sou · GOB311d2 · 2001-01-01 00:00:00 — Medan nationalekonomer ofta prövar hypoteser utifrån data om många länder, handlar studiet av processer om färre data och mer av förståelse. Tillspetsat finns det två ytterligheter; en kvantitativ metod och en kvalitativ. Den första handlar om att söka statistiskt signifikanta samband. Hypotesprövning är det som för vetenskapen framåt. Den andra handlar om att förstå enskilda händelser. Tolkning och förståelse blir då viktigare. Ytterst handlar det om en konflikt mellan ett natur- vetenskapligt och ett humanistiskt ideal. Min poäng i det här sammanhanget är att översikten inte bör begränsas till bara det traditionella synsättet; dessutom tycks synsätten stödja varandra genom att fästa uppmärksamheten på samma faktorer. Traditionell ekonomisk metod kan vidare användas för att pröva schumpeterianska hypoteser (t.ex. King & 1993). Här är inte tillfället att analysera ståndpunkterna i en vetenskapsteoretisk diskussion, utan jag nöjer mig med att konstatera att det finns djup- gående metodologiska motsättningar inom det område som studien behandlar. Av dessa är ansatsen inom nationella innovationssystem evolutionär eller schumpeteriansk och man ser fokuseringen på innovationer som ett sätt att lyfta fram förändringar och förbättringar, vilket långsiktigt skapar tillväxt. Som framgått av figur 1, är kausalförhållandena oklara mellan de olika komponenterna. Ett antal ytterligare faktorer kan vara viktiga. Tillväxten kan påverkas av manipulationer av sådant som växelkurser. En devalvering sänker priserna och gör det lättare att exportera. minskas incitamenten för de berörda företagen att effektivisera sin produktion. Något av detta inträffade . har lanserat distinktionen mellan konkurrenskraft och utvecklingskraft, som belyser svagheten i att manipulera med valutor eller handelsregler. Skyddande tullar ökar konkurrenkraften, men knappast – åtminstone inte utan kompletterande åtgärder – utvecklingskraften. Fokuseringen på konkurrenskraft får sin näring av att tillväxtfrågan ställs på den nationella nivån. Det är länder som jämförs och som måste agera politiskt. Relationen till omvärlden blir därför en viktig fråga. Det är också värt att notera att regeringarna har ett eget intresse att finansiera sina statsskulder. Staten har i många länder ett stort eget låne- behov som den måste få täckning för. SOU 2000:11 Fyra perspektiv på finansmarknaderna och tillväxten Volym A:281 I debatten om näringslivet framhålls ett antal ytterligare faktorer vid sidan av det finansiella systemet som viktiga för utveckling och tillväxt. 9 Forskning och utveckling samt humankapital är olika former av input som nämnts tidigare. Jag har också nämnt samverkan med andra företag i nätverk eller kluster. Kanske är det branschnivån som är den viktiga för tillväxten (jfr. Braunerhjelm & 1998). Det bör också sägas att företagens verksamhet genererar sin egen förnyelse, vilket kan vara viktigare än det bidrag som kommer från ny forskning (Kealey 1996), därför blir också sådant som organisationsformer, lärande och ledarskap viktigt. Ytterligare bakomliggande faktorer för utvecklingen kan vara sådant som kulturella mönster och spelreglerna, den institutionella strukturen, vilket innefattar allt från socialt kapital till rättsreglerna (jfr. Dessa institutioner har uppmärksammats som br ygga mellan förklaringar som hänvisar till aktörer respektive strukturer. Individer handlar (vanligen) nyttomaximerande, men inom ramar som påverkar rangordningen av olika alternativ och – enligt somliga – även påverkar vilka önskemål dessa individer har (Hollingsworth & 1997). Därför blir dessa institutioner den centrala punkten i förklaringen av individers handlande och historisk utveckling. För att göra bilden komplett, bör det också sägas att det finns teorier som förklarar individers och organisationers beteenden som anpass- ningar till miljön. En avgörande faktor för utvecklingen av finansiella och industriella system blir med detta synsätt den miljö de verkar i (1991). En evolutionär variant av detta hävdar i tider av globalisering att de finansiella och industriella system som är bäst anpassade till den nya miljön kommer att överleva (Gilpin 1996). Udden i analysen är riktad mot politikens roll i sammanhanget. Som en författare skriver, governments have a profound impact on industry through their role in maintaining, regulating, and, occasionally, altering, the national financial system (Marklew 1995:1). På politisk väg påverkas allt från ränta till avskrivningsregler och de val som staten gör påverkar industrins konkurrenskraft och utvecklingsförmåga. Statens roll ses ofta som att korrigera så kallade marknadsmiss- lyckanden, dvs. ofullständigheter i industrins och finansmarknadernas sätt att fungera, vilka identifieras utifrån den nationalekonomiska teorin och dess antaganden. görs någon motsvarande analys av statens 9 Detta behandlas i avsnitt 6. Volym A:282 Bilaga 6 SOU 2000:11 möjligheter att faktiskt korrigera bristerna. 10 Ett annat perspektiv har man inom den evolutionära ekonomin, där staten ses som en del av de regelverk som får ekonomin att utvecklas i viss riktning. Dessa båda perspektiv återkommer i den följande analysen. Oavsett idén om marknadsmisslyckanden, kan statliga interventioner underlätta utvecklingen. Traditionellt har man framhållit satsningar på infrastruktur, men inom nationella innovationssystem framhålls också statens roll som upphandlare av ny kunskap, vilket har lett till utveckling inom vissa industrier. Exempel kan vara försvarets beställningar av flygplan och radiosystem, beställningar av telefonsystem och landstingens köp av läkemedel. Alla utgör trianglar av köpare, producenter och forskare. Det finns naturligtvis också exempel på misslyckanden (1991), vilket berörs t.ex. i debatten om det japanska superdepartementet för handel och teknologisk utveckling, (Callon 1995). Även förbud kan vara långsiktigt innovationsdrivande, t.ex. vad gäller krav på produktens eller produktionens miljöpåverkan. Som i all politik, finns en risk att vissa intressen konserverar regler som är gynnsamma för dem själva men inte för helheten. Bakom politiken finns en intressekamp, där ett allt mer företagsvänligt klimat signalerar att andra intressen får stå tillbaka. Ett sådant (delvis) motstridigt intresse är löntagarnas önskemål om olika rättigheter och därmed skyldigheter för företagen. Traditionellt har löntagarna varit starkt organiserade och haft ett stort inflytande på politiken genom framför allt LO. Enligt en ståndpunkt i debatten om intresse- organisationer antas dessa gynna sina medlemmar kortsiktigt på bekostnad av ett långsiktigt allmänintresse (se 1982). I det här sammanhanget kan det innebära att tillväxten hindras av att gr uppen nuvarande anställda skaffar sig förmåner på bekostnad av grupperna företagare, arbetslösa och framtida arbetare. Den dramatiska utvecklingen på världens finansmarknader och dess effekter för enskilda länder reser de grundläggande frågorna om politiken kan tygla ekonomin och om den bör göra det. Enligt vissa debattörer är det ett utslag av fatalism att låta de internationella finansmarknaderna härja fritt (1995, 1997). Enligt andra är ländernas problem i grunden politiska och åtgärderna måste därför vara konforma med de 10Se t.ex. (1995) för ett undantag och Cowen (1988) för en översikt. 11Ett motargument är att korporatismen skapat förutsättningar för näringslivets utveckling genom att göra alla delaktiga i vinster och uppoffringar (Zysman 1983 kap. 5). Fyra perspektiv på finansmarknaderna och tillväxten Volym A:283 grundläggande villkoren för marknaderna (1998a, 1998b). Ämnet är för komplext för att utredas till fullo här, men den under- förstådda frågan för undersökningen är hur finansmarknaderna bör regleras för att stå rustade för framtidens utmaningar. En våg av om- och avregleringar har sköljt över världens finansmarknader och detta är en utveckling som kan väntas fortsätta med en tilltagande inter- nationalisering. Hur bör finanssektorn se ut? Finns det brister i dess nuvarande utformning? Vad är bra för nu och ? Perspektivet på frågan är här den ekonomiska tillväxtens, men det är inte det enda möjliga. Många debattinlägg handlar, som , om den nationella politiken och utmaningarna för demokratin. En mer vetenskaplig variant av dessa frågor handlar om vilka krafter som formar globaliseringen; den ökade öppenheten i världshandeln kommer att drabba länder olika beroende på bl.a. hur deras politik och ekonomi ser ut. Insikter om hur dessa har formats kan vändas till förutsägelser om hur utvecklingen kan väntas fortsätta (t.ex. 1996). Volym A:284 Bilaga 6 Efter dessa inledande preciseringar torde det stå ganska klart vad som i den följande diskussionen avses med de olika storheter som ingår i för- klaringarna och vilket landskap inventeringen rör sig inom, men det återstår en grundläggande distinktion att göra. Frågan om sambandet mellan de två sfärerna kan antingen tolkas som en fråga om att i första hand förklara tillväxten eller att förklara sfärernas utformning och hur de påverkar varandra. De två perspektiven hänger ihop, men tyngdpunkt och fokus hamnar olika. Om siktet är inställt på att förklara tillväxten, blir det intressantare att studera vardera sfärens betydelse för tillväxten än att studera relationen mellan sfärerna. Om däremot effekter på tillväxten är en sekundär fråga blir det desto intressantare att djupare studera sfärernas interaktion. I termer av den schematiska skissen ovan (figur 1), är man i det första fallet intresserad av de högra kausalpilarna, mellan tillväxt och de andra variablerna. I det andra fallet är det de vänstra kausalpilarna, mellan sfärerna som står i centrum. För att förklara tillväxten behövs egentligen båda. Därmed är också antytt att skillnaden inte är knivskarp; vissa faktorer är relevanta i båda fallen. Jag kommer att dela litteraturen efter en tänkt linje där frågor som berör den vardagliga interaktionen mellan sfärerna hör till det första perspektivet, medan mer fundamentala faktorer som kan förklara deras utformning hör till det senare perspektivet. Detta är inte heller någon skarp gräns, men får ses som ett sätt att underlätta överblicken. Tillväxtperspektivet handlar om frågan varför fungerar de industriella och finansiella sfärerna bra respektive dåligt (med avseende på den ekonomiska tillväxten)?, medan det andra perspektivet handlar om den mer långsiktiga frågan vad får de industriella och finansiella sfärerna att utvecklas i en gynnsam riktning (med avseende på tillväxten)?. Problemet med gränsdragningen är då att vissa svar på den första frågan är relevanta även för den senare frågan; därför handlar det om två perspektiv snarare än ömsesidigt uteslutande frågor. Båda tolkningarna är rimliga utifrån utredningens direktiv (ovan) eftersom båda tolkningarna handlar om sambandet mellan sfärerna och båda är rimliga för att visa värdet av att de finansiella marknaderna får en optimal utformning. Jag har också angivit som utgångspunkt att det som framför allt är angeläget att behandla är det som inte berörs i andra studier. och hamnar inom den första Fyra perspektiv på finansmarknaderna och tillväxten Volym A:285 frågeställningen, att återge litteratur som beskriver finansmarknadernas effekter på tillväxten, framför allt inom endogen tillväxtteori (2000). Men även inom avgränsningen att förklara t illväxten finns det annan litteratur att uppmärksamma. Ett alternativ är litteratur som jämför nationella mönster, där det finns två huvudsakliga modeller för hur de finansiella och industriella systemen är organiserade, vars styrkor och svagheter har varit föremål för en omfattande debatt. Som komplement till och är detta särskilt intressant att uppmärksamma. Tolkningen av sambandet som en fråga om att förklara sfärernas utformning rymmer ytterligare litteratur. Det förs en debatt om vilken sfär som styr vilken; är det finansiella systemet som avgör vilken industriell struktur ett land har, eller är det tvärtom? I det första fallet blir finansmarknadernas utformning mycket viktig för tillväxten. I det andra fallet öppnas för slutsatsen att det inte spelar så stor roll vad statsmakterna beslutar om finansmarknaderna, det är annat som är viktigare. Därför är det relevant att även beröra en tredje möjlighet, att det är annat som styr både det finansiella och det industriella systemets utformning. Till denna distinktion mellan olika förklaringsobjekt finns ytterligare en relevant distinktion i litteraturen, nämligen skillnaden mellan att studera fenomen på samhällsnivå (makro) eller på individnivå (mikro). Idealt ska dessa två hänga samman; mikroförklaringar utgör en bas för makroförklaringar. De mest spännande makroteorierna bygger på insikter på mikronivå, dvs. gör en tydlig koppling mellan de två. Dock är det vanligt att bara titta på det ena eller det andra. Med dessa två distinktioner uppstår fyra alternativ som kan beskrivas i en matris: Industriellt och finansiellt system (avsnitt 4) (avsnitt 6) (avsnitt 5) (avsnitt 7) Ytterst kan indelningen i dessa fyra perspektiv bara rättfärdigas i termer av nytta, att detta sätt att strukturera litteraturen är användbart. Alternativet skulle vara att istället inventera olika discipliner eller tvär- gående skolbildningar, t.ex. olika former av institutionell teori. Volym A:286 Bilaga 6 poäng är, som jag angivit tidigare, att visa bredden i frågeställningen och särskilt komplement till den endogena tillväxtteorin, som i huvudsak hamnar i perspektiv 1. Ett argument för att även beakta perspektiven 3 och 4 är att historiska förklaringar inte bara avser det som har varit, utan också kan vändas till förutsägelser om hur sfärerna kommer att utvecklas och vad som avgör vilken utveckling de får. I de följande fyra avsnitten behandlas perspektiven ovan. Utgångs- punkten är att ange vilken typ av frågor som är relevanta inom varje perspektiv och vilken typ av teori och empiri som kan besvara dem. Vilka frågor är relevanta för politiken i just nu? Redan här bör fokus ställas in på de frågor vi vill dra slutsatser kring, framför allt om sparandets omvandling till riskkapital men också något om reglerna för ägandet. Slutsatserna måste grunda sig på en realistisk bild av statens möjligheter att styra eller påverka utvecklingen, där även riskerna med statliga ingrepp tas i beaktande. Ett processperspektiv på politiken fäster uppmärksamheten på hinder och drivkrafter i den e konomiska utvecklingen. Statens roll att fastställa spelreglerna för ekonomin står i fokus. Fyra perspektiv på finansmarknaderna och tillväxten Volym A:287 4 Tillväxtförklaringar på makronivå I den första rutan är perspektivet att förklara tillväxten utifrån sam- bandet mellan den finansiella och den industriella sfären. Till skillnad från nästa ruta, är intresset primärt inriktat på makrofenomen. Här ställs de kanske närmast till hands liggande frågorna: Är kapitalet viktigt för tillväxten? Är dess struktur, marknader och spelregler viktiga för till- växten? Vilka faktorer påverkar detta; storlek, utformning, inter- nationalisering, ägande? Påverkas innovationsprocesserna, t.ex. genom tidsperspektivet på finansmarknaderna? Hur stor är tillgången till risk- kapital? Hur samvarierar svaren på dessa frågor med andra variabler, t.ex. vilken typ av industriellt system ett land har? Vilken nationell modell är bäst? Impliceras något om hur regleringarna bör se ut? Alla dessa frågor kommer inte att beröras, utan min avsikt är att ge en överblick över hur dessa frågor hanteras inom olika diskurser. Båda de tidigare nämnda nationalekonomiska skolbildningarna hör hemma här. Den endogena tillväxtteorin rör sig helt här, medan ansatsen kring nationella innovationssystem även kan sägas beröra den mer långsiktiga utvecklingen av sfärerna. Eftersom den nationalekonomiska teorin behandlas utförligt i andra studier, kommer jag bara kort att beröra dess bidrag. Naturligtvis finns det en mängd viktiga och intressanta frågor som jag förbigår, men å andra sidan finns det en perspektivlöshet i en del av den nationalekonomiska forskningen, där man inte problematiserar det vidare sammanhanget eller metodvalet. Därför blir det särskilt intressant att göra övergripande jämförelser. Nationalekonomin är ofta deduktivt orienterad och den oerfarne läsaren har svårt att avgöra om texterna uttalar sig om verkligheten eller om de nationalekonomiska modellerna. Det förs en diskussion där man rör sig inom sina respektive modeller. Den endogena tillväxtteorin med dess positiva bild av finansmarknadernas inverkan på tillväxten är inte den enda, eller ens den dominerande skolbildningen. Utifrån ett keynesianskt synsätt hävdar (Binswanger 1998) att de finansiella marknaderna till och med kan vara ett hot mot den effektivt fungerande ekonomin. Enligt detta synsätt finns det en risk att det finansiella systemet blir föremål för spekulation som undandrar resurser från produktiv användning. I det keynesianska perspektivet kan sparandet öka utan att investeringarna ökar, vilket får negativa återverkningar på ekonomin i stort. Det finns också keynesianer som ser utvecklingen i den finansiella sektorn som resultat av förändringar i den Volym A:288 Bilaga 6 reala sektorn, dvs. en omvänd kausalitet mot vad man tror inom den finansiella teorin. identifierar fem keynesianska hypoteser: att investeringar i finansiella tillgångar tränger undan nyttigare investeringar, att priset på kapital (räntor m.m.) bestäms av finansiella spekulationer snarare än av den produktiva ekonomin, att priserna på de finansiella marknaderna inte återspeglar underliggande värden i den reala ekonomin, utan snarare är resultatet av spekulationer, att de finansiella marknaderna inbjuder till kortsiktiga affärer som undergräver företagens långsiktiga agerande, samt att finansiellt risktagande undergräver stabiliteten i det ekonomiska systemet (Binswanger 1998). Innan teorierna om endogen tillväxt lanserades styrdes tänkandet kring tillväxten av det så kallade Miller-Modiglianiteoremet, enligt vilket den totala finansieringskostnaden förblir den samma för olika finansieringsmetoder. Kontentan var att företagens investeringsbeteende kunde inkorporeras i ekonomiska modeller utan att man tog hänsyn till finansiella marknader (1994:22). I analysen av konjunktursvängningar har finanssektorn förekommit i form av penning- mängden. Medan keynesianerna hävdade att penningmängden bestämmer räntan, hävdade att det var nedgången i penningmängden som var orsaken till depressionen (1994:15f). Den endogena tillväxtteorin erbjuder en annan världsbild, bl.a. för att man för in andra variabler i sin modell. Utgångspunkten har varit att förklara den teknologiska utvecklingen, vilket leder intresset till sådant som uppbyggnad av humankapital. och identifierar fem funktioner som ett väl utvecklat finansiellt system uppfyller, vilka kan ställas mot de keynesianska hypoteserna ovan. Finansmarknaderna underlättar för investerare att finna sparade till- gångar. Genom bankerna blir det möjligt att låna långsiktigt som sparandet har krav på kortsiktig likviditet. Därutöver sker en risk- spridning och en möjlighet att samla information för en effektiv matchning hos intermediären. Det sista gäller både före och efter ett investeringsbeslut har fattats. En utvecklad aktiemarknad spelar en liknande roll av intermediär för företagsfinansiering som bankerna gör vad gäller lånefinansiering (2000). Syftet här är inte att göra någon närmare prövning av de olika synsätten. Inom båda finns en rikhaltig empirisk forskning och det är inte någon lätt uppgift att a vgöra vilken teoribildning som har mest fog för sig. Jämförelsen blir ännu svårare om man tar med teorin om nationella innovationssystem, som skiljer sig ytterligare genom att inte bygga sina resonemang på ett antagande om hur världen ser ut i en statisk jämvikt. Istället riktar man fokus på ekonomins processer. SOU 2000:11 Fyra perspektiv på finansmarknaderna och tillväxten Volym A:289 perspektiv framstår mycket av de föregående teoribyggena som ointressanta och vissa ekonomer som utgår från evolutionära modeller framför stark kritik mot båda de berörda synsätten (t.ex. Hodgson 1996). Vid närmare påseende finns det en flora av olika diskurser även inom det evolutionära lägret; parallellt med den företrädesvis nationalekonomiska diskursen om nationella innovationssystem finns t.ex. en i huvudsak företagsekonomisk diskurs om företagssystem (). Det förs en lång vetenskapsteoretisk debatt om problemen med att fastställa vilken sanning som är den giltiga. har beskrivit rivaliteten mellan olika teorier som en fråga om konkurrerande paradigm, där processen genom vilken en modell slår ut en annan är komplicerad (Kuhn 1962). Prövningen av teorierna handlar inte bara om empiriskt stöd, utan också om logisk konsistens. Pragmatiskt kan man hävda att rekommendationer som får stöd av flera teoribildningar borde vara av större intresse. Det primära sättet att bedöma trovärdigheten i de olika paradigmen är att jämföra vilket empiriskt stöd som finns för olika hypoteser. En omfattande sådan forskning pågår, men någon konsensus har inte etablerats. Svårigheten är att isolera effekter av just det finansiella systemet på den ekonomiska tillväxten. Några menar att ett sådant samband finns, medan andra förnekar det, eller hävdar att kausaliteten är omvänd. är det intressant att uppmärksamma de belägg som finns för att det finansiella systemet faktiskt har positiv betydelse för tillväxten. och gör en detaljerad översikt över den empiriska forskningen inom ramen för den endogena tillväxtteorin och framhåller bland andra och som föregångare. Dessa finner i sin forskning stöd för att det finansiella systemet har betydelse för tillväxten (King & 1993). I övrigt varierar sambandet med val av länder, tidsperiod osv. och handlar huvudsakligen om att belägga att ett samband över huvud taget existerar snarare än att göra mer detaljerade analyser av styrkan i sambandet. Tillväxten påverkas av de finansiella marknaderna, men mer än så tycks inte vara möjligt att säga. En angränsande litteratur är den som försöker räkna på olika faktorers bidrag till tillväxten, särskilt vilket bidrag den teknologiska utvecklingen ger. Även här har det varit svårt att statistiskt visa kapitalets roll som produktionsfaktor. Förnekande av kapitalets betydelse har varit legio, men resultaten är starkt beroende av hur olika variabler operationaliseras och en strid förs därför om tolkningarna. Enligt och är teknologisk utveckling och Volym A:290 Bilaga 6 SOU 2000:11 ackumulerat kapital ett land har tillgång till, desto viktigare är den teknologiska utvecklingen. Ett ökat sparande kan alltså öka tillväxten mer än proportionellt, vilket understryker värdet av den finansiella sfären för tillväxten (Boskin & 1992). är det bara på ett allmänt plan som finansmarknadernas betydelse kan slås fast. Ett annat sätt att närma sig den övergripande frågan är att studera enskilda exempel. ställer den provocerande frågan om investmentbankerna tillför något värde till företagen, närmare bestämt om JP män gjorde det i . Genom att kontrollera ett stort antal företagsstyrelser kunde bank genomföra stora omstruktureringar, men han kunde också skaffa sig en monopolställning, vilket kritikerna (de progressiva) angrep honom för. de Longs svar är i korthet att faktiskt tillförde värde (de Long 1991). På ett konkret plan visar det att en aktör på de finansiella marknaderna kan tillföra något till den reala ekonomin. Detta berörs ytterligare i avsnitt 5. Av de tidigare nämnda funktionerna hos de finansiella marknaderna är allokeringen av pengar till investeringar den centrala, vilket innebär att debatten om brister i riskkapitalet är särskilt intressant. Det förs en debatt om huruvida det finns tillräckligt med riskkapital, där Per Juth framhåller att haft en svag investeringsutveckling (Juth 1995:22). Dessutom tycks nyföretagandet vara svagt.