sou · GOB359d1 · 2001-01-01 00:00:00 — 2. serverar spritdrycker, vin eller starköl som har anskaffats på annat sätt än som sägs i 6 kap. 5 §, döms för olovlig försäljning av alkoholdrycker till böter eller fängelse i högst . Är brott som anges i 1 eller 2 § grovt, döms till fängelse i högst . Vid bedömande av om brottet är grovt skall särskilt beaktas om gärningen har utgjort led i en verksamhet som bedrivits yrkesmässigt eller i större omfattning. Den som innehar sprit- till böter eller fängelse i högst . Till samma påföljd döms den som innehar aktivt kol i uppenbart syfte att olovligen tillverka sprit eller spritdrycker. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet 1.säljer sprit utan rätt enligt denna lag, 2.säljer alkoholdrycker utan tillstånd eller, om tillstånd inte behövs, utan rätt enligt denna lag, 3.serverar spritdrycker, vin eller starköl som har anskaffats på annat sätt än som sägs i 6 kap. 5 §, döms för olovlig alkoholförsäljning till böter eller fängelse i högst . Den som förvärvar, innehar, forslar, döljer eller förvarar olovligt såld teknisk sprit döms till böter eller fängelse i högst . Är brott som anges i 1, 2 eller 2 a § grovt, döms till fängelse i högst . Vid bedömande av om brottet är grovt skall särskilt beaktas om gärningen har utgjort led i en verksamhet som bedrivits yrkesmässigt eller i större omfattning eller har varit inriktad mot ungdomar. Den som innehar alkohol- drycker, vin eller starköl i uppenbart syfte att olovligen sälja dem döms för olovligt innehav av alkoholdrycker till böter eller fängelse i högst . Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet anskaffar alkohol- drycker åt annan i strid med 3 kap. 9 § döms för olovligt anskaffande av alkoholdrycker till böter eller fängelse i högst eller, om brottet är grovt, till fängelse i högst . drycker i uppenbart syfte att olovligen sälja dem döms för olovligt innehav av alkohol- drycker till böter eller fängelse i högst . Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet anskaffar, över- lämnar eller bjuder på alkoholdrycker i strid med 3 kap. 9 § döms för olovligt anskaffande av alkoholdrycker till böter eller fängelse i högst eller, om brottet är grovt, till fängelse i högst . Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet säljer teknisk sprit eller alkoholhaltiga preparat utan sådan denaturering som anges i 2 a kap. 2 eller 17 § döms till böter eller fängelse . Till samma påföljd döms den som säljer alkoholhaltiga preparat i strid med 2 a kap. 14 § eller föreskrifter enligt 2 a kap. 18 eller 19 §. Den som lämnar oriktig uppgift i ansökan om medgivande enligt 2 a kap. 8 § eller 4 kap. 4 § eller i samband med köp enligt 2 a kap. 10 § döms, om inte uppgiften saknar betydelse, till böter eller fängelse i högst . Är gärning som avses i 1, 2 och 4–7 §§ att anse som ringa, skall inte dömas till straff. Är gärning som avses i 1–2 a och 4–7 b §§ att anse som ringa, skall inte dömas till straff. För försök eller förberedelse För försök eller förberedelse brott som avses i 1, 2 och till brott som avses i 1–2 a och gäller dock inte gärningar som gäller dock inte gärningar som avses i 1 § 3 och endast gäller avses i 1 § 3 och 2 a § och förvärv eller innehav för endast gäller förvärv eller innehav för personligt bruk. Den till vilken lagligen framställda alkoholdrycker har anskaffats för personligt bruk skall vara fri från ansvar för medverkan till brott som avses i detta kapitel. Bestämmelser om ansvar för olovlig införsel och utförsel av alkoholdrycker finns i lagen (1960:418) om straff för varusmuggling. Bestämmelser om ansvar för olovlig införsel och utförsel av teknisk sprit, alkoholhaltiga preparat och alkoholdrycker finns i lagen (1960:418) om straff för varusmuggling. Har sprit eller alkoholdrycker olovligen tillverkats skall även destillationsapparater, apparatdelar och redskap som har använts vid tillverkningen, råämnen som uppenbarligen varit avsedda för tillverkningen och beredningen samt kärl och emballage som varorna har förvarats i, förklaras förverkade. Likaså skall förråd av renings- och filtreringsmedel vilka uppenbarligen avsetts för rening eller filtrering av olovligen tillverkad sprit förklaras förverkat. ratdelar och aktivt kol som har föremål för brott enligt 10 varit föremål för brott enligt 10 1 a § eller värdet därav samt kap. 1 a § eller värdet därav samt utbyte av sådant brott skall 16Senaste lydelse 1999:1001. 17Senaste lydelse 1996:940. Registret får användas för Registret får användas för uppföljning och utvärdering av lagens tillämpning samt fram- ställning av statistik. värdering av lagens tillämpning samt framställning av statistik. Registret får innehålla upp- gifter om 1.den som har tillstånd, 2.den som har haft tillstånd, 3.den vars ansökan om tillstånd är föremål för prövning och 4.den som har ansökt om tillstånd men vars ansökan har avslagits, avvisats eller avskrivits. Regeringen får meddela föreskrifter om registrering av uppgifter i fråga om olika företrädare för en verksamhet. I registret får vidare anges tillståndsmyndighetens och domstols beslut i ärenden enligt lagen och de bestämmelser som har tillämpats. Registret får också innehålla uppgift om tidpunkt för förhål- landen som har registrerats och tekniska och administrativa upp- gifter, om uppgifterna behövs för att tillgodose ändamålet med registret. Registret får innehålla upp- gifter om dem som har tillstånd samt om dem som anges i 8 kap. 4 § andra stycket. I registret får behandlas uppgifter om 1.namn eller firma, person-, registrerings- eller organi- sationsnummer, adress och telefonnummer och 2.den verksamhet som tillståndet avser och om villkor som har meddelats för denna. får för sin tillsyn enligt denna lag ha terminalåtkomst till uppgifter om serveringstillstånd. Registeruppgift som inte behövs för handläggning av ett ärende eller för tillsyn enligt lagen skall gallras under femte kalenderåret efter det att uppgiften registrerats. Om tillstånd återkallas eller om sökt tillstånd vägras skall så snart beslutet vunnit laga kraft alla uppgifter utom sådana som avses i 4 § första stycket 1 och 6 samt 5 § gallras ur registret. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela före- skrifter om undantag från gallring för att bevara ett urval av material för forskningens behov. Sådant material skall lämnas över till en arkiv- myndighet. Kommunen får behandla de personuppgifter som behövs för tillståndsprövning och tillsyn enligt denna lag. För sådan behandling gäller bestäm- melserna i personuppgiftslagen (1998:204). 1.Denna lag träder i kraft i fråga om 8 kap. 5 § andra stycket och i övrigt . Genom lagen upphävs lagen (1961:181) om försäljning av teknisk sprit m.m. 2.Serveringstillstånd som har meddelats före och som inte uppfyller villkoren i 6 kap. 4 § andra stycket, skall anses meddelat för servering under längst den tid som anges där. 3.I fråga om uppgifter som fram till tillförts det register som avses i 12 kap. 1 § gäller äldre bestämmelser. Härvid skall vad som sägs om Alkoholinspektionen i stället avse . 4.Inköpstillstånd avseende teknisk sprit som har meddelats före skall fortsätta att gälla tills de löper ut, dock längst till . tillsattes efter bemyndigande av regeringen för att, enligt direktiven (se bilaga 1), kartlägga hur lagstiftningen tillämpas och huruvida erfarenheterna från tillämpningen visar att ändringar, förtydliganden eller tillägg behövs på särskilda punkter. I samband härmed skulle utredningen särskilt se över alkohollagen angående frågor bl.a. kring de lagliga förutsättningarna för tillstånd, begreppet alkoholpolitiska olägenheter, de kommunala alkoholpolitiska programmens rättsliga status, kravet på att endast anställd personal får anlitas i serveringsrörelse, frågor som berör Systembolagets verksam- het, olika tillsyns-, statistik- och registerfrågor, eventuella avgifter för folkölstillsynen, kunskapskrav m.m. Utredningen skulle också göra viss översyn av lagens ansvars- och straffbestämmelser och förutsättning- arna för återkallelse av tillstånd. Enligt direktiven gavs utredningen även i uppdrag att utarbeta förslag till ny lagstiftning för handeln med teknisk sprit och alkoholhaltiga preparat. Denna del av uppdraget redo- visas i betänkandet Bestämmelser om teknisk sprit m.m. (SOU 2000: 60). Enligt tilläggsdirektiv (se bilaga 2) skulle utredningen göra en översyn av regelverket beträffande yrkesmässig införsel, distansförsälj- ning och gåvoförsändelser av spritdrycker, vin och starköl till samt den inhemska partihandeln med dessa varor. Nämnda uppdrag skulle utredningen behandla med förtur. redovisade utredningen förslag angående främst dessa frågor i delbetänkandet Alkoholpolitikens medel införsel av och partihandel med sprit- drycker, vin och starköl (SOU 1998:156). Tilläggsdirektiven omfattade även uppdrag om att utvärdera effekterna av sena serveringstider, bl.a. med avseende på alkoholkonsumtionen bland ungdom samt förekom- sten av våld. Därutöver har till utredningen överlämnats skrivelser med hemstäl- lan om översyn av olika andra bestämmelser i alkohollagen, bl.a. beträffande kravet på kök för allsidig matlagning, gemensam serve- ringslokal, åsidosättande av brandsäkerhet och brott mot lotterilagen, verkställighet av beslut enligt alkohollagen, tillstånd efter konkurs, definitionerna av mäsk och spritdryck, den s.k. restaurangrapporten samt krav på kassaregister och kvitto vid serveringstillstånd m.m. Enligt direktiven skulle bl.a. kartlägga hur lagstiftningen på de områden som omfattas av utredningsuppdraget tillämpas. Ett led i kartläggningsarbetet har varit att samla in regeringsrätts-, kammarrätts- och länsrättsdomar som belyser rätts- praxis på de aktuella områdena. Ett annat led i kartläggningen har bestått i en enkät till ett urval av landets kommuner angående tillämpningen av vissa bestämmelser i alkohollagen. Enkäten redovisas i sin helhet i bilaga 4. () uppvaktade utredningen och överlämnade därvid rapporten med folkölet. (STockholm förebygger Alkohol- och Drogproblem) gjorde en presentation av sin verksamhet för utred- ningen . Utredningens sekretariat har deltagit i konferenser för alkoholhand- läggare i (kom- munala politiker och handläggare) samt i (regional konferens för personal inom länsstyrelser, polismyndigheter och kommuner). Sekretariatet har även närvarat vid vissa samman- träden i det regionala (SAmarbete Mot Ekonomisk Brottslighet) i och i . 1.3Utgångspunkter för utredningens arbete Alkohollagen tillkom under stor tidspress inför medlemskap i . Syftet med den nya lagen var främst att anpassa den tidigare gällande lagstiftningen på alkoholområdet lagen om handel med drycker (LHD) och lagen om tillverkning av drycker, m.m. (LTD) till de nya krav som medlemskapet ställde. Till grund för lagen låg även vissa förslag från två olika utredningar, Alkoholpolitiska kommis- sionen och LHD/. I många delar fördes dock de tidigare gällande bestämmelserna över till alkohollagen. Alkoholutred- ningens uppdrag innefattar bortsett från de delar som berörs av utredningens tilläggsdirektiv och som behandlats i utredningens delbetänkande (SOU 1998:156) Alkoholpolitikens medel; införsel av och partihandel med spritdrycker, vin och starköl att kartlägga hur lagstiftningen tillämpas på de områden som omfattas av uppdraget och överväga om det behövs ändringar eller förtydliganden på särskilda punkter. I den delen hänvisas i direktiven till vissa närmare angivna synpunkter och kritik som framförts från olika håll sedan alkohollagen trädde i kraft. Till utredningen har i anslutning härtill överlämnats ett stort antal skrivelser från olika myndigheter och organisationer, samt vissa förslag från och från den s.k. Svartspritsgruppen (se närmare avsnitten 3.3.4, 3.8.2, 3.10.2, 6.1 och 6.3.) har alltså inte haft i uppdrag att göra någon allmän översyn av alkohollagen eller ifrågasätta grunderna för den nuvarande lagstiftningen. Utredningens uppdrag tar sikte på ett antal detaljfrågor i lagen av delvis teknisk natur, även om de inte saknar alkoholpolitisk betydelse. Utredningen har därför i sitt arbete ansett sig böra utgå från att alkohollagens grundläggande bestämmelser skall ligga fast såsom de beslutats av regering och riksdag. De förslag som utredningen lägger fram har sålunda utformats med hänsyn till att de skall ligga i linje med alkohollagens allmänna inriktning och system och till att de inte får undergräva eller försvåra den beslutade svenska alkoholpolitiken. Inom denna ram har utredningen sökt efter ändamåls- enliga och rimliga lösningar på de frågor som aktualiserats och föreslår på många punkter förtydliganden eller förändringar som skall under- lätta tillämpningen av alkohollagen och göra den mer anpassad till dagens krav. För redovisning av alkohollagstiftningens utveckling och bakgrunden till gällande bestämmelser hänvisas till kapitel 3 och 4 i Alkohol- utredningens delbetänkande Alkoholpolitikens medel införsel av och partihandel med spritdrycker, vin och starköl (SOU 1998:156). I det nu aktuella betänkandet finns dessutom en närmare bakgrunds- beskrivning för varje enskild fråga som utredningen har haft att överväga. Dessa redovisas i anslutning till de olika avsnitten. ersattes lagen (1977:293) om handel med drycker (LHD) samt lagen (1977:292) om tillverkning av drycker, m.m. (LTD) med alkohollagen (1994:1738). Alkohollagen kompletterades med alkoholförordningen (1994:2046) och förordningen (1994:2047) med instruktion för Alkoholinspektionen. trädde ett nytt avtal mellan staten och i kraft (tillkännagivet i SFS 1994:2049). De största förändringarna som denna reform medförde var att de dittillsvarande monopolen för import, export, tillverkning och parti- handel med spritdrycker, vin och starköl ersattes med ett tillstånds- system och att Alkoholinspektionen inrättades för tillståndsgivning och tillsyn. Vidare överfördes länsstyrelsernas hantering av serveringstill- stånd till kommunerna och det kommunala vetot avskaffades. En annan förändring var att tillståndskravet för försäljning av folköl ersattes med bestämmelser om att servering av och detaljhandel med öl fick bedrivas under förutsättning att vissa villkor var uppfyllda. Ytterligare förändringar på det alkoholpolitiska området kom genom propositionen 1998/99:134 Vissa alkoholfrågor, m.m. Däri föreslogs att de särskilda partihandelstillstånden skulle avskaffas och rätten till partihandel och import i stället knytas till vissa förutsättningar i lagen (1994:1564) om alkoholskatt. Gåvoförsändelser med alkoholdrycker föreslogs bli tillåtna under förutsättning att det handlar om enstaka försändelser från en enskild person i ett annat land till en enskild person i som fyllt . Köp och innehav av olovligt tillverkad sprit skulle kriminaliseras. Gällande regler i alkoholreklamlagen skulle arbetas in i alkohollagen och en särskild bestämmelse skulle införas om att alkoholreklamen inte får rikta sig särskilt till eller skildra barn och ungdomar. beslutade i enlighet med propositionen och de nya reglerna trädde i kraft . beslutade också i detta sammanhang att Systembolaget skulle få rätt att direktimportera spritdrycker, vin och starköl i samband med beställningar från privatkunder. För att ytterligare stärka System- bolagets service beslöts även att bolagets butiker fr.o.m. får hålla öppet och inför stor- . Vidare skulle en försöksverksamhet inledas med lördagsöppna systembutiker i vissa delar av landet samt antalet butiker utökas med en ny form av minibutiker med ett begränsat sortiment. I den ovannämnda propositionen anförde regeringen också att det fanns anledning att begränsa antalet centrala myndigheter inom det drogpolitiska området. En organisationskommitté har tillsatts med uppgift att ombilda till en ny myndighet med tydligare uppgifter av stabsmyndighetskaraktär på folkhälsoområdet. Alkoholinspektionen skall i samband med detta upphöra som egen myndighet och ingå i den nya myndigheten. I direktiven (1999:56) till organisationskommittén anges att den nya stabsmyndigheten skall vara central tillsyns- och uppföljningsmyndighet när det gäller bestämmel- serna i alkohollagen och ansvara för föreskrifter, allmänna råd m.m. i syfte att se till att lagtillämpningen blir så riktig och enhetlig som möjligt enligt lagstiftarens intentioner. Den nya myndigheten skall fungera fullt ut från . 2.2Gällande bestämmelser i alkohollagen Alkohollagen är indelad i kapitel. Nedan följer en kort beskrivning av de grundläggande bestämmelserna. I detta kapitel finns definitionerna för de produkter och benämningar m.m. som regleras i lagen. Det anges att sprit är en vätska som innehåller över 2,25 volymprocent alkohol och att alkoholdryck är en dryck med samma procentgräns. Spritdryck är en alkoholdryck som Med alkohol avses etylalkohol. Alkoholdrycker indelas i spritdrycker, vin, starköl och öl. Vin är en alkoholdryck som har framställts genom jäsning av druvor, druvmust, bär, frukt eller andra växtdelar samt vissa andra alkoholdrycker med högst 22 volymprocent alkohol. Öl är en jäst, odestillerad dryck där torkat eller rostat malt är den huvudsakliga råvaran och vars alkoholhalt överstiger 2,25 men inte 3,5 volym- procent. Starköl definieras på samma sätt som öl med den skillnaden att alkoholhalten är högre än volymprocent. Med lättdryck avses en dryck som antingen är helt alkoholfri eller innehåller högst 2,25 volymprocent alkohol. Tillverkare kallas den som yrkesmässigt tillverkar sprit eller alkoholdrycker. Med tillverkning av sprit förstås varje förfarande varigenom alkohol i en koncentration av mer än 2,25 volymprocent framställs eller utvinns. Med mäsk avses en jäsande vätska som blir sprit om den får fortsätta att jäsa. Med begreppet försäljning enligt alkohollagen menas all form av tillhandahållande av dryck mot ersättning. Försäljning till konsument benämns detaljhandel och försäljning för förtäring på stället kallas servering. Annan försäljning benämns partihandel, varmed avses försäljning av alkoholdrycker till bl.a. Systembolaget och innehavare av serveringstillstånd (alltså inte till konsument). För att bedriva tillverkning av sprit eller alkoholdrycker krävs tillverkningstillstånd, om det inte gäller tillverkning av vin, starköl eller öl i hemmet för eget behov. 3 kap. Allmänna bestämmelser för försäljning Här finns framför allt bestämmelserna om åldersgränser för detalj- handel med och servering av alkoholdrycker. Vid detaljhandel med spritdrycker, vin och starköl får varor inte säljas eller lämnas ut till den som inte har fyllt . Motsvarande gäller vid detaljhandel med folköl och servering av alkoholdrycker i fråga om den som inte har fyllt . Den som lämnar ut alkoholdrycken skall förvissa sig om att mottagaren har uppnått föreskriven ålder. Alkoholdrycker får inte heller lämnas ut till den som är märkbart påverkad av alkohol eller annat berusnings- medel. Det är också förbjudet att anskaffa alkoholdrycker till den som inte har rätt att köpa varan själv. Spritdrycker, vin eller starköl får överlämnas som gåva endast till den som har fyllt eller om gåvan gäller öl . Enligt 3 kap. 4 § skall den som tar befattning med försäljning av alkoholdrycker se till att ordning och nykterhet råder på försäljnings- stället. 4 kap. Partihandel m.m. Partihandel med spritdrycker, vin eller starköl får bedrivas endast av den som har godkänts som upplagshavare eller registrerats som varumottagare för sådana varor enligt bestämmelser i lagen om alkoholskatt. Bestämmelser om alkoholreklam m.m. har förts in under rubriken Särskilda bestämmelser för marknadsföring. Liksom tidigare gäller principiellt förbud mot reklam för spritdrycker, vin och starköl med undantag för facktidskrifter och annonsering på försäljningsställe. Marknadsföring av alkoholdrycker får inte rikta sig särskilt till eller skildra barn och ungdomar. Det s.k. gåvoförbudet återfinns numera i 4 kap. 9 §. Förbudet innebär att det inte är tillåtet att lämna en alkoholdryck som gåva i samband med försäljning av andra varor än alkoholdrycker eller vid marknadsföring av tjänster. Den som tillverkar, säljer eller förmedlar försäljning av alkoholdrycker får i sin rörelse lämna sådan dryck som gåva endast i form av varuprov. I kapitlet anges detaljhandelsbolagets olika försäljningsformer. Närmare bestämmelser om bolagets verksamhet regleras även i avtal mellan staten och Systembolaget. Detaljhandel med folköl får bedrivas i lokal som är godkänd som livsmedelslokal om försäljning av matvaror bedrivs i lokalen. Servering av spritdrycker, vin och starköl får ske endast om serveringstillstånd har meddelats. För servering av öl gäller att verk- samheten får bedrivas i en lokal som är godkänd som livsmedelslokal om servering av mat bedrivs i lokalen. För all servering av alkoholdrycker gäller att den skall ske med återhållsamhet och inte får föranleda olägenheter i fråga om ordning och nykterhet. På serveringsställe med serveringstillstånd skall tillståndshavaren eller av honom utsedd serveringsansvarig person utöva tillsyn över serveringen och vara närvarande . För servering av spritdrycker, vin och starköl gäller att all personal måste vara anställd av tillståndshavaren. Spritdrycker, vin eller starköl får inte medföras till (för förtäring) eller från en restaurang med serve- ringstillstånd. På serveringsställe utan serveringstillstånd får sprit- drycker, vin och starköl inte heller förvaras eller förtäras. Den som har serveringstillstånd får köpa spritdrycker, vin eller starköl som behövs för rörelsen endast av någon som är berättigad att bedriva partihandel med varan eller av Systembolaget. Enligt 6 kap. 4 § får, om inte tillståndsmyndigheten beslutar annat, servering av spritdrycker, vin eller starköl påbörjas tidigast och avslutas senast . Serveringstiderna är alltså i princip oreglerade. Tillverkningstillstånd och inköpstillstånd meddelas av Alkoholinspek- tionen. Serveringstillstånd beslutas av den kommun där serverings- stället är beläget och kan gälla för servering av spritdrycker, vin eller starköl till allmänheten eller till förening, företag eller annat slutet sällskap. Tillståndet kan avse tillfällig eller stadigvarande servering. För tillstånd krävs att sökanden visar att han är lämplig att utöva verksamheten och för stadigvarande servering till allmänheten krävs dessutom att lokalen har ett kök för allsidig matlagning och tillhanda- håller lagad mat. En ansökan om serveringstillstånd kan avslås om serveringen befaras medföra olägenheter från alkoholpolitisk synpunkt. Kommunen har rätt att ta ut avgift för tillståndsprövning och tillsyn. skall återkalla tillståndet om bl.a. tillstånds- havaren inte följer de för tillståndet gällande bestämmelserna. Kommunen kan förbjuda den som bedriver detaljhandel med eller servering av öl att fortsätta denna verksamhet bl.a. om bestämmelserna i alkohollagen inte följs. Ett sådant försäljningsförbud gäller . I detta kapitel regleras huvuddragen i tillsynen enligt alkohollagen. Det är f.n. Alkoholinspektionen som utövar central tillsyn över efterlev- naden av bestämmelserna i alkohollagen och som också meddelar allmänna råd och föreskrifter (se dock ovan under 2.1). Den regionala tillsynen utövas av länsstyrelserna. I detta ligger också tillsyn över kommunernas tillämpning av lagen. Den lokala tillsynen över efterlevnaden av bestämmelserna om servering av alkoholdrycker och detaljhandel med folköl ankommer på kommunen och polismyndig- heten. I dessa sammanhang är det kommunen som har huvudansvaret för den fortlöpande tillsynen. Tillstånds- och tillsynsmyndigheter, dvs. Alkoholinspektionen, kommunen, och polismyndigheten, har en underrättelse- skyldighet till varandra. Vidare har kronofogde- och skattemyndig- heter viss skyldighet att lämna uppgifter som behövs för tillstånds- prövning och tillsyn. En tillståndshavare är skyldig att lämna tillträde till lokalen m.m., och bokföring i rörelse som är tillståndspliktig skall vara så utformad att kontroll av verksamheten är möjlig. Han är dessutom skyldig att lämna statistiska uppgifter om försäljningen av spritdrycker, vin och starköl.