sou · GOB328d1 · 2001-01-01 00:00:00 — av beslut och satsningar som leder till att det skapas fler kvalificerade jobb, som ökar efterfrågan på välutbildad arbetskraft och som kan stimulera individer, fack och arbetsgivare att själva investera i utbildning och kompetensutveckling och att ta tillvara den kompetens som redan finns. Kulturliv, informativa verksamheter och annan offentlig basverksamhet Både när det gäller kulturlivet och andra offentliga aktiviteter är sam- bandet mellan dem och samhällsutvecklingen inklusive utbildnings- systemet och det livslånga lärandet dubbelriktat. Å ena sidan påverkar kulturlivet samhällsutvecklingen. Å andra sidan ger samhällsutveck- lingen och utbildningssystemet vissa rambetingelser för kulturlivet. Om man får upp befolkningens utbildningsnivå och intresse för det livslånga lärandet är det nödvändigt att också vara beredd på att efter- frågan på olika kulturyttringar kommer att öka. Det är viktigt att staten och kommunerna tar tag i denna kulturella potential och ser till att den verkligen kommer till uttryck inte bara i familje -, förenings- och kulturliv utan även i samhällsliv och demokratisk delaktighet. att staten och kommunerna i anslutning till och den fortsatta utvecklingen av det livslånga lärandet måste satsa på kultur och folkbildning. anser vidare det viktigt att staten och kom- munerna i sina överväganden beaktar effekter i andra riktningen av offentlig basverksamhet. De investeringar som görs i allmänna, bil- dande, utbildande och informativa aktiviteter typ bibliotek, föräldra- och mödravårdsutbildning, familjerådgivning och konsumentupplysning; i goda bostäder och stadsplanering höjer också effektiviteten i det livslånga lärandet. 1.8.2Målstyrning – mål för utbildningen för vuxna anser att målstyrningen måste vidareutvecklas och att det bör ske i perspektivet av livslångt lärande. I det syftet lägger kommittén förslag till övergripande mål för den samhällsstödda utbild- ningen för vuxna. Dessa mål följs upp av förslag till särskilda mål/syften för utbildning för vuxna och folkbildning. Som ett ytterligare steg i konkretiseringen av målen ger kommittén exempel på hur målen för utbildning för vuxna skulle kunna kvantifieras. Övergripande mål för utbildning för vuxna föreslår att målen för samhällsstödd utbild- ning för vuxna – folkbildning, utbildning för vuxna, särvux, sfi, SSV, kvalificerad yrkesutbildning, kompletterande skolor och hög- skola – ska bygga på en gemensam värdegrund för det livslånga läran- det och ha som resultatmål -att underlätta för vuxna att fördjupa och utveckla sina kunskaper samt att kunna samarbeta och kommunicera, -att utveckla studieförmåga och studieintresse samt individens ansvar för sina studier, -att stimulera de studerandes förmåga till självständig och kritisk granskning samt förmåga att på egen hand lösa problem av olika slag, -att öka vuxnas förutsättningar till personlig utveckling och bildning samt deras förmåga att medverka i kulturellt, socialt och politiskt liv och därigenom bidra till det demokratiska samhällets utveckling, -att underlätta för vuxna att inhämta sådana kunskaper de behöver för att klara varierande arbetsuppgifter, medverka till arbetslivets förändring samt bidra till full sysselsättning och därigenom främja utveckling och framsteg i samhället samt öka konkurrens- kraft i ett internationellt perspektiv, -att medverka till att utjämna utbildningsklyftorna mellan och inom generationer samt därigenom verka för ökad jämlikhet och social rättvisa samt -att genom ett brett utbud av individanpassade utbildningar ge vuxna förutsättningar att delta i ett livslångt lärande, där återkommande utbildning blir allt vanligare. föreslår att de övergripande målen för sam- hällsstödd vuxenutbildning ska beslutas av och föras in i den lag (motsvarande) som reglerar respektive vuxenutbildares verksamhet. Särskilda mål för utbildning för vuxna och statens skolor för vuxna föreslår också särskilda mål för utbildning för vuxna och statens skolor för vuxna. I dessa markeras att utbildningsanordnarna ska medverka till att förverkliga den samhälls- stödda vuxenutbildningens övergripande mål genom att erbjuda vuxna kompetensgivande utbildning på grundläggande och gymnasial nivå. De särskilda målen konkretiseras dels i resultatmål på deltagarnivå dels i riktlinjer för hur man ska arbeta i utbildning för vuxna och statens skolor för vuxna med uppsökande verksamhet, information, vägledning, validering, att erbjuda ett brett efterfrågestyrt och behovs- inriktat utbud, att organisera utbildning på ett flexibelt sätt och att ut- veckla flexibla studieformer, samråd med utbildningsanordnare på eftergymnasial nivå, näringslivet, arbetsförmedling, fackliga organisa- tioner m.fl. Exempel på kvantitativa mål för utbildning för vuxna Den kommunala utbildningen för vuxna ska minst ska ha uppnått följande kvantitativa och kvalitativa mål i förekommande fall avseende den vuxna befolkningen : -Andelen medborgare med grundskola som högsta utbildningsnivå ska ha minskat . En framräkning av andelen medborgare med grundskola som högsta utbildningsbakgrund visar att andelen med enbart grund- skola kan förväntas sjunka med som ett riks- genomsnitt. Ambitionen är att öka denna förändringstakt. Poli- tiker på lokal nivå måste konkretisera detta riksgenomsnitt utifrån lokala förhållanden. -Andelen medborgare med treårig gymnasial nivå ska ha höjts . En framräkning av andelen medborgare med treårig gymnasial utbildning som högsta utbildningsbakgrund visar på motsvarande sätt att andelen med treårig gymnasial utbildning stiger med . Politiker på lokal nivå måste konkretisera även detta riksgenomsnitt utifrån lokala förhållanden. -av de studerande ska vara nöjda med -den vägledning de erhållit, -sin individuella studieplan, -sina möjligheter till validering av sin reella kompetens -uppläggningen av studierna. -De studerandes resultat ska utvärderas. I de fall kommunen använ- der nationella prov bör hänsyn alltid tas till behovet av mångfald och de olika målgruppernas skiftande behov. De studerandes resultat ska minst vara likvärdiga de resultat som ungdomar i gymnasie skolan presterar. -Fullföljandegraden i sfi, räknat efter det att kursen påbörjats, ska höjas till lägst . -Av de studerande i särvux ska minst hälften delta i lägst halvtidstu- dier. I arbete med att värna den samhällsstödda utbildningen för vuxna borde det egentligen vara logiskt att lägga ett förslag med de övergripande målen inlagda i en vuxenutbildningslag för vuxnas livslånga lärande. når i sitt slut- betänkande inte ända fram till ett sådant förslag utan inskränker sig istället till att som ett första steg föreslå en vuxenutbildningslag och en vuxenutbildningsförordning för utbildning för vuxna (inklusive sfi och särvux) samt för statens skolor för vuxna och att regeringen ger i uppdrag att lämna förslag till närmare innehåll i den föreslagna vuxenutbildningslagen. De särskilda målen och riktlinjerna för vuxenutbildning och SSV bör återfinnas i vuxenutbildningsförordningen. Folkbildning – mål och syften Folkbildningen (studieförbund och folkhögskolor) fastställer själva sina mål – inom de ramar regeringen anger. föreslår att beskrivningen av syftet med statens stöd till folkbildningen förtydligas kring vägledning, kunskap och kompetens samt livslångt lärande. 1.8.3Styrmedel – statliga organ och myndigheter För att genomföra de aktuella reformerna på vuxenutbildningsområdet krävs styrmedel av olika slag: lagar, förordningar och offentliga resurs- insatser för att garantera platstillgång och studiestöd. När det gäller den statliga myndighetsorganisationen för Kunskapsbygget och livslångt lärande är det framför allt tre delvis sammanflätade problem som behöver lösas. För det första måste helhetsperspektivet avspeglas i myndighetsorganisationen. För det andra bör gränsdragningen mellan myndigheternas tillsynsuppdrag och främjandeuppdrag vara klar. För det tredje måste myndighetsstrukturen befrämja goda relationer mellan staten och kommunerna. Mot denna bakgrund föreslår att det inom inrättas en sektorsövergripande, rådgivande Beredning för livslångt lärande. att det finns behov av två typer av statliga organ – myndigheter med kontrollerande uppdrag respektive organ med främjande uppdrag – och att man bör pröva att i huvudsak skilja myndigheternas kontrollerande uppdrag från de främjande. Till de kontrollerande räknar kommittén regeltillsyn, uppföljning av resultat- och måluppfyllelse, information om resultat- och måluppfyllelse och sektorsforskning i anslutning till de kontrollerande uppdragen. De kontrollerande uppdragen kan även fortsättningsvis hanteras av sektorsorgan som , , , Ams och den föreslagna nya myndigheten för eftergymnasial yrkesutbildning. Till de främjande uppdragen räknar kommittén dialog mellan statliga företrädare och representanter för utbildningssektorn, kvalitetsut- veckling, utvärdering, kompetensutveckling för vuxenutbildare och forskning i anslutning till främjandeuppdragen. föreslår att man successivt prövar att överlåta de främjande uppdragen på separata statliga organ, partnerskap och forskningsinstitutioner. -att man inrättar en statlig som ägnar sig dels åt utvärderingar av det livslånga lärandet dels åt utveckling av kvali- tetssäkringssystem för det livslånga lärandet. -att man startar ett utvecklingsprojekt för metod- och modellutveck- ling när det gäller validering. skulle kunna förläggas till den föreslagna Främ- jandemyndigheten för utvärdering och kvalitetssäkring som i sin tur skulle kunna upphandla det av någon eller några högskolor. Främjande- myndigheten skulle också kunna bli den myndighet som hanterar den av föreslagna utvecklingen av distansutbild- ning/flexibelt lärande med IT-stöd. När det gäller relationerna mellan staten och kommunerna anser att det är angeläget att hålla fast vid decent- raliseringen men att de nationella målen för utbildningspolitiken måste bli tydligare. att former för regelbundna överläggningar och överenskommelser mellan stat och kommuner bör etableras på utbildningsområdet. Denna dialog skulle dels ha en nationell dimension dels en lokal. På nationell nivå skulle övergripande mål och resultat av kommunernas insatser för Kunskapsbygget och det livslånga lärandet diskuteras mel- lan statliga företrädare och kommunala politiker m.fl. intressenter. Den nationella dialogen skulle kunna sortera under Beredningen för livslångt lärande och resultaten av överläggningarna ta sig uttryck i över- enskommelser om statliga stimulansbidrag till temporära främjande- insatser. På lokal nivå handlar det om att fortsätta den dialog som introducerades av Delegationen för . I linje med Kun- skapslyftskommitténs ställningstagande att skilja tillsyn och främjande framför allt på lokal nivå skulle denna dialog kunna hanteras av Bered- ningen för livslångt lärande alternativt för ut- värdering och kvalitetssäkring. Dialogen och det faktum att myndigheternas kontrollerande uppdrag i huvudsak skiljs från de främjande skulle konstruktivt kunna bidra till att lösa upp spänningen mellan statens roll som överordnad och med kommunerna samspelande part. När det gäller sektorsmyndigheternas främjandeuppdrag i övrigt föreslår att man successivt undersöker möj- ligheterna att lägga över dem på partnerskap och de aktörer som ingår i dessa. föreslår regeringen att tillsätta en organisationskommitté för att förbereda de föreslagna organisations- förändringarna och få till stånd en kontinuerlig förändringsprocess när det gäller organisationsstrukturen. 1.9Forskning, utveckling och kompetensutveckling för vuxenutbildare Utveckling av webbaserat lärande Webbaserat lärande ger – som ser det – vuxna (och ungdomar) möjligheter att skaffa sig grundläggande och gymnasial utbildning på tid och plats och i en studietakt som bäst passar den enskilde. När kurser för denna form av lärande väl har byggts upp finns i princip hela utbudet tillgängligt för var och en som har tillgång till tekniken – hemma eller i kommunernas studiecentra. Nuvarande utvecklingsanslag medger inte den storskaliga satsning som tror är förutsättningen för att detta lärande inom rimlig tid ska slå igenom. -att staten ansvarar för att det sker en snabb uppbyggnad av webba- serade kurser inom såväl utbudet på grundläggande nivå, som på hela det gymnasiala området. -att en planeringsram om avsätts för att ta fram webbaserade kurser på såväl grundläggande som gymnasial nivå. -att utvecklingsarbetet delas upp i två perioder. Den första perioden föreslås omfatta . Därefter utvärderas resultaten och beslut fattas om det fortsatta arbetet. Webbaserade kurser ger stora möjligheter för studerande med funk- tionshinder. En ram om 10–av det totala utvecklingsanslaget bör inledningsvis låsas för anpassning av kurserna för studerande med funktionshinder. Utvecklingsarbetet är i förslag väl av- gränsat såväl vad gäller uppdraget som tiden för arbetet. föreslår därför att utvecklingsarbetet med att ta fram webbaserade kurser på grundläggande och gymnasial nivå läggs ut som ett projekt. Utvecklingen bör ske i nära samarbete med övrigt utvecklingsarbete på gymnasial nivå. En organisationskommitté bör få i uppdrag att utreda formerna för hur detta projekt ska organise- ras. förutsätter att statens skolor för vuxna (SSV) eller andra lämpliga aktörer kommer att få en central roll i ut- vecklingsarbetet. konstaterar att den tekniska utvecklingen går mycket snabbt inom detta område. Det är viktigt att ha uppsikt över hur utvecklingen framskrider och kontinuerligt föra in nya idéer i ut- vecklingsarbetet. Projektet ska dock koncentreras på pedagogisk-meto- diska frågor – inte på att utveckla ny teknik. utgår i sina förslag från att samtliga ca 875 kurser ska stå till alla intresserade utbildningsanordnares förfogande. Det förutsätter att utvecklaren också tar fram ett handledarstöd för dessa utbildningsanordnares lärare. föreslår att statens skolor för vuxna eller andra lämpliga aktörer inom ramen för det aktuella utvecklingsprojektet får i uppdrag att dels vidareutveckla en handledarroll för olika ut- bildningsanordnares verksamma lärare, dels fungera som stöd för dessa lärare. Forskning om livslångt lärande har tidigare genomfört en kartläggning av forskning och utveckling inom vuxenutbildningens område. I den be- kräftas att forskningen inom vissa av vuxenutbildningens kärnområden – utbildning för vuxna, statens skolor för vuxna samt folk- bildningen – är kraftigt åsidosatt. föreslog i ett tidigare betänkande en kraft- full och omedelbar satsning på forskningen inom området vuxenutbild- ning och livslångt lärande. Eftersom forskarkompetens saknas helt eller delvis på många högskolor och universitet föreslog kommittén en stegvis utbyggnad under exempelvis . -att regeringen vidtar åtgärder för att åstadkomma en kraftfull och omedelbar satsning på forskningen inom området vuxenutbildning och livslångt lärande. -att den framtida forskningen utvidgas från att i huvudsak en- dast varit en fråga för de pedagogiska institutionerna till att för framtiden omfatta flera discipliner och ämnen, exempelvis de antro- pologiska, ekonomiska, filosofiska, handikappvetenskapliga och sociologiska. Forskningen kommer med dessa förslag att ha ett tvärvetenskapligt an- greppssätt och bland annat beröra forskning kring formellt och informellt lärande, lärande i studier, arbetsliv och vardagsliv samt samspelet mellan utbildning, lärande och samhällsutveckling. föreslår i samband med detta att medel bör avsättas för att underhålla och uppdatera de databaser som utvecklats i samband med utvärderingar och att ett sta- tistikförsörjningsprogram utvecklas för en fungerande forskning om det livslånga lärandet. föreslog också i det tidigare betänkandet att den som skulle få ansvaret för att beställa forskning också skulle ges ett ansvar för att forskningsresultaten spreds till avnämarna och att infor- mationsverksamheten efter en kort introduktionsperiod utvärderas ur användarsynpunkt. vidhåller sina tidigare för- slag och föreslår vidare -att dels forskningsresultat från förekommande svensk och interna- tionell forskning kring vuxenutbildning och livslångt lärande sprids till praktiker, dels att nätverk utvecklas för erfarenhetsutbyte praktiker emellan. -att regeringen ger ett eller flera nationella resurscentra – endera nya eller redan existerande, exempelvis Vuxenutbildningscentrum i Lin- – i uppdrag att ansvara för spridning/nätverksuppbyggande. -att regeringen ger organisationskommittén för utvecklingsprojektet om webbaserat lärande i uppdrag att även agera för kunskapsspri- dande när det gäller flexibelt lärande/lärande med datorstöd. lämnade i ett tidigare delbetänkande förslag avseende utbildning av lärare. Kommittén har även lämnat remissytt- rande på slutbetänkande, där tillstyrkte förslagen avseende skolledarutbildningen samt lärarutbildningarna i allmänhet men uttryckte sin oro över möjligheterna att rekrytera blivande yrkeslärare. Kommittén betonade bland annat vikten av en lärarutbildning som tar hänsyn till de speciella villkor som gäller för lärare i vuxenutbildning samt gav exempel på vad som borde ingå i en specialisering för sådana lärare. Kommittén var vidare tveksamt inställd till åtskillnaden mellan lärarutbildningen för folkhögskollärare och lärarutbildningen för lärare i vuxen- utbildning. förslag till utbildning i specialpedago- giska frågor kommer enligt bedömning inne- bära att en långsiktig kunskapsuppbyggnad på detta område sker, vilket är angeläget. Beträffande utbildningen till studie - och yrkesvägledare har en jämfört med avvi- kande uppfattning. Kommittén anser inte att utbildningen för studie - och yrkesvägledare går att lägga in i en lärarutbildning där endast dess inriktning och specialiseringen ger utbildning i för studie - och yrkes- vägledare väsentliga områden. Regeringen har tillsatt en utred- ning om vägledning. vill understryka vikten av att vägledning inom vuxenutbildningen ses i ett brett perspektiv och att samarbete/samordning med utbildning för vägledare inom arbets- marknadsverkets område övervägs. När det gäller lärares och övrig personals generella fort- och vidare- utbildning föreslår att får i upp- drag att särskilt följa upp hur fort- och vidareutbildning för vuxen- utbildningens personal hanteras av kommunerna. I avsnitt 1.4 beskrivs förslag om att ge och i uppdrag att kartlägga behov och utbud av fort- och vidareutbildning i specialpedagogiska frågor. 1.10Omvärld – utbildningspolitiska utmaningar – utbildningsbehov Att vi lever i en förändringstid är inte kontroversiellt att påstå även om det är svårare att peka ut vad förändringarna består i, hur stora de är och hur snabbt de går. Att vi tidigare levt i ett jordbrukssamhälle som sedermera blev ett industrisamhälle är också de flesta överens om lik- som att vi nu håller på att lämna industrisamhället – men för vad? Till att börja med talade man lite obestämt om det postindustriella samhället och sedan något mer precist om tjänstesamhället. etablerades begreppet kunskapssamhället och andra beteckningar som härrör från den nya informationstekniken: informationssamhället, IT- samhället, nätverksekonomin och det experimentella samhället. Mer svepande har man börjat använda uttrycket den nya ekonomin. På samhällsnivå kan man hävda att vi både lever i ett kunskaps- och ett informationssamhälle där Kunskap är innehållet, informationstek- niken mediet. Det är innehållet som är förändringskraften men mediet underlättar förändringsprocessen. På individnivå talar man om kedjan: data – information – kunskap – eftertanke – handlande. Data måste bearbetas för att bli till information och kunskap. Avgörande i denna kedja är individens kunskaper, erfa- renheter, förmåga till kritiskt tänkande och engagemang. Att vi lever i ett informationssamhälle med en allt större tillgänglighet till information och att allt fler ägnar sig åt att bearbeta information är uppenbart: -har uppskattningsvis 100 miljoner människor tillgång till Internet. beräknas den siffran ha ökat till 320 miljoner. -har av jordens befolkning inte ringt ett telefonsamtal. Trots det gör vissa prognosmakare bedömningen att inom en relativt snar framtid kommer i stort sett alla ha full bredbandstillgång till nätet. -Av alla vetenskapsmän som någonsin levt, lever . -Det är de kunskapsintensiva sektorerna som växer snabbast. Inte bara vetenskapsmän utan många andra aktörer – producenter och konsumenter – provar nytt, experimenterar och utvecklar ny kun- skap. -Den vetenskapliga kunskapsmassan fördubblas vart femte till sjätte år. beräknas den fördubblas . Den kanske viktigaste aspekten ur kommitténs synvinkel i detta sam- manhang är kopplingen mellan kunskapssamhälle och livslångt lärande. Det finns många skäl till att livslångt lärande blivit mer betydelsefullt. En fundamental aspekt är att i och med att kunskapsmassan kontinuerligt växer blir det allt orimligare att ens tänka sig att man i ungdomen ska kunna inhämta mer än en bråkdel av de kunskaper man kommer att behöva under sitt liv. Det mesta av dessa kunskaper finns inte ens ut- vecklade när man går i ungdomsskolan! Det livslånga lärandet har där- för ett värde i sig. Färdigutbildade blir vi aldrig men vi kan alla delta i ett individuellt bildningsprojekt liksom i ett kollektivt. Dessutom har det livslånga lärandet ett praktiskt värde både politiskt och kulturellt men naturligtvis också för arbetslivet. Alla måste ha tillgång till en plattform – en god basutbildning – för det fortsatta lärandet. Många scenariokonstruktörer har sökt utforska kunskaps- och IT- samhällets hot och möjligheter. Vad som förefaller vara nytt i den ut- bildningspolitiska framtidsdiskussionen är den – jämfört med tidigare – starkare betoningen på: Utbildningspolitiken som resursskapare och som en del i innovationssystemet Att producera och sprida kunskap är viktiga uppgifter för utbildnings- systemet även om detta allt mer kommer att ske i samspel med andra aktörer. Nya kunskaper som kommer ut i samhället via unga och vuxna bidrar till att utveckla produkter och tjänster, produktionsprocesser och produktionsmetoder, marknader och organisationer såväl lokalt, som regionalt, nationellt och internationellt. Utbildningspolitik för bättre konkurrenskraft och infrastruktur Ett högkvalitativt system för livslångt lärande är ett angeläget utbild- ningspolitiskt bidrag till den infrastruktur som är en förutsättning för att ett land/region/lokalsamhälle ska kunna delta i och dra nytta av den globala utvecklingen. För att få ett bra individ- och företagsklimat be- höver man utveckla både en god yrkesutbildning i snävare bemärkelse och möjligheter till en bredare allmänbildning. Validering, vägledning, flexibelt lärande/distansutbildning och kvalitetssäkring lär också bli viktiga utvecklingsområden för det livslånga lärandet i en globaliserad värld. Utbildningspolitiken som problemlösare – kompetensbrist och en åldrande befolkning I liksom i andra måste utbildningspolitiken hjälpa till att lösa omställningsproblem för arbetskraft med kort och/eller inadekvat utbildning. På liknande sätt har utbildningspolitiken viktiga uppgifter att fylla då befolkningen åldras. Dels måste utbildningspolitiken inriktas på att stimulera arbetskraftsutbudet. Även individer som förefaller stå långt ifrån arbetsmarknaden måste få chansen att komma ikapp men naturligtvis ska ingen parkera i utbildning som inte är motiverad och intresserad. Dels behövs kompetensutveckling i arbetslivet för äldre anställda. Det förutsätter i sin tur att de får tillgång till de baskunskaper som krävs. Ett livslångt lärande är också en förut- sättning för ett aktivt åldrande. I en globaliserad värld blir nödvändiga offensiva uppgifter för staten att värna den demokratiska utvecklingen, att förhindra att marknadskraf- terna undergräver viktiga kulturella värden och att motverka polarisering på arbetsmarknaden och mellan grupper och regioner. I det sam- manhanget blir utbildningspolitik en del av en övergripande politisk strategi.