sou · GOB32 · 2001-01-01 00:00:00 — De här nya bestämmelserna skall tillämpas endast i ärenden som har initierats hos efter ikraftträdandet. För andra fall skall de gamla be- stämmelserna i BRF gälla. En tvist som har anhängiggjorts vid domstol eller kronofogdemyn- dighet eller hänskjutits till avgörande av skiljemän med stöd av 7 kap. 7 § i dess äldre lydelse skall prövas enligt den lydelsen. Kriterierna för bostadsrättshavarens rätt att förändra lägenheten har preciserats och troligen vidgats något. I och med ikraftträdandet om- fattar de nya bestämmelserna alla upplåtelser av bostadsrätt, oavsett när upplåtelsen har gjorts. Ett undantag gäller dock när talan har väckts 332 )|UIDWWQLQJVNRPPHQWDU före ikraftträdandet och talan grundas på 7 kap. 7 § i dess äldre lydelse. I den tvisten skall den gamla bestämmelsen läggas till grund för be- dömningen. I fråga om störningar i boendet som har inträffat före ikraftträdandet tillämpas de nya bestämmelserna i 7 kap. 9 §, 18 § sjätte punkten och 20 a § första stycket i fall då bostadsrättsföreningen efter ikraftträdan- det gett en bostadsrättshavare tillsägelse att se till att störningarna upp- hör. I annat fall tillämpas äldre bestämmelser. De nya bestämmelserna om särskilt allvarliga störningar i boendet får bara tillämpas i fråga om störningar som har inträffat sedan den nya lagen trätt i kraft. De nya bestämmelserna innebär bl.a. att en uppsägning på grund av störningar i boendet som inte är särskilt allvarliga skall föregås av en underrättelse till socialnämnden. Det gällde inte tidigare. Liksom när motsvarande bestämmelser infördes i hyreslagen är den avgörande om- ständigheten för tillämplig lag beträffande störningar som inte är sär- skilt allvarliga huruvida tillsägelsen till bostadsrättshavaren har skick- ats före eller efter ikraftträdandet. För störningar gäller enligt de hit- tillsvarande bestämmelserna att störningarna måste vara upprepade för att bostadsrätten skall förverkas. Föreningen måste först varna bostads- rättshavaren och denne därefter inte vidta rättelse för att uppsägning skall få ske. Det gäller även enligt de nya bestämmelserna för störning- ar som inte är särskilt allvarliga. Det kan tänkas att bostadsrättsföreningen har gett bostadsrättshava- ren fler än en tillsägelse. Övergångsbestämmelsen innebär för sådana fall att det räcker med att en tillsägelse har skett efter ikraftträdandet för att de nya föreskrifterna skall vara tillämpliga. I DQGUD VW\FNHW behandlas särskilt allvarliga störningar i boendet (7 kap. 9 § tredje stycket, 18 § sjätte punkten 20 § andra stycket, 20 a § andra stycket och 21 §). Till skillnad från vad som gäl- ler beträffande störningar krävs det enligt de nya bestämmelserna om särskilt allvarliga störningar i boendet inte att bostadsrättsföreningen skickar ett varningsbrev för att bostadsrätten skall förverkas. Och det kan räcka med en enda störning för att förverkande skall inträda. Dessa nya regler får tillämpas bara i fråga om störningar som har inträffat sedan lagen trätt i kraft. Övergångsbestämmelserna innebär att underrättelse till socialnämn- den i anledning av en störning inte är aktuell förrän efter ikraftträdan- det. Därmed behövs inte någon övergångsbestämmelse till de nya reg- lerna i 7 kap. 32 § om när en underrättelse om störningar i boendet kan anses lämnad. )|UIDWWQLQJVNRPPHQWDU 333 Slutligen kan tilläggas att den nya processuella bestämmelsen i 11 kap. 1 § om snabb handläggning av tvister om störningar i boendet blir tillämplig vid ikraftträdandet. Beträffande rättsförhållanden som har uppstått före ikraftträdandet skall 7 kap. 10 § i dess nya lydelse inte tillämpas förrän efter ikraftträdandet. I 7 kap. 10 § har kriterierna ändrats för när andrahandsupplåtelse före- ligger. Detta har betydelse vid bedömningen om det rör sig om partiell sublokation enligt 7 kap. 8 § eller total sublokation, dvs. För rättsförhållanden som ingåtts mellan en bostads- rättshavare och annan före ikraftträdandet gäller de gamla bestämmel- serna fram till dess att har förflutit efter ikraftträdandet. Efter denna tidpunkt är de nya bestämmelserna tillämpliga även på de gamla upplåtelserna. från ikraftträdandet får således parterna tid på sig att bedöma om sublokationen enligt de nya bestämmelserna kräver t.ex. tillstånd av hyresnämnden. Frågan om tillstånd till andrahandsupplåtelse skall efter ikraftträdan- det bedömas enligt 7 kap. 11 § i dess nya lydelse även om ärendet har väckts vid hyresnämnden före ikraftträdandet. Av förevarande övergångsbestämmelse framgår att, sedan de nya krite- rierna för när tillstånd till andrahandsupplåtelser skall lämnas har trätt i kraft, tillståndsfrågan alltid skall bedömas enligt de nya bestämmelser- na. De nya bestämmelserna om ventilationskanaler i 7 kap. 12 § andra stycket gäller även om annat anges i bostadsrättsföreningens stadgar. I bostadsrättsföreningar som har registrerats före ikraftträdandet kan finnas stadgar som kommer i strid med de nya bestämmelserna i 7 kap. 12 § andra stycket om vissa ventilationskanaler. Genom förevarande bestämmelse sätts stadgar som strider mot de nya bestämmelserna ur kraft. I huvudsak torde detta kunna bli aktuellt om stadgarna ger uttryck för vad som tidigare följde redan av 7 kap. 12 §, nämligen att bostads- rättshavaren har ansvaret för de aktuella ventilationskanalerna. Bestämmelsen i 7 kap. 12 a § om föreningens rätt att avhjälpa en brist på bostadsrättshavarens bekostnad gäller endast i fall där före- ningen efter ikraftträdandet har tillsagt bostadsrättshavaren att utföra åtgärden. 334 )|UIDWWQLQJVNRPPHQWDU Enligt förevarande övergångsbestämmelse förutsätter föreningens rätt att avhjälpa en brist på bostadsrättshavarens bekostnad att denne efter ikraftträdandet fått en tillsägelse att själv utföra åtgärden. Härigenom är bostadsrättshavaren efter införandet av rätten för föreningen alltid till- försäkrad möjligheten att själv åtgärda bristen så länge detta sker så snart det kan ske. Den nya bestämmelsen i 7 kap. 13 § om bostadsrättshavarens skyl- dighet att låta lägenheten visas efter avsägelse gäller även om avsägel- sen har gjorts före ikraftträdandet. Den nya rätten till tillträde för avhjälpande enligt 7 kap. 12 a § kan med hänsyn till övergångsbestämmelsen till den paragrafen bli aktuell en- dast om tillsägelse har lämnats bostadsrättshavaren efter ikraftträdan- det. Därför behövs ingen övergångsbestämmelse i det hänseendet. När det gäller den nya bestämmelsen om bostadsrättshavarens skyl- dighet att låta visa lägenheten efter avsägelse bör denna vara tillämplig även om avsägelsen har gjorts före ikraftträdandet. Övergångsbestäm- melsen slår fast detta. De nya bestämmelserna i 7 kap. 18 § 2 och 23 § tillämpas på årsav- gifter som förfaller till betalning sedan lagen trätt i kraft. Beträffande årsavgifter som har förfallit till betalning tillämpas äldre bestämmelser. Förevarande punkt avser de nya bestämmelserna beträffande försenad betalning av årsavgiften. Det centrala är årsavgiftens förfallodag. Be- träffande årsavgifter som har förfallodag efter ikraftträdandet skall de nya bestämmelserna tillämpas. I övrigt skall de gamla bestämmelserna tillämpas. Bestämmelserna i 23 § andra stycket handlar om förlust av rätten till återvinning vid upprepade betalningsförseningar. I det sammanhanget bör nämnas att vid bedömningen av om åsidosättandet är sådant att bo- stadsrättshavaren inte bör få behålla lägenheten får beaktas endast för- seningar beträffande årsavgifter vars förfallodag legat efter ikraftträ- dandet. Beträffande uppsägningar som har gjorts före ikraftträdandet till- lämpas 7 kap. 26 § i dess äldre lydelse. De nya bestämmelserna i 7 kap. 26 § som tillåter endast skriftlig upp- sägning påverkar inte uppsägningar som gjorts före ikraftträdandet. För sådana uppsägningar tillämpas alltjämt 7 kap. 26 § i dess äldre lydelse. )|UIDWWQLQJVNRPPHQWDU 335 Beträffande beslut som avses i 9 kap. 16 första stycket 2 i dess nya lydelse tillämpas äldre bestämmelser på beslut som före lagens ikraft- trädande har fattats av föreningsstämma. I 9 kap. 16 § 2 och 16 a § har införts nya bestämmelser avseende beslut om K|MQLQJ av samtliga insatsers belopp. Bestämmelser om verkställig- het av beslut om QHGVlWWQLQJ av samtliga insatser har vidare införts i 9 kap. 16 §. Avgörande för om dessa nya bestämmelser skall tillämpas på ett beslut är QlU föreningsstämman har fattat sitt beslut. De nya sär- skilda kraven gäller endast för beslut som har fattats på förenings- stämma HIWHU lagens ikraftträdande. Beträffande de nya bestämmelserna om höjning av insatserna fram- går av förevarande övergångsbestämmelse att för beslut som fattats på föreningsstämma före ikraftträdandet gäller äldre bestämmelser. När det gäller beslut om nedsättning av samtliga insatser införs inga nya krav för beslutet om nedsättning. Någon motsvarighet till de nya be- stämmelserna om registrering och verkställighet av sådana beslut har tidigare inte funnits. Även utan en särskild övergångsbestämmelse gäl- ler således att de nya bestämmelserna om registrering och verkställig- het inte är tillämpliga på beslut som fattats på föreningsstämma före lagens ikraftträdande. Tilläggsdirektiv till (Ju 1996:10) Den utredare som har till uppgift att föreslå ett offentligt bostadsrätts- register (, Ju 1996:10) ges uppdrag att göra en översyn av vissa delar av bostadsrättslagen. –utvärdera det regelverk i bostadsrättslagen som syftar till att förhind- ra ekonomiskt osunda bostadsföretag, samt –överväga frågor om bostadsrättshavarens rättigheter och skyldigheter, deposition av årsavgift, differentierade insatser, och särskilda krav för vissa besluts giltighet. När det gäller de bestämmelser som har till syfte att förhindra osun- da bostadsföretag skall utredaren mot bakgrund av de senaste årens utveckling undersöka hur reglerna om ekonomiska planer samt för- handsavtal och kostnadskalkyler har fungerat i praktiken och ta ställ- ning till vilka ändringar som kan vara påkallade. Utredaren skall i detta sammanhang pröva om nuvarande regler om kvalifikationskrav för re- visorer i bostadsrättsföreningar är lämpligt utformade. I uppdraget avseende bostadsrättshavarens rättigheter och skyldig- heter ingår att systematiskt jämföra bostadsrättslagens regler i dessa avseenden med motsvarande bestämmelser i hyreslagen. Utredaren skall därvid ta ställning till i vilken utsträckning det på grund av omoti- verade skillnader i systemen eller annars finns anledning att ändra be- stämmelserna i bostadsrättslagen. Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att föreslå hur ett offentligt bostadsrättsregister skall se ut samt att se över frågor om förvärv och pantsättning av bo- stadsrätt (se dir. 1996:108). skall utformas så att det kan ligga till grund för ett nytt pantsättningssystem. Registret skall innehålla nödvändiga uppgifter om den lägenhet bostadsrätten avser samt innehålla uppgifter om förvärv av bostadsrätten. Utredningen har antagit namnet (Ju 1996:10). Uppdraget skall, enligt direktiven, vara slutfört . Bostadsrättslagen (1991:614) trädde i kraft och ersatte den då gällande bostadsrättslagen (1971:479). Den nya lagen b yggde bostadsrättslag men innehöll flera sakliga nyheter. Lagen innehåller i huvudsak bestämmelser om förhållandet mellan bostads- rättshavaren och bostadsrättsföreningen. Den tar i olika kapitel upp bestämmelser om bl.a. föreningens medlemmar, upplåtelse av lägen- heter med bostadsrätt, förhandsavtal, övergång av bostadsrätt, bostads- rättshavarens rättigheter och skyldigheter, tvångsförsäljning, förening- ens organisation, skadestånd, straff och vite samt förfarandet vid bo- stadsrättstvister. Vissa ändringar har gjorts i bostadsrättslagen . Här bör följande nämnas. sänktes lagens krav på minsta antal medlemmar i föreningen resp. minsta antal lägenheter i föreningens hus (se prop. 1992/93:144, bet. 1992/93:LU27, rskr. 1992/93:225 och SFS 1993:314). tillkom ett antal lagändringar som syf- tade till att stärka bostadsrättens värde som pant (se prop. 1995/96:17, bet. 1995/96:BoU3, rskr. 1995/96:101 och SFS 1995:1464). Ändringarna innebar bl.a. att det infördes en legal panträtt med bästa förmånsrätt för fordringar på vissa avgifter till bostadsrättsför- eningen och att tvångsförsäljning enligt bostadsrättslagen gjordes till en uppgift för kronofogdemyndigheten. %HKRYHW DY HQ |YHUV\Q Bostadsrättslagstiftningen har alltså så sent som varit föremål för en genomgripande översyn. Någon lika omfattande översyn är där- för inte aktuell . I några avseenden finns det emellertid anledning att överväga ändringar i lagstiftningen, bl.a. med hänsyn till utvecklingen på bostadsmarknaden och till förändringar i annan lagstiftning. Dessa överväganden bör lämpligen ske inom ramen för Bostadsrättsutred- ningens arbete. (NRQRPLVND SODQHU NRVWQDGVNDON\OHU P P Den nya bostadsrättslagen tillkom före den fastighetskris som drabbade . har ett stort antal bo- stadsrättsföreningar gått i konkurs. Många andra har eller har haft fi- nansiella problem. Framför allt är det bostadsrättsföreningar bildade som har haft problem. Att bostadsrättsför- eningar går i konkurs eller har allvarliga finansiella problem i den ut- sträckning som har blivit fallet är ett nytt problem. Detta har aktualiserat frågan om de regler som syftar till att avvärja eller hantera obeståndssituationer i alla avseenden är lämpligt utforma- de. Frågor av detta slag, inte minst frågor kring de ekonomiska planer som bostadsrättsföreningar skall upprätta, har tagits upp i en framstäl- lan från och i revisorers rapport miska planer för bostadsrättsföreningar (rapport /97:7). Först skall något sägas om de ekonomiska planerna. Ett villkor för att en bostadsrättsförening skall få upplåta bostadsrätter är att det har upprättats en ekonomisk plan och att den har registrerats av (se 3 kap. 1 § bostadsrättslagen). kan föreningen endast träffa avtal om att upplåta en lägenhet med bostadsrätt (förhandsavtal). För sådana avtal gäller särskilda be- stämmelser, bl.a. att de måste föregås av s.k. kostnadskalkyler. En eko- nomisk plan skall innehålla de uppgifter som är av betydelse för att man skall kunna bedöma föreningens verksamhet. har utar- betat allmänna råd för utformningen av bl.a. ekonomiska planer (Ekonomiska planer för bostadsrättsföreningar [1995:6]). Vidare gäller att en ny plan skall upprättas och registreras, om något har inträffat som är av väsentlig betydelse för bedömningen av föreningens verk- samhet. I annat fall får föreningen därefter normalt inte upplåta lägen- heter med bostadsrätt (se 3 kap. 4 § bostadsrättslagen). Frågor om ekonomiska planer och förhandsavtal var aktuella under förarbetena till bostadsrättslagen. I direktiven till Bostads- rättsutredning (dir. 1986:5) fick utredaren i uppdrag att undersöka hur det dåvarande systemet med ekonomiska planer och upplåtelse av bo- stadsrätt hade fungerat i praktiken och om några lagändringar var på- kallade. Bakgrunden till uppdraget var viss kritik som hade riktats mot systemet. Kritiken avsåg det förhållandet att förhandsavtal var förbjud- na som utvecklingen innebar att blivande bostadsrättshavare på ett tidigt stadium gavs möjlighet att påverka utformningen av sin lägenhet vilket föranledde osäkra avtalskonstruktioner. En annan kritik var att det förekom bristfälliga och vilseledande ekonomiska planer samt osäkerhet om när en ny plan behövde upprättas. Utredningen föreslog i sitt betänkande Översyn av bostadsrättslagen m.m. (SOU 1988:14) vissa lättnader i kraven på ekonomisk plan för den situationen att bostadsrätt skulle upplåtas till en lägenhet som inte hade tagits upp i den ekonomiska planen. Utredningen föreslog vidare att förhandsavtal skulle tillåtas. Som en förutsättning för ett giltigt för- handsavtal uppställde utredningen ett krav på att en kostnadskalkyl skulle finnas. Dessa förslag flöt in bostadsrättslag. Utvecklingen på bostadsrättsmarknaden med uppkomsten av ett stort antal insolventa bostadsrättsföreningar har väckt frågan om be- stämmelserna i bostadsrättslagen om ekonomisk plan är tillräckligt ef- fektiva instrument för att förhindra ekonomiskt osunda bostadsföretag. Det har också visat sig att det med dagens regler är svårt för bostads- rättsföreningarna att leva upp till kraven på ny ekonomisk plan vid vä- sentligt ändrade förhållanden. Vidare torde förekomsten av för- handsavtal ha minskat de ekonomiska planernas betydelse och har i stället satt kostnadskalkylerna i fokus. Regeringen anser mot denna bakgrund att det nu är lämpligt att på nytt ta ställning till vilket slag av ekonomisk information som bör sammanställas inför ett bostadsrättsprojekt och formerna för sådan in- formation. Det är också lämpligt att på nytt överväga vilken informa- tion som skall finnas tillgänglig för den blivande bostadsrättshavaren i samband med avtal om upplåtelse av bostadsrätt och i samband med förhandsavtal. Den genom lagstiftning införda möjligheten att teckna för- handsavtal har inneburit att bostadsrätter har kommit att marknadsföras på ett tidigare stadium än vad som förut har varit fallet. Det finns an- ledning att nu utvärdera erfarenheterna av reglerna om förhandsavtal. En fråga som berör de ekonomiska planerna och kostnadskalkylerna är intygsgivarnas ställning. En ekonomisk plan och en kostnadskalkyl skall vara försedd med intyg från två personer (se 3 kap. 2 § och 5 kap. 3 § bostadsrättslagen). Intygsgivarna skall bl.a. intyga att planen enligt deras omdöme vilar på tillförlitliga grunder. Endast en av intygsgivarna får vara anställd hos företag, organisation eller någon annan som har bildat bostadsrättsföreningen eller hjälpt till med föreningsbildningen eller med att upprätta den ekonomiska planen (se 3 kap. 3 §). Regeln om vilka bindningar som får finnas mellan intygsgivarna och de organisationer som har bildat föreningen eller upprättat den ekono- miska planen infördes . Den tillkom efter kritik om att intygsgi- vare i vissa fall hade haft svårt att gentemot sin arbetsgivare hävda en egen uppfattning om planens hållbarhet eller om beräkningarna i pla- nen. var man emellertid inte beredd att ställa upp ett krav på att båda intygsgivarna skulle vara fristående. Man befarade att man därigenom skulle kunna gå miste om värdefulla kunskaper som de dåvarande intygsgivarna hade (se prop. 1981/82:169 s. 37). I den ovan angivna rapporten från revisorer har intygs- givarnas roll i det nuvarande systemet uppmärksammats. Revisorerna har ansett att det kan ifrågasättas om intygsgivarna i tillräcklig grad är objektiva då det är vanligt att samma intygsgivare arbetar till- sammans vid flera olika projekt. Revisorerna har vidare pekat på att intygsgivarnas ansvar inte är reglerat i bostadsrättslagen. Regeringen anser att det nu är befogat att se över frågan om intygsgivarnas obero- ende och ansvar liksom frågan om hur tillsynen över intygsgivarna bör vara ordnad. De finansiella problem som vissa bostadsrättsföreningar har haft har också aktualiserat frågan om det bör ställas särskilda kva- lifikationskrav på revisorer i bostadsrättsföreningar. Lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar (föreningslagen) ställer upp vissa sådana kvalifikationskrav för revisorer i ekonomiska föreningar. Bl.a. gäller att revisorn skall ha den insikt i och erfarenhet av redovisning och ekono- miska förhållanden som med hänsyn till arten och omfånget av före- ningens verksamhet fordras för uppdragets fullgörande. Det är inte nödvändigt att det alltid finns en auktoriserad eller godkänd revisor. Men om tillgångarnas nettovärde enligt fastställda balansräkningar överstiger ett gränsbelopp som motsva- rar 1 000 gånger det basbelopp som gällde under av respektive räkenskapsår, skall minst en revisor vara auktoriserad eller, om tillstånd ges till det, godkänd. Detsamma gäller om antalet anställda hos föreningen under vart och ett av i medeltal har överstigit 200 (se 8 kap. 3 och 5 §§ föreningslagen). Bo- stadsrättslagen hänvisar i huvudsak till föreningslagen beträffande revi- sion. Bostadsrättsföreningar är emellertid i stort sett undantagna från föreningslagens krav på att det skall finnas en auktoriserad eller god- känd revisor i föreningen. har dock möjlighet att ställa upp ett sådant krav när detta är påkallat av särskilda skäl (se 9 kap. 26 § bostadsrättslagen). Regeringen anser att de senaste årens utveckling med finansiella problem för många bostadsrättsföreningar ger anledning att överväga om det nu är dags att uppställa längre gående krav på revisorns kvalifi- kationer. %RVWDGVUlWWVKDYDUHQV UlWWLJKHWHU RFK VN\OGLJKHWHU I 7 kap. bostadsrättslagen finns bestämmelser om bostadsrättshavarens rättigheter och skyldigheter gentemot bostadsrättsföreningen. Flera av bestämmelserna har utformats med de motsvarande hyresrättsliga be- stämmelserna i 12 kap. jordabalken (hyreslagen) som förebild. Det finns emellertid också avvikelser. Ett exempel är att bostads- rättslagen inte innehåller någon motsvarighet till hyreslagens bestäm- melser om sådant åtgärdsföreläggande som en hyresgäst kan utverka om det finns brister i lägenhetens eller fastighetens skick eller om det annars föreligger hinder eller men i nyttjanderätten (se 16 § andra stycket hyreslagen). Ett annat exempel kan hämtas från reglerna om upphörande av nyttjanderätten på grund av för sen betalning av hyra respektive årsav- gift (vilken ofta debiteras ) eller på grund av annat avtals- brott. Gemensamt för hyreslagen och bostadsrättslagen är att en för sen betalning kan leda till förverkande men att hyresrätten respektive bo- stadsrätten kan återvinnas, om betalning sker . För hyres- rätter gäller emellertid också att hyresgästen förlorar sin rätt till för- längning av avtalet om han har åsidosatt sina förpliktelser i så hög grad att avtalet skäligen inte bör förlängas (se 46 § första stycket 2 hyresla- gen). Så kan t.ex. bli fallet vid upprepade förseningar med hyresbetal- ningen och utan hinder av att betalning har erlagts inom återvinnings- fristen eller, när det gäller annat avtalsbrott, rättelse har vidtagits. Nå- gon motsvarighet till denna reglering finns inte för bostadsrätter. Frå- gan om införandet av sådana bestämmelser i bostadsrättslagen har varit aktuell tidigare. Bostadsrättsutrednings betänkande Översyn av bostadsrättslagen m.m. (SOU 1988:14) föreslogs att nyttjanderätten till en bostadsrätt skulle kunna förklaras förverkad om bostadsrättsha- varen vid upprepade tillfällen inte betalade den aktuella avgiften . Departementschefen uttalade i förarbetena till bostadsrättslag (prop. 1990/91:92 s. 55) att bostadsrättslagen i möjlig mån borde an- passas till hyreslagen såvitt avser dessa frågor. Bl.a. denna fråga över- vägdes av hyreslagskommitté (Bo Utredningens förslag i motsvarande fråga för hyresrätter borde därför, enligt departementschefen, avvaktas. Det kan vidare noteras att bostadsrättslagens regler om förverkande av nyttjanderätten på grund av bristande betalning av årsavgift inte in- nehåller någon motsvarighet till bestämmelserna i 44 § hyreslagen om hyresvärdens skyldighet att informera socialnämnden om uppsägningen och att underrätta hyresgästen om dennes möjlighet att återvinna hyres- rätten. Till de nu redovisade exemplen kommer att det sedan den nya bo- stadsrättslagens ikraftträdande har genomförts reformer i hyreslagstift- ningen utan att några motsvarande ändringar har gjorts beträffande bo- stadsrätt. Här bör nämnas de ändringar som trädde i kraft och som innebar bl.a. att reglerna om förverkande av hyresrätt på grund av bristande hyresbetalning mildrades genom att den s.k. förver- kandefristen förlängdes till (se 42 § första stycket i hyreslagen). Vidare blev det möjligt för socialnämnden att ta på sig betalningsansvaret för hyran med verkan att hyresgästen inte förlorade sin bostad. En bestämmelse infördes om att en bostadshyres- gäst inte fick skiljas från lägenheten, om han på grund av sjukdom eller liknande oförutsedd omständighet inte hade betalt hyran (se 44 § fjärde stycket hyreslagen).