sou · GOB355 · 2001-01-01 00:00:00 — Som framgått får SR, SVT och UR sins emellan fördela ansvaret för insatser för funktionshindrade. för radio och TV har i sina granskningar av företagens public service-redovisningar pekat på att någon samlad redovisning avseende företagens samlade insatser inte görs. Detta, tillsammans med det faktum att programföretagen redovisar sina insatser på olika sätt, leder till att det är svårt att uttala sig om på vilket sätt företagens samlade insatser leder till ökad tillgänglighet. I den mån företagen även i fortsättningen skall få ett delat ansvar bör det också i realiteten vara ett gemensamt ansvar. Redovisningen bör därför förbättras inför nästa tillståndsperiod så att det tydligare går att utläsa hur de samlade insatserna leder till en ökad tillgänglighet för funktionshindrade. Det bör dessutom framgå hur eventuellt minskade insatser på ett område uppvägs av ökningar på andra områden. Jag kan konstatera att av de villkor som gäller för public service- företagen är funktionshindrade bland de mest tydligt angivna. Också i utredningsdirektiven förutsätts det att tillgängligheten skall öka. Nuva- rande villkor innebär att resurserna för detta område skall vara minst oförändrade i jämförelse med . Även om mycket kvarstår att göra är en stor del av public service-företagens pro- gram tillgängliga genom exempelvis textning och teckenspråk m.m. Utvecklingen vad gäller programtextning går dessutom i rätt riktning, men bör, enligt min mening, fortsätta med kraft. ·SR har valt att inte redovisa omfattningen av företagets insatser i kvantitativa termer, varför utvecklingen är svår att bedöma. ·SVT:s resurser för redaktioner för funktionshindrade har ökat . Såväl sändningarna på teckenspråk som pro- gramtextningen på svenska har ökat. SVT:s regionala sändningar textas dock inte. ·UR:s sändningar i radio och TV för funktionshindrade har minskat kraftigt , medan kostnaderna i huvudsak har varit oförändrade. En viss tyngdpunktsförskjutning har dock skett från radio till TV. Jag kan konstatera att UR själva anser att nivån på dagens insatser är oacceptabel. Frågan om uppläsning av textremsan har varit omdiskuterad . Denna fråga är, som framgått, dock inte en angelägenhet enbart för public service-företagen. En framtida lösning kan vara att exempelvis synskadade själva har en utrustning hemma som möjliggör uppläsning av textremsan på konstgjord väg. En sådan utrustning skulle då kunna användas för alla programföretags textremsor. Nackdelen är att en sådan utrustning sannolikt skulle bli mycket dyr för den enskilde. I den mån uppläsningen av textremsan i stället skall ske hos pro- gramföretaget, t.ex. SVT, måste tjänsten distribueras på annat sätt till hushållen. Av den information jag fått från teknisk personal på bl.a. framgår att utsändning och mottagning av en särskild tilläggstjänst med uppläst textremsa är fullt möjlig att genomföra med digital teknik och att det inte nödvändigtvis skulle behöva leda till för- ändringar i de digitala TV-mottagarnas konstruktion. Oavsett vilka tek- niska lösningar som väljs är det dock viktigt att verka för att mot- tagarutrustningen får en sådan utformning att tillgängligheten för funk- tionshindrade kan beaktas. Jag anser att frågan om uppläst textremsa i TV bör få en lösning. En gemensam arbetsgrupp bör tillsättas inom SVT och UR med syfte att en lösning skall presenteras innan en ny tillståndsperiod börjar gälla. Översynen bör ske i nära samråd med och tillverkare av mottagarutrustning m.m. Den översyn som görs bör resultera i konkreta förslag på hur frågan kan lösas inom ramen för tillgängliga resurser. Mot bakgrund av att alla tre programföretag tilldelats omfattande resurser för satsningar på förnyelse i samband med introduktionen av ny teknik är det angeläget att dessa medel också kommer verksamhet ägnad att öka tillgängligheten för funktionshindrade till godo. Programföretagen bör särskilt klargöra vilka andra instanser som kan anses ha ett ansvar för att frågan skall kunna lösas. Jag anser heller inte att frågan om syntolkning bör avfärdas enbart med hänsyn till att det är för resurskrävande. I den analys SVT avser göra av systemet med uppläsning via telefon samt i den översyn jag föreslår skall genomföras bör också frågan om syntolkning prövas. Att SVT:s regionala sändningar inte textas innebär bl.a. att de re- gionala nyhetssändningarna inte är tillgängliga för döva och hörsel- skadade. SVT har enligt uppgift inga planer på att texta dessa sänd- ningar. Ambitionen bör dock, enligt min mening, vara att även dessa sändningar skall textas. Svårigheterna att veta vilken teknik som är mest ändamålsenlig talar för att staten inte bör rikta detaljerade krav i fråga om pro- gramföretagens utveckling av ny teknik för anpassning till funktions- hindrade. Jag kan dock konstatera att redan i nuvarande uppdrag ingår att företagen skall utnyttja befintlig och ny teknik för att öka tillgäng- Jag kan inte i tillräcklig utsträckning utläsa av företagens underlag hur detta arbete bedrivits. Risken är stor att frågan kommer att skjutas . har digitala sändningar på- börjats och på TV-sidan finns mottagarutrustning nu tillgänglig. Detta talar enligt min mening för att en grundlig genomgång nu bör göras inom programföretagen för att finna lösningar på de problem som ansetts kunna bli lösta med hjälp av ny teknik. I ett sådant sammanhang bör erfarenheter från andra länder särskilt dokumenteras och beaktas. I tillämpar BBC en intressant modell där företaget publicerar Promises to the audience – löften till publiken, där man redogör för olika delar av programverksamheten och vilka förbätt- ringar man avser genomföra . När det gäller funk- tionshindrade lovar BBC att öka andelen textade program totalt i BBC1 och jämfört året innan. Även utbudet i de digitala sändningarna, t.ex. i News 24, skall i ökad grad textas. textas , men avser BBC nå . På har BBC uttalat att en målsättning är att av allt utbud skall vara textat för det analoga utbudet och för det digitala. BBC har naturligtvis totalt sett mer omfattande resurser jämfört med de svenska public service-företagen. Utan jämförelser med nivåer eller liknande anser jag dock att denna modell med fördel skulle kunna övervägas också av de svenska public service-företagen. Det behöver inte nödvändigtvis vara riksdag och regering som ställer krav på pro- gramföretagen i detta avseende. Jag utgår från att en eventuell remissbehandling av detta betänkande kan ge ett förtydligande bidrag till underlaget. 6.7Programverksamhet för språkliga och etniska minoriteter Syftet med detta avsnitt är att redovisa hur programföretagen lever upp till kraven som ställs på dem avseende verksamhet för språkliga och etniska minoriteter samt diskutera behoven av att förändra dessa krav. Enligt utredningsdirektiven skall jag bedöma om tyngdpunkten ligger rätt när det gäller programföretagens verksamhet för språkliga och etniska minoriteter och om de särskilda insatserna bör ges en annan omfattning. Därvid skall regeringens bedömning om bl.a. chib i propositionen Nationella minoriteter i (prop. 1998/99:143) beaktas. Vidare skall hänsyn tas till radions och televisionens betydelse som nyhetsförmedlare. Erfarenheterna från brandkatastrofen i i Ett betänkande (SOU 1999:68) har överlämnats till Utredningen om erfarenheter av branden i (dir. 1999:46). I programföretagens sändningstillstånd framgår att företagen är skyldiga att beakta språkliga och etniska minoriteters behov. Samiska, finska och tornedalsfinska skall inta en särställning. SR och SVT skall dessutom ta hänsyn till de språkliga behoven hos barn som tillhör språkliga eller etniska minoriteter. I fråga om verksamhet på invandrar- och minoritetsspråk får programföretagen sins emellan fördela ansvaret för olika slags insatser. Slutligen framgår av företagens anslagsvillkor att SR:s, SVT:s och UR:s samlade resurser för detta område skall vara minst oförändrade i jämförelse med . När regeringen fattade beslut om att SR fick inleda sändningar med digital teknik i en ny kanal (Finska P7) från , anfördes, utöver att sändningarna skulle ske inom ramen för ordinarie medelstilldelning, följande: Ett villkor för regeringens med- givande är att tillgängligheten till de nuvarande finska sändningarna med analog teknik inte försämras (Regeringsbeslut , Ku96/2384/RTV). Utredningen har mottagit en rad skrivelser i denna fråga från intres- seorganisationer som företräder olika språkgrupper och minoritets- grupper. De språkgrupper som särskilt utpekas i företagens sändnings- tillstånd, dvs. samiska, finska och tornedalsfinska, har givits tillfälle att yttra sig. Dessutom har företrädare för romerna ombetts lämna syn- punkter till utredningen med anledning av att de särskilt nämns i direk- tiven till utredningen. Ett generellt önskemål i dessa skrivelser är att man anser att programföretagen bör ägna ökad uppmärksamhet i sin programverksamhet åt behoven hos etniska och språkliga minoriteter. Nedan redovisas i sammandrag de skrivelser som inkommit till utred- ningen. Skrivelserna kommer att överlämnas till den parlamentariska beredning som tar vid efter att mitt arbete är slutfört. Olika företrädare för samerna anför att verksamheten för samer både inom radio och TV bör ges större uppmärksamhet och att samernas inflytande i programföretagen bör öka. Samisk medieverksamhet har stor betydelse för samernas möjlighet att känna sig delaktiga och nås av nyheter och information om det samiska samhället. Man anför vidare att det svenska samhället också måste kunna ta del av det samiska med tanke på förståelsen av den ursprungskultur som finns i . Man anser också att resurserna, både i radio och TV, bör öka. Representanter för Sameradion inom SR anger att resurserna och sändningstiden för samerna är större i och än i . anför att resurserna för finskspråkig verksamhet i SR har minskat sedan de tidigare resurserna från P2 och P4 slagits samman till en redaktion i den nya kanalen P7. Förbundet anser att den resursminskning som skett bör återställas till den nivå som gällde när beslut fattades om att starta P7. När det gäller SVT:s finskspråkiga verksamhet anser förbundet att en målsättning bör vara att en egen sverigefinländsk TV-kanal etableras. Såväl den totala sänd- ningstiden och antalet nyhetssändningar som resurserna för den finska redaktionen i SVT bör, enligt förbundet, öka. anser att man har alltför små resurser (sammanlagt fyra personer för radiosändningar på meänkieli och svenska) för att bevaka den tornedalska kulturen, historien och språket effektivt och kontinuerligt. Man menar att vid bedömningen av resurstilldelning kan jämförelser med resurserna för den samiska minoriteten göras. Förbundet anser att en stark utökning av resurserna för radio bör ske vid de redaktioner som har att bevaka minoriteten tornedalingar och att det är viktigt att även svenskspråkiga program om tornedalingar produceras. Vidare anför förbundet att det på TV-sidan bör inrättas en permanent programverksamhet i och om . har framfört kritik mot att programtiden på slovenska tagits bort i public service-företagen. Förbundet anser att public service-företagen spelar en viktig roll för det stora behov som finns hos slovenerna i när det gäller att utveckla sitt språk. Romerna som nationell minoritet i Riksdag fattade beslutet att erkänna romerna som etnisk minoritet i (prop. 1998/99:143, bet. 1999/2000:KU06, rskr. 1999/2000:69). fick deras språk, chib status som minoritetsspråk. De grupper som enligt riks- dagens beslut utgör nationella minoriteter i är samer, sverige- , tornedalingar, romer och judar. Minoritetsspråken är samiska, finska, meänkieli (tornedalsfinska), chib och jiddisch. Av propositionen framgår att av dessa har samiska, finska och meänkieli en historisk geografisk bas, vilket innebär krav på mer långtgående åtgärder till stöd för dessa språk. ratificerade ramkonven- tion om skydd för nationella minoriteter och den europeiska stadgan om landsdels- eller minoritetsspråk. Det innebär att nationella minoriteter och deras språk erkänns samt att minoritetsspråken skall ges det stöd som behövs för att de skall hållas levande. I artikel 9 i ramkonventionen om skydd för nationella minoriteter anges bl.a. att staterna inom ramen för sina rättssystem skall vidta lämpliga åtgärder för att underlätta tillträde till massmedierna för personer som tillhör nationella minoriteter i syfte att främja tolerans och tillåta kulturell mångfald. I propositionen uttalar regeringen att frågan om att ge chib samma ställning i programverksamheten som ges samiska, finska och meänkieli bör behandlas i samband med beredningen av nya sänd- ningstillstånd. Vidare anges att en liknande insats för jiddisch inte är aktuell då antalet talare av jiddisch i är för få för att moti- vera att språket får en särställning i programverksamheten för medie- företag i allmänhetens tjänst. Ordet rom är en övergripande benämning för flera olika språk- och kulturgrupper av romer. De första romerna kom till under 1500- talet. Alltsedan dess har romer från olika länder i och under olika tidsperioder kommit till . Kelderasharomer, eller s.k. svenska zigenare har levt i . De är svenska medborgare. I bor också ca 3 000 Kalé- romer från som flyttat hit med början . Antalet romer i är minst 20 000. I ett skriftligt underlag till utredningen från framhålls vikten av att romerna kan behålla sitt språk. Man anger att det finns ett behov av att höra språket talas. betonar vikten av samhällsinformation och nyhetssändningar, bl.a. om situationen för europeiska romer. Vidare anser förbundet att utbildning för romer är en central fråga för att representanter för folkgruppen själva skall kunna arbeta med produktion av radio och TV-program. önskar lämna ytterligare synpunkter till den parla- mentariska beredning som påbörjar sitt arbete . Utredningen om brandkatastrofen i I den utredning som behandlade frågor om nyhetsförmedling och infor- mation i samband med brandkatastrofen i (SOU 1999:68) konstateras att stora delar av de icke-svenska etniska grupperna har svårigheter att få tillgång till och tillgodogöra sig nyhetsförmedling från svenska massmedier och information från myndigheter. Utredaren konstaterar att det således finns ett stort informationsbehov bland de icke svensktalande som är otillfredsställt. Under brandkatastrofen var det endast SR som sände på andra språk än svenska. Utredaren anser att det är angeläget att public service- företagen överväger hur de kan utveckla former för sändningar på andra språk som når de aktuella grupperna. Utredaren lämnar dock inga konkreta förslag angående public service-företagens särskilda ansvar på detta område. Utredaren konstaterade vidare att närradio och lokal-TV () är viktiga informationskanaler för olika etniska minoritets- grupper i och föreslår därför att en särskild satsning bör göras på etnisk radio och lokal-TV som, enligt utredaren, utgör out- nyttjade resurser för information till etniska grupper. Utredningens betänkande har överlämnats till Utredningen om erfa- renheter av branden i (dir. 1999:46) som fått i uppdrag att kartlägga och sammanställa resultaten av de olika utredningsaktiviteter som genomförts med anledning av Göteborgsbranden. Jag har i mitt arbete haft uppgiften att samråda med denna utredning, som skall lämna sitt betänkande . SR sänder på tre inhemska minoritetsspråk, finska (/år, 1999), tornedalsfinska (/år) och samiska (/år). Dessa språk har en särställning vad gäller sändningstid och resurser. Av de finska/tornedalsfinska sändes 2 583 digitalt i DAB och analogt i FM. Mot bakgrund av att än så länge mycket få kan ta del av digitala sändningar är därför antalet sändningstimmar i analog radio den relevanta uppgiften. Den finska och tornedalsfinska sändningsverksamheten är organiserad i en egen kanal, P7 Finska, som svarar för såväl rikssändningar som lokala sändningar. SR Sámi Radio med huvudredaktionen i har till uppgift att genom sin programproduktion bevara, stärka och utveckla det samiska språket och den samiska kulturen. har det redaktionella samarbetet mellan sameradion på finländska YLE och norska NRK ytterligare utvecklats. planeras en samnordisk digital radiokanal på samiska. Frågan bereds i ett samnordiskt projekt som enligt SR beräknas övergå i start av kanalen . SR sänder dessutom på ett tiotal invandrarspråk: albanska, arabiska, assyriska/syrianska, persiska, polska, serbiska, kroatiska och bosniska, spanska, somaliska och turkiska samt program på svenska producerade av invandrarredaktionen - totalt . En översyn av vilka språk sändningarna skall omfatta görs inom SR . Den senaste översynen har lett till ett beslut att lägga ner sändningarna på grekiska. startade istället ett program som sammanfattar veckans nyheter på somaliska. Som framgår av nedanstående tabell har sändningarna på invandrar- och minoritetsspråk sjunkit för att sedan öka. En stor del av ökningen beror på de utökade sändningarna på finska i den nya helt digitala kanalen Finska P7, vilket innebär att sändningar som målgruppen kan ta del av (analoga FM-sändningar) har minskat kraftigt jämfört med . Av de sändningar på finska var endast 1 904 sändningar i traditionell analog radio. Sändningar på invandrar- och minoritetsspråk i SR, antal timmar. Källa: SR:s public service-redovisning 1999, bearbetning. Bildandet av P7 Finska, dvs. den samlade finska verksamheten och den digitala kanalen, inleddes då de lokala (analoga) finska sändningarna blev regionala. Därav skedde en minskning av det totala antalet sända timmar på finska . startades digitala sändningar i P7. Sändningarna har därefter ökat. Inom ramen för sändningarna på minoritetsspråk erbjuder SR också barn- och ungdomsprogram. På finska och tornedalsfinska sändes barn- och ungdomsprogram och på samiska . Kostnad för invandrar- och minoritetsspråk i SR 1996- 1999, mkr prisläge. Källa: SR:s public service-redovisning 1999. Av tabellen framgår att resurserna för invandrar- och minoritetsspråk minskat successivt , en minskning som enligt tabellen enbart drabbat sändningarna på finska. SR förklarar detta i sin public service-redovisning med att all programverksamhet inom före- taget fått vidkännas minskade resurser jämfört med beroende på minskad medelstilldelning, men också beroende på att företaget är inne i en stor omvandling präglad av en övergång till ny digital produk- tionsteknik. Också invandrar- och minoritetsspråken är med och betalar för digitaliseringen, skriver SR. SR tillägger att invandrar- och minori- tetsspråken dock behållit sin andel – - av SR:s totala resur- ser jämfört med . SR hävdar att de krav som ställts på företaget under innevarande tillståndsperiod angående språkliga och etniska minoriteters behov är väl tillgodosedda inom ramen för nuvarande resurser. Inom SVT är program på minoritetsspråk koncentrerade till finska och samiska. sänds också program på tornedalsfinska (meän kieli). För andra språkliga minoriteter har utbudet i växande grad präglats av en ambition att skildra det svenska samhället utifrån det mångkulturella perspektivet. Utbudet för språkliga och etniska minoriteter i SVT:s sändningar har under nuvarande tillståndsperiod legat på en i stort sett oförändrad nivå. Rikssänd programverksamhet i SVT för etniska minoriteter, tid i timmar. Till detta kommer från Mosaikredaktionen, som har ett särskilt ansvar för program som skildrar det mångkulturella Sve- rige. SVT sänder också vissa program som särskilt vänder sig till barn och unga som tillhör språkliga minoriteter. SVT anger i sin public ser- vice-redovisning att detta utbud har ökat något jämfört med . Kostnader för minoritetsspråksredaktionerna, mkr prisnivå. Källa: SVT:s public service-redovisning 1999. Tabellen visar att resurserna inom SVT för minoritetsspråk har ökat kontinuerligt . SVT anser att det är en naturlig del av programverksamheten att anpassa och förändra verksamheten i syfte att belysa och kommentera det mångkulturella samhället, liksom att erbjuda särskilda insatser till olika minoriteter i takt med förändringar i samhället generellt sett. Ansvaret för att så sker bör, enligt SVT, ligga på företaget och inte föreskrivas av statsmakterna. Inte heller bör statsmakterna, menar SVT, föreskriva omfattningen för verksamheten i termer av sändningstid, ekonomiska resurser eller liknande. Enligt UR har samrådet mellan SR, SVT och UR kon- centrerats på planeringen av en gemensam undersökning som syftar till att skaffa mer information om vanor och intressen inom de största invandrargrupperna i landet. UR redovisar i sin public service-redovisning ett antal exempel på enskilda program och programserier som särskilt behandlar eller riktar sig till människor med utländsk bakgrund. I tabell 6.12 redovisas de resurser UR lagt ner på sådana program. Programkostnader för UR:s verksamhet för och om språkliga och etniska minoriteter, mkr prisläge. Källa: UR:s public service-redovisning 1999. Av tabellen framgår att UR:s resurser för detta område ökat under till- ståndsperioden. En kraftig förskjutning har dock skett från radio till TV. Någon förklaring till detta lämnar UR inte. Sändningsvolym i TV och Radio om och för minoriteter, antal timmar. Källa: UR:s public service-redovisningar 1997-99. Sändningsvolymen i UR om och för minoriteter har varit ojämn . En kraftig minskning har skett, särskilt inom radio. Minskningen är särskilt stor . Public service-företagen har ett stort ansvar när det gäller service och program på invandrar- och minoritetsspråk. Särskilda program för dessa minoritetsgrupper förekommer inte i några andra rikstäckande radio och TV-kanaler (se kap. 4). är i hög grad ett mångkulturellt samhälle och kommer sannolikt att bli det i än större utsträckning. För att public service-företagen skall kunna göra anspråk på att nå hela befolkningen krävs att programutbudet görs tillgängligt även för olika språkliga minoriteter. Nuvarande ordning innebär att programföretagen utifrån allmänna riktlinjer själva avgör den närmare inriktningen av verksamheten för språkliga och etniska minoriteters behov, t.ex. på vilka språk företagen väljer att sända. När det gäller de inhemska, nationella minoritetsspråken, som förut- sätts ha en särställning i public service-företagens programutbud, handlar det inte i första hand om att dessa grupper skall kunna tillgo- dogöra sig informationen i företagens ordinarie sändningar. Dessa språkgrupper har i normalfallet inga problem att förstå svenska. Det handlar snarare om språket som kulturbärare, dvs. att ett radio- och TV- utbud på det egna minoritetsspråket och om det egna folkets situation bidrar till en förståelse och ett bevarande av den egna kulturen. Det officiella erkännandet av ett antal minoritetsspråk som kommit till stånd bör, enligt min mening, leda till att programföretagens ansvar ytterligare understryks. Det gäller samtliga programföretag och bör markeras i sändningstillstånden vad gäller alla de berörda språken. Slutsatsen om programföretagens ansvar bör vara en annan när det gäller olika invandrargrupper. Här är det ofta fråga om personer med sämre svensk språkförståelse och som därför är i behov av en service från programföretagen som t.ex. innebär att det svenska nyhetsutbudet görs tillgängligt på andra språk än svenska. Många invandrare i har dessutom en naturlig anknytning till andra delar av världen och därmed behov av ett delvis annat informationsutbud. Detta innebär dock inte att kraven för dessa grupper skall tillmätas lägre vikt. Programföretagen redovisar i sina public service-redovisningar ett stort antal programexempel som präglas av ett mångkulturellt perspek- tiv. Utöver att detta är en integrerad del av verksamheten kan jag kan konstatera att: ·SR har minskat såväl sändningstid (analog radio) som resurser för etniska och språkliga minoriteter ·SVT:s sändningstid har varit relativt , medan resurserna har ökat kontinuerligt ·UR redovisar en minskad sändningstid, men totalt ökade resurser för detta område.