sou · GOB388d2 · 2001-01-01 00:00:00 — Den rådgivande församlingen antog emellertid inte förslaget med motivering att artikel 14 redan kunde anses omfatta sexuell läggning. Här kan också nämnas parlamentariska församlings re- kommendation 924/1981 och resolution 756/1981, där rådets medlemmar uppmanades att avskaffa straffbestämmelser för frivilliga homosexuella handlingar mellan vuxna, att förstöra register över homosexuella, att ga- rantera homosexuella en likvärdig behandling på arbetsmarknaden, att upphöra med diskriminering av homosexuella föräldrar i vårdnadsärenden 2 Se förteckning i : Mänskliga rättigheter i europeisk praxis, 1997, s. 277. 224 Hets mot homosexuella och att införa samma åldersgräns för homosexuella som för heterosexuella relationer. Amsterdamfördraget om ändring av fördraget om Europeiska unionen (), fördragen om upprättandet av Europeiska gemen- skaperna (, etc.) och vissa akter som hänger samman med dem trädde, efter godkännande i bl.a. den svenska ,3 i kraft . Till fogades genom Amsterdamfördraget en ny artikel 6 a (artikel 13 enligt den konsoliderade versionen). Rådet ges enligt arti- keln möjlighet att efter förslag från kommissionen vidta lämpliga åtgärder för att bekämpa diskriminering på grund av kön, ras, etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning. Den nya artikeln bör, enligt vad som uttrycks i prop. 1997/98:180 med förslag till lag om förbud mot diskriminering i arbetslivet på grund av sex- uell läggning (s. 13), uppfattas som ett principiellt avståndstagande från diskriminering på grund av sexuell läggning. Även har i några sammanhang tagit ställning till frågor som rör homosexuellas rättigheter. I samband med behandlingen av en resolution om sexuell diskriminering på arbetsplatser4 uppmanades medlemsländerna att avskaffa alla straffbestämmelser för frivilliga homo- sexuella handlingar mellan vuxna samt att införa samma åldersgränser för homosexuella som för heterosexuella förbindelser (jämför parlamentariska församlings tidigare nämnda rekommendation och resolu- tion). () gjorde på konstitutions- utskottets uppdrag en kartläggning av förekomsten av lagstiftning om hets mot homosexuella som grupp i ett antal europeiska länder. Av kartlägg- ningen, som redovisades i utskottets betänkande 1995/96:KU8, framgår att sådan lagstiftning fanns i , , , , och . Lagstiftning om hets mot homosexu- ella saknades däremot i , , , , Frankri- ke, och . 1997/98:58, bet 1997/98:UU13, rskr. 1997/98:197. 4EGT 1984 C 104/46-48. Hets mot homosexuella 225 I finns bestämmelsen om straff för hets mot homosexuella som grupp i 266 b § i straffeloven (strafflagen). I straffeloven har alltsedan år 1939 funnits ett förbud mot förföljelse på grund av ras. inför- des även uttrycket sexuell inriktning (seksuel orientering). Paragrafen har följande lydelse: Stk.1 Den, der offentligt eller med forsæt til udbredelse i en videre kreds fremsætter udtalelse eller anden meddelelse, ved hvilken en gruppe af personer trues, forhånes eller nedværdiges på grund av sin race, hudfarve, nationale eller etniske oprindelse, tro eller seksuelle orientering, straffes med bøde, hæfte eller fængsel indtil . Ved straffens udmåling skal det betragtes som en skærpende omstændighed, at forholdet har karakter af propagandavirksomhed. Den straffbara gärningen består således i att göra offentliga uttalanden eller på annat sätt meddela sig i syfte att ge spridning i en vidare krets med ett sådant innehåll att en grupp av personer hotas, hånas eller nedvärderas på grund av sin ras, hudfärg, nationella eller etniska ursprung, tro eller sexuella inriktning. Bestämmelsen kan även tillämpas om uttalandet rör en enskild, om det till sitt innehåll innebär t.ex. nedvärdering av den enskil- des folkgrupp. Begreppet seksuel orientering omfattar inte bara homo- sexuell läggning utan varje form av lagligt sexuellt beteende.5 Vid bedömningen av om andra stycket är tillämpligt, dvs. om det är fråga om propagandaverksamhet, skall en helhetsbedömning göras. En försvårande omständighet kan därvid vara att brottet begås av flera i före- ning vid mer än ett enstaka tillfälle, t.ex. om gärningsmännen tillhör sam- ma parti, förening eller annan organisation och de straffbara yttrandena framförs som ett led i den aktuella organisationens verksamhet. I 135 a § i den norska straffeloven finns en bestämmelse om hets mot folkgrupp. Bestämmelsen gäller även kränkningar av en person eller grupp på grund av deras homosexuella läggning, levnadsform eller inriktning. Paragrafen har följande lydelse. Med bøter eller fengsel inntil straffes den som ved uttalelse eller annen meddelelse som framsettes offentlig eller på annen måte spres blant allmenn- heten, truer, forhåner eller utsetter for hat, forfølgelse eller ringeakt en person eller en gruppe av personer på grunn av deres trosbekjennelse, rase, hudfarge eller nasjonale eller etniske opprinnelse. Tilsvarende gjelder slike krenkelser overfor en person eller en gruppe på grunn av deres homofile legning, leveform eller orientering. På samme måte straffes den som tilskynder eller på annen måte medvirker til en handling som nevnt i første led. Den norska bestämmelsen skiljer sig från den danska på så sätt att den innefattar hot och annan missaktning som riktas mot såväl en enskild per- 5 Se danska Karnov, band 5, 1996 s. 7378. 226 Hets mot homosexuella son som mot en grupp personer. Bestämmelserna skiljer sig också åt på det sättet att, medan den danska bestämmelsen avser kränkningar på grund av varje form av sexuell inriktning (sexuel orientering), den norska omnäm- ner endast kränkningar på grund av homosexuell (homofil) läggning. Ut- vidgningen av den norska bestämmelsen till att omfatta även hets mot ho- mosexuella gjordes . I den tyska strafflagen (130 § Strafgesetzbuch) finns bestämmelser om hets mot folkgrupp. Bestämmelserna nämner inte uttryckligen homosexu- ella men enligt uppgift från det tyska justitieministeriet till omfattas homosexuella av skyddet. Enligt bestämmelsen straffas den som, på ett sätt som är ägnat att störa den allmänna ordningen, uppviglar till hat mot delar av befolkningen eller som uppmanar till våldsåtgärd eller egenmäk- tig handling mot den eller angriper andras människovärde genom att för- olämpa, illvilligt förtala eller kränka delar av befolkningen. Den nederländska strafflagen (137e § ) inne- håller bestämmelser om hets mot personer av såväl hetero- som homosex- uell inriktning som grupp. 18.4Förekomsten av hot och våld mot homosexuella i I detta avsnitt lämnas en redogörelse för några olika undersökningar av förekomsten av hot och våld mot homosexuella i . Man talar i detta sammanhang ofta om brott med homofobiska inslag. Begreppet homofobi - enligt Tiby/rapport (se nedan) myntat i - kan sägas vara ett samlingsbegrepp för de negativa reaktioner en del männi- skor visar homosexuella. Enligt är homofobi en personlig, irrationell rädsla för homosexualitet, homosexuella människor eller egna homosexuella impulser. Även samhällets rädsla för och intole- rans mot homosexualitet kan enligt kallas homofo- bi. Att hota eller utöva våld mot en person som är homosexuell är natur- ligtvis straffbart enligt bestämmelserna i om brott mot person, t.ex. misshandel och olaga hot. Redogörelsen avseende nu nämnda brott lämnas här inte som underlag för ändringar i de bestämmelserna utan för att i möjligaste mån ge en generell bild av homosexuellas utsatthet för hot, våld och andra trakasserier, vilket i sin tur har betydelse för våra överväganden i fråga om kriminalisering av hets mot homosexuella som grupp. Hets mot homosexuella 227 I den officiella kriminalstatistiken görs ingen klassificering med ledning av brottsoffrets sexuella läggning. Det är därför inte möjligt att ur denna statistik dra några slutsatser beträffande förekomsten av hot och våld mot homosexuella. Som framgått tidigare kan en näringsidkare som i sin verksamhet dis- kriminerar någon på grund av homosexuell läggning dömas för olaga dis- kriminering enligt 16 kap. 9 § BrB. gjordes totalt 239 an- mälningar om brott mot denna bestämmelse. Det framgår emellertid inte av statistiken hur många av de aktuella anmälningarna som avsåg diskri- minering på grund av just homosexuell läggning respektive diskriminering av annat skäl. (Enligt kartläggning, se nedan, gjordes tre sådana anmälningar.) Det är inte obligatoriskt för domstolarna att i domslutet ange att den särskilda straffskärpningsgrunden i 29 kap. 2 § 7 BrB - som kan avse kränkning av en person bl.a. på grund av dennes homosexuella läggning - har tillämpats. Den officiella statistiken är därför högst osäker. Enligt uppgifter som redovisats i doktorsavhandling angavs - bestämmelsen i domslutet i 29 domar. Ingen av dessa domar avsåg emellertid brott på grund av brottsoff- rets sexuella läggning, utan gällde fall då ett rasistiskt motiv för brottet har förelegat. 18.4.3Hatbrott - en doktorsavhandling lade fram sin doktorsavhandling - homosexuella kvinnors och mäns berättelser om utsatthet för brott.7 Ge- nom offerundersökningar presenteras en bild av homosexuellas upplevelse av utsatthet för brott på grund av att de är, eller uppfattas som, homosexu- ella. Som material har använts bl.a. en intervjuundersökning, enkätunder- sökningar och registerstudier. En av enkätundersökningarna avsåg individers utsatthet för brott. En- käten distribuerades till knappt 3 000 personer. Av de som svarade8 angav att de hade utsatts för brott på grund av sin homosexualitet. Nära hälften av dessa personer uppgav att de hade utsatts för brott på grund av sin homosexualitet mer än en gång. Utsattheten bland män är 6Se avsnitt 18.4.3. 7Stockholms universitet, kriminologiska institutionen. Avhandlingen föregicks av en pilotstudie, Hat, hot, våld - utsatta homosexuella kvinnor och män 228 Hets mot homosexuella något högre än bland kvinnor. Undersökningen visar också att en stor an- del av de homosexuella känner rädsla för att utsättas för brott på grund av sin homosexualitet. Av de utsatta har nära hälften drabbats av olika former av hot. Lika många har utsatts för någon form av våld. Den tredje mest frekventa brott- stypen är förolämpning eller förtal. En av de andra enkätundersökningar- na, som riktade sig till organisationer för homosexuella, visade att många av dessa hade utsatts för olika former av skadegörelse, t.ex. fönsterkross- ning och klotter på organisationens lokaler. av gärningsmännen var enligt undersökningen . av dem var män. Nästan hälften av de utsatta hade råkat ut för tre eller flera gärningsmän åt gången. Majoriteten av gär- ningsmännen var helt obekanta för de utsatta. 18.4.4Säkerhetspolisens kartläggningar avseende brottslighet kopplad till rikets inre säkerhet Som har framgått av avsnitt 6.2, kartlägger säkerhetspolisen () brott med en främlingsfientlig, rasistisk, antisemitisk eller homo- fobisk bakgrund.9 Resultatet av kartläggningen, som bygger på polisanmälda brott i Sve- rige, har publicerats i fem rapporter avseende åren 1994/95, 1995/96, 1997, 1998 och 1999. Fr.o.m. kartläggningen av brott har en mängd omarbetningar av det statistiska materialet och den teoretiska för- ankringen gjorts, vilket lett till att det inte varit möjligt att göra någon jäm- förande studie med kartläggningarna för åren . Här presenteras därför endast kartläggningarna avseende . I den del av rapporter som avser brott med homofobiska inslag redovisas brott som riktas mot en person eller en grupp av personer på grund av deras homosexuella läggning. Dessutom inkluderas övriga brott som antas ha ett homofobiskt inslag, dvs. brott där gärningsmannen ut- tryckt sig på ett sådant sätt att det kan antas att han eller hon hyser antipati mot homosexuella och homosexualitet. Detta innebär att offret inte behö- ver vara homosexuell för att brottet skall bedömas som homofobiskt. Om brottet skall bedömas som homofobiskt eller inte, är i stället beroende av gärningsmannens budskap i samband med brottet. De anmälda brotten har i kartläggningen delats in i tydliga respektive tveksamma. De tydliga brotten har det gemensamt att det framkommit uppgifter som tyder på att brottet inte skulle har skett utan gärningsman- 9 När det gäller metod och källmaterial, kan hänvisas till vår redogörelse i avsnitt 6.2. Hets mot homosexuella 229 Vid tveksamma brott har yttrande av missaktning mot homosexuella förekommit, men inte varit anledningen till händelsen. Till kartläggningen avseende rapporterades totalt 171 anmäl- ningar av brott med homofobisk bakgund. Anmälningarna omfattade sammanlagt 207 brott som ansågs vara relevanta (en anmälan kan omfatta flera brott). Av dessa bedömdes 148 brott ha ett tydligt inslag av homofo- bi. uppgick antalet rapporterade brott med in- slag av homofobi till 151 respektive 226. En stor del av de anmälda brotten inom denna kategori var olaga hot och brott som rubricerades som förtal eller förolämpning. an- mäldes 27 olaga hot och 30 förtals- eller förolämpningsbrott som bedöm- des ha ett tydligt inslag av homofobi. Motsvarande siffror för var 26 respektive 37 och för 20 respektive 15. Antalet misshandels- brott10 med tydliga inslag av homofobi uppgick till 42. och anmäldes 19 respektive 29 sådana brott. Enligt den offici- ella kriminalstatistiken för år 199711 anmäldes totalt 55 109 fall av misshandel (varav 3 357 grova fall) utan dödlig utgång, 30 248 fall av olaga hot samt 4 459 fall av förtal eller förolämpning. När det gäller statistik om brott mot homosexuella finns det, säger man i , anledning att anta att mörkertalet kan vara extra stort. För att brotten skall uppmärksammas gäller det, för det första, att homo- sexuella väljer att anmäla det inträffade till polisen och dessutom att de i samband med anmälan uppger att de är homosexuella samt att detta kan vara en anledning till att de utsatts för brottet. Även det interna mörkertalet, dvs. de polisanmälningar som görs men som inte fångas upp i kartläggningen, kan enligt rapporten vara större för brott mot homosexuella än för brott i andra fall. Uppgifter som tyder på homofobiskt inslag kommer inte alltid fram och det kan vara känsligt att vid upptagningen av en anmälan ställa frågor kring offrets eventuella ho- mosexualitet och om homosexualiteten kan kopplas till brottet. I detta sammanhang kan nämnas att i i en hotbildsanalys för år 199912 gör bedömningen att det finns risk för en ökning av s.k. hatbrott mot homosexuella. I rapporten sägs bl.a. att den omständigheten att uppmärksamheten har höjts och toleransen har sänkts från samhällets sida beträffande de rasistiska brotten , kan få till följd att gärningsmännen i ökande utsträckning riktar sina brott mot homosexuella. Att många homosexuella är mera öppna med sin läggning , kan enligt rapporten innebära att potentiella brottsoffer blir mera exponerade för eventuella gärningsmän. 10inklusive grov misshandel. 11publicerad i 1998:3. 12Dnr AA 191-34027/98. 230 Hets mot homosexuella 18.4.5Enkätundersökning i promemorian Rasistiskt och främlingsfientligt våld (Ds 1998:35) tillsattes inom en arbetsgrupp (In 1996:D) med uppgift att föreslå åtgärder för att motverka och förebygga rasistiskt och annat etniskt relaterat våld. Arbetsgruppen överlämnade sin rapport och främlingsfientligt våld (Ds 1998:35). Arbets- gruppen skickade ut en enkät till 49 organisationer för homosexuella och lesbiska med en förfrågan om deras utsatthet för våld och hot. Det var 13 av organisationerna som svarade. Samtliga av dessa hade erfarenheter av olika typer av angrepp riktade mot såväl enskilda individer, homosexuella som grupp, organisationen som sådan eller dess lokaler. I svaren, som re- dovisats i arbetsgruppens rapport, nämndes också olika former av diskri- minering. Som exempel på angrepp mot lokaler nämns i rapporten bl.a. att RFSL i rapporterat att förbundets lokaler kontinuerligt utsätts för vandalisering, till exempel genom klotter och uppsättning av nazistiska klistermärken på väggar och fönster och genom att entrébelysningen slås sönder. Man har också utsatts för bombhot. RFSL i har uppgett att ett gäng ungdomar stormat in i förbundets lokaler i och misshandlat förbundets dåvarande ordförande samt att förbundet ut- satts för hot då aktiviteter pågått i lokalerna. Även RFSL i har rapporterat om hot riktade mot förbundets lokaler. Som exempel på hot nämns ett anonymt brev till RFSL i , i vilket skrivits bland annat att Homosexualitet är äckligt, sjukt och perverst. Ett flertal av förbundets medlemmar fick ett ano- nymt brev med bland annat innehållet Vi ser er . hoppas DU drabbas av AIDS din djävla bög och ett brev till förbundet med bland annat innehållet Rätt åt den där 37-årige som blev mördad på . En liten kriminell missbrukande, parasiterande bög. Väck med skiten. RFSL i har rapporterat om s.k. dödslistor med namn på deras medlemmar, som lagts ut på Internet. Som exempel på diskriminering nämns att Ekumeniska homosexuella (EKHO) i har uppgivit att ett homosexuellt par vägrats att hyra en lokal för att fira att de ingått partnerskap och att RFSL i be- skrivit ett fall, där en lesbisk kvinna hade svårigheter att få sin partner införd i ett hyreskontrakt. RFSL i tar också upp ett fall, där en medlem blivit illa bemött på sjukhuset i på grund av sin sexu- ella läggning. RFSL i har uppgett att kommunen har vägrat att ta in information om en gayfestival i en turistbroschyr. Några organisationer har tagit upp utsatthet för något som de benämner ett andligt våld. Härmed avses den behandling de får från vissa religiösa samfund, som har en öppet negativ inställning till homosexuella. Hets mot homosexuella 231 och RFSL i och har tagit upp den aspekten. De två sistnämnda organisationerna har uppgivit att de vid upprepade tillfällen smädats i insändare undertecknade av präster och predikanter. De har där- vid jämförts med nekrofiler och polygamer och det övriga samhället har varnats för dem. , som är en sammanslutning för homosexuella iraniers rättig- heter, har i sitt svar framhållit den svåra situation som homosexuella in- vandrare upplever. I svaret framhålls också att det är svårt att få homo- sexuella invandrare att öppet berätta om våld och annan utsatthet liksom att få dem att polisanmäla angrepp. 18.4.6Hets mot homosexuella som grupp Vårt uppdrag är att överväga om det bör göras straffbart att uttrycka hot eller missaktning mot homosexuella som grupp. Redogörelsen i det före- gående har i huvudsak avsett förekomsten av sådant våld och sådana hot mot homosexuella som är straffbara, dvs. som utgör brott. Vi har gjort detta för att ge en beskrivning av hur homosexuellas utsatthet för hot och våld ser ut generellt. Det finns emellertid anledning att mera speci- fikt försöka bilda sig en uppfattning om hur vanligt förekommande (inte straffbara) uttryck för hot eller missaktning mot homosexuella som grupp är. Det finns inte några säkra uppgifter om hur vanligt förekommande hot eller hets mot homosexuella som grupp är. Någon statistisk undersökning som specifikt avsett den frågan har oss veterligen inte gjorts. Eftersom handlingar av den aktuella typen inte är straffbelagda, finns inte heller någon officiell statistik som avser förekomsten av hets mot homosexuella som grupp. Arbetsgruppen med uppgift att motverka och förebygga rasistiskt och annat etniskt relaterat våld (se föregående avsnitt) ville i sin rapport sistiskt och främlingsfientligt våld (Ds 1998:35) särskilt peka på att anti- pati gentemot homosexuella och homosexualitet (homofobi) utgör en grundläggande beståndsdel i den nationalsocialistiska och rasideologiska föreställningsvärlden. I rapporten (se bl.a. s. 83 ff) lämnas en beskrivning av vilka uttryck detta kan ta sig. Flera exempel lämnas på förekomsten av homosexuella som hatobjekt i olika nationalsocialistiska gruppers skrifter, på Internet och i Vit makt-musiken. Något statistiskt material presenteras emellertid inte. Här kan också nämnas något om lagen (1998:112) om ansvar för elek- troniska anslagstavlor. Lagen innebär bl.a. att den som tillhandahåller en elektronisk anslagstavla i rimlig omfattning skall ha uppsikt över tjänsten. Tillhandahållaren är också skyldig att ta bort eller på annat sätt förhindra 232 Hets mot homosexuella vidare spridning av vissa typer av meddelanden, bl.a. om meddelandets innehåll uppenbart är sådant som avses i BrB:s bestämmelse om hets mot folkgrupp. I propositionen13 sägs att det inte finns underlag för några säkra bedömningar av hur omfattande de kriminella aktiviteterna genom elek- troniska anslagstavlor är, men att sådant torde förekomma regelbundet och att det finns ett flertal exempel på att dessa anslagstavlor använts för att sprida meddelanden med ett innehåll som typiskt sett är straffbart. Historikern har i sin bok i 1980-199714 gjort en kartläggning av den moderna rasideologiska rörelsen i . Hon pekar där på att elimineringen av de s.k. moraliska fienderna, däri- bland homosexuella, utgör ett viktigt inslag i dessa rörelsers propaganda. Homofobin var, säger hon, en integrerad del av den tyska nationalsocia- lismen och är fortfarande central i föreställningen om moraliska fiender. I boken redovisas (s. 281 ff) flera exempel på att homosexuella är vanligt förekommande hatobjekt i de moderna rasideologernas agitation. Homo- sexuella betraktas som undermåliga och rasligt perverterade. Homo- sexualitet ses även som ett judiskt påfund i syfte att förinta den vita rasen. Det är också vanligt att agitationen mot homosexuella kombineras med AIDS; homosexuella och färgade utpekas som de huvudsakliga spri- darna av AIDS. I boken och blågula drömmar15 - en kartläggning av rasismen i dagens - lämnar journalisterna en liknande beskrivning av svenska nazisters hat mot homo- sexuella (s. 276 f). Att homosexuella är en målgrupp för det rasistiska och högerextremistiska våldet och propagandan bekräftas även av den norske forskaren i dennes doktorsavhandling violence in Scandinavia.16 pekar på (s. 313) att högerextremistiska och rasistiska grupper i allmänhet riktar sig mot en dubbel uppsättning fiender, dels utländska inkräktare (dvs. invandrare och flyktingar), dels en blandning inre fiender (däribland homosexuella). 1997/98:15 s. 8. 15Natur o Kultur 1997. 16Tano Aschehoug 1997, bl.a. s. 79, 159, 171. Hets mot homosexuella 233 18.5Frågans tidigare behandling, m.m. 18.5.1Utredningen om homosexuellas situation i samhället Redan utredningen om homosexuellas situation i samhället föreslog i be- tänkandet Homosexuella och samhället (SOU 1984:63) att bestämmelser- na om hets mot folkgrupp i BrB (16 kap. 8 §) och tryckfrihetsförordningen (7 kap. 4 §) skulle ändras så att även anspelning på sexuell läggning skulle vara straffbar. Motsvarande utvidgning föreslogs i fråga om brottet olaga diskriminering i 16 kap. 9 § BrB. Utredningen föreslog också att bestäm- melserna i 2 kap. 15 § och 20 § (nuvarande 22 §) RF skulle ändras så att homosexuella skyddas mot missgynnande lagstiftning. Utredningens förslag behandlades i prop. 1986/87:124 om de homo- sexuellas situation i samhället. Förslaget om en utvidgning av bestämmel- sen om olaga diskriminering tillstyrktes och ledde till lagstiftning. Depar- tementschefen ansåg däremot att det inte förelåg tillräckliga skäl att före- slå en ändring av bestämmelserna om hets mot folkgrupp. Han underströk att en ändring av brottsbalksbestämmelserna även förutsatte att TF ändra- des. Han anförde vidare att det krävs starka skäl för att en grundlagsänd- ring skall företas och att en sådan bör genomföras endast om den är på- kallad av ett påtagligt behov. Det underlag som presenterats i lagstift- ningsärendet var, enligt departementschefens mening, inte sådant att det kunde läggas till grund för en bedömning av i vad mån kränkningar av homosexuella förekommer i tryckta skrifter eller i övrigt i de situationer som omfattas av bestämmelserna i . Han framhöll även att det skulle bli mycket svårt att överblicka konsekvenserna av en lagstiftning i enlighet med förslaget.