sou · GOB311d2 · 2001-01-01 00:00:00 — Det kan det vara fråga om finansiella verksamheter som juridiskt lagts i särskilda bolag, men sköts av personal anställda i de företagsgrupper de ingår i och det kan det vara fråga om privatpersoner som har lagt sin förmögenhet i aktiebolag som de sedan förvaltar utan anställda. Det finns alltså 2 453 företag med en total balansomslutning på som måste skötas direkt av sina ägare eller av anställda i närstående företag. Övriga företag som registreras under SNI 65-67 har i genomsnitt en till två anställda och en omslutning på per företag. Den finansiella sektorn blir större när vi lägger till total sysselsättning och balansomslutning i de finansiella företag som täcks in av SCB:s finansmarknadsstatistik men inte står under Finans- inspektionens tillsyn. Det finns emellertid ytterligare finansiella företag än de upp- tagna, nämligen de som inte täcks in av SCB:s finansmarknadsstatistik. Under sektorkod 31-33 enligt svensk standard för klassificering av institutionella enheter vid registrering hos har SCB hittat ytterligare 58 finansiella företag för vilka det har varit möjligt att få fram sysselsättning och balansomslutning (tabell 9). (Därtill fanns det många företag för vilka inga data kunde fås fram.) Totalt hittar vi här ytterligare ca 1 500 anställda och en balansomslutning på , vilket motsvarar av antalet anställda och någon halvprocent av den totala omslutningen i finanssektorn definierad snävt som företag under tillsyn. SOU 2000:11 Den finansiella sektorns samhällsekonomiska betydelse Volym A:99 Företag med finansiell verksamhet som inte täcks av SCB:s finans- marknadsstatistik* kreditinstitut (SNI 65) Försäkringsföretag (SNI 66) verksamhet (SNI 67) Saknar branschkod** *Företag som fått sektorkod 31-33 (banker, andra finansinstitut och försäkringsinstitut) enligt svensk standard för klassificering av institutionella enheter vid registrering hos , men som inte täcks av SCB:s finansmarknadsstatistik. Antal anställda och balansomslutning har tagits fram via registreringen hos . **Företag som har tagits fram genom sökning på orden invest, finans, finance och treasury i företagsnamnet. Källa: SCB:s framtagning av data avseende företag med finansiell verksamhet. Slutligen fick SCB undersöka de trettio omsättningsmässigt största koncernerna i landet (exklusive finansiella koncerner) för att se i vilken omfattning de har svenska dotterbolag med finansiell verksamhet. Även här gjordes en sökning på de fyra orden finans, finance, treasury och invest i företagsnamnet på de företag som saknade branschkod. De finansiella företag som vaskats fram på denna väg skall inte läggas till de som redovisats i tabellerna 7-9 ovan eftersom de i princip skall ha kommit in i sökningarna på bransch- och sektorskoder och på de fyra ovannämnda orden i företagsnamnet. Det vi ser här är hur stor del av finanssektorn som ligger inom de stora koncernerna. Volym A:100 Bilaga 2 SOU 2000:11 Företag med finansiell verksamhet som står under Finansinspek- tionens tillsyn inom de trettio omsättningsmässigt största koncernerna kreditinstitut (SNI 65). Försäkringsföretag (SNI 66) verksamhet (SNI 67) Källa: SCB:s framtagning av data avseende företag med finansiell verksamhet. Av tabell 10 framgår att 31 företag med drygt 4 000 anställda och en sammanlagd omslutning på som står under tillsyn är bolag som ingår i dessa koncerner. Som andel av den finansiella sektorn är detta blygsamt, av de anställda och av balansomslutningen. Dessa verksamheter är av åtminstone två olika slag. För det första har vi sådana där koncerner erbjuder sina kunder betalningsförmedling, finansiering och försäkring i konkurrens med banker och försäkringsbolag, typ , ICA:s och bensinbolagens kontokort och bankverksamhet och PV:s och vagnskadeförsäkringar. För det andra har vi den finansverksamhet som inom ramen för separata dotterbolag erbjuder koncernens egna företag finansiella tjänster. Det bör påpekas att flera stora koncerner som ingår i de trettio (Stora, m.fl.) har förlagt en stor del av sin finans- verksamhet utanför av olika skäl, att en sådan utflyttning pågår () och att svenska koncerner som köpts av eller fusionerats med utländska koncerner oftast förlägger finansverksamheten utanför (& , Astra-Zeneca, AGA m.fl.). Däremot finns det knappast finns några exempel på att utländska koncerner lägger sina finansiella verksamheter i . En kvalitativ slutsats som kan dras är att produktionen av finansiella tjänster inom de stora koncernernas ram är omfattande och att denna antagligen i växande omfattning läggs utanför landets gränser. Till de finansiella företag som ingår i de trettio största koncernerna och står under tillsyn kommer sedan de övriga företag som faller under de finansiella branschkoderna SNI 65-67 eller hittats på de fyra sökorden och som täcks av SCB:s finansmarknads- statistik. Dessa redovisas i tabell 11. Som synes är denna typ av SOU 2000:11 Den finansiella sektorns samhällsekonomiska betydelse Volym A:101 finansföretag dubbelt så många som de som står under Finansinspek- tionens tillsyn och har en större balansomslutning. Företag med finansiell verksamhet inom de trettio omsättningsmässigt största koncernerna utanför den finansiella sektorn* kreditinstitut (SNI 65) Försäkringsföretag (SNI 66) verksamhet (SNI 67) Saknar branschkod** *Företag med branschkod SNI 65-67 i SCB:s företagsregister, vilka ej står under tillsyn av , men täcks av SCB:s finansmarknadsstatistik. **Dessa företag har tagits fram genom sökning på orden invest, finans, finance och treasury i företagsnamnet. Källa: SCB:s framtagning av data avseende företag med finansiell verksamhet. Slutligen har vi resultatet av sökningen på företag med finansiell verksamhet som inte täcks av SCB:s finansmarknadsstatistik. Inom de trettio koncernerna (tabell 12) hittades dock bara en handfull, arton företag, med försumbar omfattning i antal anställda och omslutning. Volym A:102 Bilaga 2 SOU 2000:11 Företag med finansiell verksamhet inom de trettio största koncernerna, vilka inte täcks av SCB:s finansmarknadsstatistik* kreditinstitut (SNI 65). Försäkringsföretag (SNI 66) verksamhet (SNI 67) Saknar branschkod** *Företag som fått sektorkod 31-33 (banker, andra finansinstitut och försäkrings- institut) enligt svensk standard för klassificering av institutionella enheter vid registrering hos , men som inte täcks av SCB:s finansmarknads- statistik. Antal anställda och balansomslutning har tagits fram via registreringen hos . **Företag som har tagits fram genom sökning på orden invest, finans, finance och treasury i företagsnamnet. SCB:s framtagning av data avseende företag med finansiell verksamhet. Slutsatsen är således att den finansiella sektorn mätt som den samlade storleken av de företag som är specialiserade på finansiella verksamheter sysselsatte omkring 80 000 personer och hade en balans- omslutning på . av de sysselsatta arbetar således i de finansiella företagen. Mörkertalet torde vara litet i den meningen att antalet oupptäckta finansiella företag torde vara begränsat och att de omkring 5 000 finansiella företag som SCB inte har kunnat åsätta värden för antal anställda och balansomslutning torde vara så små att de inte påverkar de nämnda totalsiffrorna särskilt mycket. Däremot finns det sannolikt ett större mörkertal av annat slag. I företagen, kommunerna, landstingen och organisationerna finns finans- avdelningar som inte är inkorporerade som företag och som därför inte kommer med i statistiken. Att undersöka hur många personer eller mantimmar det är fråga om därvidlag är svårt. Vissa större företag, kommuner och organisationer har kanske en organiserad och avgränsad finansavdelning, för vilken det skulle gå att ta fram storleken genom en enkät, men på många håll sköts de finansiella verksamheterna av personer som också har andra uppgifter. Med tanke på att vi har drygt tre hundra kommuner och landsting och några tusen företag och organisationer där det finns anställda med finansiella arbetsuppgifter är det uppenbart att vi skulle få höja siffrorna för finanssektorns storlek något om vi satsade resurser på att få fram uppgifter av detta slag. SOU 2000:11 Den finansiella sektorns samhällsekonomiska betydelse Volym A:103 är emellertid inte självklart att en sådan aggregering fördjupar vår förståelse för finanssektorns betydelse. Som framhölls inledningsvis är det ju också så att anställda, konsumenter, politiker osv. använder mycket tid till att analysera och ta ställning till finansiella frågor. Det som är intressant är dock rimligen resursåtgången i den del av näringslivet och den offentliga sektorn som är organiserad för att professionellt hantera finansmarknadsfrågor och denna torde vara ganska väl inringad av offentlig statistik och ovan- stående specialundersökning. 5.4Sofistikationsgrad och effektivitet i den svenska finanssektorn Hur sofistikerad eller effektiv den svenska finanssektorn är jämfört med andra länders kan inte avgöras på något enkelt sätt, då det inte finns någon allmänt accepterad begreppsapparat för ändamålet och statistiken dessutom är ytterst ofullständig. Vi skulle egentligen behöva veta vad anställda i den finansiella sektorn faktiskt gör. Hur många arbetar med kassatjänster på bankkontor jämfört med hur många som arbetar som rådgivare, analytiker, handlare osv. Ett mått som finns tillgängligt och sannolikt också kastar ett visst ljus över frågan är aktiebörsernas kapitaliseringsvärde och omsättning. Aktiebörsernas kapitaliseringsvärde och årliga omsättning ; börsvärde i procent av BNP; omsättning i procent av börsvärde; rankning efter kapitaliseringskvot Källa: FIBV. Volym A:104 Bilaga 2 I tabell 13 redovisas aktiebörsernas kapitaliseringsvärde och den årliga omsättningen relaterade till BNP i varje land. Som man kunde vänta hamnar , och i toppen följda av länder som , , och , när vi rankar efter kapitaliserade börsvärden. Man måste naturligtvis vara försiktig med tolkningen. Länder som av olika skäl har ett näringsliv dominerat av storföretag kommer naturligtvis att få ett högre börsvärde än länder vars näringsliv präglas av mindre familjeföretag, eftersom de senare inte i samma utsträckning börsnoteras. , och brukar tas som exempel på länder med extremt många storföretag. , och i någon mån har däremot en näringslivsstruktur med större inslag av mindre och medelstora familje- företag som inte i samma utsträckning som storföretag väljer börsnotering. För att våga dra mera långtgående slutsatser skulle vi därför behöva kontrollera för företagsstrukturen. Skillnaderna är emellertid så pass stora mellan den övre och den undre hälften att man ändå vågar hävda att det ser ut som om har en internationellt sett avancerad finanssektor. Orsakssambanden går ju dessutom båda vägarna. Det är klart att ett land med många mycket stora globala företag får en inhemsk efterfrågan på avancerade finanstjänster som leder till tillväxt i finanssektorn i enlighet med den så kallade Burenstam-Linderhypotesen att komparativa fördelar kan uppkomma genom hög inhemsk efterfrågan. I tabell 14 finner vi uppgifter som förefaller gå väl ihop med uppgifterna ovan om antalet bankkontor och antalet bankanställda i relation till hela befolkningen, uppgifter som vi redan har hävdat kanske kan tolkas som att det svenska banksystemet är ganska effektivt organiserat. Det visar sig att personalkostnadernas andel av brutto- inkomsterna i banksystemet är internationellt sett låga. Siffrorna är visserligen framtagna för att belysa utveckling över tiden och är inte perfekt jämförbara, men vi finner en viss överensstämmelse mellan personalkostnadernas andel av bruttoinkomsterna och de tidigare tabellerna, som kanske försiktigt kan tolkas som att den svenska bank- sektorn är ganska slimmad personalmässigt. SOU 2000:11 Den finansiella sektorns samhällsekonomiska betydelse Volym A:105 Personalkostnadernas procentuella andel av bruttoinkomsterna 1995 *Endast affärsbanker. **Affärsbanker och sparbanker. Källa: Danthine m.fl. 1999. Å andra sidan ger samma källa uppgifter om totala rörelsekostnader i procent av bruttoinkomsterna, där och visar upp det sämsta resultatet , vilket visar att internationella jämförelser är fyllda av problem. Sannolikt har utfallet för denna variabel påverkats av den genomgångna bankkrisen. Om vi går tillbaka till före kreditmarknadernas avreglering andra hälft och ser på rörelsekostnaderna för perioden finner vi att den svenska banksektorn hade låga kostnader och de färskaste data som finns tillgängliga, , visar att den svenska banksystemet tycks ha återhämtats sig ganska väl men däremot ännu inte det finska (tabell 15). Ett mått på konkurrensläget som används av Danthine m.fl. ( 1999) är räntenettot som procent av de totala tillgångarna i banksystemet. De finner att denna kvot har sjunkit mellan genomsnitten för 1989-94 och 1995-97 (tabell 16) i flertalet länder, dvs. sedan avregleringarna på den inre marknaden i EU har genomförts i stor utsträckning. Undantag som ter sig naturliga är och , som var avreglerade redan tidigare och där konkurrensen därför inte har hårdnat av sådana skäl. I , och har däremot räntenettot stigit något tvärtemot grundhypotesen. Jämförelser av räntenettot mellan länderna är Volym A:106 Bilaga 2 svåra att göra, men det kan dock konstateras att räntenettot har sjunkit i det svenska banksystemet och ligger klart lägre än genomsnittet vilket kanske kan tolkas som att konkurrensen i bank- sektorn fungerar relativt bra i landet. Rörelsekostnadernas procentuella andel av bruttoinkomsterna i banksystemet *Affärsbanker och sparbanker. **Endast affärsbanker. ***Inhemska och utländska affärsbanker samt sparbanker. Källor: För åren 1984-87 Danthine m.fl. 1999 1999. SOU 2000:11 Den finansiella sektorns samhällsekonomiska betydelse Volym A:107 Räntenettots procentuella andel av totala tillgångar i banksystemet -1,78 -0,85 -0,55 -2,23 -0,43 -0,06 -0,69 -0,30 -0,56 Källa: Danthine m.fl. 1999. Ännu ett mått på effektivitet är transaktionskostnaderna på aktiebörserna på olika finansplatser. Som framgår av tabell 17 ligger dessa lågt för Stockholmsbörsen och det är troligt att speciella förhållanden förklarar att och här hamnar lägre. Den höga kostnaden för det som här kallas (buy) förklaras av den särskilda skatt som tas ut. Volym A:108 Bilaga 2 Anm.: Transaktionskostnaderna definieras som summan av kurtage, avgifter och spread; siffran står för promille av omsättningen. Utrikeshandel i finansiella tjänster redovisas i bytesbalansen som försäkringstjänster och övriga finansiella förmedlingstjänster. Där fångas till exempel kurtage upp. synes ha ett exportöverskott i finansiella tjänster som uppgår till halvannan m iljard kr enligt den officiella statistiken. Det kan emellertid tänkas att stora betalningar för investmentbankers medverkan i fusioner och förvärv hamnar under konsulttjänster. Det är därför möjligt att de svenskbaserade multi- nationella koncernerna köper så mycket finansiella tjänster i och att får importöverskott trots en för landets förhållanden väl utvecklad finansiell sektor. Under alla förhållanden ter det sig osannolikt att ett korrekt beräknat saldo för svensk utrikeshandel i finansiella tjänster skulle vara av någon större betydelse för landets ekonomi . Om den svenska finansiella sektorn fortsätter sin expansion i de nya och dessa lyckas upprätthålla en mycket snabb tillväxt under de närmaste tio, tjugo åren, kan dock komma att bli ett viktigt finanscentrum för . I så fall kan finanssektorns betydelse för svensk ekonomi växa påtagligt både som andel av den totala ekonomin och sysselsättningen för högutbildad arbetskraft och som nettoexportör. SOU 2000:11 Den finansiella sektorns samhällsekonomiska betydelse Volym A:109 5.5Vart är den svenska finansiella sektorn på väg? Vi konstaterade ovan att det inte finns några tydliga tecken på att den finansiella sektorns andel av det totala förädlingsvärdet i ekonomin skulle öka i de ledande industriländerna. Däremot pågår en mycket snabb strukturomvandling i sektorn som kan antas få genomgripande följder. För det första genomförs fusioner och förvärv inom den finansiella sektorns delbranscher, som leder till en koncentration till större och färre banker, försäkringsbolag, fondkommissionärer osv. De fyra största bankerna i står nu för av hela banksektorns omslutning. För det andra genomförs fusioner och förvärv över branschgränserna inom sektorn, s.k. branschglidning, som leder till att bankverksamhet, försäkring, investment banking, kapitalförvaltning och andra finansiella tjänster samlas i stora finanshus, som kan erbjuda kunderna snart sagt alla finansiella tjänster. Det just nu mest imponerande exemplet på dylik branschglidning i är samgåendet mellan bankkoncernen banken och försäkringsbolaget till finanskoncernen . För det tredje kommer allt fler fusioner och förvärv över land- gränserna. största och den svenska Nordbanken har gått samman till en bank, MeritaNordbanken, har förvärvat , har förvärvat i , alla de svenska storbankerna har köpt in sig i banker i och . Listan över redan gjorda fusioner och förvärv kan göras mycket lång och utvecklingen förefaller fortsätta i snabb takt. Drivkrafterna bakom denna utveckling är flera. Vanliga stordriftsför- delar föreligger genom att fasta kostnader för att förvärva och underhålla analyskompetens, datasystem osv. kan slås ut över en större verksamhet. Genom att skapa finanshus som kan erbjuda i stort sett alla slag av finansiella tjänster, sänker finansföretagen sina risker. Därtill kommer att risken minskar för intressekonflikter mellan finansföretaget och dess kunder ju mera fullständigt sortiment av finansiella tjänster det förra har. Ett finansföretag med ett smalare utbud av finansiella tjänster kan ju antas vara obenäget att föreslå sina kunder finansiella lösningar som det inte självt kan erbjuda. (Calomiris-Karceski 1998, citerade av Boot 2000 och Macey 1999.) Paradoxalt nog har det dock visat sig svårt att i vetenskapliga studier visa att t.ex. bankfusioner skulle vara lönsamma. har gjort en genomgång av studierna på området och konstaterar att Volym A:110 Bilaga 2 SOU 2000:11 varken skalfördelarna i produktion av banktjänster eller vinsterna av en breddning av produktutbudet (genom branschglidning) räcker för att motivera fusioner och förvärv utöver en ganska blygsam storlek. Värdet av aktierna i en bank som köper en annan bank stiger vanligen inte (1997). kommer till samma resultat i en studie som inte ingår i översikt (1996) och senare översikter av forskningsresultaten på området av S. A. Rhoades och Berger-Demsetz- Strahan leder till samma slutsatser (Rhoades 1998, Berger-Demsetz- Strahan ). Mö jligen är det dock så att det föreligger betydande stordriftsfördelar i ny finansiell teknologi som innebär att personliga relationer mellan bankanställda och kunder ersätts av nya finansiella produkter, men att denna teknologi är så ny att den inte slår igenom i de empiriska studier som gjorts, eftersom dessa bygger på data som vanligen inte går längre fram än mitten av nittiotalet. Det finns dock två områden som uppvisar mycket stora skalfördelar, nämligen investeringsbanksverksamhet och kapitalförvaltning (Danthine m.fl. 1999). På dessa områden kan det antas att skalfördelarna i analyskapacitet och kapitalanskaffning är så påtagliga att de stora internationella och framför allt då amerikanska bjässarna kommer att ta över ännu mera av denna verksamhet. Viljan att växa och öka marknads- andelarna och de kortsiktiga vinsterna av att rationalisera kontorsnät förefaller dessutom vara argument som fortsätter att driva på koncentrationen även i andra delar av finanssektorn, trots att det hitintills inte har kunnat visas att det ökar aktieägarnas värde. Bankfusionernas omfattning i världen mätt som affärernas totala värde steg från dollar 1992-1994 till 153 miljarder och (Danthine m.fl. 1999). Den största delen av dessa fusioner ägde rum i , men både omfattning och ökningstakt var imponerande även i , med en uppgång från 35 m iljarder dollar 1995-1996 till 127 miljarder . En slutsats är dock att många mindre banker och finansiella företag kommer att överleva och vara mycket lönsamma även , trots den våg av koncentration som går fram över den finansiella sektorn i OECD-området. Därtill kommer att det också, paradoxalt nog, finns en utveckling i motsatt riktning genom att mindre, starkt specialiserade finansföretag växer fram och tycks bli framgångsrika och lönsamma just genom sin specialisering. En speciell variant är s.k. nischbanker (t.ex. , , ) har vuxit fram i den svenska bankfloran och uppskattas svara för av det totala banksparandet (, ). är visserligen ett exempel på branschglidning där synergieffekter mellan försäkring och bank utnyttjas, men de båda andra visar att det kan finnas SOU 2000:11 Den finansiella sektorns samhällsekonomiska betydelse Volym A:111 synergieffekter med verksamheter utanför finanssektorn som ger under- lag för nya finansiella företag i liten skala. Det tillkommer dessutom nu kapitalförvaltningsföretag (privatbanker), som startas för att erbjuda välbärgade personer placeringsrådgivning och förvaltningstjänster. Den svenska bankmarknaden är den mest koncentrerade i OECD- området. Som framgår av tabell 18 svarade de fem största bankerna för av inlåningen i . Några andra mindre länder ligger också högt, medan stora länder som och har låg koncentrationsgrad. Det vore dock naturligtvis helt fel att dra slutsatsen att koncentrationsgraden redan är så hög att den svenska bankstrukturen skulle ha nått något slags jämviktsläge. I har lagstiftningen (framför allt Glass-Steagall-lagen) förhindrat en mera långtgående koncentration i finanssektorn och ända . Som synes är lika fullt de fem största bankernas andel av euroområdets bankmarknad bara hälften av och fusioner och förvärv går i rasande takt i . Allt pekar således på att den inre marknaden som fortfarande inte är helt genomförd på det finansiella området (se kapitel 4) kommer att medföra en koncentration av bank- väsendet så att ett mindre antal mycket stora banker svarar för en stor del av hela EU:s bankmarknad. I den processen kommer naturligtvis inte den svenska bankstrukturen att förbli opåverkad. Fusioner med utländska banker och/eller försäkringsbolag kan väntas. De fem största bankernas marknadsandel Procentuell andel av inlåning Källa: Danthine m.fl. 1999. Volym A:112 Bilaga 2 5.6Färre och större finansplatser i världen? En annan typ av strukturomvandling som möjligen kan komma att inträffa är att den internationella fördelningen av finansiella verk- samheter förskjuts till ett mindre antal stora finanscentra i världen. Det finns argument för en utveckling mot stigande internationell speciali- sering som skulle kunna leda till att produktionen av finansiella tjänster koncentreras till ett mindre antal stora finanscentra i världen. Vissa delar av den finansiella sektorn präglas av stordriftsfördelar och den typ av kommunikationssystem som sektorn är beroende av (elektronisk kommu- nikation och flyg) har utvecklats med enorm hastighet . Stordriftsfördelar i kombination med låga transportkostnader brukar leda till långtgående internationell specialisering. Att utvecklingen skulle komma att gå i den riktningen stöds kanske också av faktum att det redan föreligger en kraftig geografisk koncentration av produktionen av finansiella tjänster inom varje land. finner t.ex. att har av landets totala sysselsättning, men av sysselsättningen i finansiell verksamhet och företagstjänster (1998) och det är uppenbart att andel av specialiserad aktieanalys och dylikt är ännu mycket högre. Efter hand som telefon- och internetbanker tar över från kontoren, kan den geografiska koncentrationen komma att öka ytterligare. På samma sätt vet vi att investeringsbankernas verksamhet domineras av ett mindre antal mycket stora, i växande utsträckning amerikanska, som framför allt opererar från och .