sou · GOB3109d2 · 2001-01-01 00:00:00 — Till sig har SH knutit experter inom ramen för ett veterinärmedicinskt och ett genetiskt råd. Rasavelsföreningarna har till uppgift att föra register- och stam- bok över respektive ras. Vidare har föreningarna i olika omfattning verksamheter såsom t.ex. information, avelsrådgivning m.m. Antalet medlemmar i de 27 rasavelsföreningarna som samverkar inom ramen för SH är ca 20 000. Den till antalet största är Hästen (ASVH) med ca 8 000 medlemmar. () är samverkansorganisation för de nio ponnyavelsföreningarna som tillsammans har ca 4 000 medlemmar. Tre av de 27 rasavelsföre- ningarna har egna kanslier, , , . Arbetet inom övriga rasavelsföreningar sköts av arvoderad personal eller på ideell bas. Rasavelsföreningarnas intäkter från registrering uppgår till ca , varav ASVH svarar för . Registreringen sker i ett av SH utvecklat datasystem, och uppgif- terna skickas efter instansning av rasavelsföreningarna vidare till SH för central registrering. Den registrering som skett avser uppgifter om hästens identitet och härstamning. Antalet avelshingstar med betäckningstillstånd har ökat något i antal . Ökningen har i huvudsak skett inom SH:s raser, främst vad gäller ponnyraserna och islandshästar men ökningar ses även inom t.ex. svenskt halvblod. Inom travaveln, såväl den varmblodiga som kallblodiga, har inga större förändringar skett vad gäller antalet avelshingstar. Inom SH:s raser har det lösts betäckningstillstånd för 1 287 avelshingstar . Motsvarande siffror för varmblodiga travavelshingstar var 176 och för kallblodiga travavelshingstar 39. Inom galoppaveln verkade 46 avelshingstar . Antalet avelshingstar för vilka det lösts betäckningstill- stånd , 1990, 1995–1999. Källa: Egen sammanställning av material från SGC, SH och STC. Under har betäckningsmetoderna ut- vecklats. För ponny- och brukshästraserna och till antalet små raser är naturlig betäckning vanligast förekommande, i många fall den enda betäckningsmetod som används. Inom galoppaveln är naturlig betäckning den enda tillåtna betäckningsmetoden. För varmblodiga travare har seminteknikens utveckling spelat en stor roll. Semintekniken används dels på hingststationen, dels så transporteras kyld sperma till andra hingststationer. Vidare har tekniken med fryst sperma utvecklats, och fått en ökad betydelse inom varmblodsaveln. Seminteknikens utveckling har medfört att uppfödarna kan få tillgång till i princip de hingstar de önskar att använda till sina ston, utan att stoet, och i förekommande fall fölet vid sidan, behöver transporteras långa sträckor. Tekniken har även medfört att aveln har blivit alltmer internationell eftersom både kyld och fryst sperma kan transporteras från en kontinent till en annan. I har antalet seminstationer som inte håller egen avelshingst ökat . De tekniska resulta- ten på avelshingstar i form av levande fölprocent, vid användning av naturlig betäckning och semin, såväl vid station som transporterad kyld sperma, är relativt likartad och uppgår till . Motsvarande siffra vid användning av fryst sperma är . Till följd av att kostnaderna för att använda seminteknik är högre än vad som är fallet vid naturlig betäckning används seminteknik främst inom raser där det finns ekonomiska förutsättningar att betala de högre kostnaderna. Olika betäckningsmetoders relativa användning , 1990, 1995 och 1999 inom varmblodsaveln. Källa: Egen sammanställning av material från SH och STC. Det finns inte tillgång till någon samlad statistik som visar lönsam- hetsutvecklingen inom hästuppfödning. Det har dock i olika sam- manhang presenterats kalkyler över kostnaderna för att föda upp hästar. Generellt kan konstateras att det utifrån ett företags- ekonomiskt perspektiv ofta är svårt att få lönsamhet i uppföd- ningen. Det är såvitt jag kan bedöma endast inom den varmblodiga travhästuppfödningen som det finns stuterier som bedriver häst- uppfödning i någon större omfattning och som ger en företags- ekonomiskt motiverad avkastning. Den uppfödningsverksamhet som drivs utifrån ett företagsekonomiskt perspektiv sker oftast i kombination med inackordering-, hingsthållning- och seminsta- tionsverksamhet och i många fall i kombination med andra verk- samheter inom jord- och skogsbruk. Enligt bedömning av SLU, se avsnitt 1.5 i denna bilaga, så uppgår de rörliga kostnaderna för att föda upp en 1,5-årig travhäst till ca . Motsvarande siffra för en halvblodshäst är ca , och för en ponnyhäst ca . Kalkylens resultat är till stor del beroende av levande fölavgiftens storlek. Vidare så kan den enskilde uppfödarens värdering av produktionsfaktorerna avvika från det alternativvärde som är antaget i kalkylen. Man skall notera att uppfödaren inte får någon ersättning för eget arbete i kalkylen, och att det inte tas någon hänsyn till kapital- kostnader för fölstoet. Vidare tas ingen hänsyn till att fölstoet ibland går gall, dvs. inte blir dräktig. Inom trav- och galopp- sporterna är det brukligt att unghästarna säljs som 1,5-åringar. Dock har det , främst inom travsporten, blivit allt vanligare att unghästar säljs redan som föl, och fölen får ofta gå kvar hos uppfödaren tills hästen är , dvs. tills det är dags att köra in och börja träna hästen för tävling. Inom ridhästaveln sker försäljning av hästar vanligtvis som 3- åring, i samband med att den skall ridas in. Då uppgår produktionskostnaden till ca , och motsvarande siffra för ponnyhästar är . Inom den varmblodiga travhästaveln anordnar uppfödarföre- ningen ASVT årliga auktioner för 1,5-åriga travhästar. Vid dessa auktioner bjuds ungefär 500 1,5-åriga travhästar ut till försäljning. STC registrerade knappt 1 900 ägarskiften gällande ettåriga varmblodiga travhästar, dvs. en dryg tredjedel av årskullen bytte ägare som ettåringar. Förutom intäkter från försäljning av Bilaga 2 SOU 2000:109 unghästar, så finns för uppfödaren också möjlighet att erhålla s.k. uppfödarpremier. Premierna baseras på hästarnas intjänade pris- pengar och utgår för prispengar som vunnits såväl i som utomlands. I det senare fallet finns dock en spärregel, som innebär att uppfödarpremier betalas ut med maximalt per häst för prispengar som vunnits utomlands. erhöll svenska travhäst- och galopphästuppfödare ca i uppfödarpremier. Detta motsvarar per häst och år, om man beaktar att hästarna kan börja tävla tidigast som tvååringar och tar hänsyn till kullstorlekarna . I en kalkyl för trav- och galopphästuppfödning kan det enligt sektorns företrädare ses som rimligt att kalkylera med i uppfödarpremier. För att få täckning för de rörliga kostnaderna krävs då ett försäljningspris på ca . Medelpriser vid unghästförsäljning framgår av tabellerna 1 och 2 nedan. kan konstateras att genomsnittspriset vid unghästauktioner vad gäller varmblodiga travhästar var . Den officiellt publicerade levande fölavgiften för de 213 ung- hästar som såldes vid travhästauktioner uppgick i genomsnitt per häst. Eftersom flera hingsthållare sålde unghästar vid auktionen, och det är brukligt att hingsthållaren erhåller ett visst antal levande fria fölavgifter i hingstar som stallas upp vid stuteriet, är det rimligt att anta att den genomsnittligt betalda fölavgiften något understeg nämnda . Utifrån den av SLU gjorda kostnadskalkylen, se avsnitt 1.5 i denna bilaga, och med justering för att den genomsnittliga levande fölavgiften uppgick till , så kan konstateras att uppfödaren fick ett överskott på ca efter det att endast rörliga kostnader beaktats. Detta överskott kan ses som den ersättning som uppfödaren får för eget arbete, fölstoets kapitalkostnader och risk för bland annat att unghästen inte blir såld och att stoet går gall. Även inom fullblodsaveln anordnas årliga unghästauktioner. Ungefär 100 hästar bjuds ut . SGC registrerar ungefär 175 ägarskiften gällande ettåringar, dvs. ungefär en tredjedel av årskullen byter ägare som ettåringar. Uppfödningens kostnader är i huvudsak de samma som gäller för travhästuppfödning. Dock så är levande fölavgifterna inom svensk galoppavel betydligt lägre än vad som är fallet inom travhästaveln. Inom ridhäst- och brukshästaveln anordnas från tid till annan saluhästvisningar, ofta i samband med något större tävlingsarran- gemang. Det finns dock ingen officiell försäljningsstatistik att tillgå. I flera av raserna sker ingen ägarregistrering av hästarna i nu- läget. Inom samtliga raser sker den kvantitativt största försälj- ningen av hästar, även unghästar, direkt mellan köpare och säljare. Det finns ingen statistik över försäljningspriser, men det är enligt sektorns företrädare realistiskt att kalkylera med 30 000–vid försäljning av 3-åringar. Försäljningsstatistik gällande travhästauktioner för 1,5- åriga travhästar –1999. Källa: ASVT. Försäljningsstatistik gällande fullblodsauktioner för 1,5- åriga galopphästar –1999. 1.4Svensk hästavels kvalitativa utveckling Inom svensk halvblodsavel introducerades modern avelsvärde- ringsmetodik i form av den s.k. BLUP-modellen . Trav- sporten införde samma modell . par förutsättning för att ta fram ett effektivt underlag för urval av avelsdjur. Vidare skapas förutsättningar för att mäta det avelsmäs- siga framsteget på såväl hingst- som stosidan under längre tids- perioder. För både travarraserna har det genetiska avelsframsteget varit betydande. För varmblodstravarna kan konstateras att avelsfram- steget varit så stor jämfört . Även för kallblodstravarna har det gene- tiska framsteget varit betydande. Även inom svensk halvblodsavel har det genetiska avelsframsteget varit stort, se figur 3. Avelsframsteg inom travhästaveln. J., SLU. Avelsframsteg inom ridhästaveln. B L U P -in d e x E x t e r iö r G å n g a r t e r H o p p n in g F ö d e ls e å r J., SLU. Andel svenskfödda hästar av de 20 bästa hästarna i inom dressyr, hoppning och fälttävlan , 1992, 1994, 1996 och 1998. Källa: av kvalitetshästar – en förutsättning för internationell konkur- renskraft, . J., publicerad i Hästen – en resurs i dagens samhälle, Kungliga Skogs- och Lantbruksakademiens tidskrift, årg. 139, nr 3, 2000. Kostnadskalkyl för hästuppfödning. Kostnader (kr) Travhäst (vbl) (från betäckning till Stallperiod år 1–2 (okt-maj, då Bete (maj-sept, då (hästen är ) säljs som 1,5- (okt-maj, då Bete (maj-sept, då (okt-maj, då (hästen är ) C., SLU. Bakgrund till behov av åtgärder och offensiva insatser inom har sedan starten i huvudsak finansierat sin verksamhet med avgifter. Huvudintäkterna är de så kallade stoavgifterna som fram varit 80:- + moms för varje betäckt sto. beslöt att höja stoavgiften till 160:- + moms. Beslutet var föran- lett av att antalet betäckta ston minskat från över 16 000 ston 1991 till 10 800 ston 1998. Denna minskning resulterade i att SH inte kunde bedriva någon offensiv verksamhet för kompetensutveckling och informationsverksamhet senare del. Resultaträkningen redovisar intäkter på 2 073 737 och kostnader belöpande på 2 107 562, således underskott. Den avgifts- höjning som beslutades verksamhet gav effekt under verksamhetsårets sista månader (efter sedan betäckningsredovis- ningarna inkommit). Detta föranledde att 1999 redovisas överskott i resultaträkningen. har allt fler nya och i viss mån okunniga perso- ner kommit att ägna sig åt hästavel. Det föreligger således en gene- rationsväxling bland hästavelns utövare. Därmed har behovet av information och utbildning starkt ökat. SH:s roll i sammanhanget är att samordna och bedriva utbildningsverksamhet riktad till SH:s medlemsföreningar och dess medlemmar. Inte minst viktigt är att SH har funktionärer och domare som är väl uppdaterade för de hästar de är utsedda att bedöma. Det berättigade krav som hästägare ställer är att regler och ras- visa bestämmelser som utfärdas av de olika stambok- och register- förande föreningarna står i samklang med modern avelsvärderings- metodik. Så är inte fallet för flertalet raser som avelsvärderas. Det behövs således omfattande insatser från SH:s sida för att tillgodose de behov som föreligger. är näst hästtätaste nation per capita (har liten befolkning). Internationellt samarbete inom hästaveln behö- ver utvecklas. Svensk tradition beträffande djurhållning är oom- tvistad. Dessutom har svensk hästavel god tradition med kvalitets- prägel. har ett flertal länder, till exempel och , med mycket målinriktade metoder kommit att dominera den internationella ridhästaveln som svensk uppfödning sackar efter på grund av brister i målinriktningen. Det är således angeläget att ett mer organiserat samarbete etable- ras med de hästproducerande länderna, åtminstone i . Säker identitet för varje häst är ett oeftergivligt krav för att bedriva effektivt avelsarbete. Flertalet av de raser som förekommer i saknar tillfredsställande identitet, och viss oseriös häst- handel förekommer. För att säkerställa identitet för varje häst krävs åtminstone för flertalet raser att hästarna chipsmärks. För utvecklandet av chipsmärkning mer allmänt krävs ett om- fattande utbildningsprogram riktat till ID-kontrollanter. SH har erhållit godkännande av för en utbildningsplan för detta ändamål. Uppskattningsvis kommer det att behövas ca 300 utbildade chipsmärkare/ID-kontrollanter fördelade över hela landet . För att tillgodose de behov som föreligger enligt ovan och offensivt möta dagens och morgondagens krav måste resurser, såväl personella som ekonomiska, komma till del. Svensk hästavel är i behov av snabba åtgärder enligt en overheadbild från Hästriksdagen . En medelstilldelning belöpande på ca 3,5 miljoner synes vara tillräcklig för att snabbt tillgodose de behov som föreligger inom svensk hästavel. SH kan omöjligen med en avgiftsfinansierad budget omfattande totalt ca 2,8 miljoner klara mer än det allra nödvändigaste inom ramen för föreskrift om avel med hästdjur. Bilaga: Årsredovisning 1999 1.7Konkreta åtgärder och insatser för Svenska Hästavelsförbundets framtida verksamhet Anställa avelsledare med kompetens inom genetik Fortsatt utveckling av modern avelsvärderingsmetodik Utveckla internationella kontakter inom hästaveln Kompetensförstärkning och utbildning av domare och funktionärer Ökade utbildningsinsatser riktade till de olika stambok- och registerförande föreningarna Förbättrad information (allmän och riktat till avelns utövare) Utveckla och säkra identifieringsmetoder, med modern teknik (chipsmärkning, kopplad till registrering, passhantering och ägarregister) Upprättande av avelsplaner och stödjande insatser för utrot- ningshotade raser Inventera och fördela ev tilldelade medel för utrotningshotade raser Beräknade kostnader är /år för ovanstående planerade åtgärder, exklusive anställningen av avelsledare. 1Bakgrund till den hippologiska högskoleutbildningen (kap. 5) SLU är huvudman för den hippologiska högskoleutbildningen. Utbildningen bedrivs i nära samverkan med hästsektorns organisationer, som företräds av NS i frågor som gäller den hippologiska högskoleutbildningen. Förhållandena mellan SLU och hästsportens organisationer regleras i avtal, bland annat vad gäller den institutionella organisationen. Detta avtal har sagts upp av NS mot bakgrund av att jag enligt direktiven skall se över ansvarsfördelning, styrformer och finansiering av den hippologiska högskoleutbildningen. Utbildningen genomförs vid landets tre riksanläggningar , och Wången på uppdrag av SLU. Skriftligt avtal mellan SLU och () har träffats och är till sin karaktär ett ramavtal. Med de två andra riksanläggningarna Ströms- holm och Wången har SLU inte slutit några skriftliga avtal, men verksamheten bedrivs i allt väsentligt under likartade former som avtalats med . Anledningen till att skriftligt avtal inte föreligger i dessa två fall är att företrädarna för respektive Wången valt att inte ingå avtal med SLU mot bakgrund av att den ersättning som de kan få av SLU inte motsvarar kostna- derna för utbildningen vid respektive anläggning. Med hänsyn till att utbildningen sker i nära samverkan med hästsektorns organisationer samt med beaktande av att två fakulteter vid SLU är engagerade i utbildningen har en för hippologprogrammet särskild programnämnd inrättas. har uppgifter som normalt ankommer på fakultetsnämnd, t.ex. utbildningsprogram, ekonomi m.m. inom de ramar som ges av högskoleförordningen och samt rektor. 1.2Kostnader och finansiering av utbildningen Kostnader och finansiering enligt avtal För att genomföra den hippologiska högskoleutbildningen finns en ram på , se tabell 1. Ramen fastställdes i samband med att utbildningen startade. SLU:s statliga anslag för att genomföra hippologutbildningen är . NS betalar en driftsersättning på till SLU för utbildningens genomförande. NS beta- lar även i lokalkostnader till FAB enligt avtal mellan NS och SLU. Resterande del av hästsektorns finansiering består av genomförda investeringar i anläggningar, hästar och utrustning, vilka har finansierats av främst NS, men även AB Trav och Galopp (ATG). Dessa investeringar genomfördes i allt väsentligt i samband med att utbildningen inrättades , och bedöms motsvara en finansiering på ca . Hippologutbildningen finansieras enligt avtal mellan parterna således till ungefär hälften av staten och till hälften av hästsektorn. Finansiering av den hippologiska högskoleutbildningen enligt avtal (tkr). SLU (del av anslag G 1, utgiftsområde 23) NS, driftbidrag till SLU NS, lokalkostnader vid Värdering av kapitalkostnader (av NS/ATG Källa: Egen sammanställning baserat på avtalet mellan SLU och hästsek- torns organisationer. Kostnader och finansiering m.m. kontrollstations- rapport I en analys som NS gjort utifrån gemensamt med SLU fastställda direktiv för /96 konstaterade NS att kostnaderna för utbildningsanläggningarna var 17,9–18,. Intäkterna var dock endast , dvs. det fanns ett underskott på ca 1,25–1,. NS pekade dock särskilt på att det ekonomiska underlaget för lokalkostnader vid innehöll osäkerheter och därför behövde utredas i särskild ordning. I samband med den ekonomiska analysen konstaterade NS att det fanns behov av att standardisera den ekonomiska redovisningen vid utbildningsanläggningarna för att kunna jämföra de tre anläggning- arna samt för att kunna följa upp kostnaderna för utbildningen på ett bra sätt. Ersättning till respektive utbildningsanläggning från SLU baseras på en i avtalet mellan SLU och hästsportens organisationer bilagd kostnadsbudget. Den justeras till den del som avser s.k. hästkostnader med hänsyn till antalet studenter vid respektive anläggning jämfört med fullt utbyggd utbildning. Ersättningen i övrigt betalas enligt kostnadsbudgeten utan korrigering för studentantal. Budgeterade kostnader och finansiering NS har även analyserat kostnaderna för utbildningen . Samråd har skett med SLU vad gäller metodval m.m. Utgångspunkt för analysen har varit fastställd budget för . Analysen har gjorts utifrån en totalekonomisk modell där gemens- amma resurser fördelas med fördelningsnycklar mellan hippologisk högskoleutbildning och annan verksamhet som bedrivs vid riksanläggningarna. I den av NS gjorda kostnadsanalysen har en jämförelse gjorts av utbildningsanläggningarnas budgeterade kostnader och de kostna- der som SLU budgeterat för hippologenheten vid SLU för åren 1994 respektive 1999. Resultatet av analysen framgår av tabell 2. Budgeterade kostnader för den hippologiska högskoleut- bildningen 1994 respektive 1999 fördelat på respektive utbildnings- anläggning inklusive SLU centralt (tkr). *avsåg lokalisering vid trav- och galoppskolan vid Kvinnersta naturbruksgymnasium. Källa: NS. budget ingår en reserv/rörelsemarginal på av kost- nadsmassan vad gäller utbildningsanläggningarna, vilken upp- skattas till ca . Budgeterade kostnader för den hippologiska högskoleut- bildningen 1994 respektive 1999 fördelat på kostnadsrubriker (tkr). *avsåg lokalisering vid trav- och galoppskolan vid Kvinnersta naturbruksgymnasium Källa: NS. Som framgår av tabell 3 har samtliga fyra kostnadsrubriker ökat väsentligt jämfört med budget. Orsakerna till skillnader mellan budget 1994 respektive 1999 är enligt NS främst följande (uttryckt i tkr): Förändrade mervärdesskatteregler från och med Löneutveckling (3,) Hyreshöjning vid till den del som Inga egna hästar medtas till utbildningen (antogs 1994), utan ägs av anläggn. Bedömt eftersatt underhåll vid till den del Högre administrativa kostnader jämfört med Ekonomiskt utfall och finansiering I tabell 4 har jag sammanställt kostnaderna för den hippologiska högskoleutbildningen . Hänsyn har tagits till de av NS i sär- skild ordning utbetalda ersättningarna till utbildningsanläggning- arna för finansiering av kostnader som inte betalats via SLU. Kost- naderna för utbildningen uppgick till ca . Verkligt kostnadsutfall för den hippologiska högskoleut- bildningen (tkr). Finansiering via SLU (inkl. NS:s driftbidrag till SLU) SLU centralt, hippologenheten , fastighetsbidrag enl. avtal Källa: Egen sammanställning baserat på material från SLU och NS. 1.3Vissa förändringar i utbildningens innehåll och lokalisering tillkomst I avtalet mellan SLU och NS om genomförande m.m. av den hippologiska högskoleutbildningen fastställdes att en kontroll skulle genomföras gemensamt av parterna verksamhet. Denna utvärdering av erfarenheter från gjordes . I utvärderingen konstaterades bland annat följande: utbildningsresultatet är som helhet gott trots den korta upp- startstid som varit utbildningen har, förutom vad gäller trav- och galoppinrikt- ningen och vissa stalltjänstfrågor under basåret, fungerat väl Vidare konstaterades att såväl staten via SLU som hästsportens organisationer uppfyllt de ekonomiska förbindelser som man kommit överens om i avtal mellan parterna och att medlen har använts på överenskommet sätt. Vidare sägs i utvärderingen att resultatet av den ekonomiska analys som gjorts tyder dock på att utbildningen är underfinansierad då den är fullt utbyggd. På grundval av analys och förslag i kontrollstationsrapporten har vissa utbildningstekniska förändringar gjorts från och med /98. Förändringarna avser (basåret) som är gemensamt för alla studenter. Dels har insatser gjorts för att nå en integrering mellan de tre inriktningarna redan under basåret, dels har insatser gjorts för att nå integration mellan teori- och praktik- undervisning. Ett resultat av utvärderingen är att en av de tre ur- sprungliga inriktningarna, hästutbildare/beridare, från och med läs- /98 ändrats till stallchefsinriktning. beslutade Svenska Travsportens Centralför- bund (STC) att förlägga de trav- och galopputbildningar som ditintills genomförts vid i (Kvinnersta Naturbruksgymnasium) till riksanläggningen Wången. Trav- och galopputbildningen med sportförbunden inom trav- och galoppsporten som huvudsakliga intressenter påbörjades vid Wången höstterminen . Detta medförde att även studenter som valt trav- och galoppinriktning inom ramen för hippolog- programmet från och med höstterminen har gått (inriktningsåret) på Wången. Studenter med galoppinriktning har sedan lokalisering av till Wången genomfört stora delar av sin praktiska utbildningen under inriktningsåret vid antingen (Kvarnby, filial till ) eller på . 1.4Antal sökanden, examinerade studenter m.m. Sedan utbildningen startade har totalt 303 studenter antagits till utbildningen. Av dessa har 228 antagits mellan åren 1994–1998, och har således haft möjlighet att avlägga examen. Resterande 75 studenter har antagits till utbildningen åren 1999 respektive 2000. 108 studenter har avlagt examen. Intresset för den hippologiska högskoleutbildningen har, om man ser till antalet sökanden, varit har antalet antagna studenter varierat mellan 42–52. Antalet sökanden minskade dock kraftigt inför /2000. Anledningar till detta är enligt företrädare för såväl huvudmannen som för hästsektorn bland annat följande: en förbättrad arbetsmarknad med ökad efterfrågan på arbets- kraft en höjning av förkunskapskraven för att inneha behörighet jäm- fört med tidigare vad gäller matematik och svenska antalet sökanden som sökt utbildningen vid fler än ett tillfälle har beretts plats alternativt valt att inte längre ansöka Inför /2001 har 47 studenter antagits till utbildningen.