sou · GOB375 · 2001-01-01 00:00:00 — Det vänder sig till konsulter, organisationer och små- företag som vill genomföra projekt, oftast i samarbete med andra företag, och som är villiga att dela med sig av sina erfarenheter från projekten. Syftet med initiativet är att pröva nya vägar och metoder som hjälper små företag att bli konkurrenskraftiga så att deras försäljning ökar och företagen kan växa. De statliga insatsernas inriktning och omfattning 151 att minska miljöbelastningen med i genomsnitt för de produkter som ingick i projektet. För att utvär- dera miljöbelastningen tillämpade man s.k. livscykelanalys. Den är ett sätt att mäta en produkts totala miljöpåverkan – både vid till- verkning, användning och återvinning. Resultaten visade, även om livscykelanalysen som metod fortfarande måste utvecklas, att projektets mål om att minska miljöbelastningen uppnåddes. De flesta av företagen har dessutom tagit till sig ett miljödrivet arbetssätt för sin produktutveckling. Flera av före- tagen har också infört miljöledningssystem. Resultaten ligger till grund för ett fortsättningsprojekt som påbörjas hösten . Både och har beviljat medel för denna fortsättning. Jag har i mitt delbetänkande, Mötesplats för form och design44, redogjort för de svenska musei- och utställningsinstitutionerna. i är det enda museet som har en ren- odlad form- och designprofil och som täcker hela området från konsthantverk till industridesign. , Arkitektur- museet, , , , Kulturen i , samt i saknar ett uttalat designansvar, men bidrar ändå med en intressant form- och designverksamhet. I delbetänkandet pekar jag på att situationen innebär en otydlig rollfördelning inom form- och designområdet. Konsekvensen av detta är en bristande samordning inom museiverksamheten, vilket är en pedagogisk brist. Omvärlden vet inte alltid vad man kan för- vänta sig från respektive part. Den svaga samordningen innebär dessutom att verksamheterna på flera olika sätt överlappar var- andra. Exempelvis händer det att det finns dubbleringar i samling- arna och att museer på auktioner konkurrerar om samma föremål och på så sätt höjer priset. Tydligare rollfördelning när det gäller 44 SOU 1999:123 Mötesplats för form och design. 152 De statliga insatsernas inriktning och omfattning insamlingsarbetet skulle motverka detta, förstärka museernas identitet och förhindra att glapp uppstår inom ett visst föremålsområde, där ingen samlar. En viktig aspekt på detta är dokumentationen av föremål. Det saknas ett enhetligt system för dokumentation av form- och designföremål, där man även beaktar omvärldens behov av infor- mation. En sådan dokumentation måste ta fasta på att det är en skillnad att dokumentera form- och designföremål och exempelvis konstverk och anonyma bruksföremål. Form- och designföremål har ibland flera upphovsmän, vilket ställer andra kategoriserings- krav på de dokumentationsmallar som används. Dessutom är mate- rial och tekniker väsentliga när det gäller konsthantverk, formgiv- ning och industridesign.45 Vidare har jag konstaterat att det saknas en enhetlig policy för utlåning av föremål mellan institutionerna. Olika institutioner tillämpar olika principer. Företrädare för de olika institutionerna har i samtal framhållit att oklara villkor leder till att man i vissa fall tvingas avstå från att visa de föremål man skulle vilja och att det i andra fall kan vara svårt att i förväg beräkna utställningskostnaderna. Statens utgifter för dessa institutioners form- och designverk- samhet är relativt svåra att uppskatta, då den vanligen utgör en integrerad del av övrig museiverksamhet. Vissa poster kan dock urskiljas. uppbar i verksam- hetsbidrag och för sitt nationella nätverksuppdrag. tilldelades för att för- valta sitt arkiv för svensk formgivning. erhöll i verksamhetsbidrag och i särskild ersättning för lönebidragsanställda.46 Kulturen i till- delades (som delvis förmedlades vidare till andra museer) samt i särskild ersättning för 45Röhsska museet har bland annat påbörjat ett arbete i riktning mot en mer enhetlig nomenklatur när det gäller keramik och glas. 46Denna ersättning är utöver det lönebidrag museet erhåller från Arbets- marknadsverket enligt förordning (1991:333) om lönebidrag, som skall kompensera för den reducerade arbetsförmågan hos anställda som är funktionshindrade. De statliga insatsernas inriktning och omfattning 153 Till detta kommer de anslag som de centrala museerna har, men de har inte kunnat specificera hur stor del som går till formgivning och design.47 4.6Stimulans till svenskt internationellt deltagande I Handlingsprogram för arkitektur, formgivning och design sägs att svensk formgivning och design skall utvecklas genom interna- tionellt samarbete och att svenska produkter bör förknippas med högsta kvalitet vad gäller form och design.48 Det förra sker både i och utomlands. Viktiga aktörer är och Föreningen . 4.6.1Svenska Institutets internationella form- och designarbete () är regeringens organ för att i utlandet öka kunskaperna om och intresset för det svenska samhället och svensk kultur. SI har varit den institution som ansvarat för kon- takterna med utlandet inom form- och designområdet. uppdrog regeringen åt SI att lämna förslag vid vilka tillfällen Sve- rige bör delta i internationella designsammanhang.49 Ett uttryckligt ansvar för internationella form- och designinsatser har dock inte funnits formulerat i regleringsbrevet.50 SI är organiserat i ett verksledningssekretariat, en administrativ enhet, tre sakenheter: enheten för Sverigeinformation, enheten för 47För en utförlig diskussion se SOU 1999:123 Mötesplats för form och design. 1997/98:117. 49Regeringsbeslut , KU/622 Ka. 50Från om med SI:s regleringsbrev för finns angivet att SI med anledning av [skall] uppmärksamma behovet av insatser på arkitektur-, formgivnings- och designområdet. 154 De statliga insatsernas inriktning och omfattning SOU 2000:75 utbyte inom kultur och samhälle, enheten för utbyte inom utbild- ning och forskning samt i , Centre Culturel Suedois (CCS). På SI och i arbetar cirka 110 personer. Kost- naderna för personal och lokaler samt övrig administration beräk- nas enligt budget för att uppgå till . Dessa kostnader täcks dels av det statliga myndighetsanslaget på 56,1 miljoner, dels av administrativa uttag från anslag och uppdrag på samt med hjälp av egna intäkter på . Samarbetet med dominerar SI:s verk- samhet. Det statliga anslaget för denna verksamhet uppgår till och man räknar med att cirka 1/3 av personal- resurserna tas i anspråk för detta arbete. till särskilda forskningsändamål, avser särskilda utgifter inom universitet och svenskunder- visning utomlands och till allmän kultur- verksamhet, utveckling samt internationellt kulturutbyte och sam- arbete. SI har genom sitt uppdrag från UD och av tradition varit den institution som ansvarat för kontakterna med utlandet när det gäller designområdet – det vill säga design, formgivning och konsthantverk, även om denna uppgift inte funnits formulerad i regleringsbrevet. Verksamheten har huvudsakligen haft två inrikt- ningar, dels att förmedla utställningar och annan information till utlandet, dels att ordna besöksprogram för designintresserade utländska besökare, som är professionellt verksamma inom områ- det. Dessutom står oftast SI som huvudarrangör eller medarrangör av svenska designsymposier och andra designevenemang utom- lands. Det är huvudsakligen dessa delar av institutets verksamhet som är relevanta för denna utredning. Trots att jag här inte närmare skall belysa SI:s arbete med design- och konsthantverksutställningar, bedömer jag det emeller- De statliga insatsernas inriktning och omfattning 155 tid som viktigt att påpeka dessas betydelse.51 Övrig verksamhet är ofta förknippad med utställningarna, antingen det gäller konfe- renser eller besöksprogram för utländska gäster. Symposier, semi- narier, studiebesök inom designområdet är inte sällan direkt kopplade till utställningar eller en följd av dem. Med tanke på de begränsade medel som SI har för dessa arbetsuppgifter är det väsentligt att samla och rikta insatserna till strategiskt viktiga till- fällen och platser. Utställningarna brukar leda till massmedial och publik uppmärksamhet och kan därför med fördel kombineras med andra aktiviteter som symposier. I regleringsbrevet för under rubriken generella verksamhetsmål och prioriteringar står att SI skall vidare med anledning av uppmärksamma behovet av insatser på arkitektur-, formgivnings- och designområdet. fanns inte designområdet nämnt i regleringsbrevet. I SI:s egen verksamhetsplan för står: Med utgångs- punkt i sin roll i Sverigefrämjandet kommer SI att öka sina insatser inom områden som IT, miljö och design. information planerar att ge ut en bok på engelska och tyska om svensk design med anledning av det stora intresse denna rönt i omvärlden. inom kultur och samhälle kommer bland annat att prioritera designområdet, eftersom det finns stort intresse och en ökande efterfrågan på svensk design och formgiv- ning ute i världen. SI har fört in the Swedish way of living med möbler, glas, mat, musik och mode i sina pre- sentationer. Det svenska i planerar olika aktivi- teter inom form- och design inför . Man satsar där också på designbutiken . I samarbete med Bild- konstnärsfondens konsthantverks- och formgrupp genomförs 1–2 utställningar för att lansera unga, svenska formgivare i . 51 Enligt utredningens direktiv skall jag närmare utveckla Svenska institutets förslag till vid vilka tillfällen bör delta inom formgivnings- och designområdet i internationella sammanhang samt prioritera och motivera ett svenskt deltagande. Nya förslag skall lämnas på i första andra områden än utställningar. 156 De statliga insatsernas inriktning och omfattning Jämfört med verksamhetsplanen , i vilken det enda som nämndes om design var att i startat en ny butik Svenskt för att lansera unga svenska formgivare, har design- området nu fått en starkare ställning. Ekonomiska medel för kultur- och designområdet () har två finansieringskällor för att sprida svensk kultur internationellt, från det huvudanslag som anvisats via UD och från det anslag som kommer från Kulturdeparte- mentet. Av dessa anslag avsätter institutet cirka 5– för att sprida teater, litteratur, film, dans, musik, konst, arkitektur, design och konsthantverk i , och . går till verksamheter som rör designområdet, till inbjudningar av museifolk, kuratorer, kritiker etc. och går till stöd för visningar av svenska utställningar i och . SI erhåller också specialdestinerade medel för att utveckla samarbetet med från UD. av denna summa avsattes för olika slags samarbetsprojekt och aktiviteter med de berörda länderna. 0,75–av detta belopp går till design- satsningar i främst , och nordvästra . Genom avtal med SIDA disponerar SI för kulturutbyte i alla former med , , och . Endast en mycket liten del av medlen går till designsatsningar, eftersom efterfrågan på svensk design i utvecklingsländerna i första hand gäller workshops och seminarier, som inte är lika kostnadskrävande som t.ex. internationella utställ- ningar. De ovan nämnda medlen fördelas inom designområdet på kost- nader för internationella besök och genomförande av seminarier, workshops samt produktion/visningar av utställningar. Utställ- ningsverksamheten är generellt avsevärt mer kostnadskrävande än svenskt deltagande i seminarier och workshops. De statliga insatsernas inriktning och omfattning 157 Svenska institutets främsta målgrupp är experter och nyckelpersoner i respektive land. Det innebär att man på olika sätt måste skaffa sig en överblick för att kunna definiera vem som är en nyckelperson eller ej. SI:s kontaktnät med kulturinstitutioner och museer i utlandet och med de svenska utlandsmyndigheterna runt om i världen är därför värdefullt. Fel kontakter eller inga kontakter alls kan stjälpa ett projekt hur kvalitativt bra och intressant det än är. SI kräver enligt praxis att det finns en mottagare för de utställningar som planeras från svensk sida. Den mottagande institutionen skall delta i förberedelsearbetet samt produktionen och bjuds då ofta in till . Dessutom bjuds kontinuerligt utländska experter och nyckelpersoner inom design- området in till . SI arrangerar besöksprogram med svenska museer, enskilda designer och konsthantverkare samt organisa- tioner som arbetar med design, vilket innebär en bra kontaktyta för svenska experter och fackpersoner inom området. Mitt intryck är att SI med relativt små medel har lyckats driva en ändamålsenlig internationell designverksamhet. kan jag konstatera att internationella projekt ställer höga krav på medverkan från institutioner som , , –, men också från designorganisationer som Föreningen , Konst- hantverkskooperativen, designföretag, designutbildningar och enskilda personer. Dessa medverkar i utställningsproduktion, bidrar med informations- och bildmaterial och fakta till besökarna. Vidare vill jag peka på att SI ägnar en liten del av sin verksamhet åt att sprida information om svensk design, form- givning och konsthantverk. I sitt svar på den enkät som denna utredning genomfört påpekar SI:s att design och arkitektur utgör två viktiga grundstenar i ett industrialiserat samhälle. Utform- ningen av bland annat offentliga och privata byggnader, inredning, emballage, vardagsprodukter, kommunikationsmedel, sjukvårds- produkter är viktiga för internationella konkurrenskraft. Arkitektur och design fungerar som ett kraftfullt instrument för att såväl öka kommersiell konkurrenskraft som ge ett kulturellt mervärde. 158 De statliga insatsernas inriktning och omfattning Med den utgångspunkten skulle design- och formområdet bättre kunna användas både internt och externt för att profilera Svenska institutets verksamhet. SI borde därför internt etablera en enhetligt designprofil med trycksaker, programblad, användning av logotype, etc. samt i sina lokaler presentera exempel på svensk – gärna ung och ny – design och svenskt konsthantverk. Jag bedömer att institutets verksamhet härigenom skulle bli tydligare och uppfattas som mer slagkraftig. I avsnitt 4.2.1 nämndes det nationella uppdrag som regeringen har givit Föreningen . I uppdraget ligger att göra svensk formgivning och design internationellt känd. Föreningen har egentligen alltid arbetat med detta i sin ordinarie verk- samhet. har man inom ramen för det nationella uppdra- get projekterat for every body. Utställ- ningen vill spegla den svenska synen inom handikappolitik, dvs. att alla skall kunna beredas ett aktivt liv, oavsett om man är funktionshindrad eller ej. Utställningen skall visas under Paralympics52 i och planeras visas i och . Föreningen övriga internationella verksamhet utgörs av medlemskap i internationella form- och designorganisa- tioner, deltagande i internationella seminarier och utställningar samt mottagande av utländska besök – ofta förmedlade av . Från mottog Föreningen för att representera i organisationer och på konferenser. Det gäller (), som är en sammanslutning av nordiska designföreningar med syfte att främja nordisk design över hela 52 Paralympics är motsvarande för personer med funk- tionshinder. Spelen hålls på samma plats och som . De statliga insatsernas inriktning och omfattning 159 världen, samt () och (). De senare organisationerna ordnar seminarier och konferenser, där Föreningen deltar. 4.7Ekonomiskt stöd till vissa utövare Direkt ekonomiskt stöd till individer finns inte uttalat i Hand- lingsprogram för arkitektur, formgivning och design som ett sätt för staten att stödja formgivning och design. Det förekommer emellertid sådant, riktat till bland andra konsthantverkare, inom ramen för Bildkonstnärsfondens verksamhet. 4.7.1Bildkonstnärsfondens bidrag till bild- och formkonstnärer Bildkonstnärsfonden är en del av . Fonden skall bidra till att bild- och formkonstnärer53 skall kunna experimentera och utveckla sina konstnärliga uttryck. Bidrag lämnas genom i första hand arbetsstipendier och projektbidrag. Arbetsstipendier kan vara ett-, två- eller femåriga och variera i storlek. Projektbi- drag lämnas till projekt som antas vara nyskapande och som inne- bär en utveckling av ett visst konstområde eller som strävar efter en vidare användning av det konstnärliga uttrycket. Staten har angivit riktlinjer för hur Bildkonstnärsfonden skall fördela sina medel. Fonden skall fördelas med hänsyn till den sökandes konstnärliga kvalitet, verksamhetens omfattning och ekonomiska behov. Uppgiften att stödja konstnärligt nyskapande och främja konstnärernas internationella utbyte har betonats starkt 53 Bildkonstnärsfonden räknar följande yrkesgrupper som bild- och formkonstnärer: målare, grafiker, skulptörer, textilkonstnärer, konst- hantverkare, formgivare, fotografer, tecknare, illustratörer och arkitekter. Dessutom de konstnärer som blandar olika uttryck eller uttrycker sig i installationer eller med nya media som video och data. 160 De statliga insatsernas inriktning och omfattning under senare år.54 disponerade styrelsen . Av dessa gick till internatio- nellt utbyte för konsthantverkare. Hur stort bidraget i övrigt är till konsthantverkare är svårt att beräkna, men nämnden uppskattar att tillföll denna grupp i form av stipendier och bidrag . 4.7.2Stiftelsen ger bidrag till kulturprojekt Stiftelsen – bildad av statsmakterna med medel ur de upphörda löntagarfonderna – har till uppgift att fram ge bidrag till långsiktiga och nyskapande kultur- projekt. Uppdraget är nationellt och omfattar samtliga kultur- områden. Formgivning och design är därmed per definition ett område som bidrag kan utgå till. Bidragsgivningen är inte kvoterad på så sätt att vissa summor måste tillfalla de olika kulturområdena. Stiftelsen uppskattar emellertid att man avsätter mellan två och till olika form- och designprojekt. En genomgång av de projekt som beviljats medel visar att var avsedda för form- och designprojekt. Bidrag har gått till designFabriken i för projektet för kultur. Projektet har fått och innehåller bland annat en utställning om småländsk industrihistoria och en skaparverkstad för barn. Syftet är att sätta småländsk möbel-, inrednings- och kulturtradition i centrum. har erhållit för att utveckla designämnet genom att införa kvalificerad datateknik. tilldelades för att genomföra projektet industri- produkter. Meningen är att projektet skall bidra till en diskussion 54 Beslut om stipendier och bidrag fattas av fondens styrelsen, som utses av regeringen på förslag från , Föreningen och industriformgivare () samt . De statliga insatsernas inriktning och omfattning 161 om industrisamhällets historia och framtid samt dess betydelse för såväl vår nationella som lokala identitet. Störst bidrag, , har Stiftelsen fått. Bidragets syfte är att projektera ett konst- och designmuseum i Värnamo.55 4.8Slutsatser – bilden är splittrad Formens och designens roll som betydelsefull kulturyttring är fastlagd av . Likaså har designens betydelse för närings- livet uppmärksammats. Likväl belastar form- och designverksam- heten en mycket liten del av statsbudgeten, även om det är många aktörer som har inflytande över medlens användning. Det handlar om som hanteras av flera departement, och som sedan disponeras av ett flertal myndigheter, statliga stiftelser samt fristående organisationer. Form- och designpolitiken bottnar i regeringens Handlingspro- gram. I form av sex övergripande mål har politikens inriktning slagits fast och dessutom har viktiga insatsområden presenterats. Handlingsprogrammet visar tydligt form- och designområdets bredd och att många verksamheter måste samverka för att politiken skall vara framgångsrik. Den organisatoriska grunden är emellertid svag. Det finns ingen enskild myndighet som har i uppdrag att genomföra form- och designpolitiken. För alla de myndigheter som på olika sätt har kopplingar till området utgör form- och designfrågorna endast en del av verksamheten. Jag vill därför hävda att det är ett grundläggande problem för staten att det saknas en myndighet med särskilt ansvar för att prioritera, initiera och samordna insatser i syfte att förverkliga de övergripande form- och designmålen. Detta ansvar varken kan eller bör vila på regeringen – den svenska förvaltningsmodellen bygger på att myndigheterna har en betydande självständighet när 55 I prop. 1999/2000:100 anges att Museum Vandalorum kommer att tilldelas ett årligt verksamhetsstöd uppgående till . 162 De statliga insatsernas inriktning och omfattning de formar sina verksamheter. För form- och designpolitiken är detta emellertid ett problem. kan inte i detalj utforma strategin för politikens genomförande – det sätter förvalt- ningsmodellen stopp för. finns det inga myndigheter som kan formulera en sådan strategi i och med att deras huvud- sakliga verksamhetsområde är ett annat. Konsekvensen har blivit mycket allmänt formulerade instruktioner från och svagt samordnade form- och designinsatser – både på nationell och regional nivå. På regional nivå finns en rad olika form- och design- verksamheter. De varierar både när det gäller spridning, organisa- torisk mognad och ekonomiska förutsättningar. Det är min upp- fattning att det finns betydande vinster att göra genom att sam- ordna dessa verksamheter. Därutöver finns vinster att göra genom att samordna form- och designverksamheter och företagsinriktat stöd, som utgörs av ett flertal centra för företagsutveckling – exempelvis industriella utvecklingscentra (IUC), nyföretagar- centra, växthus för företag, ALMI:s regionalkontor, export- centra, kooperativa utvecklingscentra, m.fl. Alla dessa regionala aktörer är i mer eller mindre grad beroende av form och design i sin verksamhet, även om de inte alltid utnyttjar denna möjlighet. Det är framförallt SVID, () och Föreningen som är intressanta formorganisa- tioner i detta sammanhang. SVID har fyra regionalkontor, NFH har hemslöjdskonsulenter i varje län och Svensk Form har sex lokalföreningar, där särskilt Form/Design Center i bör lyftas fram, därför att verksamheten präglas av både mångfald och samverkan med andra organisationer. Även konsthantverket har en viss regional närvaro genom konsthantverkskooperativen. Till detta kommer den regionala musei- och utställningsverksamheten som utgörs av länsmuseerna m.fl. Jag vill här kort lyfta fram den del av verksamheten inom respektive organisation som är särskilt intressant ur ett regionalt perspektiv. SVID har i sitt uppdrag att bland annat ge praktisk vägledning åt företag i frågor om industridesign, underlätta kon- takterna mellan industriföretag och designföretag, men också att bidra till kunskapsbildning och -förmedling. De statliga insatsernas inriktning och omfattning 163 NFH:s arbete bedrivs i första hand genom de lokala hemslöjdskonsulenterna (två i varje län samt fem rikskonsulenter). Konsulenterna har till uppgift att väcka intresse för, främja och förmedla kunskap om hemslöjd med tanke på såväl kulturella, kvalitativa som ekonomiska aspekter. Länets tradition och behov är styrande. Barn och ungdom är en viktig målgrupp och det yttersta syftet är att hemslöjden skall leva vidare som kulturyttring, men också som näringsgren. Föreningen har –2001 ett natio- nellt uppdrag att bland annat verka för att göra sin verksamhet mer publik och att höja medvetenheten hos myndigheter om formens och designens betydelse. SVID utgör en del av det regionala stödet för företags- utveckling och är därmed både en del av det svenska form- och designområdet och en del av stödet till företagsutveckling. Men även Föreningen har som intresseorganisation på området och genom t.ex. utmärkelsen svensk form och föreningens opinionsnämnd56 ett samarbete med näringslivet. SVID:s företagsinriktade arbete sker i samverkan med , även om kontakterna har minskat i och med att drog in bidraget till designcheckarna (se kap. 4.5.2). SVID har delvis kunnat utnyttja ALMI:s organisation57 och dess stora regionala närvaro. Flera aktörer än svarar emellertid för det samlade företagsstödet.