sou · GOB353d4 · 2001-01-01 00:00:00 — Ännu ett exempel kan hämtas från skogsindustrin. Där administrerar () ett nätbaserat system för information om kemiska produkter och ämnen som används inom pappers- och massaindustrin – Safenet. är ca 3 hel- tidstjänster avsatta för att arbeta med systemet. Arbetet påbörjades i datoriserad form och är –96 upplagt som ett client-serversystem. Grunden är en databas från vilken användarna kan få ut specifik information om enskilda kemiska produkter. Det är möjligt att koppla upp sig till systemet via modem, men uppdateras systemet med hjälp av en CD-romskiva. kan sedan komplettera med egen företagsspecifik information. Informationen gäller både hälso- och miljöfarlighet. Den uppdateras genom att nya produkter och komponenter i dessa analyseras bl.a. med hjälp av 25–30 internationella och kommersiella kemikaliedatabaser samt annan litteratur, däribland 80–90 vetenskapliga tidskrifter rörande allt från medicin till ekotoxikologi. För att uppnå en så komplett information som möjligt kräver STFI in originalrecepten från tillverkarna av de kemiska produkterna. I databasen är det möjligt att söka på produkt, ämne, synonymer, CAS-nummer m.m. De uppgifter som fås fram är rena toxicitetsdata och andra mer exakta uppgifter om bioackumulerbarhet, persistens etc., kompletterat med frifältstext där uppgifterna kommenteras på ett lättbegripligt sätt. Enligt STFI har man i arbetet fokuserat mycket just på att informationen skall vara så lättbegriplig som möjligt för den som på ett eller annat sätt hanterar kemiska produkter. På skyddsbladen finns även information om skydds- /riskbegränsningsåtgärder. Vad gäller nätbaserad informationsöverföring finns även bredare fora där miljöfrågor kan behandlas. Ett sådant är LINK Center (www.link- ), en förmedlingstjänst som syftar till att hjälpa främst mindre företag med teknikfrågor. Bakom projektet står Verkstads- industrier, Plast- och Kemibranschen samt . Systemet fungerar så att företag via telefon, fax eller e-post kan kontakta en bemannad helpdesk, som sedan förmedlar frågan vidare till någon av de teknikresurser som är knutna till LINK Center. Bland teknikresurserna finns bl.a. ett antal forskningsinstitut och högskolor, i sammanhanget kan som exempel nämnas och Luftvårdsforskning. Systemet finansieras av Närings- departementet och målet är att de tre branscherna skall vidareutveckla LINK till en generell tjänst för industrin. En annan gemensam Internetplats för företag är SMELINK (). Där finns en särskild avdelning för miljö, där det bl.a. sprids en del exempel på miljöarbete inom företag samt annan information. Det finns också länkar till andra miljörelaterade webb-sidor. arbetar med att ta fram skyddsblad om farliga kemikalier. Det hela började som ett projekt som fick finansiellt stöd från Arbetsmiljöfonden. Framtagningen av skyddsblad har sedan utökats till att även omfatta miljöskyddsblad. Framtagning av nya skyddsblad och uppdatering sker kontinuerligt. Bladen granskas av Arbetarskydds- styrelsen och Giftinformationscentralen. Även Kemikalieinspektionen har tidigare deltagit i arbetet med granskning. Skyddsbladen säljs bl.a. till företagens skyddsingenjörer och miljö- enheter, företagshälsovård, och skolor. Bladen har enligt Kemikontoret en hög trovärdighet och används ofta som ett underlag vid framtagning av varuinformationsblad. kan skyddsbladen även erhållas på en sökbar CD-rom som också kan installeras på företagens intranet. Det är där möjligt att söka på kemikalienamn (inklusive synonymer), CAS-nummer, EG-nummer och bladnummer. Kemikontoret gör upp en prioriteringslista på nya ämnen som ska omfattas av skyddsbladen. Kemikontoret meddelar att denna lista kan diskuteras med andra intressenter och att organisationen är öppen för samarbete kring detta. Verksamhetsanpassad information inom byggbranschen Inom byggbranschen har branschorganisationen utarbetat en egen lista över ämnen som är relevanta i byggindustrin. Enligt Byggentreprenörerna fanns det en efterfrågan från företagen på en sådan lista då de ansåg att OBS-listan var för svår att använda. Inom byggbranschen sker inköpen ofta decentraliserat och det är svårt att uppbåda tillräckliga resurser för kunskap om kemikalier. Sedan listan kom ut har den mycket riktigt i stor utsträckning efterfrågats av byggherrar, konsulter, kommuner m.fl. Byggentreprenörernas lista tar upp exempel på kemiska ämnen som förekommer i i kemiska produkter, som levereras till bygg- sektorn och som på grund av sina egenskaper kan medföra risker för hälsa och miljö. Listan togs fram genom att man utgick från de ämnen som rapporterats till Kemikalieinspektionens produktregister och som återfinns i produkter, råvaror och tillsatser i byggbranschen. Dessa ämnen jämfördes sedan med Kemikalieinspektionens OBS- respektive Begränsningslista, ett antal rapporter från KemI, den danska Miljö- styrelsens lista över oönskade ämnen samt företaget olika listor över farliga kemikalier. De av de ursprungliga ämnena som återfanns i någon av de nämnda publikationerna togs med på Byggentreprenörernas lista. Ämnena som finns på listan är grupperade utifrån i vilka produkttyper de förekommer samt vilken användning/funktion de har. Listan kom också fram som ett alternativ till den branschvisa listan Bygga för att förebygga som Kemikalieinspektionen tagit fram. Bygga för att förebygga var enligt Byggentreprenörerna för svår att förstå, bl.a. på grund av det allt för tekniska språket. Inom byggbranschen förekommer OBS-listan också i Byggsektorns Kretsloppsråds anvisningar för upprättande av byggvarudeklarationer. Bland redovisningsprinciperna anges följande: Byggvarudeklarationer för yttre miljö skall redovisa tillförda ämnen som överstiger 2,0 viktprocent. OM det förekommer ämnen som upptas på Kemikalieinspektionens OBS-lista, Begränsningslista eller liknande har motsvarande gräns fastlagts till 0,2 viktprocent. Även mängder under denna gräns anges om det är relevant för den yttre miljön. Ämnen överstigande dessa procentsatser skall även redovisas i innehållsdeklarationen för färdig vara. Redovisa om råvaror och tillsatser härrör från utrotningshotade arter eller liknande. (Byggsektorns Kretsloppsråd, Byggvarudeklarationer. Ett led i... s. 15) Även inom andra branscher har anvisningar beträffande val av kemi- kalier utarbetats, ibland som följd av regionala projekt och kartlägg- ningar, som bl.a. initierats av tillsynsmyndigheterna. Kemikalie - inspektionen har också arbetat särskilt med vissa branscher och presen- terat rapporter kring kemikalieanvändningen. Ett exempel på en utförlig handbok gällande kemikalier är Bra Kemval för tvätt och rengöring, framtagen av experter vid vatten- och avloppsverk samt miljöförvaltningar i , och . (och , Bra Kemval för tvätt och rengöring) () berättar att de inte gått ut med några särskilda råd eller instruktioner till sina medlems- företag angående OBS-listan. Många företag använder dock OBS-listan och ser den som en god hjälp. De försöker undvika de ämnen som finns listade. Behovet av vägledning vad gäller kemikalier är stort hos verkstadsföretagen. Detta visar bl.a. undersökningar kring företagens kemikaliekunskaper som Verkstadsindustrierna genomfört. Företaget svarta respektive grå lista, som beskrivits ovan, har haft en stor spridning bland verkstadsföretag generellt. De har bl.a. utgjort underlag för andra företags framtagande av egna kemikalielistor. Volvos listor finns att tillgå utan kostnad på Internet. anser att OBS-listan måste brytas ner branschvis, så som de har gjort (se ovan), för att informa- tionen skall bli användbar. OBS-listan har bidragit till att frågorna uppmärksammas och att kunskapen hos företagen ökat. bör man emellertid ta nästa steg. Det är viktigt att myndigheterna är med i framtagandet av branschvisa listor. Deras kunskap måste finnas med. Ges listorna ut av en myndighet får de också större legitimitet. () anser bl.a. att koppar och zink tagits upp på fel sätt på OBS-listan. Det är enligt före- ningen fel att tillämpa samma kriterier på metaller som på organiska ämnen. Koppar och zink finns enligt SCDA dessutom inte med i metallisk form på KemI:s klassificeringslistan. Rubriken koppar och kopparföreningar bör enligt SCDA ändras till lättlösliga koppar- föreningar. Det bör också tydligt påpekas att även eventuella substitut skall riskbedömas. meddelar att medvetenheten angående kemikalier vari- erar stort bland deras medlemsföretag. Kunskaperna är ofta bristfälliga. Något de efterlyser är ett verktyg som kan utgöra en hjälp för att hitta rätt bland bestämmelserna. Många företag anser det orimligt att behöva anlita konsult i samband med inköp av varor som kan innehålla kemikalier. anser att det särskilt beträffande deras före- tag krävs kemikalieinformation som är anpassad efter kunskapsnivån. anser att OBS-listan måste kopplas till internationella listor på området. Organisationen meddelar även att den gärna deltar i en dialog med och Kemikalie - inspektionen om en verksamhetsinriktning av listan. gav ut en skrift vid namn Kommentarer och vägledning till Kemikalieinspektionens OBS-lista. Exempel på riskbedömning, i vilken man ger vägledning om hur OBS-listan skall användas. Bl.a. betonas att användningen skall bygga på riskbedömningar, och det ges en mängd exempel på hur sådana kan göras i olika fall. I skriften diskuteras och problematiseras också flera av de begrepp och instruktioner som finns i OBS-listan och dess inledning – så som att det inte är någon förbudslista, att eventuella alternativ också måste undersökas osv. Viss direkt kritik framförs också mot utformningen av OBS-listan. Enligt Kemikalieinspektionen utgår Kemikontorets skrift från den första versionen av OBS-listan, och synpunkterna har tagits fasta på vid den revidering som skett. 5 OBS-listan i tillsynsarbetet Sammanfattning av resultat från intervjuer med tillsynsmyn- digheter (kommuner, länsstyrelser Kemikalieinspektionen): ·Tillsynsmyndigheterna är generellt positiva till OBS-listan. Den är en bra hjälp och bör finnas kvar . ·OBS-listan används ofta som grund vid tillsynsmyndigheternas kontroll av efterlevnaden av produktvalsprincipen och kunskaps- kravet. ·Flera kommuner och länsstyrelser har gjort kartläggningar över företagens användning av ämnen från OBS-listan. ·OBS-listans kriterier tillämpas i liten omfattning, både av företag och myndigheter. ·Riskbedömningar angående hanteringen av ämnen från OBS- listan görs sällan. ·Myndigheternas erfarenhet är att mindre företag har svårt att använda OBS-listan. med miljöansvarig och med miljöledningssystem använder OBS-listan i större utsträckning. ·Kartläggningar på regional nivå visar att många kemikaliehant- erande företag har dålig kunskap om huruvida de hanterar ämnen från OBS-listan eller inte. ·Myndigheterna anser att OBS-listan borde göras enklare – få ett enklare språk, bli mindre kemisk. Varför ämnena är farliga borde förklaras tydligare. ·Myndigheterna anser att branschvisa listor bör tas fram. Det är kommunerna, länsstyrelserna och Kemikalieinspektionen som har ansvar för den operativa kemikalietillsynen. Länsstyrelserna och KemI har dessutom ett uttalat ansvar för tillsynsvägledning på regional nivå respektive central nivå. Det operativa tillsynsansvaret innebär en fortlöpande kontakt med företagen. Tillsynsmyndigheterna spelar därför en viktig roll i spridandet och användningen av OBS-listan (se figur 2.1). Tillsynsmyndigheternas användning av OBS-listan utgör en betydelsefull förutsättning för den process som förhoppningsvis leder till minskade risker med användningen av hälso- och miljöfarliga ämnen. Det finns således anledning att studera vilken plats OBS-listan i praktiken har i tillsynen. har intervjuat sammanlagt 11 personer från kommuner, länsstyrelser och Kemikalieinspektionen angående användningen av OBS-listan i tillsynen. En lista över de personer som utredningen varit i kontakt med finns i bilaga 1. De grundläggande frågor som vi här söker svar på är följande: ·Använder kommunerna, länsstyrelserna och KemI OBS-listan i sitt tillsynsarbete och i så fall på vilket sätt? ·Finns det några problem i samband med användningen? ·Är OBS-listan lätt eller svår att använda? Bör något förändras i an- vändningen eller utformningen av OBS-listan? ·Hur upplever tillsynsmyndigheterna företagens användning av OBS- listan? (tillsynsmyndigheterna har här en överblick av situationen i olika branscher och hos olika sorters företag) När vi talat med länsstyrelser har dessa också tillfrågats om länets kom- muners användning av OBS-listan. I de flesta fall har länsstyrelserna ansett sig ha en någorlunda klar bild av detta, tack vare deras ofta centrala roll i samverkan kring tillsyn på regional nivå. Här nedan redovisas inledningsvis resultat från intervjuer med tillsyns- personer på kommuner och länsstyrelser. Uppgifter angående Kemi- kalieinspektionens operativa tillsyn redovisas separat i avsnitt 5.7. 5.1OBS-listan i den operativa tillsynen Samtliga kommuner och länsstyrelser som intervjuats känner till OBS- listan och har på ett eller annat sätt använt den. Listan har dels använts i den löpande operativa tillsynen, dels i samband med mer temporära projekt kring kemikalier, ofta på regional nivå, och i anknytning till företagens årliga miljörapporter. Vare sig kommunerna eller länsstyrelserna uppger att de regelbundet sprider OBS-listan till företagen. Däremot informerar de i regel före- tagen om att OBS-listan existerar, bl.a. hänvisas till Kemikalie - inspektionens webb-sida. De intervjuade framhåller att i den dialog om kemikalieanvändning som förs mellan tillsynsmyndigheten och företaget nämns ofta OBS-listan. I det löpande operativa tillsynsarbetet kan OBS-listan användas direkt gentemot företagen. Några intervjupersoner nämner t.ex. uttryckligen att OBS-listan används i kontrollen av efterlevnaden av produktvals- principen och kunskapskravet. Efter att ha bett företagen att i miljö- rapporten ange eventuell förekomst av ämnen från OBS-listan, insisterar man sedan i den löpande tillsynen på att dessa ämnen skall bytas ut. frågar också företaget om hur ämnena hanteras, hur valet av dem sker och hur deras program för att byta ut ämnena ser ut. Många mindre företag känner dock inte till OBS-listan. I dessa fall frågar tillsynsmyndigheten i stället om förekomsten av ämnen som kan användas just i den bransch företaget tillhör. OBS-listan kan sägas utgöra en slags grund för vilka ämnen man frågar om, men myndigheten hänvisar inte till listan i sin helhet. En intervjuperson menar att de flesta företagen, såväl små som stora, inte har tillräcklig kunskap om sin kemikalieanvändning för att kunna svara på huruvida de använder ämnen som finns på OBS-listan. Tillämpningen av OBS-listan direkt gentemot företagen beror på vilken nivå företagen befinner sig på beträffande kemikaliekontroll. Vid tillsyn av företag som knappt har något miljöarbete alls börjar man med att ta fram ett kontrollprogram. Alla företag skall klara den lagstadgade miniminivå som finns. OBS-listan används i den del av myndighetens arbete som kan sägas gå utöver denna miniminivå, dvs. framför allt informations- eller vägledningsarbetet. OBS-listan är en av de informationskällor som tillsynsmyndigheten här använder sig av. En annan källa kan vara branschfaktablad. uppger även att prövningsmyndigheten ibland hänvisar till OBS-listan för att motivera tillstånd för att bedriva miljöfarlig verksamhet, eller i samband med omprövning av erhållet redan tillstånd. skriver då uttryckligen att ämnen som finns med på OBS- listan skall bytas ut. Utöver den direkta användningen gentemot företagen uppger flera till- synsmyndigheter att de själva använder OBS-listan som ett slags upp- slagsverk, en kunskapsbas som myndigheten kan konsultera innan man går ut till företagen. 5.2OBS-listan i miljörapporter och projekt I flera län och kommuner har man använt OBS-listan för att kartlägga företagens användning av hälso- och miljöfarliga kemikalier. Några länsstyrelser har i samband med mer temporära projekt gått ut med enkäter och frågat företagen om användningen av ämnen från bl.a. I ett av projekten sändes OBS-listan även ut till länets företag med kemikalieanvändning. uppger också att flera kommuner i länet arbetar med egna kartläggningar av kemikalie - flödena på lokal nivå, och då använder OBS-listan som en grund. Det är här värt att notera att tillsynsmyndigheterna i dessa kartlägg- ningar tillämpar OBS-listan som en rak lista. det är förekomsten av de ämnen som nämns på listan som undersöks. Andra ämnen, som omfattas av listans kriterier men inte finns med på listan, omfattas inte av kartläggningarna. Inte heller tas, , hänsyn till risk- bedömningar gällande hanteringen av ämnena (jfr. avsnitt 3.2) Detta för oss in på frågan om OBS-listans kriterier och riskbedömningen. 5.3Användning av kriterier och riskbedömningar Tillsynsmyndigheternas svar varierar något vad gäller deras eget even- tuella tillämpande av OBS-listans kriterier. En kommun uppger att när den frågar företagen om kemikalieanvändning är det enbart de ämnen som finns med på listan som det ställs frågor om. En kommun och en länsstyrelse menar dock att de ibland även tillämpar OBS-listans kriterier för att få ett bredare grepp om vilka farliga kemikalier som förekommer. En annan länsstyrelse anser inte att kriterierna används av vare sig myndigheter eller företag. Vad gäller riskbedömningar varierar svaren på liknande sätt. En kommun säger uttryckligen att den ibland utgår från riskbedömningar – dvs. tar hänsyn till hur ämnet hanteras – i sitt arbete gentemot före- tagen. menar att vare sig myndigheter eller företag gör riskbedömningar beträffande hanteringen av ämnen. Samma länsstyr- else hävdar att OBS-listan används som en rak lista av båda parter. 5.4Tillsynsmyndigheterna om företagens användning av OBS-listan I intervjuerna har kommuner och länsstyrelser även ombetts berätta hur de uppfattar företagens användning av OBS-listan. Myndigheterna är i detta avseende relativt entydiga i sina svar. För det första anser de att företagens användning av OBS-listan varierar mycket. Många företag har inte ens hört talas om listan, andra använder den mycket aktivt. Därtill är tillsynsmyndigheterna ense om att stora företag som har en miljöansvarig använder OBS-listan i betydligt större omfattning än små företag. hänvisar de på eget initiativ till OBS- listan i sina miljörapporter. Tillsynsmyndigheternas uppfattning är att företagen mycket sällan gör riskbedömningar eller använder OBS-listans kriterier. Undantagen är vissa stora företag som kan ha kemister anställda och utföra tester i egna laboratorium. De kan både använda kriterierna och göra risk- bedömningar. De små företag som använder OBS-listan ser däremot enbart till huruvida ämnena som angivits förekommer i produktionen eller inte. Några riskbedömningar görs inte och företagen nöjer sig i regel med att kontrollera de ämnen som nämns på listan. Tre av de länsstyrelser som varit i kontakt med har gjort kartläggningar av länets företags kemikalieanvändning och då bl.a. särskilt frågat om förekomsten av ämnen från OBS-listan. I besöktes 44 små och medelstora företag som använder kemikalier och är anslutna till kommunala avloppsreningsverk. Bl.a. ställdes frågorna till obs-/begränsningslistorna? och Används kemikalier som innehåller ämnen från OBS- eller begränsningslistorna?. första frågan svarade att de inte kände till listorna, procent att de kände till listorna och från saknas uppgift. På den andra frågan svarade att de inte hade granskat huruvida sådana ämnen används, svarade att de använde ämnen från OBS- respektive begränsningslistan, svarade att de inte använde sådana ämnen och för saknas uppgift. De slutsatser som i dragit av resultatet är, angående kännedomen om listorna: Vår bedömning är att företagen har haft otillräcklig kännedom om dessa listor, trots att syftet med dem, enligt Kemikalieinspektionen, var att de skulle användas av företagen själva, och ej som redskap i tillsynen. och angående användningen av ämnen från OBS- respektive begräns- ningslistan: har svarat ej granskat på frågan. Listorna går ej att använda i praktiskt tillsynsarbete!. Vi skulle behöva något bra hjälpmedel, kanske en databas? Vi har dock inte fått gehör från Kemikalieinspektionen för våra synpunkter. (Det kan här noteras att dessa resultat inte överensstämmer med de resultat som framkommit i egen företagsenkät.) I har man i samband med företagens årliga miljö- rapporter frågat om användningen av ämnen från OBS- respektive be- gränsningslistan. I sammanställningen av svaren från länets alla tillståndspliktiga A- och B-anläggningar redovisas kvantiteten av använda enskilda ämnen. Några siffror om användningen av ämnen från OBS- eller begränsningslistan i sin helhet finns inte. Detta kan delvis förklaras med hjälp av en av de slutsatser som drar: En av de allvarligaste bristerna i kemikalieredovisningarna är att många företagare inte har klarat av eller inte brytt sig om att ta fram uppgifter om vad deras kemikalier innehåller. Därmed vet de inte om det ingår några ämnen som finns med på Kemikalieinspektionens begränsnings- eller OBS- listor. Detta ökar risken för miljö- och personskador och gör också att t ex utbytesregeln (5§ LKP) inte kan fungera som den ska. Även i har man i ett projekt särskilt tillfrågat alla A- och B-anläggningar med kemikaliehantering i länet om förekomsten av ämnen från OBS- och begränsningslistan. I samband med detta delade man även ut listorna. Sammanställningarna av de inkomna svaren är ännu inte klara. Från berättar man dock att sådana ämnen förekom i relativt stor omfattning i bl.a. livsmedelsbranschen och pappersmasseindustrin. En annan generell slutsats är att det är svårt att få fram klara och pålitliga uppgifter om kemikalie användningen. 5.5Problem vid användningen av OBS-listan i tillsynsarbetet I de intervjuer som gjorts med tillsynsmyndigheterna har en rad problem förknippade med användningen av OBS-listan framkommit. Flera av problemen återspeglas också i de synpunkter på och förslag till förändringar i OBS-listans utformning som tas upp i avsnitt 5.6. Flera myndigheter anser att framför allt de mindre företagen har svårt att använda OBS-listan. Svårigheterna kan ha flera orsaker. En myndighet nämner urvalet av ämnen. Ett litet företag klarar i regel inte av att hantera en så omfattande lista. Att kontrollera den eventuella användningen av över 200 olika ämnen blir en övermäktig uppgift. En näraliggande orsak som nämns är de mindre företagens brist på resurser. Kemikaliearbete kräver tid och ekonomiska resurser. De mindre företagen har inte eller anser sig inte ha tillräckligt med resurser för att ta reda på vad som ingår i alla komponenter i produktionen, och sedan göra något åt det. Många har dessutom ingen utbildning om farliga kemikalier och hanteringen av dessa. påpekar att företagen emellertid vill ha enkla och raka listor. OBS-listan har varit det dokument som uppfyllt dessa önskemål. De små företagen har använt den rakt av och försökt undvika de ämnen som finns med. När företagen ser frånvaron av ämnen från OBS-listan som ett konkur- rensmedel kan ett annat problem uppstå. Företagen vill mycket gärna kunna hävda att de inte har några ämnen från OBS-listan i sin produktion. Följden kan bli att de för sina kunder låter bli att redovisa mycket små kvantiteter av ämnen från OBS-listan. Sådana små kvanti- teter som de inte enligt kundernas krav inte behöver redovisa men annars ändå hade gjort. Även dessa små kvantiteter av exempelvis allergiframkallande ämnen kan ha skadliga effekter. När kunskapen om ämnenas förekomst försvinner i ett led finns den oftast inte heller i senare led i kedjan. Det ger även tillsynsmyndigheternas uppgifter om förekomsten av kemikalier en sämre kvalitet. En kommun efterlyser referenser till alternativa, mindre farliga ämnen som OBS-listans ämnen kan bytas ut mot.