sou · GOB3109d2 · 2001-01-01 00:00:00 — Jag ser det som viktigt att det finns en hög kompetens inom området. Jag utesluter inte att det kan behövas vissa fortbildningsinsatser i denna fråga, bland annat för veterinärer. Jag förutsätter att tar initiativ till en dialog med bland annat (), () och hästsektorns organisationer rörande dessa frågor. En god mun- och tandvård är enligt min mening inte minst viktig för att upprätthålla ett gott djurskydd. Jag har vid möte med Veterinärmedicinska Sällskaps (SVS) hästsektion informerats om de planer som finns att pröva förutsättningarna för att inrätta en hästhälsovård liknande vad som gäller för vissa av animalieproduktionens djur. Jag tycker detta är en fråga som hästsektorn bör analysera och undersöka vidare om man finner det angeläget. Jag skulle se det som positivt om hästsektorn utarbetar ett förslag och därefter med förslaget som grund tar upp diskussioner med och eventuellt andra berörda expertmyndigheter. 9.2.3Transport av häst m.m. Upprörande bilder har visats på hästar även från som skickas till slakt till andra EU-länder eller till s.k. hästmarknader. De bilder och exempel som har visats på djurskyddsmässigt helt förkastliga transporter är dock enligt vad jag kan bedöma i strid med redan gällande bestämmelser inom EU. I första hand är det enligt min mening ett problem att tillsynen enligt gällande bestämmelser inte är tillfredsställande. Tillsynen måste således i första hand förbättras och det är angeläget att vi har en fungerande tillsyn i enlighet med gällande författningar. I många fall har den brustit även i och det är viktigt att kommunerna tar sitt ansvar och avsätter tillräckliga resurser för ändamålet. Transport av hästar regleras inom EU i rådets direktiv (91/628/EEG) om skydd av djur vid transport och i rådets direktiv (95/29/EG) om ändring av direktiv /628/EEG. har införlivat direktiven och från gäller nya regler för djurtransporter, Statens jordbruksverks föreskrifter (SJVFS 2000:133) om transport av levande djur. Djurskydd och miljö m.m. Vid en samlad bedömning anser jag dock att hästtransporter inom EU som görs i enlighet med gällande direktiv och svenska regler inte kan betraktas som förkastliga från djurskyddssynpunkt. Om kommunerna i utövar en bra tillsyn enligt Jordbruks- verkets föreskrifter och vi inom EU kan diskutera de problem som finns i fråga en tillsyn över efterlevnaden av direktiven bedömer jag att gällande transportregler för hästar är acceptabla. Det finns ingen statistik som berör antal hästar som exporteras för slaktändamål. Enligt min bedömning beror den export av hästar för slakt som sker av att slaktpriset är högre per häst i vissa länder, t.ex. och , jämfört med det svenska slaktpriset. Det har diskuterats om det skall införas någon typ av statligt finansierad slaktpremie för häst. Syftet med denna skulle, som jag förstått det, vara att se till att avräkningspriset vid slakt är lika högt som det pris som kan fås om hästen slaktas i något annat land. Grunden för att exportera skulle således falla bort. Jag känner dock stor tveksamhet inför en sådan lösning. I bedriver vi inte slakthästuppfödning och jag tycker att det är viktigt att vi inte får ett statligt subventionerat system som kan uppmuntra till sådan verksamhet. Jag utesluter dock inte att sektorn på frivillig grund inför någon premie eller hämtnings- system för att minska utgifterna för att skicka hästar till slakt. Jag bedömer dock att det inte i första hand är en fråga för staten. Om vi vill förbättra djurs förhållande i andra EU-länder och i detta fall hästar så måste vi göra det inom ramen för EU-arbetet. Om man bedömer att det är ett särskilt land eller särskild hästmarknad i ett land som utgör problem från djurskyddssyn- punkt kan ett alternativ vara att ta upp bilaterala diskussioner med det landet. Krav på hälsointyg vid transport av hästar För att svensktränade hästar skall kunna transporteras och t.ex. delta i tävlingar som anordnas utomlands krävs normalt att ett hälsointyg utfärdas av en s.k. officiell veterinär. Intygskravet skall motverka att smittsamma sjukdomar förs från ett land till ett annat. Länder med ett likartat smittskyddsläge kan träffa överens- kommelse med varandra om ömsesidig dispens från bestäm- melserna om veterinärbesiktning och hälsointyg. Kommissionen skall informeras om sådana överenskommelser. Jag har i skrivelse från STC och vid besök på trav- och galoppbanan Djurskydd och miljö m.m. informerats om att det krävs ett sådant intyg från officiell veterinär för att hästar som tränas i skall få delta i hästtävlingar i bland annat och . Regeringen har i beslut (regeringsbeslut 5, Jo 1999/1413) bemyn- digat att träffa överenskommelse om ömse- sidig dispens med , och . Jag ser det som angeläget att prioriterar att sådana överenskom- melser träffas med dessa länder. Dröjsmål medför ökade kostnader för svenska hästägare som inte kan motiveras utifrån gällande smittskyddskrav. Eftersom och de nordiska grannländerna av Jordbruks- verket bedöms ha ett likartat smittskyddsläge som medför att levande hästar kan transporteras mellan länderna utan krav på hälsointyg kan det kanske finnas förutsättningar för att även hingstsperma skall kunna undantas från krav på intyg från officiell veterinär för att kunna sändas mellan berörda länder. Mot denna bakgrund föreslår jag att regeringen ger i uppdrag att pröva förutsättningarna för att sådana ömsesidiga dispenser även kan ges för hingstsperma. 9.2.4Djurskydd vid hästauktioner och hästmarknader I genomförs hästauktioner endast vid ett fåtal tillfällen . Vid auktionerna säljs främst 1,5-åriga unghästar av raserna varmblodig travhäst och engelskt fullblod. Auktioner förekommer även vad gäller kallblodig travare. Auktionerna anordnas av uppfödarföreningarna inom respektive ras. För att få delta vid auktionerna krävs vanligtvis att hästen har ett av veterinär utfärdat intyg gällande hästens hälsostatus. Intyg skall vara utfärdat i nära anslutning till auktionens genomförande, vanligtvis inom innan auktionen avhålls. Dessa auktioner genomförs i allt väsentligt dock på ett professionellt sätt och med beaktande av ett gott djurskydd. I anordnas från tid till annan även s.k. hästmarknader. Exempel på sådana är hästmarknad utanför och hästmarknad i . Även i har det förekommit att hästmarknader anordnats. Missförhållanden vid hästmarknader har påtalats för utredningen. Även i samband med hästmarknader ser jag det som viktigt att kommunerna tar sitt ansvar för att tillsyn sker enligt djurskyddslagen. Jag förutsätter att om man anordnar hästmarknader i en kommun så har denna information rimligen Djurskydd och miljö m.m. även nått de kommunala tjänstemännen och bedömer att gällande författningar ger stöd för ingripande vid missförhållanden. 9.2.5Omhändertagande av döda hästar När en hästägare bestämmer sig för att en häst måste avlivas så blir det enligt uppgift från veterinärförbundet allt vanligare att ägaren önskar att hästen inte skall slaktas för att bli livsmedel, utan ägaren vill istället avliva hästen. Jag bedömer att det kommer att bli allt vanligare att hästägaren dessutom vill att hästen skall kremeras efter avlivningen. De kommenterade s.k. MRL-bestämmelserna kommer att medföra att alltfler hästar kommer att kremeras. Det ställer krav på att vi har kapacitet att ta om hand dessa hästar. finns bara kapacitet att bränna hela hästar vid () (fr.o.m. ). Det är viktigt att berörda har i åtanke att vi med ett ökat antal hästar har möjlighet att kremera hästar eller på andra sätt ta hand om avlivade hästar. 9.2.6Hästarnas påverkan på miljön Jag har i skriftlig hearing till expertmyndigheter och hästsektorns organisationer inbjudit till att ge synpunkter angående hästsektorns påverkan på miljön. skriver i sitt svar daterat i anslutning till denna skriftliga hearing att hästhållning har en nära koppling till flera av de miljökvalitetsmål som har fastställt. I första hand är det målen om Ett rikt odlingslandskap, Ingen övergödning och Grundvatten av god kvalitet som berörs. anger vidare att hästar utgör ett värdefullt inslag i odlingslandskapet genom hästarnas betning och att hästar bidrar till att hålla landskapet öppet. Hästarnas inslag som betesdjur hjälper till att upprätthålla hävden och de betesgynnade växtarterna. Vissa negativa effekter i samband med hästars betning kan vara att fornlämningar skadas. En för hög beläggning kan också medföra skador på växter i naturbetesmarker och att växttäcket skadas så att marken inte kan ta upp de näringsämnen som finns i träck och urin. En för hög beläggning av hästar i betes- eller rastfållor kan också innebära att växtnäringsförluster sker och att risk finns för att grundvatten och ytvatten förorenas. Hantering av gödsel vad gäller lagring och spridning för hästar som hålls vid Djurskydd och miljö m.m. jordbruksfastigheter är reglerad i författning. Oönskade effekter av hästhållning kan vara att hästgödsel deponeras eller förbränns, vilket medför att näringsämnen och organiskt material inte återförs till åkermarken. anser att möjligheterna av att bättre ta till vara på hästgödsel inom jordbruket bör utredas. Verket skriver att det kan gälla förutsättningar till samarbete mellan hästnäringen och jordbruket, exempelvis genom avtal och handel med gödsel. Vidare anser verket att lagstiftningen enligt gällande frågor om gödsel och avfall sett i relation till hästar bör ses över. Verket skriver att ett samarbete mellan jordbrukets organisationer, hästnäringen och är viktigt för att lösa dessa frågor. Jag anser att det bemyndigande som getts till länsstyrelserna att utfärda föreskrifter för hästars betning i fornlämningsområden säkerställer att inga negativa effekter av detta skall behöva uppstå. Jag delar bedömning att möjligheterna av att bättre ta till vara på hästgödsel inom jordbruket bör utredas. Därför skulle jag se det som positivt om tar initiativ till att i samråd med jordbrukets och hästnäringens organisationer kartlägga förutsättningarna för att bättre ta till vara på den resurs som hästgödseln utgör. En möjlighet som i något fall provats är att ta till vara på hästgödsel där ströet utgörs av vetehalm för att efter viss bearbetning användas vid championodlingar. Resultaten från denna verksamhet har varierat, men jag tycker det vore värdefullt om även denna aspekt beaktas vid en eventuell analys av förutsättningarna för att bättre ta till vara på den resurs som hästgödseln utgör. I svar på hearing angående hästsektorns påverkan på miljön har ett gemensamt svar getts in av Hästnäringens miljöråd och (). är knutet till () och består av representanter för (SvRF), (), Svenska Galopp- sportens (), (), och AB Trav och Galopp (ATG). Hästnäringens miljöråd har i sitt svar till utredningen angett att hästarna bidrar till att bevara det öppna odlings- landskapet och den biologiska mångfalden i marker som annars riskerar att växa igen. Betydande arealer tas i anspråk för att Djurskydd och miljö m.m. producera det bete, kraft- och grovfoder som behövs för hästarnas utfodring. De problem som hästarna kan orsaka består bland annat av ett högt betestryck, vilket i viss mån kan leda till erosion och ytliga strukturskador. En ökad koncentration av växtnäringsämnen, som en följd av en hög lokal hästtäthet, kan eventuellt leda till ett ökat läckage av kväve och fosfor till grundvattnet. och anger att det är viktigt att transporter och hantering av stallgödsel bör underlättas för att komma tillrätta med de problem som följer av en hög lokal hästtäthet. Exempel på hinder som finns är enligt miljörådet och LRF att det föreligger anmälnings- skyldighet vid transport och lagring av stallgödsel. Jag konstaterar att skrivelse har skickas från miljörådet till bland annat och gällande anmälnings- skyldighet vid transport och lagring av stallgödsel. Av miljörådets framställning till nämnda myndigheter framgår att om möjligheterna att återcirkulera hästgödseln till åkermarken försvåras eller fördyras, t.ex. genom anmälningsplikt vid transport av hästgödsel enligt renhållningsförordningen (1998:902) eller genom anmälningsplikt för s.k. stukalagring på , finns risk för att detta bidrar till att kretsloppet bryts och att förutsättningarna för en uthållig livsmedelsproduktion försämras. Regleringarna på området bygger enligt Hästnäringens miljöråd på uppfattningen att stallgödsel betraktas som avfall och inte som en cirkulerbar resurs för växtnäring och humusämnen. Jag ser det som viktigt att hästgödsel betraktas som en resurs för svenskt jordbruk. De regleringar som finns på området om t.ex. anmälningsskyldighet vid transport av hästgödsel kan motverka att hästgödsel återförs till . Jag förutsätter dock att och prövar miljörådets fram- ställning och gör de förändringar i regelverket som myndigheterna anser behövs. 9.2.7Ridning och körning i naturen m.m. Jag tycker det är viktigt att hänsyn tas till hästar och hästverk- samheter i den kommunala planeringen. Enligt min mening är detta av betydelse för de som vill kunna rida och köra i och i nära anslutning till tätorter, och för de som av t.ex. allergiskäl inte vill komma i nära kontakt med hästar. Djurskydd och miljö m.m. Allemansrätten medför att var och en har möjlighet att enskilt eller i grupp färdas och uppehålla sig på annans mark. Allemansrätten är grundlagsskyddad enligt regeringsformen 2 kap. 18 §. Den som med stöd av allemansrätten färdas eller uppehåller sig på annans mark skall enligt gällande miljölagstiftning visa hänsyn och varsamhet. För vissa skyddade områden, t.ex. naturreservat, nationalparker, kan särskilda före- skrifter utfärdas som begränsar allmänhetens möjligheter att färdas eller uppehålla sig i berörda områden. Vad gäller ridning så är det inte tillåtet att utan lov rida över tomt eller gräsmattor, åkrar, betesvallar, skogsplanteringar m.m., vilka lätt kan ta skada. Även ridning på annan ömtålig mark, t.ex. mjuka skogsstigar, ängar och hagar, lav- och kärrmarker, bör undvikas, speciellt under vår och höst när markerna är blöta och lättare kan ta skada. Vid ridning i grupp gäller att särskild hänsyn bör tas till risk för markskador. Den som är ansvarig för gruppen kan bli skadeståndsskyldig om gruppen orsakar skador. I allmänhet är det tillåtet att rida på skogsbilvägar och enskilda vägar. En häst med ryttare räknas som fordon och får inte använda gång- eller cykelbanor. Allemansrätten är till för enskilda personer. Allemansrätten kan såldes inte åberopas för organiserad hästverksamheter, t.ex. tur- ridning, ridläger, travträning m.m. De som bedriver organiserad hästverksamhet bör alltid inhämta tillstånd från markägaren innan verksamhet skall genomföras. De meningskiljaktligheter som förekommer på området omfattar främst ridning enligt Hästnäringens miljöråd. För att undvika att konflikter uppkommer mellan ryttare, kuskar och markägare har Hästnäringens miljöråd utarbetat riktlinjer för hur hästsportutövare bör förfara när ridning och körning kan komma att ske på annans mark m.m. riktlinjer bygger på att kontakt bör tas med markägaren om ridning eller körning kan komma att ske regelbundet på annans mark, att varsamhet och hänsyn tas till natur och annat friluftsliv m.m. Jag tycker det är bra att hästsektorn har tagit fram riktlinjer och ser det som angeläget att information ges till berörda. 10Företag och organisationers ekonomiska situation och konkurrensförmåga Jag föreslår att regeringen anvisar till (SvRF) för att användas av det bolag som SvRF i skrivelse till Hästpolitiska utredningen angett att de avser bilda under förutsättning av att det kan anvisas statliga medel för viss del av verksamheten. Syftet med bolaget är att ge ridskolorna tillgång till välutbildade och säkra hästar m.m. Jag föreslår att medlen anvisas under förutsättning att SvRF bildar det av förbundet föreslagna bolaget och att regeringen godkänner ett åtagande av bolaget om styrning, organisation och finansiering av bolagets verksamhet och att SvRF i särskild ordning finansierar bolagets driftkostnader inklusive kostnader för försäkring av hästarna under bolagets fem första verksam- hetsår. Förslaget bör i första hand finansieras av de överskottsmedel från spel på s.k. värdeautomater som skall överföras från AB till idrottsrörelsen i enlighet med regeringens bedömning i prop. 1998/99:107 genom att regeringen i regler- ingsbrev till () avsätter till regeringens disposition för ovan angivet ändamål. I andra hand föreslår jag att finansiering skall ske, i allt väsentligt på samma sätt som anges i mitt första alternativ, genom de överskottsmedel från kasinoverksamhet som i slutbetänkandet från Den nya Spel- och lotteriutredningen (SOU 2000:9) föreslås skall tillföras folkrörelserna från AB under förutsättning att beslutar i enlighet med utredningens förslag. Företag och organisationers ekonomiska situation och konkurrensförmåga 10.2Motiv för mina förslag Trav- och galoppsporternas centralförbund och de tävlings- arrangerande sällskapena Jag kan konstatera att de ekonomiska förutsättningarna för trav- och galoppsporterna å ena sidan, och andra delar av hästsektorn är olika. Trav- och galoppsporternas finansierar en stor del av sin verksamhet via totalisatorspel vid hästtävlingar på den statligt reglerade spelmarknaden. Spel på hästar har kontinuerligt ökat allt- sedan AB Trav och Galopps (ATG) tillkomst . Det har medfört att ekonomiska förutsättningar skapats för att utveckla trav- och galoppsporterna och att svensk travsport har en internationellt sett ledande position. Den svenska galoppsporten har inte en framträdande position internationellt sett, men håller en god nordisk kvalitet som förbättrats . Orsakerna till detta är troligen flera, men beror bland annat på att travsporten i har en lång tradition bland gemene man alltsedan den tid då det kördes i kapp hem från kyrkan med hästar som ofta användes i jordbruket. Galoppsporten har inte denna tradition, då den främst utvecklats via andra områden än jordbruket. Jag kan också konstatera att galoppsporten sett i ett internationellt perspektiv är betydligt större än t.ex. travsporten, vilket i sig medför svårigheter för ett litet land som att nå en internationellt framträdande position. Den framgångsrika utvecklingen för trav- och galoppsporterna har även gett de tävlingsarrangerande trav- och galoppsällskapen och de berörda centralförbunden ekonomiska förutsättningar för att utveckla sina respektive verksamheter. av de lokala tävlingsarrangerande sällskapens intäkter utgörs av intäkter från totalisatorverksamheten. Centralförbunden finansieras i huvudsak genom s.k. dagavgifter som tas ut av de tävlings- arrangerande trav- och galoppsällskapen. Jag kan efter samtal med trav- och galoppsporternas företrädare konstatera att det saknas förutsättningar för dessa två sporter att ta ett ytterligare utökat ansvar för andra delar av hästsektorn. Detta mot bakgrund av den svaga lönsamhet som föreligger för de aktiva (hästägare, tränare och uppfödare) inom såväl trav- som galopp- sporterna. Enligt bedömning av hästägare (RST) uppgår kostnaderna för travhästägarna till ca Företag och organisationers ekonomiska situation och konkurrensförmåga , och intäkterna i form av prispengar uppgår till ca . Jag kan inte se att det finns anledning att ta medel från en del av hästsektorn som enligt min mening i allt väsentligt har möjlighet att fungera bra för att stödja andra delar av sektorn. Vid en samlad bedömning av berörda centralförbunds ekonomiska ställning och resultat samt med hänsyn till deras respektive ägarandel i ATG kan jag konstatera att den ekonomiska situationen i allt väsentligt är god för de två centralförbunden och de tävlingsarrangerande sällskapen inom trav- och galoppsporterna. SvRF har ett centralt kansli med knappt 25 årsarbetare. Antalet verksamma vid kansliet är i nivå med det antal som arbetar vid flera av de större specialförbunden inom . Dess- utom har de lokala distriktsförbunden i flera fall mindre kanslier. har omlokaliserats från till , vilket enligt förbundet medför vissa kostnads- besparingar. SvRF erhöll i bidrag från RF, som kanaliserar det statliga stödet till centrala idrottsorgani- sationer. SvRF:s självfinansieringsgrad, dvs. totala intäkter exklusive RF:s anslag till centrala idrottsorganisationer dividerat med totala kostnader, uppgick år . Detta är i paritet med övriga större specialförbund i RF. betänkande Idrott och motion för livet (SOU 1998:76) visade att majoriteten av specialidrottsförbunden (42 st.) är beroende av det statliga anslaget till mellan 30–, dvs. till större del än vad som är fallet för SvRF. Jag anser att SvRF:s ekonomiska förutsättningar i huvudsak är att betrakta som tillfredsställande. Dock är soliditeten svag, vilket negativt kan påverka möjligheterna att vidta kapitalkrävande investeringar. Förbundet har enligt min mening också svårt att på egen hand finansiera särskilda projekt utanför den löpande verksamheten. I likhet med svensk folkrörelsetradition är medlemsavgiften låg för att skapa möjlighet för många att delta. var resultatet negativt och visade ett underskott på ca . Prognos för visar att förbundet justerat för extra ordinära intäkter kommer att uppnå ett nollresultat. Företag och organisationers ekonomiska situation och konkurrensförmåga Vad gäller hästavelns organisationer, förutom inom trav- och galoppsporterna, kan jag konstatera att de ekonomiska resurserna är små. Förutsättningarna för att genomföra större investeringar är begränsad. Ekonomiska resurser för annat än den löpande verk- samheten saknas i många fall. Mina förslag och analys vad gäller hästavelns organisationer redogörs för i kapitel 4. – en gemensam plattform för svensk hästsektor i vissa för sektorn gemensamma frågor Stiftare i NS är ATG och LRF. I samband med bildandet av stiftel- sen träffade stiftarna ett avtal med Ridfrämjandet och , som senare övertogs av SvRF. Avtalet reglerar bland annat stiftelsens styrelsesammansättning. ATG, () och SvRF utser vardera två ordinarie ledamöter och två suppleanter. har utvecklats en praxis att () är representerat genom ett av ATG:s ordinarie mandat och () genom ett av bolagets suppleanter. har () erbjudits och accepterat ett av SvRF:s ordinarie mandat. Jag skulle se det som en fördel om hästsektorn i vissa frågor kan samlas på en gemensam plattform och företräda hästnäringen i vissa frågor. Den kan bland annat utgöra remissinstans i frågor som är gemensamma för näringen, t.ex. en svensk hästpolitik, jord- brukspolitik, miljöpolitik m.m. Frågor som faller under enskilda organisationer, t.ex. sport-, avel- och totalisatorfrågor m.m., bör emellertid hanteras på samma sätt som . Jag ser det som naturligt att NS kan utgöra denna plattform och det vore värdefullt om SGC, SH och STC samt brukshästorganisationerna, förutom de som redan nu är representerade i nämligen, ATG, LRF och SvRF, ges möjlighet till representation i stiftelsens styrelse. De närmare formerna för hur detta kan genomföras bör dock sektorn själv utreda och besluta om. Företag och organisationers ekonomiska situation och konkurrensförmåga Lönsamhet för olika hästföretagare Jag kan konstatera att flera professionella travtränare har en låg lönsamhet i sina företag. Analyser som () gjort för visade att den genomsnittlige travtränaren (medianvärdet) hade möjlighet att ta ut en månadslön på ca . Det är inte alldeles enkelt att bedöma lönsamheten för privat verksamma företagare inom olika sektorer. Vissa väljer att ta ut företagets överskott i form av lön, andra väljer att investera eller att spara ekonomiska resurser i företaget. Det finns drygt 400 professionella travtränare. Antalet har varit relativt . I likhet med annan företagsverksamhet varierar lönsamheten mellan olika företag. De mest framgångsrika drivs mycket professionellt, t.ex. har utifrån en nyckeltalsanalys rankats som ett av 100 mest välskötta företag av tidningen . Flera travtränare har dock svårt att ta ut en lön som motsvarar avtalsenlig hästskötarlön.