sou · GOB351d2 · 2001-01-01 00:00:00 — I arbetsmarknadsutskottets betänkande 1995/96:AU06 avstyrker utskottet motioner om utbildnings- eller kompetenskonton med hän- visning till att kompetensfrågorna är inne i en fas av grundlig beredning, t.ex. inom EU-samarbetet med Mål 4, EMPLOYMENT, ADAPT m.m. I arbetsmarknadsutskottets betänkande 1997/98:AU09 avstyrker utskottet yrkanden om införande av utbildnings- eller kompetens- konton. Utskottet hänvisar till den av tillsatta arbetsgruppen som har i uppgift att främja kompetensutveck- lingen i arbetslivet. Gruppens arbete skall vara slutfört och utskottet vill inte föregripa gruppens resultat. I budgetpropositionen konstaterar regeringen att den snabba strukturomvandlingen ställer höga krav på arbetsmarknadens funk- tionssätt. Detta kräver i sin tur att de anställda ges möjlighet till konti- nuerlig kompetenstutveckling. Ett ökat inslag av kompetensutveckling i arbetslivet är av avgörande betydelse för företagens möjligheter att hävda sig i den internationella konkurrensen. Regeringen föreslog där- för, efter överenskommelse med och , att den ekonomiska ramen för individuell kompetensutveckling skulle anges till 1,35 miljarder för och till 1,15 miljarder för åren därefter. Efter det att godkänt de ekonomiska ramarna beslutade regeringen om direktiv (dir 1999:106) till en särskild utredare som fick i uppdrag att utreda förutsättningarna för att införa ett system för individuell kompetensutveckling. Det är så vitt vi kunnat finna endast borgerliga partier eller riksdags- ledamöter som väckt motioner i frågan. Förslagen till hur utbildnings- eller kompetenskonton skall vara utformade är i stort sett likartade. avviker dock genom att också föreslå lånemöjligheter från det allmänna pensionssystemet. Såväl utbildnings- som arbetsmarknadsutskotten avstyrker de väckta motionerna. Utskotten hänvisar till antingen pågående utredningar, som , eller regeringens eget beredningsarbete. Regeringens beredningsarbete har bl.a. resulterat i tillsät- tande av en särskild utredare som skall utreda förutsättningarna för att införa någon form av individuell kompetensutveckling eller kompe- tenssparande. starka ekonomi har skapat ett gynnsamt klimat för lärande och kompetens-utveckling i arbetslivet. Antalet företagsuniversitet, Corpo- rate Universities, har ökat från 400 till över 1600 i under 1990- talet. och arbetsgivarorganisationer, företag och utbild- ningsinstitutioner bildar partnerskap på lokal nivå som gynnar både individen, företagen och samhället. Community Colleges spelar en viktig roll när det gäller vuxenutbildning och erbjuder både korta kur- ser och hela program till lägre kostnad än traditionella universitet. Community Colleges är lyhörda för individers och företags behov genom ett rikt utbud av skräddarsydda kurser och program på flexibla tider, inklusive distansutbildning. All högre utbildning är avgiftsbelagd vilket är ett mycket konkret hinder för många amerikaner. Vid toppuniversitet som MIT och Stan- ford får studenterna betala skyhöga avgifter, runt (i genomsnitt är universitetsavgifterna runt ). Studenter som klarat dessa hinder och lyckats ta sin examen får desto större utdelning. Högskoleutbildade har i genomsnitt högre lön än personer med enbart gymnasieexamen. Klyftorna mellan låg och högutbildade är mycket stora i . Mer än 90 miljoner amerikaner (av totalt 270 miljoner) har mycket låg utbildningsnivå med läs- och skrivsvårigheter. Å andra sidan råder stor brist på välutbildad arbetskraft, framförallt inom den högteknologiska industrin och IT sektorn. Både regering, arbetsgivarorganisationer och fackförbund inser att landets välstånd, och innovationsförmåga är be- roende av att det finns en välutbildad, konkurrenskraftig och flexibel arbetskraft. Därför pågår nu flera initiativ både från statligt och privat håll som syftar till att stärka kunskapsnivån och stimulera livslångt lärande för alla samhällsgrupper. För att säkra en långsiktig och generell kompetensförsörjning för den amerikanska arbetsmarknaden har den federala regeringen inrättat en ny lag – Act of 1998. WIA är en vidare- utveckling av The Act och innebär en foku- sering på tre målgrupper: allmän vuxenutbildning, utbildning för arbetslösa samt ungdomsutbildning. WIA kom till för att omstrukturera de många arbetsmarknads och utbildningspolitiska programmen på både federal och delstatlig nivå till ett integrerat system. Lagen före- gicks av ett långt samarbete mellan den federala rege- ringen, delstaterna och deras lokala företrädare samt . I korthet innebar samarbetet att regering, lokala aktörer och industriföreträdare gemensamt diskuterade och lade fram förslag som tog hänsyn till individens, samhällets och industrins behov när det gäller utbildning, kompetensförsörjning och karriärutveckling. Processen är nu inne i ett intressant skede när den nya lagen ska implementeras i delstaterna och man har lagt fram en omfattande femårig, strategisk plan för hur kompetensförsörjning och tillväxt ska utvecklas på lokal nivå. Den federala regeringens roll i sammanhanget är att ange ramarna, stödja implementering, sprida goda exempel och slutligen ansvara för utvärdering. Men det är de lokala företrädarna som har både ansvaret och friheten att utforma program som är an- passade för den egna regionen. Act of 1998 – de viktigaste punkterna Lagen föreskriver samordning och effektivisering av alla federala och delstatliga utbildnings- och arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Alla för- säkringar, bidrag och åtgärdsprogram som rör arbete eller utbildning, oavsett om de kommer från arbetsmarknads-, utbildnings- eller något annat departement ska samordnas och erbjudas via Centers runt om i landet. Samordningen menar man kommer att leda till flexiblare finansieringsformer för vidareutbildning och kompetens- försörjning som det försvårar missbruk och effektiviserar handläggningstider. Den nya lagen öppnar helt nya möjligheter för vuxna att vidareutbilda sig. initiativ har främst vänt sig till arbetslösa och individer med särskilda svårigheter. kan individer, efter behovsprövning, finanseriera vidareutbildning med hjälp av indi- viduella utbildningskonton. Ansökan ska gå via lokala Centers. Efter karriärrådgivning och information om arbets- marknaden ska individen själv ansvara för hur kompetenschecken an- vänds vilket man menar kommer att stimulera mångfald och konkur- rens när det gäller utbud och former för utbildning. Individual Training Accounts – har avsatt totalt ,4 miljoner för Individual Training Accounts som skulle kunna utvecklas till något som liknar utbildningskonton. 13 delstater har kvalificerat sig för att delta i första omgången och verksamheten startar . I detta tidiga skede kommer delstaterna att använda den halv miljon dollar man får för att bygga datasupport och utveckla tjänster lokalt för imple- menteringen av . På delstatlig och lokal nivå är det fortfarande ytterst oklart hur detta system ska komma att fungera. Även om WIA föreskriver att ska utformas så att individen får större möjlighet att påverka sin kompetensutveckling är realiteten oftast en annan. Den vidareutbildning som erbjuds från delstatligt / lokalt håll är starkt be- hovsprövad och oftast förs pengarna över från det lokala centret direkt till den utbildningsinstitution som individen väljer för sin vidareutbild- ning. Enligt WIA ska både vuxna yrkesverksamma och arbetslösa kunna ta del av (något som inte var möjligt tidigare). För detta behövs finansiering i en helt annan storleksordning än det man nu avsatt från federalt håll och man får helt enkelt hoppas att delstaterna väljer att satsa på vuxenutbildning i ett bredare perspektiv. Man har länge diskuterat vouchersystem men det har inte slagit igenom. För att erhålla måste en individuell karriärplan upprättas till- sammans med det lokala centret och utifrån denna plan beslutas om ITAs storlek och längd. Även om individen får ökade valmöjligheter i det här systemet så är det fortfarande behovsprövat och utvecklas till- sammans med karriärrådgivare vid lokala One-Stop Center. Individen måste ha fyllt för att kvalificera sig för . En central åtgärd i den strategiska planen för The Workforce Invest- ment Act handlar om inrättandet av Centers. Profes- sionella utbildnings- och karriärvägledare kommer att erbjuda indivi- duell rådgivning för vidareutbildning, karriärutveckling och jobbsök- ning. Likaså kommer One-Stop Center att erbjuda service till det lokala näringslivet och knyta samman behoven genom att erbjuda adekvat och kvalitetssäkrad utbildning. Både privata och offentliga utbildningsan- ordnare (dock ej grundskolor och gymnasier) får konkurrera om att erbjuda utbildning. Målgruppen ska vara både individer och företag. Det är det lokala centrets styrelse som sätter upp kriterier för vad som ska krävas av utbildningsanordnarna och WIA föreskriver att närings- livet ska vara i majoritet i den lokala styrelsen. Utvärdering av utbild- ningarna kommer att ske men styrelsen kan däremellan både anlita nya anordnare och stoppa utbildningar som man inte anser håller måtten. Det finns inget krav på att utbildningarna ska vara certifierade för enskilda företag eller industrier men styrelsen kan besluta om sådan certifiering om det föreligger särskilda behov. Utbildningarna ska vara flexibla och mångsidiga för att kunna möta både enskilda individers och företags behov, både offentliga och privata arbetsgivare. tion och rådgivning kommer också att finnas tillgänglig via Internet, s.k. Virtual One-Stop. Finansieringen av WIA är uppdelad på de tre målgrupperna: vuxna, arbetslösa och ungdomar . Av den totala summan om går direkt till delstaterna medan reserveras på nationell nivå och administreras av arbetsmarknads- departementet. Det är reglerat hur mycket delstaterna får använda för olika ändamål. av de delstatliga medlen för vuxen och ung- domsutbildning allokeras lokalt och innefattar bl a finansieringen av One-Stop Centers. Resterande medel reserveras för åtgärder inom delstaten. Övriga nationella program finansieras separat. Andra federala initiativ för vidareutbildning och kompetensutveckling Employee Educational Assistance är ett program som innebär att arbetsgivaren får bidra till den anställdes avgifter för vidareutbildning med maximalt ,250 . Bidraget räknas ej som beskattningsbar inkomst vilket gör det attraktivt både för individen och arbetsgivaren att utnyttja programmet. Employee Educational Assistance får använ- das för gymnasie- och grundutbildning (max ) vid college eller universitet. och forskarutbildning kan inte finansieras under detta program. Bidraget får användas för avgifter, studielitteratur och annan utrustning för studierna. Det finns inga krav på att det måste vara jobbrelaterade kurser. EEA kan inte kombineras med Hope Scholar- ships eller Lifetime Learning Credits. Corporate Gifts of är ett annat initiativ för att stödja lärande och kompetensutveckling. Initiativet innebär att före- tagen få dra av kostnaderna för donation av datautrustning som inte är äldre än till sina anställda. Avdraget gäller datorer och pro- gramvara för att användas i utbildningssyfte. Detta skatteavdrag gäller . HOPE Scholarships Program är en individuell skattekredit (tax credit) på maximalt ,500 och gäller för avgifter i samband med universitetsstudier eller annan eftergymnasial utbildning. Krediten kan bara erhållas för de två första årens studier och måste omfatta studier om minst halvtid. Studierna måste ske vid ett ackrediterat (av delstaten godkänt) universitet och vara examensförberedande. Krediten beviljas individer med en årsinkomst upp till ,000 eller för ett hushålls gemensamma årsinkomst på ,000. Lifetime Learning Tax Credits gäller från och med tredje universitetsåret samt för doktorandsstudier. vidareutbilda sig vid universitet kan också söka Lifetime Learning Tax Credit. Denna kredit kompletterar HOPE programmet genom att bevilja kredit på max ,000 för tredje året och ,000 för det fjärde årets universitetsstudier. Krediten gäller även för halvtidsstudier vid exa- mensförberedande program eller mindre än halvtidsstudier om utbild- ningen är jobbrelaterad. Samma inkomstgränser som för HOPE-pro- grammet gäller även här. Både HOPE och Lifetime Learning Tax Credit gäller för alla skattebetalare oavsett ålder. Student beviljar skatteavdrag på räntor för studielån upp till ,000 . Skatteavdraget fasas in och når maxbeloppet ,2001. Avdraget gäller endast för ränte- kostnader av återbetalningen. Avdraget gäller för individer med en årsinkomst under ,000 eller då ett hushålls gemensamma årsinkomst är under ,000. Avdraget gäller endast för eftergymnasiala studier. withdrawals for Education stimulerar individer att göra skatte- fria förtida uttag från individuella pensionskonton (Individual Retire- ment Accounts, ) för att bekosta högre utbildning antingen åt sig själv, sin make/maka, barn eller barnbarn. Den ordinarie avgift på för förtida uttag faller inte ut om pengarna används för att finansiera högre studier (gäller även doktorandstudier). Uttag medges för att täcka nettokostnaderna för universitetsavgifter, studielitteratur, utrustning och boende. Education Saving Accounts påminner om individuella pensions- konton men avser istället ett skattefritt sparande om för varje barn . kan enbart användas för att finansiera utgifter i samband med universitetsstudier (avgifter, litteratur, utrustning samt boendekostnader). Inte heller barnet beskattas när han / hon börjar använda kontot för avsett ändamål. Det skattefria sparandet gäller för individer med årsinkomst upp till ,000 och för hushåll upp till ,000. Om inte besparingarna på ett utbildningskonto används fullt ut kan pengarna föras över till en annan familjemedlem. Education Saving Accounts kan inte kombineras med HOPE eller Lifetime Credit under . Exempel på delstatligt initiativ för lärande i arbetslivet inrättade 1998 en statlig fond, , som fullt ut finansierats via arbetsgivaravgifter. Syftet med fonden är att finansiera vidareutbildning av nyanställda och övriga yrkesverksamma, dvs bidra till finansiering av lärande på arbetsplatsen. Fonden administreras av Division of Employment and Training, DET, en enhet inom delstatens arbetsmarknadsdepartement. Sedan fonden började användas har över miljoner delats ut till 237 företag, fackförbund och organisationer i . En rådgivan- de panel med representanter från både näringsliv, fackförbund och DET beslutar vid varje ansökningstillfälle om vilka företag som ska få del av fondmedlen. DET presenterar de vinnande företagen och sprider information om lyckosamma exempel på arbetsplatsutbildning. Tillväxttakten i är hög och rörligheten på arbets- marknaden stor. Därför vill företagen visa vad man gör för att attrahera och behålla arbetskraften vilket gäller inom alla branscher. Förutom att administrera ansvarar DET för tillfälligt ekonomiskt stöd till arbetslösa. Tack vare det nära samarbetet med ett stort antal arbetgivare kan DET snabbt förmedla arbetslösa in i nytt jobb. DET har också byggt upp en databas med aktuell information om arbetsmarknaden och förser både ekonomer, utbildare, regeringstjänstemän och andra med korrekt och uppdaterad information om arbetsmarknad och arbetsplatsutbildning i hela . Eftersom arbetslösheten är extremt låg har stora överskott i arbets- löshetsförsäkringen ackumulerats (,7 miljarder). Arbetsgivar- avgifterna har därför sänkts . Med 1997 och 1999. Initiativ från de fackliga organisationerna I är av arbetskraften fackligt ansluten och i jämförelse med de flesta industrialiserade länder råder en allmänt negativ inställning till fackligt inflytande på arbetsplatserna. Men har fackföreningarna mobiliserat kraft och satsar bl a på samarbete med företagen när det gäller vidareutbildning och kompetensutveckling för sina medlemmar. har endast en facklig centralorganisa-tion, (American – Congress of ) som framförallt jobbar med övergripande frågor av politisk karaktär. står frågor om utbildning och kompetensförsörjning högt på agendan inom alla arbetstagar- organisationer. Communication Workers of (CWA) CWA representerar cirka 630,000 privat- och offentliganställda inom flera branscher, t.ex. telekommunikation, media, tryckeri, public ser- vice, hälsovård, elektronik och informa-tionsteknologi. För medlemmar i dessa expanderande och snabbt föränderliga branscher krävs en mycket aktiv och strategisk satsning från facket sida för att bidra till medlemmarnas vidareutbildning och kompetensutveckling. Frågor som rör utbildning och kompetensutveckling finns med i de ordinarie förhandlingarna med arbetsgivarna. Eftersom långt ifrån alla anställda utnyttjar möjligheterna till vidareutbildning så blir kostnaderna för utbildning överkomliga inom ramavtalen och det råder samförstånd mellan fack och arbetsgivare i de allra flesta fall. CWA förordar livslångt lärande för sina medlemmar och har tecknat flera övergripande avtal för vidareutbildning som ska vara flexibel och individanpassad och leda till ökad anställningsbarhet. Som ett svar på de ökade behoven av utbildning och kompetens- utveckling inom telekom-industrin bildades en koalition mellan CWA och flera telekomföretag under namnet Nactel, National Advisory Coalition for Telecommunications Education and Learning. Samarbetet ledde till utvecklandet av ett tvåårigt program (Associate of Science Degree). fick uppdraget att utforma och genomföra utbildningen. Nactel programmen är inte företagsspecifika men utvecklade för att fungera i branschen i stort och med ett fackligt inflytande. Studierna sker helt och hållet via Internet och finansieras gemensamt av Nactels parter. Programmet ger poäng som leder till en examen, erkänd inom hela industrin. Målgruppen är både den befintliga arbetskraften men också nya studenter eftersom det råder stor efter- frågan på kompetent arbetskraft i branschen. Det finns också studieför- beredande kurser (Prior Learning Assessment) för att öka intagningen och eftersom studierna sker via Internet är de öppna för alla "at any time and in any place". Detta tvååriga program kan kompletteras och leda till en "Bachelor's Degree" (motsvarande treårig svensk högskole- examen). CWA har lokala utbildningscenter som erbjuder både traditionell utbildning och on-line kurser. Inom ett federalt program erbjuder CWA tillsammans med flera telekomföretag omskol- ning av pensionerade militärer till telekomindustrin. Företagen spons- rar med utrustning och CWA genomför utbildningen. En viktig facklig fråga är att se till att anställda kan få utbild- ningskostnaderna täckta i förväg. Eftersom högskolestudier är avgifts- belagda i så innebär redan avgifterna ett stort hinder för många att över huvudtaget påbörja en vidareutbildning. och CWA har bildat allians och erbjuder ekonomiskt stöd till anställdas universitetsavgifter. CWA anser det mycket viktigt att komplettera korta företagsutbildningar med långsiktiga kunskaper som vidgar medlemmarnas möjligheter på en föränderlig arbetsmarknad. federationen bildades är utbildning en provinsiell angelägenhet. utvecklades ett system där provin- serna kontrakterade universiteten, ett system som liknar USAs Land . Provinsen skänkte marken till och fick i gengäld ett visst inflytande över undervisningen vilket gjorde att frågor viktiga för provinsen, t.ex. jordbruk, industri och sysselsättning tidigt vävdes in i universitetens grundutbildning och forskning. Den federala regeringens roll omfattade från början de norra terri- torierna och urbefolkningens särskilda behov. Militärutbildning samt utbildning i samband med social- och kriminalvård blev också en fede- ral angelägenhet. Det var först efter som högre utbildning och forskning började samordnas nationellt bl a vad gäller studie- och forskningsfinansiering. Under 50- och 60 talen ökade an- talet universitet i mycket snabb takt och finns 91 universitet och colleges i (jfr USAs ca 3,500) av varierande storlek och spe- cialiseringsgrad. premiärminister har utnämnt livslångt lärande till en nyckel- fråga för den federala regeringen. Ett omfattande policy- och analys- arbete pågår och verksamheter omorgansieras inom de federala depar- tementen, inte minst inom Development för att bättre tillgodose och stimulera både individens lärande och arbetsmarknadens utveckling. står värd för en på temat Finansiering av livslångt läran- de. Konferensen kommer att undersöka effekterna av olika alternativ för finansiering av livslångt lärande, hur kostnaderna delas i de olika länderna och i vilka frågor det råder politisk konsensus eller där det behövs ytterligare diskussion. Konferensen är en förberedelse för utbildnings-ministrarnas möte . Med konferensen som en bidragande faktor har fokuseringen på livslångt lärande i ett tillväxtperspektiv tagit fart i . Regeringen har bildat expertpaneler för att analysera situationen och föreslå The Expert Panel on Skills fick i uppdrag att undersöka kun- skapskraven i fem strategiska industrisektorer: flygindustrin, bil- industrin, bioteknik, miljöteknik och IT. Panelen fick också i uppdrag att analysera befintliga arbetsmarknads- och utbildningsprogram för att se om de stämde överens med behoven inom de fem strategiska sektorerna. Panelen definierar sex övergripande nationella utmaningar utifrån kunskapskraven inom de fem sektorerna: Arbetsmarknaden blir alltmer komplex och dynamisk Högutbildade i är ofta för specialiserade vilket begränsar möjligheterna på arbetsmarknaden Utbildningssystemet utsätts för stort tryck Risk för ökade klyftor mellan IT-rika och IT-fattiga Attityden till entreprenörsskap, risktagande och framgång förändras inte snabbt nog Dagens åtgärder för att utveckla och stimulera kompetens och före- tagsutveckling är inadekvata. Utifrån dessa utmaningar rekommenderade panelen en mängd åtgärder som bör vidta. Nedan redovisas några av åtgärds- förslagen: identifiera och dokumentera de grundläggande kunskaps och kom- petenskraven inom naturvetenskapliga och tekniska yrken skapa en ny fond för arbetsmarknadsforskning skapa ett särskilt center för arbetsmarknadsstatistik inom Statistics underlätta för kanadensiska universitet att rekrytera kompetent per- sonal från andra länder underlätta för utländska studenter som läser vid kanadensiska universitet att få permanent uppehållstillstånd inrätta företagskuvöser i anslutning till universitetens campus utöka de federala och provinsiella stöden till universiteten stimulera kapital och aktiedonationer till universiteten via förmån- liga skatteavdrag. göra livslångt lärande till en nationell prioritet och se till att ut- bildnings-, arbetsmarknads- och näringspolitiken stöder detta mål Flera av panelens åtgärdsförslag är politiskt kontroversiella, inte minst åtgärder som rör import av kvalificerad arbetskraft. Den kana- densiska fackföreningsrörelsens syn på utbildning och arbetsmark- nadsfrågor redovisas under rubriken . Development of (HRDC) ansvarar för vidareutbildning och arbetsmarknadsfrågor på federal nivå. I samband med förändringar i arbetsmarknads-lagstiftningen 1996 decentralisera- des arbetsmarknadsutbildningen och blev en fråga för provinserna. Det har bl a inneburit stora förändringar för lärare och yrkesutbildare som varit federalt anställda (mer om detta under avsnittet om ). HRDC genomför just nu stora besparingar i arbetslöshetsförsäkringen, ,2 miljarder, fram . Av dessa besparingar återförs närmare 800 miljoner till vidareutbild- ning och kompetensutveckling av arbetskraften. Ett förslag som dis- kuterats men inte utvecklats är att knyta individuella kompetenskonton till arbetslöshetsföräkringen, Training Accounts. De skulle innebära att individen ackumulerar kapital på ett utbildningskonto i samband med varje inbetalning till arbetslöshets- försäkringen. Nya former för att finansiera livslångt lärande måste utvecklas och personliga EI Training Accounts skulle kunna vara en sådan lösning, resonerar HRDC. – CLC / CTC – Congrès du Travail har liksom en facklig centralorganisation, (CLC).