sou · GOB378d2 · 2001-01-01 00:00:00 — Stu- dierna är gjorda i , , och där samman- satta multidisciplinära rehabiliteringsinsatser tillgodogjorts av långtidssjukskrivna arbetslösa. Av dessa 18 visar 12 studier signifikant positiva effekter för rehabilitering till arbete efter sjukdom. 6 studier visar neutrala resultat dvs. inga signifikant positiva effekter kan fast- slås. Ingen av de totalt 18 studierna visar negativa effekter. Se tabell 5.1 för översiktlig redogörelse. Effekter av multidisciplinära rehabiliteringsinsatser på sjukskrivning, förtidspension och/eller återgång i arbete. (Källa: sick-leavers and vocational rehabilitation, 1999) Neutrala – 4 och 8 mån, inga Ryggsmärta (n=36+30) Neutrala – 12 mån uppfölj- ning, jmf återkom Neutrala – uppföljning, rygg (n=152+141) Positiva – 12 mån uppfölj- rygg (n=46+43+43) ning, programmet överlägset efter återgång i arbete (för invandrare ingen effekt) Positiva – 1-årsuppföljning, Positiva – 2-årsuppföljning, rygg (n=116+72) jmf 41%återkom i 124 Rehabilitering ger positiva effekter Positiva – ettårsuppföljning, rygg (n=59+17) ning, jmf i Smärta i nacke o. Axlar Neutrala – ingen skillnad gällande sjukfrånvaro vid 12 och 24 mån uppföljning Positiva – 11 mån uppfölj- ning, jmf återkom i Muskelsmärta (n=34+72) återkom i arbete vid 2–4- Oland and Tweiten, Smärta i nedre rygg Neutrala – 18 mån uppfölj- ning, hade återgått i Neutrala – ettårsuppföljning, rygg (n=65) procentandel av individer i Ryggsmärta (n=36) Positiva – för återgång i Positiva – vid ettårsuppfölj- ning, avseende arbetsrelate- passivitet, vätelista och Långtidsuppföljning av psykiskt funktionshindrade En doktorsavhandling redovisar i en långtiduppföljning () att 16 av de totalt 20 individerna kom tillbaka i arbetsträning eller studier. Många kunde sluta med sina mediciner tidigt under rehabilite- ringsprocessen jämfört med jämförelsegruppen. Källa: M. , avhandling: Therapy in a Psychiatric for Long-Term Mentally Ill Patients. (Psykologiska institutio- nen, 20/12-96) Rehabilitering ger positiva effekter 125 Effekter av arbetslivsinriktad rehabilitering från Två studier på personer med besvär i ryggkotpelaren (komponent- respektive observationsstudien från ) kan delvis verifiera positiva effekter på hälsa, sjukskrivning och förtidspensionering från rehabiliteringsinsatser. Utifrån resultaten av de båda studierna kan klart fastslås att ett workhardening inriktat rehabiliteringsprogram (Program 2) och ett Beteendemedicinskt heltidsprogram enligt det i komponentstudien upplagda programmet är effektiva modeller för att förbättra hälsa, minska sjukskrivning och förtidspensionering. Vissa begränsningar måste dock göras. Resultaten för Program 2 gäller endast individer med svenskt ursprung och det Beteendemedicinska programmet minskar inte sjukskrivning på kort sikt för kvinnor men däremot förtidspensioneringen. Dessutom är resultaten beträffande beteendemedicinsk rehabilitering endast baserat på korttidsuppföljning () medan resultaten från Program 2 gäller 1-års uppfölj- ning. Effekter på sjukskrivning och förtidspensionering Program 2 minskar både sjukskrivning och förtidspensionering. Den genomsnittliga sänkningen av sjukskrivningstid per individ och år var mer än kontrollgruppen. Det innebär att de 157 deltagarna i Program 2 minskade antal sjukskrivningsdagar första året efter rehabi- litering totalt med mer än kontrollgruppen. Dessutom minskade man förtidspensionering jämfört med kon- trollgruppen. studierna kan tyda på att det är rehabilitering på heltid som krävs för att få en ordentlig effekt. Rehabiliteringsprogram för personer med astma. Av 223 personer med astma angav 198 intresse och möjlighet att del- taga i randomiseringen till ett astmarehabiliteringsprogram. eller till en kontrollgrupp. Ett hundra individer kom att till programmet och 98 individer till kontrollgruppen. Rehabiliteringsgruppen hade i medeltal varit sjukskrivna och kontrollgruppen 108,1 året innan interventionen. 126 Rehabilitering ger positiva effekter Effekter på sjukskrivningslängd och förtidspensionering Vid ettårsuppföljningen hade antalet hela ersatta sjukdagar för rehabi- literingsgruppen sjunkit till 60,7 (SD 86,9) och för kontrollgruppen hade de ökat till 121,1 (SD 134,1). Dessa skillnader var statistiskt sig- nifikanta. Kvinnorna stod för den största minskningen i rehabiliterings- gruppen och männen för den största ökningen i kontrollgruppen. Det beviljades, omräknat i heltidspensioner, motsvarande 7 heltidspensio- ner för rehabiliteringsgruppen och 13,25 heltidspensioner för kontroll- gruppen. Omräknat på arbetsmarknaden motsvarade det för rehabiliteringsgruppen och för kontrollgruppen. Källa: HUR -studien , Delprojekt obstruktiv lungsjukdom. Livsstil och Kranskärlssjukdom – Effekter på sjukskrivning och återinsjuknande De tendenser till differentiella förändringar som kunnat påvisas i en av studierna vad gäller återinsjuknande och sjukskrivning (dvs. bättre resultat i behandlingsgruppen under det andra uppföljningsåret) är anmärkningsvärda och kan visa sig mycket betydelsefulla . Tendenserna är relativt konsistenta. Källa: , forskningsprojekten nomisk utvärdering. Den redovisade genomgången av några aktuella studier pekar tydligt på att aktiva sammansatta insatser, där man i tillräcklig grad beaktar indi- videns hela situation, dennes inflytande och engagemang, samspelet mellan individ och hennes miljö och arbetsmiljö har positiva effekter på sjukskrivningstider, återinsjuknande, återgång i arbetslivet och för- tidspensioneringar. vill jag med denna kunskap hävda att till- räckligt många effektstudier pekar på att aktiva sammansatta rehabilite- ringsinsatser har positiva effekter för individens välbefinnande och funktion jämfört med passivitet från samhällets sida. Denna slutsats och mitt ställningstagande för förslag om utökade aktiva rehabilite- ringsinsatser står inte i motsats till mitt förslag om kraftfullare och mer systematisk forskning och utvärdering. 6Rehabilitering är samhällsekonomiskt lönsamt Utredningen har i föregående kapitel kunnat visa att sammansatta reha- biliteringsinsatser ger en rad positiva effekter för den enskilde indivi- den. Frågan är då om det även är samhällsekonomiskt lönsamt med sådan rehabilitering. I detta kapitel redovisas utredningens samhällsekonomiska makro- studie där frågan om lönsamhet besvaras mot bakgrund av effekterna sett över hela samhällets ekonomi, dvs. de fyra sektorerna inom offent- lig sektor, arbetsgivarens ekonomi samt individens ekonomi. Kapitlet avslutas med sammanfattande slutsatser från några andra, avgränsade, samhällsekonomiska studier som gjorts . Det finns få övergripande studier om rehabiliteringens samhälls- ekonomiska konsekvenser. Utredningen tog därför tidigt initiativ till en makrostudie av de totala samhällsekonomiska konsekven- serna, dvs. sett över de fyra sektorerna inom offentlig sektor, arbetsgivarens och den enskilde individens ekonomi. Lönsamhetsberäkningar av rehabiliteringsinsatser och dess sam- hälleliga intäkter och kostnader beaktar inte positiva förändringar i individens livskvalitet. Utredningens makroekonomiska studie visar att det är samhälls- ekonomiskt mycket lönsamt med fördjupad rehabilitering. ger nio åter. Ett annat sätt att räkna är att vända på kalkylen. Det visar sig då att fördjupad rehabilitering lönar sig om var femte deltagare ökar sin produktiva arbetsinsats . Den företagsekonomiska lönsamheten för arbetsgivaren ligger främst i förebyggande insatser. Även andra, mer avgränsade, studier visar att skattebetalarna snabbt tjänar in satsningar på sammansatta rehabiliteringsinsat- ser. 128 Rehabilitering är samhällsekonomiskt lönsamt Det finns få övergripande studier om rehabiliteringens samhällsekonomiska effekter Utredningen har i sin kartläggning kunnat konstatera att de samhälls- ekonomiska effekterna av rehabilitering har utvärderats och mätts i endast mycket liten omfattning. Olika ekonomer har visserligen gjort några studier men dessa har oftast haft ett företagsekonomiskt arbets- givarperspektiv. Det går även att finna beskrivningar av hur enskilda individers ekonomi påverkas av rehabilitering. Vidare har också enskilda aktörer inom det offentliga försökt mäta effekterna av reha- bilitering. Sådana mätningar har då endast skett från den egna sek- torns/kassakistans utgångspunkter. Det är vanligt förekommande att rehabiliteringsinsatser medför att kostnaderna drabbar en eller ett par samhällsaktörer och att intäkterna tillfaller andra aktörer. Från ett bredare samhällsperspektiv är detta olyckligt eftersom det innebär en suboptimering av samhällets resurs- insatser. Varje aktör har sin egen budget och ser endast till sin del i rehabiliteringen. Utan samordning av aktörernas insatser uppstår bety- dande ekonomiska förluster för samhället. Rehabilitering har enligt min mening ekonomiskt tvärsektoriella effekter men det finns förvånansvärt få övergripande studier om reha- biliteringens samhällsekonomiska effekter. Utredningen tog tidigt initiativ till en makroekonomisk studie Bristen på övergripande studier om rehabiliteringens samhällsekono- miska effekter medförde att utredningen tidigt tog initiativ till en makroekonomisk studie. Makrostudien, för övrigt den första i sitt slag, presenterades i utredningens diskussionspromemoria och visade att den samhällsekonomiska vinsten av framgångsrik rehabilitering är mycket stor i förhållande till den sannolika kostnaden för själva rehabilite- ringen. ger nio åter, sett över de fyra sektorerna inom offent- lig sektor, arbetsgivarens och den enskilde individens ekonomi. Många remissinstanser välkomnade utredningens studie. Däremot kan noteras delade meningar när det gäller studiens slutsatser. Olika intresseorganisationer anser att beräkningarna i vart fall inte är för lågt räknade medan vissa myndigheter ifrågasätter om vinstpotentialen är så hög som utredningen gör gällande. Rehabilitering är samhällsekonomiskt lönsamt 129 Lönsamhetsberäkningar beaktar inte positiva förändringar i individens livskvalitet Att genomföra en fullskalig samhällsekonomisk analys av individers förändring är en komplex företeelse. Skälet till detta är det krävs ett ekonomiskt värde för kvalitativa värden, som exempelvis förändring i livskvalitet. Det är också mycket svårt att i en sådan fullständig sam- hällsekonomisk analys fånga in de kvalitativa värden som en föränd- ring ger för familj och anhöriga eller andra personer som indirekt på- verkas. Trots dessa svårigheter är det möjligt att visa samhälls- ekonomiska lönsamhetsaspekter av framgångsrik rehabilitering. Inom området arbetslivsinriktad rehabilitering kan utredningen kon- statera att de svårfångade kvalitativa aspekterna i en fullskalig sam- hällsekonomisk analys å andra sidan kan mätas genom subjektiva skattningsmetoder och kvantifieras enligt exempelvis den s.k. Vasskalan. I de fall sådana skattningar görs är det, såvitt utredningen har funnit, uteslutande positiva plusvärden som uppmätts. Skulle alltså dessa kvalitativa värden skattas i kronor skulle dessa utgöra en ekono- misk pluspost för samhället. Dock bortser utredningens studie från dessa kvalitativa värden (som ju är närmast omöjliga att sätta monetära värden på). Då återstår de förhållanden som kan mätas eller uppskattas ekonomiskt. Här avser jag förändringar vilka kommer till stånd genom att långtidssjukskrivna individer ges möjlighet att aktivt delta i sammansatta rehabiliterings- insatser. Således skall det tolkas så att då utredningen här använder begrep- pet samhällsekonomisk avses mätning av situationen före och efter dessa förändringsinsatser. Både för individens och de olika aktörernas ekonomi. Hänsyn till de förmodat positiva kvalitativa värdena för indi- viden och dennes omgivning räknas alltså inte in här. I redovisade stu- dier fångas de reala resurserna respektive de finansiella pengaström- marna upp, bearbetas och särredovisas för respektive aktör. Slutligen summeras alltihop upp för hela samhället och skattebetalarna. Det hela kan illustreras av följande bild: 130 Rehabilitering är samhällsekonomiskt lönsamt Utredningens samhällsekonomiska makroanalys visar att det är samhällsekonomiskt mycket lönsamt med fördjupad rehabilitering. ger nio åter. Utredningen har ytterligare låtit bearbeta och fördjupa den samhälls- ekonomiska studien och kan konstatera att det inte finns anledning att justera ned tidigare beräkningar. Slutsatsen är entydig; de ekonomiska vinsterna är mycket stora i förhållande till de sannolika kostnaderna för själva rehabiliteringen. Enligt utredningens beräkningar ger en fördju- pad rehabilitering som 7 000 personer deltar i samhället ekonomiska vinster på . Denna beräkning bygger på några fall- studier och vissa antaganden som närmare redovisas i bilaga 6. Anta- gandena är i flera avseenden försiktigt hållna. 7 000 personer som antas delta i rehabiliteringen utgör inte mer än en dryg procent av sjukskrivna och förtidspensionerade personer. Av dessa 7 000 personer görs det försiktiga antagandet att endast 1 260 blir rehabiliterade och återfår arbetsförmågan. Dubbla antalet, 1 400, antas inte bli rehabi- literade alls. Övriga antas i räkneexemplet nå enbart arbetsförmåga, sett som ett genomsnitt. Det är mycket möjligt att fler än så kan bli framgångsrikt rehabili- terade. Viktigast är kanske att den rent ekonomiska kalkylen skymmer de betydande vinsterna som de personer som rehabiliteras förmodligen själva upplever i form av t.ex. ökad livskvalitet. Rehabilitering är samhällsekonomiskt lönsamt 131 Fördjupad rehabilitering lönar sig om var femte deltagare ökar sin arbetsinsats Utredningen har också för säkerhets skull vänt på kalkylen, och beräk- nat hur ofta den sammansatta individuella rehabiliteringen måste lyckas för att vara värt kostnaden. Resultatet visar att vinsten överstiger kost- naden om var femte individ ökar sin arbetsinsats med så lite som och har ett minskat behov av vård- och omsorgsinsatser motsvarande av det typfall som utredningen beskri- ver som en helt lyckad rehabilitering. Redan vid en så låg procent är alltså rehabilitering samhällsekonomiskt lönsamt. Det är viktigt att notera att utredningens beräkningar bygger på effekterna sett över hela samhällets ekonomi. Med detta menar jag de fyra sektorerna – kassakistorna – inom den offentliga sektorn, arbets- givarens ekonomi samt individens ekonomi. Bristen är att det inte råder klara samband mellan insats och vinst för respektive sektor. Den ena sektorn, t.ex. sjukvården (), får ökade kostnader för en behandling som en annan sektor, socialförsäkringen, får besparingar när det gäller kostnader för sjukersättning om behand- lingen leder till kortare sjukskrivningsperiod. Studien redovisas i sin helhet under bilaga 6. Den företagsekonomiska lönsamheten för arbetsgivaren ligger främst i förebyggande insatser har en rad ekonomer i försökt visa de företagsekonomiska följderna av att rehabilitera sjukskrivna personer tillbaka i arbete. och kon- staterade exempelvis att det strikt företagsekonomiskt var svårt att räkna hem dyra rehabiliteringsinsatser för långtidssjukskrivna anställda då en vikarie fullt ut ersatte den långtidssjuke. Däremot kunde man visa att det är mycket lönsamt företagsekonomiskt att tidigt satsa pengar för att bryta sjukskrivning innan arbetsgivaren tvingades att skola in en vikarie. Ännu bättre blev resultatet om man lyckades förebygga och lyckas förhindra att sjukskrivning och rehabiliterings- insatser över huvudtaget behövdes. Vad som också dessa ekonomer tidigt pekade på var att det sam- hällsekonomiskt var lönsamt att rehabilitera långtidssjukskrivna, även om dessa personer skulle arbeta bara ett fåtal år efter rehabilitering. Nedan följer ett exempel för att åskådliggöra det förda resonemanget. 132 Rehabilitering är samhällsekonomiskt lönsamt Rehabiliteringsekonomi för individen, arbetsgivaren och det offentliga – ett exempel på företagsekonomisk och samhällsekonomisk nivå. "är och arbetar som fastighetsskötare. Han har till och från haft problem med sin rygg men inga åtgärder har vidtagits, varken av honom själv eller av hans arbetsgivare. Problemen förvärras successivt och kan han inte längre fullgöra sina arbetsuppgifter på ett tillfredsställande sätt. Trots besvären fortsätter han att gå till jobbet . blir han dock tvungen att sjukskriva sig. Till att börja med blir det enstaka dagar men övergår frånvaron till att vara allt fler dagar i följd. Arbetsgivaren vidtar fortfarande inte någon speciell åtgärd utan genomför bara ett samtal med där man bestämmer att marginellt ändra bland hans arbetsuppgifter. Trots detta blir långtidssjukskriven och arbetsgivaren tvingas anskaffa en vikarie som efter sex månaders inskolning är fullt produktiv i sina arbetsuppgifter. tar arbetsgivaren itu med rehabiliteringen av . Behandlingen blir framgångsrik och kan återgå i arbete rehabilitering som bl.a. innehåller behandling av sjukgymnast. Ser man på arbetsgivarens kostnader för detta rehabiliteringsfall så fördelas de på följande sätt: üKostnad för lägre produktivitet, d.v.s. den tid var på jobbet men arbetade med nedsatt produktivitet är üHögkostnadsfrånvaro, d.v.s. den tid under vilken hade kortare frånvarofall inklusive den tid vikaren anskaffades och inskolades är üLågkostnadsfrånvaro, d.v.s. den tid under vilken arbetsgivaren har vissa kostnader för efter det att vikarien blivit fullt inskolad är üKostnad för återinskolningen, d.v.s. återgången i arbetet fram till att arbetade med normal produktivitet är üAvvecklingen av vikarien kostade Beräknar man arbetsgivarens lönsamhet av den sena rehabiliteringen (sen innebär att återgått i arbete efter att vikarie blivit inskolad) så är den en förlustaffär; kostnaden för rehabiliteringen var medan intäkten (d.v.s. de kostnader som kunde undvikas p.g.a. återgång i arbete) var noll eftersom arbetsgivaren redan dragit på sig alla tänkbara kostnader p.g.a. sitt sena agerande. Till detta kommer kostnaden för (sena) återgång i arbete; avvecklingen av vikarien kostade medan återinskolningen kostade . Förlusten är således 36 000 + 6 000 + 32 000 = . Sen rehabilitering innebär i regel en förlustaffär för arbetsgivaren! Rehabilitering är samhällsekonomiskt lönsamt 133 Om arbetsgivaren istället hade agerat tidigare (tidig rehabilitering innebär att återgått i arbete innan vikarie blivit fullt inskolad) kunde han undvikit en del av de kostnader han nu drog på sig p.g.a. sitt sena agerande. Låt oss anta att ett tidigare agerande (med samma kostnad för rehabiliteringen) hade inneburit att vikarien bara hade behövt arbeta innan hade kunnat återgå i arbete genom tidiga och adekvata åtgärder. Hans arbetsgivare hade då kunnat undvika följande kostnader jämfört med den sena rehabiliteringen: üIngen lågkostnadsfrånvaro; , bortfaller üHälften av högkostnadsfrånvaron; , bortfaller üSnabbare återgång i arbetet efter sjukskrivning; , bortfaller lönsamhet vid tidig rehabilitering kan nu beräknas på följande sätt: han satsar för att undvika kostnader på 6 000 + 90 000 + 12 000 = . Lönsamheten blir således 108 000 – 36 000 = . Tidig rehabilitering innebär en ekonomisk vinst för arbetsgivaren! Ser vi nu på samhällets lönsamhet för detta rehabiliteringsfall blir slutsatsen lite annorlunda. Det som ur samhällets synvinkel är det primära vid rehabilitering är att individen kan komma i produktivt arbete, mindre viktigt är om det sker hos den ursprungliga arbetsgivaren eller inte. Mindre viktigt är även om rehabiliteringen är sen eller tidig; ur ett långsiktigt samhällsekonomiskt perspektiv är skillnaden i ekonomiskt utfall högst marginell däremellan. Däremot utgör individens ålder en viktig variabel; ju yngre denne är desto större är vinsten av återgången i arbete. Det samhällsekonomiska värdet av att återgår i arbete på heltid utan lönebidrag är . Eftersom han är riskerar samhället att totalt gå miste om 16 års produktion om inte blivit rehabiliterad. Detta motsvarar ett värde på . Faktisk pensionsålder är dock inte i utan ligger för LO-medlemmar. Om vi istället utgår från denna ålder har kvar till sin pension vilket i sin tur motsvarar ett samhällsekonomiskt produktionsbortfall på . Vid en ännu försiktigare beräkning kan vi beakta möjligheten att trots allt skulle kunna återgå i arbete även om han inte blivit föremål för rehabilitering hos sin ursprungliga arbetsgivare. Om vi då antar att självläkningen skulle ha sparat hälften av den tid han har kvar till faktisk pensionsålder blir kostnaden för dessa fem års produktionsbortfall, motsvarande . Lönsamheten för samhället kan således enligt det mest försiktiga perspektivet beräknas till oavsett om rehabiliteringen sker som sen eller tidig. Rehabilitering, vare sig den är sen eller tidig, är i princip alltid lönsam för samhället som helhet! 134 Rehabilitering är samhällsekonomiskt lönsamt Även privata ekonomi påverkas av rehabiliteringen. Om den inte genomförs och alternativet är att han blir förtidspensionerad kommer han brutto tappa av sin tidigare inkomst, dvs. vid en inkomst på /månad. Nettoförlusten, dvs. när hänsyn tagits till skatteeffekter, blir vid denna inkomst . Kommer aldrig i arbete igen blir den totala effekten på hans ekonomi att han brutto tappar medan nettoeffekten blir en förlust på . Skulle han trots utebliven rehabilitering ändå lyckas komma i arbete ytterligare fram till en förväntad pensionsålder på blir bruttoeffekten en förlust på medan nettoeffekten innebär en förlust på strax . Rehabilitering, vare sig den är sen eller tidig, är i regel lönsam för individen! Slutligen bör observeras: skulle något av alternativen, vare sig rehabilitering genomförs eller inte, innebära att blir beroende av socialtjänst eller sjukvård inklusive medicinering kommer kostnadsbilden generellt att påverkas så till vida att samhällets totala kostnader ökar ytterligare!. Den ökade kostnaden bärs delvis av själv beroende på hur högkostnadsskyddet är utformat och hur mycket av medicinen som är subventionerad. Arbetsgivarens kostnad påverkas normalt inte av detta. Övriga utomekonomiska effekter som påverkar livskvalitet p.g.a. utebliven rehabilitering men som inte går att uttrycka i kronor såsom mer eller mindre smärta, ökad fritid, ökade möjligheter att umgås med barn m.m. är inte beaktade i ovan genomförda beräkningar". (Källa: C , samhälls- och rehabiliteringsekonom.) En sammanfattning av det förda resonemanget i ovanstående exempel kan illustreras av följande bild: Rehabilitering är samhällsekonomiskt lönsamt 135 Även andra studier visar att sammansatta rehabiliteringsinsatser lönar sig. Utredningen har även tagit del av andra, mer avgränsade, studier som genomförts . Dessa studier visar samtliga att det lönar sig med sammansatta rehabiliteringsinsatser. Nedan följer några sam- manfattande slutsatser från dessa studier. genomfördes ett projekt i Västernorr- land där arbetslivsinriktad rehabilitering erbjöds ett 70-tal individer med relativt grava psykiska funktionshinder. Projektet organiserades så att kommunerna, , länsarbetsnämnden och i samverkan med en rehabiliteringsproducent åstadkom relativt sam- mansatt och individualiserad rehabilitering för dessa personer. Såväl den kvalitativa som den samhällsekonomiska utvärderingen gav tydligt positiva resultat. Drygt 50 individer ingick i den samhällsekonomiska analysen och den satsade summan på kunde hämtas hem . Främst besparingar för minskad slutenvård (3,), minskade socialbidrag (1,) och minskade sjukpenningutbetal- ningar (1,) men även ökad köpkraft för individerna (0,). I analysen har inte produktionstillskott (mätt i BNP) beaktats för arbets- givare, vilket annars ytterligare skulle ha ökat projektets lönsamhet. Frisamutvärderingen – ekonomiska förändringar har regeringens uppdrag att tillsammans med Riksför- säkringsverket, Arbetarskyddsstyrelsen och utvärdera effekterna av samverkan inom rehabiliteringsområdet enligt propositionen 1996/97:63 (FRISAM). I utvärderingen medverkar dess- utom och .