sou · GOB321d2 · 2001-01-01 00:00:00 — Som framgått av redovisningen i föregående avsnitt är erfaren- heterna från kvinnors grundutbildning längre än sam- manfattningsvis till övervägande delen positiva. Det gäller resul- tat, motivation och trivsel. Investeringar i anläggningar m.m. till följd av kvinnors medverkan i utbildningen har endast i begränsad utsträckning behövt vidtas. Utredningen anser att det mot bakgrund av kraven på försörj- ningen med personal till det nya försvaret finns anledning att utöka skyldigheterna att fullgöra civil- eller värnplikt till att omfatta även kvinnor i åldern 19–. Inför den förestående ominriktningen av Försvarsmakten och de förändrade krav som Skyldigheterna att tjänstgöra 167 den ställer på pliktutbildningen – liksom på de nya kompetenser som behövs inom totalförsvaret – är det nödvändigt att låta plik- ten omfatta även kvinnor. Det nya försvaret behöver det kunnande som kvinnor kan tillföra. Ett inslag i övervägandena om kvinnors deltagande i värn- pliktsutbildningen är att skapa en rekryteringsbas för officers- yrket. Denna fråga kommer att behandlas av Utredningen (Fö 1999:05) om Försvarsmaktens personalförsörjning. Plikt- utredningen vill emellertid framhålla att ett system med lika villkor för män och kvinnor att fullgöra värnplikt på ett naturligt sätt stimulerar rekryteringen av kvinnor som befäl i den militära verksamheten. Genom detta öppnas också möjligheter för kvinnor att i större utsträckning än delta i internationella freds- främjande insatser. Med den minskning av antalet grundutbildade inom både det civila och det militära försvaret som sker finns det de som menar att männen i en årskull räcker till för att förse pliktsystemet med lämpliga inskrivna. Utredningen delar inte den uppfattningen. De nya kraven på kunnande innebär, som utredningen betonat, att försvaret också har behov av den kvinnliga kompetensen. Den tidigare nämnda utredning som FOA och Försvarsmakten genom- fört visar t.ex. att egenskaperna reaktionssnabbhet och problem- lösningsförmåga är väl så goda bland kvinnor som bland män. Genom den fördubbling av basen för urvalet till grundutbild- ning som plikten för kvinnorna innebär ökar enligt utredningens mening möjligheterna väsentligt att nå målet att de bäst lämpade personerna tas ut för utbildning. Det gäller alla typer av befatt- ningar. För vissa befattningar, t.ex. sådana som fordrar bred tek- nisk kompetens, är det svårt att bland de mönstrande finna tillräckligt många män som är lämpliga för uppgifterna. Rekryte- ring av kvinnor skulle bidra till att upprätthålla en tillräckligt hög kvalitet hos den grupp som tas ut för sådana befattningar. Den betydelse kvinnorna har i det avseendet ökar genom omin- riktningen och den tekniska utvecklingen inom det militära för- svaret. Att effektivt övervaka för att tidigt kunna möta och tydligt ingripa blir en ännu viktigare del av verksamheten. Dessa föränd- ringar ställer ökade krav på resurserna för ledning och informa- tion – och på den personal som utbildas för detta. Det finns, som utredningen framhållit, förhållanden som kan relateras till skillnaderna i mäns och kvinnors fysiska möjligheter att genomgå grundutbildning. Det kan vara t.ex. utrustning som behöver utformas så att den på ett bättre sätt blir anpassad till kvinnors förutsättningar. 168 Skyldigheterna att tjänstgöra Förslag till förändring av skyldigheten för kvinnor Utredningen anser att tiden nu är mogen för ett helt könsobe- roende pliktsystem. Totalförsvaret är en angelägenhet som berör alla i befolkningen. De erfarenheter som ett successivt ökat till- träde till plikttjänst för kvinnor har gett visar att de invändningar mot kvinnlig plikt som förekommit har varit ogrundade. Enligt utredningens mening är det att ta tillvara den kom- petens som kvinnor kan tillföra även det militära försvaret. Plikttjänstgöringen kan vara en belastning för individen men ger också möjligheter till personlig utveckling. Var och en kan genom sin medverkan bidra till att totalförsvaret kan uppfylla de säker- hetspolitiska målen. Plikttjänstgöringen bör vara en angelägenhet för alla som har förutsättningar att fullgöra den. Skyldigheterna att tjänstgöra bör av det skälet vara oberoende av kön. har begärt att frågan om värnplikt för samer ses över. Frågan har aktualiserats med anledning av remissytt- rande över det betänkande (SOU 1999:25) Samerna – ett ursprungsfolk i som Utredningen om konvention nr 169 lagt fram. I betänkandet behandlas frågan om anslutning till den nämnda . har uttalat följande: Det kan inte vara riktigt att samer i en krigssituation i ett annat land där det finns samer skall kunna tvingas att utföra krigshandlingar mot dessa andra samer med annat medborgarskap. vill påpeka att samer till en bit in i detta århundrade varit undantagna för obligatorisk militärtjänstgöring p.g.a. Lapp- kodicillen och renbeteskonventioner med . har vidare anfört att frågan har särskild betydelse i och med eventuella ratifikation av konvention nr 169 om ursprungs- folk och stamfolk i självstyrande länder. Skyldigheterna att tjänstgöra 169 Enligt 2 kap. 15 § regeringsformen (RF) får lag eller annan före- skrift inte innebära att någon medborgare missgynnas därför att han med hänsyn till ras, hudfärg eller etniskt ursprung tillhör en minoritet. Förbudet gäller endast till förmån för minoritet. Däremot får tillhörighet till en minoritet av i paragrafen angivet slag tas till utgångspunkt för att ge en minoritetsgrupp en bättre ställning än den som tillkommer folkmajoriteten. kan t.ex. ges en för- delaktigare behandling vad gäller värnplikt än övriga medborgare. Det är också tillåtet att gynna en minoritet utan att ge en annan minoritet samma förmån. För färingar och grönländare gäller särskilda regler. kan den som har flyttat till från eller efter att ha varit bosatt där befrias från värnplikt. Ansökan skall göras senast efter det att den värn- pliktige har mottagit kallelse till mönstring. För befrielse saknas det betydelse om en sökande har danskt ursprung eller inte. Det är inte heller något villkor för befrielse att en sökande har bott på eller i en sammanhängande period . Det kriterium som tillämpas för befrielse bygger således inte på härstamningen utan på bosättningen. För samer gäller samma värnpliktsregler som för övriga finska medborgare. Det är enligt vad utredningen inhämtat för närva- rande inte aktuellt att ändra samernas värnpliktsförhållanden. För samer gäller samma värnpliktsregler som för övriga norska medborgare. Frågan om befrielse från värnplikt för samer har 170 Skyldigheterna att tjänstgöra prövats av både den högsta rättsliga instansen och av försvarsministern. Vid dessa prövningar har fastslagits att varken lappkodosillen av (speciallag om samiska förhål- landen), grundlagen av , artikel 27 i av eller av ger samerna särskilda rättigheter när det gäller rätten att vägra militärtjänst. Det är enligt vad utredningen inhämtat inte heller i aktuellt att ändra samernas värnpliktsförhållanden. 6.5.4Utredningens överväganden och förslag Utredningens bedömning: utgör inte hin- der mot att föreskriva värnplikt för samer, så länge en sådan plikt föreskrivs även för övriga medborgare. konvention nr 169 om ursprungsfolk och stamfolk i själv- styrande länder trädde 1991 och har ratificerats av ett tiotal länder, bl.a. och . har inte ratificerat konventionen på grund av att inte har ansetts uppfylla konventionens krav när det gäller ursprungs- folkens markrättigheter. Frågan om en eventuell svensk ratifice- ring bereds inom . I konventionen föreskrivs att regeringarna, under medverkan av berörda folk, skall se till att dessa folks rättigheter skyddas och att deras integritet respekteras. Ursprungsfolk skall utan hinder och fullt ut åtnjuta mänskliga rättigheter och grundläggande fri- heter. Särskilda åtgärder skall vidtas för att skydda ursprungs- folkens institutioner, egendom, arbete, kultur och miljö. Vidare skall de ha samma möjligheter och samma rättigheter som enligt den nationella lagstiftningen tillkommer den övriga befolkningen. påpekande om de problem som svenska samer kan ställas inför i en krigssituation med ett annat land där det finns samer berörs inte av konventionen. Enligt utredningens bedömning utgör konventionen således inte något hinder mot att samer vid en eventuell svensk ratificering även i fortsättningen måste göra värnplikt. Den av åberopade artikel 11 i konventionen inne- håller ett förbud mot obligatoriska personliga tjänster. I artikel föreskrivs att det i lag skall vara förbjudet och straffbart att ålägga Skyldigheterna att tjänstgöra 171 medlemmar av berörda folk obligatoriska personliga tjänster i någon form, vare sig avlönade eller oavlönade, utom i de fall som föreskris i lag för medborgare. Frågor om plikttjänstgöring kan föras in under denna bestäm- melse. I betänkandet Samerna – ett ursprungsfolk i kon- staterar utredningen om konvention nr 169 att vid en eventuell ratificering inte behöver vidta några åtgärder med anledning av artikel 11. Bedömningen grundas bl.a. på att rapportering om tillämpningen av artikel 11 innehåller ett påpe- kande om att norsk nationell lagstiftning inte innehåller någon bestämmelse som ålägger samer att fullgöra några förpliktelser utom sådana som är föreskrivna för alla norska medborgare. I betänkandet konstateras att skyddet mot frihetsberövande och tvång gäller alla i , även samer (s. 108–109). Pliktutred- ningen instämmer i denna bedömning. Inte heller artikel 11 i konventionen utgör således något hinder mot att föreskriva värn- plikt för samer, så länge denna plikt gäller även för övriga med- borgare. Rätten att vara vapenfri Utredningens bedömning: Någon särreglering just för samerna är inte motiverad, eftersom bestämmelser om rätten att vara vapenfri tillgodoser samernas särskilda önskemål. Som framgått av redovisningen i avsnitt 6.4.3 ska en totalför- svarspliktig som kan antas ha en så allvarlig personlig övertygelse rörande bruk av vapen mot annan att övertygelsen är oförenlig med en tjänstgöring som är förenad med bruk av vapen efter ansökan få rätt att vara vapenfri. En totalförsvarspliktig som fått rätt att vara vapenfri får inte skrivas in för utbildning till en befattning som är förenad med bruk av vapen eller mot sin vilja skrivas i för tjänstgöring i Försvarsmakten. Frågan om samernas ställning inom totalförsvaret behandlades senast i samband med tillkomsten av lagen om totalförsvarsplikt. framhöll i det sammanhanget att samerna är ett folk med bosättningsområde fördelat mellan fyra olika stater. Detta innebär enligt förbundet att samer som är krigsplacerade i det svenska försvaret kan tvingas strida mot sin egen folkgrupp och släkt, om t.ex. skulle råka i konflikt med någon av de andra staterna. 172 Skyldigheterna att tjänstgöra Förbundet framhöll att detta gör det nödvändigt med regler som tar hänsyn till samerna som en särskild folkgrupp, bl.a. en ovillkorlig rätt att vara vapenfri. Regeringen gjorde bedömningen att någon särreglering just för samerna inte var motiverad. Skälet var att den nya lagens bestämmelser om möjligheter till vapenfri tjänst i lika stor utsträckning som de tidigare tillgodosåg samernas särskilda önskemål. Utredningen har uppfattat begäran som en begä- ran om ovillkorlig rätt till vapenfri tjänstgöring för den som är same, alltså utan något som helst prövningsförfarande. Det skulle i praktiken innebära att det nuvarande ansökningsförfarandet enligt 3 kap. 16 § för samernas del skulle ersättas av ett rent anmälningsförfarande. Samerna skulle därmed för en fördelakti- gare behandling än övriga medborgare och än övriga minoriteter i samhället. Som utredningen redovisat är detta i för sig möjligt enligt 2 kap.15 § regeringsformen. Skillnaderna mellan ett pröv- ningsförfarande enligt 3 kap. 16 § lagen om totalförsvarsplikt och ett anmälningsförfarande är emellertid i praktiken liten. Av motiven till bestämmelsen framgår att statsmakterna över- vägde att utmönstra prövningen. Förfarandet blev emellertid kvar. Syftet var att inte öka risken för felaktiga utnyttjanden – särskilt mot bakgrund av att den största andelen mönstrande skulle behöva tas i anspråk för tjänstgöring inom det militära försvaret. Huvudregeln är att myndigheten bör sätta tilltro till sökandens uppgifter. Först i ett läge när personalförsörjningen i försvaret hotas blir det aktuellt att göra en prövning (prop. 1994/95:6 s.132). Detta innebär enligt praxis att den som före inskrivningen eller från den dag han eller hon fick del av ett beslut om inskrivning ansöker om att slippa tjänst- göra i Försvarsmakten eller sådan tjänstgöring i det civila försva- ret som är förenad med bruk av vapen mot annan också får sin ansökan bifallen. Den stora skillnaden mellan ett lagfäst prövningsförfarande och ett anmälningsförfarande ligger som framhållits i att Pliktver- ket vid ett prövningsförfarande har möjlighet – t.ex. vid mass- ansökningar om vapenfri tjänstgöring och motsvarande förhål- lande – att närmare pröva sökandens inställning till bruk av vapen mot annan. Utredningen anser att de nuvarande reglerna väl till- godoser samernas särskilda önskemål. Det är också utredningens uppfattning att det nuvarande prövningsförfarandet generellt sett inte kan undvaras i ett personalförsörjningssystem som bygger på plikt och att det inte finns skäl att skapa särregler för vissa grup- per. Utredningen skall enligt direktiven se över hur informationen om plikttjänstgöringen kan förbättras. Det svenska försvaret skall även i fortsättningen bygga på en totalförsvarsplikt. Det förutsätter i sin tur att det finns en bred acceptans för detta hos det svenska folket. Den folkliga för- ankringen av totalförsvaret är av stor vikt både för försvarsviljan och för vår försvarsförmåga. Ännu viktigare blir folkförankringen i ett läge, där endast en mindre del av årskullen kallas in för pliktutbildning. Informa- tionen om säkerhetspolitiken och totalförsvaret måste därför byggas ut. I detta arbete måste de frivilliga försvarsorganisa- tionerna, bildningsförbunden, och Försvar och olika folkrörelser ges en central roll. Utredningen anser att folkförankringen är grunden för för- svarsviljan och därmed nödvändig om skall kunna nå de mål som statsmakterna har satt upp för säkerhets- och försvars- politiken. Det handlar om den i lag manifesterade totalförsvars- tanken, som innebär att landets försvar under högsta beredskap omfattar all verksamhet i samhället. Det handlar också om att ett stort antal individer med varierande uppgifter inom totalförsvaret skall kunna uthärda och motstå allvarliga hot, risker och påfrestningar i fred och krig. Strävan måste vara att så många som möjligt skall känna ansvar och delaktighet, så att var och en med sina förutsättningar kan delta i totalförsvarets verksamhet. För att de skall vilja det måste människor ha förtroende för våra civila och militära för- 174 Folkförankring och information De måste kunna tro att det skall vara möjligt att försvara landet. Det senare är förutsättningen för att de redan under grundutbildningen skall vilja skaffa sig kunskaper och öva sin förmåga att delta i det civila eller militära försvarets verk- samhet. Kunskaper är grunden för förståelse och insikt. Endast när den är utbredd skapas den grund på vilken en bred folklig förankring kan byggas. För detta behövs upplysnings- och informations- verksamhet. Kraven på upplysning och information blir särskilt stora om det gäller en verksamhet som kräver uppoffringar av det slag som i ett säkerhetspolitiskt oroligt läge skulle kunna komma att fordras för totalförsvarets del. En effektiv kunskapsspridning förutsätter att många i sam- hället ständigt är engagerade i verksamheten. Det räcker inte med traditionellt myndighetsarbete. Upplysning och information måste ske på stor bredd – i samarbete mellan organisationer, folkrörelser och myndigheter. Naturliga aktörer är de frivilliga försvarsorga- nisationerna, bildningsorganisationerna, och Försvar och olika folkrörelser, liksom de politiska partierna och massmedierna. Alla har viktiga roller i det samspel med totalförsvarets myndigheter som är nödvändigt om målet om folkförankring av totalförsvaret skall kunna uppnås. Informationen måste nå alla. Av särskild betydelse är att den når ungdomar tidigt – redan i skolan – och att den utformas så att ungdomarna kan ta till sig informationen. Att särskilda insatser måste göras i skolundervisningen framgår av de undersökningar som utredningen redogör för i avsnitt 7.3. En slutsats av dessa undersökningar är att ungdomar har begränsade kunskaper om totalförsvaret. En annan slutsats är att frågor om säkerhets- politik och totalförsvar står långt ned på listan över viktiga frågor för ungdomar . Utredningen redovisar i detta kapitel sin syn på hur informa- tionsverksamheten kan utvecklas. Det handlar både om att sprida kunskaper om totalförsvaret som allmänt kan öka folkförank- ringen och att låta de tjänstgöringsskyldiga få tillgång till en information som underlättar myndigheternas och deras egna ställ- ningstaganden i samband med mönstringen och inskrivningen. Folkförankring och information 175 7.3Ansvar och uppgifter för myndigheter och andra Allmänna bestämmelser om skyldigheter för myndigheter att in- formera allmänheten och andra finns i G Förvaltningslagen (1986:223); och G Verksförordningen (1995:1322). Enligt förvaltningslagen skall varje myndighet lämna upp- lysningar, vägledning, råd och annan sådan hjälp till enskilda i frågor som rör myndighetens verksamhetsområde. Hjälpen skall lämnas i den utsträckning som är lämplig med hänsyn till frågans art, den enskildes behov av hjälp och myndighetens verksamhet. Verksförordningen ålägger myndighetschefen att se till att allmänhetens och andras kontakter med myndigheten underlättas genom en god service och tillgänglighet, genom information och genom ett klart och begripligt språk i myndighetens skrivelser och beslut. Tre totalförsvarsmyndigheter skall enligt sina instruktioner ägna sig åt att informera – Styrelsen för psykologiskt försvar (SPF), och (). En av SPF:s uppgifter är att skall sprida kunskap om säkerhetspolitiken och totalförsvaret. Enligt sina instruktioner skall och informera inom sina verksam- hetsområden. uppgift att informera framgår av myndig- hetens regleringsbrev. skall ge de totalförsvarspliktiga information inför mönstringen och inskrivningen, så att de känner sig delaktiga i det svenska totalförsvaret och så att de blir med- vetna om sina rättigheter och skyldigheter som totalförsvars- pliktiga. skall vidare i samverkan med Försvars- makten och andra utbildningsanordnare vidta åtgärder för att utveckla och utöka informationen om möjligheten för kvinnor att genomgå värnplikts- och civilpliktsutbildning. Försvarsmakten skall enligt sitt regleringsbrev för be- driva försvarsupplysning bl.a. i syfte att stärka försvarsviljan och förtroendet för det militära försvaret. 176 Folkförankring och information Till de organisationer som informerar om totalförsvaret hör och Försvar (CFF). Förbundet är en parti- politiskt obunden sammanslutning av ideella, fackliga och ekono- miska huvudorganisationer. Folk och Försvar skall enligt sina stadgar öka kunskapen och främja debatten om säkerhetspolitiken och totalförsvaret samt frågor om frihet och fred. Det sker genom kurser, konferenser, studieresor och förlagsverksamhet. Andra som bedriver ett allsidigt informationsarbete inom total- försvarsområdet är , de lokala civil- försvarsföreningarna och de regionala distrikt som civilförsvars- föreningarna har bildat. 7.3.3Information till de mönstrande Styrelsen för psykologiskt försvar, Försvarsmakten, , , ÖCB och Folk och Försvar bedriver inom ramen för det till SPF knutna ett samarbete som innebär att myndigheterna gemensamt skall framställa och förse de mönstrande med information om plikttjänstgöringen. Verksamheten består av i huvudsak tre projekt: G , som syftar till att ge lärarna i och gymnasieskolan inspiration och kunskaper för undervis- ningen om säkerhetspolitik och totalförsvar; G Den utgivna tidningen med uppgifter av olika slag om plikttjänstgöringen (det finns olika versioner för skilda slag av verksamhet); G Lumpen-sajten, som gör det möjligt för de totalförsvars- pliktiga att få uppgifter om befattningar och förmåner via Internet. Myndigheter och organisationer på regional och lokal nivå ger också information till de mönstrande. Det är allt från enkla infor- mationsblad till broschyrer och videofilmer. En översikt över det informationsmaterial som totalförsvars- myndigheterna i huvudsak använder för att informera de pröv- ningsskyldiga före, under och efter mönstringen finns i figur 7.1. Även annat material – t.ex. trycksaker och videofilmer – använder myndigheterna i verksamheten. Folkförankring och information 177 178 Folkförankring och information 7.4Attityder till samhälle, totalförsvar och plikttjänst 7.4.1Ungdomars attityder till samhället Flera av totalförsvarsmyndigheterna har till- sammans genomfört en rad undersökningar, som syftar till att ge underlag för arbetet med utveckling och förnyelse av kommu- nikationen mellan myndigheter och ungdomar. Bakgrunden är de förändringar i pliktsystemet som har förutskickats, den beslutade omstruktureringen av Försvarsmakten och de säkerhetspolitiska förändringarna i omvärlden. Myndigheterna har ställt frågor i Ungdomsbarometern, som är den största ungdomsundersökningen som äger rum i Sve- rige. Undersökningen grundar sig på enkätsvar från 4 600 ungdomar i åldrarna 16–. Urvalet är rikstäckande och slump- mässigt obundet. Andelen män och kvinnor är jämnt fördelade i urvalet, men det finns också könsspecifika data om t.ex. inställ- ningen till värnplikt. Totalförsvarets myndigheter har även genomfört egna under- sökningar med svar från mönstrande . Syftet med dessa undersökningar har varit att få kunskaper om ungdomars inställning till olika verksamheter i samhället, bl.a. plikttjänstgöringen, och vad de vet om totalförsvaret. Nedan följer en sammanfattning av de iakttagelser som de berörda totalförsvarsmyndigheterna har gjort och en del av slut- satserna som de har dragit. 1990-talets ungdomar har formats i en miljö där var och en får ta hand om sig själv i större utsträckning . Arbetslösheten har ibland varit stor. självklara sociala säkerhetssystem har blivit ifrågasatta. Många ungdomar har enligt de gjorda undersökningarna en självcentrerad syn på livet och på sin om- värld. Bakgrunden är svikna förhoppningar, som resulterat i en misstänksam syn på samhällets förmåga. Ungdomarna litar inte på att samhället kommer att tillhandahålla det som utlovats. De samhällsekonomiska inslagen har emellertid inte gett upp- hov till någon utbredd pessimism hos ungdomarna. Många är optimistiska och har stora förväntningar på livet . Viljan att utbilda sig är större . Nästan alla kan tänka Folkförankring och information 179 sig att bo utomlands . Livet kretsar mycket kring familjen och vännerna. Ungdomar värnar i stor utsträckning om sin personliga sfär. Kamrater och materiell eller icke-materiell status är viktiga. Musik, resor, träffa nya människor, bio, TV, äta ute är viktiga inslag i de flesta ungdomars liv. De flesta lever ett så aktivt liv att tiden enligt deras uppfattning inte räcker till. TV är det viktigaste opinionsbildande mediet – vid senaste valet viktigare än kamrater och föräldrar. Vänner är den primära sociala gruppen för dagens ungdomar. De påverkar i stor utsträckning deras intresse för politik. De vik- tigaste samhällsfrågorna just nu är enligt ungdomarnas uppfatt- ning arbetslösheten, miljön och utbildningen. Frågor om fred och försvar hör inte till de tio främsta. Ungdomarna tror att miljö- frågor, arbetslöshet och välfärdsfrågor kommer att vara de viktigaste områdena. Förtroendet för politiker är allmänt sett tämligen lågt bland ungdomarna. De flesta anser emellertid att demokratin i alla lägen är den bästa formen för att styra samhället. Intresset för att bli medlem i ett politiskt parti är emellertid lågt.