kap. 6 b § lagen om åtgärder mot förorening från fartyg och om när ett sådant förbud upphört att gälla, 2.den behöriga myndigheten i en annan stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet om förhållanden som kan grunda ett förbud enligt 7 kap. 6 b § lagen om åtgärder mot förorening från fartyg. Bestämmelserna motsvarar 9 kap. 3 § punkterna 1–2 i fartygs- säkerhetsförordningen. 2 § Sådana beslut enligt 7 kap. 4 § första stycket, 5, 6 eller 6 b § lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg som har meddelats inom av någon annan än chefen för skall genast underställas denne. Bestämmelsen motsvarar 9 kap. 1 § fartygssäkerhetsförordningen. Denna förordning träder i kraft . 12.5 Förslaget till förordning om ändring i förordningen (1990:717) om undersök- ning av olyckor 8 § I fråga om underrättelser till utländska myndigheter och internationella organisationer om undersökning av en händelse som berör ett luftfartyg samt sådana myndigheters och organisationers medverkan vid undersökningarna skall beakta 15 § samt sådana bestämmelser Chicagokonvention om den civila luftfarten som är bindande för och, om det inte strider mot lag eller är olämpligt på annat sätt, även andra bestämmelser i konventionen. Om en händelse som berör ett fartyg skall undersökas enligt lagen (1990:712) om undersökning av olyckor, skall i fråga om samarbete med utländska myndigheter beakta den av Internationella sjöfartsorganisationen antagna resolutionen A.849(20) (koden för utredning av sjöolyckor), om det inte strider mot lag eller är olämpligt på annat sätt. De närmare övervägandena avseende detta förslag finns i kapitel 10.2. Denna förordning träder i kraft .