sou · GOB362d5 · 2001-01-01 00:00:00 — I vilken utsträckning förekommer det att någon av de nämnda framför erinran mot kon- kursförvaltarens arvode? V.Delegation av uppgifter inom konkurshanteringen vid TR. 1.I vilken utsträckning sker delegation med stöd av tingsrättsinstruk- tionen (1996:381)* till a)tingsnotarier? b)kanslipersonal? 2.Om delegation inte sker eller endast delvis: Vilka är skälen för att underlåta delegation av arbetsuppgifter om möjlighet finns? Anser TR att det finns ytterligare uppgifter som – om laglig möjlig- het därtill fanns – kan och bör delegeras till a)tingsnotarier eller b)kanslipersonal? *) Vissa tingsrätter omfattas av en försöksverksamhet för att pröva oli- ka former av beredningsorganisation i tingsrätt, se 2 § förordningen (1997:139) om försöksverksamhet vid vissa tingsrätter. Dessa tings- rätter anmodas att i förekommande fall ange om försöksverksamhe- ten omfattar konkursärenden och i så fall i vilken utsträckning dele- gation sker. Sammanställning av anteckningar från hearing i . Vid hearingen var nedan angivna instanser representerade, se vidare bilag- da deltagarförteckning. Deltagarna ombads att besvara ett antal frågor som före hearingen tillställts de medverkande. I det följande sammanfattas svaren på dessa frågor. Svaren anges så kortfattat som varit möjligt. När de tillfrågade gett uttryck åt i stort sett samma uppfattning anges detta. I övrigt redovisas översiktligt de olika synpunkter som framfördes vid hearingen. Är formerna för nuvarande koppling till kronofogdemyndigheterna för- enade med nackdelar i något hänseende? Om svaret är ja, vilka åtgärder bör i så fall vidtas för att förbättra tillsynens funktion? Företrädare för () och tillsynsmyndigheterna (TSM) uppger att kopplingen mellan TSM och kronofogdemyndigheterna (KFM) i stort sett fungerar väl. TSM i och påpekar risken med att TSM missgynnas ur resursfördelningssynpunkt, eftersom TSM utgör en liten del av KFM:s totala verksamhet. uppger att resursbristen yttrar sig i dröjsmål med TSM:s yttranden till tingsrätten. En lösning på problemet kan enligt TSM och tingsrätten i vara att ge TSM en självstän- digare ställning och ett eget budgetansvar. En företrädare för Konkursför- valtarkollegiernas Förening (föreningen) anser att sambandet mellan TSM och KFM medför att det externa rekryteringsunderlaget för tjänster till TSM blir svagt, vilket TSM i förnekar. Företrädare för såväl RSV som uppger att TSM och KFM, den senare i sin borgenärsfunktion, i enskilda fall haft olika uppfattningar om hur en konkursförvaltare bort handla. Företrädare för , Ackordscentralen/(ackordscentralen), föreningen och (bankföre- ningen) framhåller det olämpliga i att staten ikläder sig dubbla roller genom att låta KFM ha såväl en borgenärsfunktion som en tillsynsfunktion i konkurs. I vilka avseenden har regionaliseringen av exekutionsväsendet inne- burit förändringar för tillsynsfunktionen? Kommer reformen att innebära några förbättringar resp. försämringar (t.ex. beträffande personalresur- ser, ADB-stöd)? Företrädare för samt TSM i uppger att regionaliseringen inne- burit en ökad enhetlighet i TSM:s verksamhet. En företrädare för före- ningen anser att regionaliseringen borde gynna det externa rekryteringsun- derlaget för TSM-tjänster. TSM i framhåller att regionaliseringen kan missgynna TSM:s lokala förankring. Är det lämpligt att konkurstillsynen mindre inriktas på en granskning av varje enskilt ärende än på övergripande, långsiktiga bedömningar av konkursförvaltning/utveckling av god konkursförvaltarsed? RSV, TSM, , föreningen, ackordscentralen och anser att konkurstillsynen bör inriktas på en mera systeminriktad sådan. Några företrädare för och före- slår att en plan för tillsynsarbetet lämpligen kan upprättas. Företrädare för , , föreningen och ackordscentralen framhåller att stickprovsvisa granskningar bör kombineras med mera djupgående så- dana vid behov. En företrädare för anser att en ordning där borge- närerna får bekosta detaljgranskningen kan övervägas. LO invänder mot detta att tillsynsfunktionen främst bör ligga hos TSM. Föreningen anser att utvecklingen av god konkursförvaltarsed bör vara förbehållet andra organ än TSM, t.ex. föreningen, Insolvensrättsligt forum, m.fl. anför motsatt ståndpunkt. Kan några av de uppgifter som enligt konkurslagen skall lämnas i för- valtar- eller halvårsberättelserna utgå eller lämnas på annat sätt? Eller bör informationsflödet alltjämt vara detsamma eller utökas på någon punkt? Företrädare för uppger att det redan nu sker ett formlöst informa- tionsutbyte tidigt i konkursen, eftersom bouppteckningen ibland inte ges in förrän efter konkursbeslutet. En företrädare för poängterar att tillsynen bör komma in i kon- kursen och föreslår en granskningsplan. Han anser också, med instämm- ande av TSM i , att innehållet i halvårsberättelserna ibland inte är till fyllest. En företrädare för föreningen hävdar att uppgiften om brottsmisstanke i förvaltarberättelsen (7 kap. 15 § första stycket 5 konkurslagen) bör utgå av sekretesshänsyn. LO invänder häremot att en anställd t.ex. kan ha ett in- tresse av att få veta till vem en rörelse överlåts. Är det lämpligt att reglera i vilka fall, t.ex. med hänsyn till konkursens art eller storlek, tillgångarnas beskaffenhet, eller andelen prioriterade resp. oprioriterade borgenärer, som det finns större anledning än eljest att granska konkursförvaltningen? Företrädare för , TSM och föreningen anser att vissa konkurser kräv- er en mera fördjupad granskning, t.ex. med hänsyn till förekomsten av oprioriterade borgenärer och större konkurser. Ett sådant förfarande kan vara svårt att reglera. I vilka avseenden och hur kan granskningen av sluthandlingarna eller av andra handlingar i konkursen minskas? En företrädare för anser att granskning kan ske på olika nivåer bero- ende på ärendets karaktär och borgenärernas sammansättning. TSM i uppger att myndigheten numera endast granskar verifikaten stick- provsvis. En idé är att standardisera handlingarna. TSM i och anser det vara viktigt att myndigheten inte sitter och väntar på sluthandlingarna. Tillsynen måste utövas tidigare. Företrädare för före- ningen anser att halvårsberättelserna kan utgå liksom bevakningshandling- arna. En tänkbar lösning är att en revisor får yttra sig i större konkurser. Är det önskvärt att kostnads- och kompetensnivån på konkursförvalt- arens tjänster får genomslag som konkurrensmedel vid utseende av för- valtare och, i så fall, på vilket sätt? Sker det redan inom ramen för nuvar- ande beslutsordning? Flertalet är ense om att kompetensnivån är viktigare än priset på konkurs- förvaltartjänsten. Företrädarna för RSV och TSM i framhåller vikten av kon- kurrens mellan förvaltarna och anser att ett upphandlingsförfarande kan vara en framkomlig väg till bättre konkurrens. Företrädare för tingsrätterna, föreningen och TCO anser inte att ett upphandlingsförfarande är lämpligt. Tingsrätterna hävdar att ett sådant förfarande inte kan ta sikte på varje enskilt konkursärende. anser att det bör finnas en förvaltarkrets som – oberoende av konjunktur – kan åtaga sig uppdrag i alla slags konkurser. Företrädare för och föreningen anser att kriterierna för att få förvaltaruppdrag bör framgå av konkurslag- en. En företrädare för föreningen ifrågasätter ett upphandlingsförfarande dels med hänsyn till hur en prisjämförelse skall ske, dels med hänsyn till att det är borgenärerna som är uppdragsgivare åt förvaltaren. Borgenärerna bör kunna tillåtas påverka valet av förvaltare och kostnadsnivån genom att avge förslag. TCO anser att en upphandling motverkar de små borgenär- ernas rätt till en kompetent förvaltare. TSM i upplyser att myndigheten avfört ett visst antal advokater från den lista som tidigare använts inom regionen. Listan har på grund av den stora konkursökningen kommit att uppta för många namn i förhållande till det alltmer sjunkande antalet konkurser. Myndigheten har gjort den bedömningen att alla på listan inte förmått upprätthålla erforderlig kompetens. upp- ger att den lista som TSM upprättat och som används inom Stockholms- regionen upptar cirka 130 förvaltare. Tingsrätten anser det vara en alltför stor krets i förhållande till antalet konkurser. a) Bör borgenärerna ha ett inflytande vid utseende av konkursförvaltare? Om svaret är ja, bör detta ske i varje enskilt ärende t.ex. genom att ett förvaltarförslag avges och och godtas? Vems förslag bör i så fall gälla, en enskild borgenärs eller borgenärskollektivets? Bör någon skillnad göras mellan olika borgenärskategorier? Företrädare för föreningen, ackordscentralen, och bankföreningen är mest positiva till borgenärsförslag och anser att borgenärernas inflytande bör öka. Även TCO ställer sig positiv men kan inte, i likhet med , ange i vilka former inflytan- det bör ske. och uppger att de godtar borgenärsförslag men är restriktiva till gäldenärsförslag. Företrädarna för RSV, TSM i och samt är restriktiva till borgenärsförslag. RSV:s företrädare fram- håller särskilt risken för att konkursförvaltarens självständighet kan påver- kas. uppger att domstolen tidigare följt förslag från borgenärerna med mindre lyckat resultat. Det krävs därför numera starka skäl för att tingsrätten skall godta ett borgenärsförslag, dock att utrymmet för att godta förslag är större i stora konkurser. b) Bör det krävas motivering av förslagsställaren? Vilket krav bör i så fall ställas på motiveringens innehåll? Företrädare för föreningen anser, med instämmande av tings- rätt, det tveksamt om motivering behövs om den föreslagne redan uppfyl- ler kraven enligt konkurslagen eller finns på en referenslista. och i är positiva till ett krav på motiv- ering. c) Bör den föreslagne finnas med på lista resp. ha godkänts av till- synsmyndigheten? uttalar sig positivt till att en slags licensiering sker av konkursförvaltarkåren. Genom en sådan kan förvaltarna visa prov på kom- petens i olika avseenden utan att några formella krav ställs upp. anser att åtminstone i ordinära konkurser den föreslagne bör fin- nas på en lista och att en turordning bör iakttas i dessa fall. och arbetar utifrån att den föreslagne helst finns på en lista och godkänns av TSM efter hörande. Företrädarna för RSV framhåller att om ett förslag skall godtas, denne bör rekryteras ur kretsen av kompetenta förvaltare. a) Bör ett system med listor behållas? Vilken funktion bör i så fall listorna ha? Bör konkursförvaltare t.ex. utses enligt en turordnings- princip eller inte? Företrädare för föreningen anser, med instämmande av bankföreningen, att listorna är bra om urvalskriteriet för att vara med är kompetens. TSM i anser att listorna behövs för att identifiera vem som kan åta sig förvaltaruppdrag. Företrädarna för , och Hel- singborgs tingsrätter anser listsystemet ha praktiska fördelar genom att TSM inte behöver höras. I och kontaktas i vissa fall heller inte förvaltaren före förordnandet. En företrädare för anser det viktiga vara att principen rätt man på rätt plats iakttas vid utseende av förvaltare oberoende av listor. TSM bör alltid höras, varigenom upp- dragen kommer att fördelas på bästa sätt på grund av TSM:s kännedom om t.ex förvaltarnas arbetsbelastning. Företrädaren för uppger att bruket av listor inte strider mot konkurrenslagen, eftersom domstolarna inte är företag. Hon framhåller emellertid att det inte är bra om listorna inte upptar alla dem som uppfyller kompetenskraven för att vara förvaltare. Företrädare för föreningen, ackordscentralen, bankföreningen, TSM i och RSV är negativa till en turordningsprincip. Företrädarna för och tingsrätter är positiva till ett turordnings- förfarande. och är negativa till listsystemet. Företrädaren för , som även är negativ till en turordningsprincip, hävdar att listorna hämmar den fria konkurrensen. b) Bör bruket av listor formaliseras på något sätt? Bör det i så fall ske centralt genom t.ex. lagstiftning (om auktorisation)? Kan man låta ett råd bestående av representanter för staten (genom t.ex Riksskatteverk- et/tillsynsmyndigheterna), borgenärerna och konkursförvaltarna, ge all- männa rekommendationer rörande förutsättningarna för att någon listas? Företrädare för föreningen, och i förordar att en formalisering av listsystemet i första hand bör ske på annat sätt än genom att inrätta ett råd, t.ex. lagstiftningsvägen. Företrädare för ackordscentralen, , bankföreningen, och tingsrätter och RSV är mera positiva till att ett råd inrättas. En företrädare för framhåller dock att man inte bör införa en arvodesnämnd. Företrädare från och anser att en representant från domstolarna kan vara med i ett råd endast om det skall ha en rådgivande funktion. En representant för bankföreningen är positiv till att föreningen representeras i rådet. Skulle en överflyttning av beslutsfunktionen beträffande utseende av förvaltare till tillsynsmyndigheterna innebära fördelar jämförd med nu- varande ordning? Skulle den medföra en förändring t.ex. i fråga om sättet att beakta förvaltarförslag, att använda listoreller i något annat hänse- ende? Företrädarna för föreningen, , bankföreningen, TCO, samtliga tingsrätter och är negativt inställda till en överflyttning av beslutsfunktionen. Skälet är främst dels att domarna är skolade i att göra olika bedömningar, dels att domstolarna framstår som opartiska. Domstolen riskerar inte att någon uppfattar att den ger fördelar till en enskild borgenär. Det är fråga om rättssäkerhet. Tingsrätterna och framhåller också att det är opraktiskt med hänsyn till tidsutdräkten att tingsrätten fattar konkursbeslutet och TSM utser förvaltare. Företrädarna för RSV och TSM är positiva till en överflyttning av be- slutsbefogenheten. Det främsta skälet är att TSM på grund av sin erfaren- het har den bästa kompetensen att bedöma vem som bör utses till förvalt- are. RSV framhåller att det genom modern teknik går att motverka tidsför- dröjningen mellan konkursbeslutet och förvaltarförordnandet. RSV påpe- kar att konkurslagen medger en tidsförskjutning av nämnt slag. D.Borgenärernas ställning under konkursförfarandet a) Vilken roll spelar förvaltarens upplysningsskyldighet enligt 7 kap. 9 § och samrådsskyldigheten enligt 7 kap. 10 § konkurslagen för borgenärer- na? Företrädarna för föreningen anser, med instämmande av ackordscentralen och , att tillämpningen av 7 kap. 9 § konkursla- gen endast bör avse boets ekonomiska avveckling och att upplysnings- skyldigheten om brottsmisstanke bör inskränkas. Svenska Inkassoföre- ningen och bankföreningen framhåller regelns betydelse för borgenärernas inflytande. TSM i undrar var gränsen går för upplysningsskyldig- heten i förhållande till gäldenären, eftersom denna kategori kan vara mycket ihärdig i kraven på upplysning. Beträffande tillämpningen av 7 kap. 10 § konkurslagen anser företräda- re för föreningen att förvaltaren bör ges en mera självständig rätt att avgö- ra när samråd bör ske. Samrådsskyldigheten spelar enligt föreningen en stor roll och förekommer ofta. En företrädare för framhåller betydel- sen av samrådsfunktionen, då borgenärerna därigenom kan påverka för- valtningen angående realiseringen av tillgångar och fortsatt drift. b) Vilka frågor brukar dryftas vid en tillämpning av dessa paragrafer? Det framkommer att frågor om försäljning, avveckling av boet, fortsatt drift, processföring och lönegarantifrågor brukar dryftas. Är det lämpligt att borgenärerna får en ökad kontrollmöjlighet över konkursförvaltningen, om tillsynsmyndigheternas granskning minskar i motsvarande mån? En företrädare för föreningen anser det lämpligt med ett ökat borgenärsin- flytande beträffande avveckling av boet och medelsförvaltningen. Före- trädaren för anser att en borgenärskommitté likt den som regleras i lagen (1996:764) om företagsrekonstruktion är en tänkbar metod för borgenärernas inflytande i konkurs. Han uppger att det vid förordnats granskningsman vid ett antal tillfällen. Kan några av de mera rutinbetonade förvaltningsåtgärderna prissätt- as? I så fall vilka? Det framkommer att vissa åtgärder så som närvaro vid edgångs- sammanträde, hantering av verifikat/bokföring, upprättande av halvårsbe- rättelse och arbete med anställda/lönegarantibeslut kan prissättas. Före- trädarna för föreningen framhåller dock att priset för samma slags åtgärd inte är detsamma i varje konkurs. anser att prissättning kan leda till överdebitering. Ackordscentralen anser det viktigt att en prissättning inte innebär att kvaliteten blir underordnad. Vilken betydelse har tidsfaktorn för olika förvaltningsåtgärder som ersättning begärs för? Några av företrädarna för TSM uppger att tidsfaktorn kan ha betydelse för vissa rutinåtgärder. TSM i och anser närmast att tids- faktorn endast är en faktor av betydelse bland många andra. Tingsrätterna i och anser att tidsfaktorn har en underordnad betydel- se. Företrädaren för uppger att tidsfaktorn kan ha be- tydelse för rutinåtgärder men inte i fråga om t.ex. fortsatt drift. Hon upp- ger att förvaltarna i på anmodan har brukat redovisa tid fördelad mellan åtgärd och den personal som utfört den. framhåller att det viktiga är innehållet i förvaltningen och inte vilken personalkategori som utfört en viss åtgärd. Företrädare för föreningen menar att tidsfaktorn kan ha en viss betydelse beträffande ru- tinåtgärder men inte i fråga om t.ex. fortsatt drift och avveckling av boet. Sist nämnda åtgärder kan enligt föreningen nämligen inrymma affärsme- toder som förvaltaren önskar hemlighålla av konkurrensskäl. Föreningen hävdar att vid en tidsdebitering den s.k. byråtidsprincipen bör gälla. RSV invänder häremot att en uppdelning bör ske av tiden mellan dels åtgärd, dels vilken personalkategori som utfört den. RSV framhåller att verket inte förordar timtaxor. Är det lämpligt att förhandling (kohandel)rörande arvodet sker i förväg mellan konkursförvaltaren och tillsynsmyndigheten eller berörd borgenär? Det uppges att kohandel numera inte förekommer. a) Är det lämpligt att överflytta beslutsfunktionen i fråga om arvodena till tillsynsmyndigheterna? Bör skillnad göras mellan taxekonkurser och and- ra konkurser? RSV, samtliga TSM, tingsrätterna, bankföreningen och föreningen hänvi- sar till sin inställning i frågan under C. RRV förordar en överflyttning av beslutsbefogenheten. och tingsrätter framhåller också betydelsen av att det är tingsrätten som avslutar konkursen. Företrädaren för Helsing- borgs tingsrätt menar att otvistiga arvoden kan handläggas av annat organ än domstolen. b) Kan inrättandet av ett råd (se ovan under Utseende av konkursför- valtare fråga C 3 b) som ger vägledning i principiella frågor angående arvodesbestämning vara lämpligt? Auditoriet hänvisar till sin inställning under C. 3 b). HEARING DEN 11 JUNI 1998 I . 1.Hovrättslagmannen , särskild utredare 9.Hovrättsassessorn , expert 10.Kanslirådet , expert 11.Hovrättsassessorn , sekreterare 3.Göran Ormestad, i 5.Fredrik Benndorf, i , Ackordscentralen/i a)Hur är byrå organiserad? b)Hur många föredragande tjänstemän respektive hur stor annan personal finns det? 2.Vilken yrkesmässig bakgrund har a) ? b) De föredragande tjänstemännen? c) Övrig personal? (Jfr 2 § lag om övervakning av förvaltningen av konkursbon 31.1.1995/109 och 2 § 2 st. förordning om övervakning av förvaltningen av konkursbon 31.1.1995/111) 3.Enligt vilka principer fördelas olika ärenden på de föredragande tjän- stemännen? 4.Hur rekryteras de inspektörer som enligt 5 § 1 mom. ovan nämnda lag utför särskild granskning? Vilken yrkesmässig bakgrund har dessa in- spektörer? a)Hur fungerar organisationen på byrå? Har några brister visat sig föreligga? Vilka förändringar övervägs i så fall? b)Finns det någon arbetsplan för verksamheten? Vad innehåller den ar- betsordning som anges i 6 § ovan nämnda förordning? a)Hur är delegationen för konkursärenden (se 7 § ovan nämnda förord- ning) sammansatt? b)I vilka arbetsformer fullgör delegationen för konkursärenden sina ar- betsuppgifter enligt 7 § 1 st. ovan nämnda förordning? a)Hur får information om konkurserna? b)Får information om samtliga konkurser eller sker något urval? Enligt vilka principer sker i så fall urvalet? c)I vilken utsträckning används ADB/IT-teknik? a)Får information om en konkurs eller ? b)Om information endast lämnas : Vilka uppgifter får om konkursen? c)Om information lämnas : under konkursförfarandet får den första informationen och vilka uppgifter lämnas ? a)Vad är innebörden av att konkursboet skall skötas enligt god boförvalt- ningssed? b)Vilka åtgärder brukar vanligen vidta med led- ning av tillgänglig information mot bakgrund av innehållet i 1 § 2 mom. 2 p., 1 § 2 mom. 3 p. respektive 1 § 2 mom. 4 p. ovan nämnda lag? a)Vilken information brukar föranleda att begä- ra uppgifter m.m. från boförvaltaren enligt 3 § ovan nämnda lag? b)Vilka uppgifter brukar en sådan begäran vanligen avse (jfr RP:249/1994 s.13)? c)Hur ofta förekommer det att anmodar boför- valtaren att denne på förhand skall ge besked om vissa förvaltningsåtgärder (jfr a.a.s. I vilka situationer brukar detta ske? 5.Vilken information brukar föranleda att utöva sin granskningsrätt av konkursboets handlingar m.m. enligt 4 § 1 mom. ovan nämnda lag? 6.I vilka fall brukar förordna inspektörer att utföra särskild granskning enligt 5 § ovan nämnda lag? 7.Vilken information ger det huvudsakliga underlaget för Konkursom- budsmannens övervakning av en konkurs? Den information som en boför- valtare avger på förhand eller den information som Konkursombudsman- nen får genom granskning i efterhand av handlingar, räkenskaper etc.? 8.I vilka fall har det förekommit att enligt 7 § ovan nämnda lag begärt att a) boförvaltaren vid vite förpliktas att utföra viss åtgärd? b) boförvaltaren skiljs från sitt uppdrag? c) boförvaltarens arvode sätts ned? C. uppgift att främja och utveckla god bo- förvaltningssed 1.Hur fullgör sin uppgift enligt 1 § 1 mom. 1 p. ovan nämnda lag att "... genom initiativ, råd och anvisningar främja och utveckla god boförvaltningssed..."? 2.I vilken utsträckning utvecklas god boförvaltningssed av a)Delegationen för konkursärenden (se 7 § ovan nämnda förordning)? b)Annan? Hur får i dessa fall information om innehållet i god boförvaltningssed? Förhållandet mellan och borgenärerna a)I vilken utsträckning och i vilka former övervakar borgenärerna boför- valtningen? b)Hur förhåller sig övervakning till borge- närernas? Förekommer det att och borgenärerna har motstående intressen? Kan en åtgärd från sida att vid domstol begära t.ex. att en boförvaltare skiljs från sitt uppdrag eller att nedsättning sker i dennes arvode orsaka intressemotsättningar? a)Utnyttjar sin möjlighet att närvara vid borge- närssammanträdena enligt 6 § 1 mom. ovan nämnda lag? b)Vilka frågor brukar i så fall dryfta vid dessa sammanträden? Har något inflytande över vem som utses till boförvaltare? Vilka faktorer anser i så fall ha betydelse för valet av person? a)I vilken utsträckning förekommer det att domstolen inhämtar utlåtande från enligt 12 § ovan nämnda lag? b)Vilka frågor angår vanligen en sådan begäran? skriftliga svar på utredningens frågor 1a) byrå är en självständig myndighet, som ekonomiskt hör under justitieministeriet. Byråns verksamhet omfattar hela . Byrån befinner sig i , men den har filial i två andra storstäder, Åbo och . b) byrå har 9 tjänstemän, bestående av konkurs- ombudsmannen själv och som föredragande personal, byråchef och 5 kon- kursöverinspektörer samt 2 sekreterare. 2a) är juris kandidat och vicehäradshövding. Han har varit i skatteförvaltningen som statens ombud i skatte- brottmål och efter detta som byråchef i lönegarantiärenden i arbetsministe- riet. har konkursombudsmannen varit verksam som boförvaltare i flera konkursbon och medlem i borgenärsråd i företagssaneringar. Dess- utom har konkursombudsmannen varit föredragande i Högsta förvalt- ningsdomstolen och medlem i arbetsdomstolen. Bankerfarenhet har kon- kursombudsmannen fått från uppdraget som medlem i Statsgaranticen- tralens styrelse.