sou · GOB357d2 · 2001-01-01 00:00:00 — 1Ett mått på inkomsternas fördelning i samhället som kan variera mellan 0 (=maximal jämlikhet) och 1 (maximal ojämlikhet). 2Disponibel inkomst av medianinkomsten. inflytande och trygghet i Ökade möjligheter ges att att utveckla ny kompetens. form bör alla ha likvärdiga Andelen som är med och beslutar om eget arbetes uppläggning bör öka från (1997) till . Andelen som får lära sig nytt och utvecklas i arbetet bör öka från (1997) till Andelen som lyfter >15 kg bör minska från (1997) till . Antalet hushåll med barn som har långvarigt social- (var 39 1997). med övertid bör minska till ökade möjligheter ges att (nu män och att utveckla ny kompetens. föräldrar med flexibel arbets- tid bör öka till (nu 60 % män och kvinnor). Ge barn och ungdomar Andelen barn som växer upp i utsatta områden 4 bör livet genom att minska och ökade generella kom- minska till (var barn och ungdomar i utsatta skola, skola, primärvård, polis och fritidssektor bör torer på behoven. Alla barn bör ges rätt till Inga barn skall lämna grund- nivån som anpassas efter med ofullständiga betyg (f.n. saknar av eleverna i 3Målen är desamma som i avsnitt 1 resp. 3, men indikatorerna skiljer sig. 4Utsatt område = områden där hushåll som tillhör den lägsta sjättedelen av inkomstskiktet är fyra gånger så vanligt som genomsnittligt för landet. Ge äldre och personer som är långvarigt sjuka eller funktionshindrade likvärdiga möjligheter att forma sina liv efter behov Ökade möjligheter till social gemenskap och meningsfull sysselsättning Alla äldre och långvarigt sjuka personer skall nås av ett aktivt uppsökande och hälsofrämjande arbete Andelen sysselsatta bland personer 20–som har långvarig sjukdom och ned- satt arbetsförmåga bör öka från (1997) till . Andelen >64 år med lång- varig sjukdom och funktionsnedsättning som saknar kontakt med släkt eller nära vän bör minska (var för långvarigt sjuka och för äldre 1996/97). Lång- varigt sjuka som har haft hembesök eller annan kontakt i hälsofräm- jande syfte av socialtjänst eller hälso- och sjukvård bör öka. För denna indikator saknas förnärvarande mät- värden Skapa miljöer för en Ingen skall bli sjuk eller Ingen skall vara utsatt för få symptom till följd av 400Bq/m3. skador, beräknat som levnadsår, skall minska med dem som är sårbara för livsstilsrisker – tobaksbruk, från en nivå på inaktivitet och fet mat (kraftigare bland föräldrar rökare är särskilt hög). Rökningen bör minska till för gravida och ungdom svartsprit mm.) från 8 till 100-pro- centig alkohol per person. 17.Matens innehåll av fett bör minska i befolkningen och konsumtionen av frukt och grönsaker öka 18.Motion och fysisk aktivitet bör öka 19.Andelen människor med övervikt bör minska Kostens innehåll av fett bör reduceras till av kalori- intaget. Maximalt 1/3 av fettet bör vara mättat fett. Kolhydratenergiprocenten bör öka till , varav mindre än 1/6 bör vara socker. Kostens innehåll av frukt och grönskar bör öka till per person och dag. Andelen som motionerar (inkl. rask promenad) en gång bör öka från år . Andelen vuxna med kraftig övervikt (*30) bör minska från år och andelen barn <16 år med måttlig övervikt (*20) bör minska från ---hur ett urval av aktörer på regional och lokal nivå uppfattar initierande och stödjande roll? Undertecknad har på uppdrag av byråchef , () utarbetat en sammanställning av synpunkter och erfarenheter rörande FHI;s verksamhet, som inhämtats från samhälls- medicinska chefer (motsv.) Bedömningarna har så långt möjligt gjorts utifrån kännedom om FHI;s verksamhet, nyttan av det stöd man erhåller, möjligheter att tillämpa detta samt vilka behov man har . Redovisningen följer de frågeställningar som redovisas i PM 981115. De flesta anser sig ha relativt god kännedom om FHI såväl vad gäller verksamhetsinriktning som personliga kontakter med med- arbetare på FHI, med undantag för några som tillträtt sina tjänster. Förmedling av fakta och lägesbeskrivningar om folkhälsans fördelning och utveckling. utarbetar i huvudsak bra informationsmaterial. Mängden material ifrågasätts av några som menar att detta kunde begränsas till förmån för ökad kvalitet. Som ett komplement till de ögonblicksbilder som ges borde man bearbeta material som ger mer av helhet och trender med statistiska data, gärna på länsnivå med jämförelse till riksgenomsnitt. Bra rapporter har tagits fram i ämnet. Bör dock kunna utvecklas ytterligare. Det är oklart vad institutet kan erbjuda av sådant. Ett problem är FHI:s sätt att sprida material och information. Det förutsätter oftast att det finns en funktion liknande FHI på länsnivå för vidare spridning. (Detta bör till del kunna avhjälpas i och med att FHI utvecklar sin hemsida.) Kunskaper om hälsans bestämningsfaktorer från individ till samhällsnivå. Bra rapporter har tagits fram i ämnet. Borde dock kunna utvecklas ytterligare. Folkhälsoarbetets organisation och utveckling från lokal till internationell nivå. Område där måste bli mer aktiv. Viktigt att förbättra kunskaper omkring det lokala folkhälsoarbetets faktiska villkor bl.a. för att skapa möjligheter att arbeta programöverskridande, tvärsektoriell lokal samverkan. För förtroendevalda är det t. ex. av stort värde att se hur det nationella och internationella folkhälsoarbetet utvecklas och formas. Härigenom ges också en bild av hur ens egen verksamhet ligger till jämfört med andra. Förmedla metoder för att effektivisera och målinrikta folkhälsoarbetet och nå utsatta befolkningsgrupper. Här finns stor enighet om behovet av utvecklat metodstöd. All kunskap som rör metoder är viktiga att förmedla. Målinriktat folkhälsoarbete kommer att få en alltmer framträdande plats. Grundläggande principer och metoder för målinriktat arbete är därför angeläget att kunna ta del av. På lokal nivå efterfrågas konkreta fungerande metoder att användas. Särskilt när det gäller att nå utsatta grupper saknar man metodstöd. I många fall vet man vad men inte hur. Spridning av beprövade modeller och väldokumenterade erfarenheter. Oklart hur pass bra detta fungerar . Någon föreslår att man borde utveckla en databas liknande Cochrane eller på annat sätt dokumentera det evidence baserade inhemska folkhälso- arbetet. Samtliga delar uppfattningen att detta är ett mycket angeläget område som förväntas få en alltmer central roll. Här efterlyses mer information och kunskapsförmedling i just utvärderingsmetodik och på vilken nivå – allvarlighetsgrad utvärderingarna skall läggas på. Det innehålls- mässiga spannet är stort; från vetenskapligt upplagda utvärderings- studier till enklare rapportering om vad som gjorts. inom detta område borde arrangeras i form av vidare- utbildningar. Möjliggöra erfarenhetsutbyte genom nätverk FHI;s initiativ till att bilda nätverk med kontaktpersoner från hela landet har haft stor betydelse för erfarenhetsutbyte och kunskaps- förmedling. Här finns en samstämmig uppfattning av att nätverken fungerar bra och att de är en viktig del i folkhälsoarbetet. Stimulera utveckling genom ekonomiskt stöd Ekonomiskt stöd har i många fall varit en förutsättning för före- byggande utvecklingsarbete av olika slag och inom olika program- områden. Olika statliga stöd/bidragsformer inkl. FHI;s stöd är emellertid så uppsplittrade och föränderliga att det är svårt att ha en överblick och framförhållning i planeringen. Genomgående för svara man att detta är det viktigaste området som bör ha högsta prioritet för framtida inriktning Utveckla och vidmakthålla fungerande strukturer för ett väl fungerande folkhälsoarbete. Ytterst centralt att förmedla kunnande och stöd i detta område. FHI har som central organisation på nationell nivå också ett stort symbolvärde och skapar nationell och lokal legitimitet kring folkhälsofrågorna. FHI bör dock kunna bli mycket tydligare i vad de har möjlighet att bidra med. Synliggöra incitament för hälsofrämjande och sjukdomsföre- byggande insatser inom och mellan berörda samhällssektorer (hälsoinriktad samhällspolitik) är intrycket att arbetar lite med detta område. FHI borde ges en mera strategisk roll inom den sektoruppdelade statsförvaltningen för att bidra till bättre samordning med avseende på samhällspolitikens hälsoinriktning. Bidra med underlag för prioriteringar – särskilt förbättringar av folkhälsan hos eftersatta grupper Gärna mer grundläggande diskussion kring principiella ställningstaganden avseende prioriteringar. Prioriteringsfrågor bör göras mer synliga. Sammanfattande synpunkter på utveckling och förändring av FHI;s verksamhet: Det finns en bristande intern samordning mellan FHI:s olika program vilket indirekt försvårar det regionala/lokala arbetet och planeringen när det bl.a. gäller tvärsektoriella och programöverskridande arbete. Planeringen av kampanjer och informationsmaterial bör ha en längre framförhållning för att kunna användas på ett optimalt sätt. Som exempel kan nämnas centrala kampanjer inom området alkohol och narkotika som ofta upplevs som kortsiktiga och jippobetonande. När resurserna och kunskaperna om de olika specialområdena skall omsättas i praktiken sker detta i en mycket komplex verklighet, där frågorna dels konkurrerar med varandra, dels med andra fråge- ställningar såsom miljö, jämställdhet, demokrati. Diskrepansen i medelstilldelning mellan olika programområden och den tidsmässigt varierande tidpunkterna för att ansöka om projekt- medel skapar förvirring och försvårar det lokala arbetet. De blanketter som FHI använder för ansökan om och redovisning av projektmedel är krångliga och svårförståeliga. En enhetligt blankett som gäller för alla program skulle underlätta ansökningsförfarandet. Kontaktpersonerna/samordnarnas ansvar och uppgifter gentemot FHI har definierats av institutet utan samråd med dessa. De uppgifter som ålagts samordnarna exempelvis prioritering av projekt försvåras av att institutet och har olika priori- teringsgrunder. I samband med att vi diskuterar FHI:s referens- grupper och andra grupper där representanter för folkhälsoarbetet ute i länet samlas bör större vikt tas vid att välja ut de personer som har en strategisk position i sitt område. händer det alltför ofta att deltagarna väljs ut eftersom de deltagit i något projekt med koppling till FHI, snarare än att de besitter viktiga kunskaper, har breda nätverk eller mandat att handla. Samverkan mellan FHI och övriga verk, myndigheter samt centrala organisationer behöver utvecklas, framför allt med avseende på strukturella förhållanden. FHI:s medarbetare har ofta goda sakkunskaper omkring till exempel riskområden eller specialområden som kvinnors hälsa, men saknar ofta bred folkhälsovetenskaplig kompetens. Detta medför en begrän- sad kunskap om tvärsektoriella och programöverskridande synsätt och metoder. På uppdrag för samhällsmedicinska chefer (motsv.) program och enheter/funktioner Som nämnts ovan är större delen av verksamhet indelat i olika program, nämligen alkohol- och narkotikaprogrammet, hiv/aidsprogrammet, tobaksprogrammet, allergiprogrammet samt skadeprogrammet. Därutöver finns en s.k. främjandeenhet samt en övergripande/tvärgående funktion som kallas Arena skolan. Dessutom finns en egen enhet för forskning och utvärdering. I den s.k. staben finns vidare funktioner för analys och utredning, internationellt arbete samt information. Nedan beskrivs kortfattat Folkhälsoinsitutets olika program och viktigaste enheter/funktioner. Alkohol- och narkotikaprogrammet ansvarar för frågor som rör alkohol, narkotika, bensodiazepiner, anabola steroider och andra prestations- höjande produkter samt spelberoende. Det vägledande dokumentet för de nationella insatserna är den Nationella handlingsplanen för alkohol- och drogförebyggande insatser. Den utarbetades av en nationell ledningsgrupp med som sammankallande part. fick utredningsansvar för klassifi- cering av narkotiska substanser samt rapporteringsskyldighet för dessa till EU:s narkotikacentrum (sv. ECNN, eng. ). Utrednings- ansvaret är en följd av införandet av en ny lag, Lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor. Vidare fick i uppdrag av regeringen att utreda konsekvenserna av förändrade införselregler och skatter på alkohol. fick institutet ett regeringsuppdrag att föreslå en struktur för att nå den lokala och kommunala nivån vad gäller alkohol- och narkotika- preventivt arbete. har bl.a. gett ekonomiskt stöd till ett tjugotal lokala och regionala metodutvecklings- projekt samt till tre riksprojekt. Institutet har även producerat utbild- nings- och informationsmaterial inom området primärvård. Informa- tionsinsatser har även gjorts inom området alkohol och graviditet. Inom arbetslivsområdet samarbetar med Alna1 genom att bl.a. ge ekonomiskt stöd till arbetslivsinriktade projekt. Inom alkohol- och narkotikaområdet bedrivs en omfattande informations- och opinionsbildande verksamhet genom särskilt riktat informationsmaterial, kurser, konferenser, seminarier, utbildnings- insatser, databaser, och genom informationsbladet Använd- bart. En väsentlig del av opinionsbildningen inriktas på att informera om och att skapa förståelse för den svenska restriktiva politiken. gjordes bl.a. informationssatsningen 9 av 10 är smartare än så i samband med den europeiska narkotikaveckan. Målgruppen var storstadsungdomar mellan . En annan kampanj var dricker du? som framför allt syftade till att få ungdomar att reflektera över sina alkoholvanor och att stimulera till besök på kampanjens hemsida eller till att ringa kam- panjens telefonnummer. ingår i den Nationella ledningsgruppen för alko- hol- och drogförebyggande insatser, i samrådsgruppen för alkohol- statistik samt i OAS-samarbetet. Därutöver ingår institutet i en lång rad externa grupper, t.ex. Strategigruppen för Dopingjouren, Nordiska samordningsgruppen för alkohol- och droginformation, Rikspolis- styrelsens samverkan mot brott, samordningsgrupp för alkohol och droger i trafiken, Systembolagets fond för alkohol- forskning och i Arbetsgruppen för prestationshöjande produkter. Institutet har även nära samarbete med CAN och Alkoholinspektionen, bl.a. anordnas gemensamma utbildningar och konferenser. Folkhälsonstitutet verkar för att förstärka och fördjupa samverkan med organisationslivet och självorganiserade ungdomsgrupper vad gäller prevention på alkohol- och narkotikaområdet. I projektet för framtiden gjordes bl.a. en kartläggning av nya ung- domsorganisationer samt organisationernas behov av metodstöd m.m. Ett annat viktigt område för institutet är att stimulera och förstärka det förebyggande arbetet i kommuner och regioner och att skapa samver- kan mellan olika lokala och regionala samt nationella verksamheter. Viktiga aktörer är även de regionala samrådsgrupperna, landstingen och länsstyrelserna. I varje län finns två kontaktpersoner, vilka ingår i samrådsgrupperna, och som fungerar som samordnande länk både inom det egna länet och gentemot institutet. Även de lokala folkhälsoråden 1 står för Arbetsmiljö, Läkemedel, Narkotika och Alkohol och är arbets- livets egen resurs i alkohol- och drogfrågor och drivs av arbetsmarknadens parter i samverkan. och landstingens samhällsmedicinska enheter utgör viktiga länkar i det förebyggande folkhälsoarbetet. Ekonomiskt stöd till lokala och regionala alkohol- och drogförebyg- gande projekt har utlysts en gång . har över 460 lokala projekt varit igång. /1999 utlystes medel från All- männa arvsfonden till ett belopp av 35 000 tkr och 63 ansökningar be- viljades till ett belopp av 9 100 tkr. har projektmedel från Allmänna arvsfonden beviljats för ett värde av 4 700 tkr till 38 projekt. initierar och stödjer forskning, bevakar utveck- lingen inom alkohol- och narkotikaområdet, medverkar vid utvärde- ringar av förebyggande projekt samt sprider relevanta forskningsresul- tat både nationellt och internationellt. Programmet har utbyggda kon- taktnät med universitet och högskolor och stöd till forskning görs inom områden som t.ex. preventionsforskning, konsumtionsanalyser, survey- undersökningar, framtida alkohol- och narkotikakonsumtion etc. Hit- tills har drygt 60 forskningsprojekt stötts till en summa av ca 35 000 tkr. Detta har bl.a. resulterat i två licentiat- och sex doktorsavhand- lingar. Forskningsprojekt har även kunnat startats som rör alkohol- och narkotikaprevention. Institutet lägger stor vikt vid att relevanta forskningsresultat sprids inte enbart till professionella yrkesgrupper utan även till allmänheten. Speciella insatser har t.ex. gjorts via forskningsdagar, journalistsemina- rium och genom att sprida rapporter från forskningskonferenser. Statistikbevakning är en grundläggande del i programmets verksam- het. sammanställs befintlig statistik som sedan institutet pre- senterar tillsammans med CAN i rapporten i . har även till uppgift att vara svensk kontaktpunkt i Reitoxarbetet2 inom EU. Inom det internationella området svarar institutet vidare för en komparativ studie i EU-länderna, A Comparative Analysis of Alcohol Consumption and its Public Health Effects in the EU-states samt är nationell kontaktpunkt till det Europeiska centrumet för kontroll av narkotika och narkotikamissbruk (sv. ECNN, eng. ). Insti- tutet är dessutom med i ett antal olika samarbetsgrupper inom EU, såsom Phareprogrammet, Pompidougruppen och Narkotikapreventions- programmet. Vidare har institutet börjat uppbyggnaden av ett s.k. tidigt varningssystem för syntetiska droger där samtliga EU:s medlemsstater deltar. skall dessutom fungera som förbindelselänk mellan svenska och europeiska forskningsinstitutioner och metod- utvecklingsprojekt på alkohol- och narkotikaområdet. 2 Verksamhet som bedrivs inom ECNN, bl.a. uppbyggnad av databas för larm- rapportering inom EU m.m. Hiv/aids/STD-programmet Hiv/aids/STD-programmet ansvarar för att förebygga smittspridning av hiv och andra STD (sexuellt överförbara sjukdomar), minska de negativa effekterna av hiv-epidemin i form av ångest och rädsla och att verka för solidaritet och mot utstötning och diskriminering av hiv- smittade och riskutsatta grupper. Genom olika nätverk med myndig- heter, landsting och storstadsregioner samt med frivilligorganisationer förmedlas och samordnas arbetet nationellt, regionalt och lokalt. Till institutet har även knutits en referensgrupp, det s.k. aidsrådet. Dess ledamöter representerar , , , , , , Noaks Ark-Röda korset, , Läkare mot aids, och . Andra sam- verkansformer handlar om att delta i och stödja olika nätverk, t.ex. en nationell myndighetsgrupp för samordning av hiv/STD-prevention, re- ferensgrupp för homosexuellas organisationer, träffar för landstingens kontaktpersoner, nätverksträffar för kuratorer m.fl. utarbetade en nationell folkhälso- policy för hiv/STD i samarbete med olika myndigheter, , och frivilligorganisationer. Basen i hiv/STD-förebyggande arbete är av långsiktig karaktär och har ett brett sex- och samlevnadsperspektiv. Den omfattar därför också frågor om sexualitet, sexuella beteenden, relationer, reproduktion och att förebygga oönskade graviditeter. Sär- skilt riskutsatta grupper (ungdomar, män som har sex med män, in- vandrare, hiv-infekterade och deras närstående och narkotikamissbru- kare) nås bl.a. genom samarbete med frivilligorganisationer. Stöd till nationella frivilligorganisationer uppgick till 16 500 tkr (inkl. projektstöd till invandrarorganisationer). Flera av organisationerna bedriver både hiv/STD-preventivt arbete och psyko- socialt stödarbete till hivsmittade och deras närstående. har 11 500 tkr fördelats till 17 landsting utanför storstadsregionerna varav vidareförmedlats till frivilligorganisationernas verksamhet och projekt. Institutet tar fram olika kunskaps- och faktaunderlag i syfte att öka kunskapen inom området i form av broschyrer och rapporter med ut- gångspunkt från forskningsresultat. Olika beslutsunderlag tas även fram på uppdrag från regeringen, t.ex. en nationell handlingsplan för förebyggande hiv/STD-arbete, kartläggning av ungdomars attityder och sexvanor, undersökningar av livssituationen hos homosexuella, under- sökning av allmänhetens attityder till homosexuella m.m. har ett väl utvecklat samarbete med landsting, kommuner och frivilligorganisationer. Mycket av det individinriktade preventiva arbetet bedrivs regionalt och lokalt inom t.ex. ungdomsmot- tagningar, skolan och hälso- och sjukvården. Institutet samverkar med dessa lokala och regionala aktörer i olika metodutvecklingsprojekt i syfte att förbättra det hälsofrämjande och förebyggande arbetet, t.ex. genom att utveckla metoder för att nå olika invandrargrupper, för att utveckla hiv-prevention riktat till män som har sex med män etc. Dess- utom anordnas en rad konferenser och seminarier i samverkan mellan institutet och landsting/kommuner. stödjer även metodutvecklingsprojekt på regional nivå, för har ett sextiotal landstingsbaserade projektstöd beviljats. Institutet har en omfattande informations- och utbildningsverksam- het. Syftet är bl.a. att sprida kunskaper och erfarenheter om hiv/STD- prevention och utveckling av sex och samlevnadsarbete. I samarbete med olika aktörer arrangeras konferenser, seminarier och andra utbildningsinsatser runt om i landet. Internet används i allt större utsträckning för att sprida kunskap och information. Dessutom utges tidningen . Ett stort antal informationsbroschyrer, böcker samt forskningsrapporter i mer lättillgänglig form, alla riktade till all- mänheten, produceras kontinuerligt av institutet. Alltsedan 1992 har genomfört massmediala in- formationsinsatser riktade till allmänheten och/eller till mer specifice- rade målgrupper. Det främsta syftet med dessa insatser är att minimera spridningen av hiv/STD och att påverka allmänhetens och riskutsatta gruppers attityder till säkrare sex. genomfördes fyra olika masskommunikativa insatser, riktade till resenärer och de risker för hiv/STD som finns i olika delar av världen. Den s.k. sommarkampan- jen, uppsökande verksamhet riktad till unga människor, utförs tillsammans med RFSL och . Även vissa landsting och kommu- nala institutioner deltar sporadiskt i dessa. Inom FoU-området stödjer institutet långsiktig forskning om hälsa och sexualitet samt forskning om aktuella frågeställningar om riskbete- ende och hiv/STD. Forskningssamarbete sker med ett flertal olika uni- versitet i landet, och insti- tutet m.fl. Samarbete sker även med om kunska- per kring nydiagnosticerade hiv-fall. Olika studier sker även kring ung- domars sexualvanor, allmänhetens kunskaper, attityder och vanor kopplat till hiv/aids m.m. Även inom det internationella området sker ett samarbete inom framför allt EU, t.ex. inom EU:s hälsoprogram för förebyggande av aids och andra smittsamma sjukdomar där institutet representerar . Institutet medverkar även inom AIDS and Mo- bility samt i det europeiska . deltar även i en svensk referens- grupp för FN:s arbete med aidsfrågor, . Tobaksprogrammet samordnar det nationella arbetet mot tobaks- bruk. Strategin för programmet innefattar bl.a. att fungera som kataly- sator för ett omfattande nationellt, regionalt och lokalt arbete inom flera samhällssektorer. Programmet prioriterar uppbyggnaden av ett nationellt nätverk mellan dem som lokalt och regionalt arbetar med to- baksfrågorna. ägnas särskild uppmärksamhet åt utbild- ningsinsatser för nyckelgrupper samt opinionsbildning. Institutet har vidare prioriterat tobak som en kvinnofråga. har haft tre regeringsuppdrag inom to- baksområdet. fick institutet i uppdrag att i samråd med Social- styrelsen belysa hälsokonsekvenserna av en åldersgräns för inköp av tobaksvaror. gavs ett uppdrag att redovisa ett särskilt hand- lingsprogram för att minska tobaksbruket. fick institutet 30 000 tkr från Allmänna arvsfonden till ideella organisationers arbete i syfte att förebygga tobaksdebut bland barn och ungdom. Vidare med- verkar programmet regelbundet i utarbetandet av den rapport om drogutvecklingen i som produceras av institutet och CAN. Inom metodutvecklingsområdet genomförs olika former av utbild- ning i tobaksfrågor, såväl grund- som fortbildning.