sou · GOB375 · 2001-01-01 00:00:00 — initierade Industri och handelsministeriet () ett speciellt designprogram med målet att förbättra kvaliteten på brasilianska exportartiklar. Ett center för industridesign bildades, FIESP/CIESP, med syfte att påverka industrin att använda sig av designer. lanserade det nationella forsknings- och utvecklings- centret, CNP, en rad aktiviteter för att främja designverksamheten i landet. Ett statligt industridesignprogram initerades och pågick fram . Tre industridesigninstitut etablerades. 22 Informationen har lämnats av M. de , vid det brasilianska Handels- och industriministeriet , och har förmedlats av den svenska ambassaden i Brazilia. Utan att ha haft möjlighet att studera verksamheten på plats är det svårt att utvärdera effekterna. 94 Designpolitik ur ett internationellt perspektiv initierade Industri-, handels- och turistministeriet ett stat- ligt brasiliansk designprogram (BDP). Målsättningen var att ta en rad initiativ för att med hjälp av design modernisera industrier och teknik. De brasilianska varornas kvalitet och konkurrenskraft skulle öka. Programmet omfattade även tjänster. Design och slagkraftiga varumärken sågs som viktiga strategiska medel för att öka brasiliansk export. Värdet på varorna skulle bli högre och företagens identitet stärkas som designen skulle bidra till att främja varumärket . I designprogrammet görs en bodelning mellan design och konst. Ambitionen var att få affärsvärlden och medierna mer med- vetna om design som ett viktigt redskap för att främja innovatio- ner, kvalitet, teknisk och ekonomisk utveckling samt konkurrens- förmågan. BDP:s aktiviteter inriktas nu framför allt på de små företagen. Design för ökad konkurrenskraft, rekommendationer för industripolitik är ett strategiskt program som drivits av och i vilket man bland annat inrättat ett pris för bästa design management-program. Man har också genomfört en studie kring företagens design management-policy, samt inrättat ett ekonomiskt stöd till företag för att dessa skall kunna förbättra sina kunskaper om design. Speciella designprogram har utvecklats för två områden i samar- bete med branschorganisationerna: dels ett för smycke- och guldsmidestillverkningen, dvs. ädla stenar och juveler, under led- ning av IBGM, dels ett för möbelsektorn, som administreras av ABIMOVEL, som i sin tur samarbetar med de sex främsta möbel- distrikten i för att åstadkomma ett bättre utnyttjande av designer. Syftet är att öka de lokala tillverkarnas konkurrenskraft. Ett speciellt program, Promovel, har initierats för att främja möbelexporten och i samband med de två stora möbelmässorna FENAMVEM och MOVELSUL i delas ett designpris ut Designpolitik ur ett internationellt perspektiv 95 för bästa möbeldesign. Målet är att öka brasiliansk möbelexport med flera Även smyckeexporten skall växa. Fem designcentra har öppnats i de områden i landet där smycken till- verkas. Man följer de internationella trenderna och deltar i utländ- ska utställningar och mässor. Den keramiska industrin är, liksom bil-, leksaks- kosmetika- och förpackningsindustrin branscher, i vilka man försöker utveckla designkunnandet. Centra för att främja design Uppgiften för () är att sprida information om design, om upphovsrätt och annan lagstiftning. Man håller, med hjälp av det brasilianska på att bygga upp en informationscentral på Internet. För att stärka stödet till designer har ett center för prototyp- framtagning etablerats i samt ett designcenter i São . Teknologiska forskningscentra och utvecklingscentra för dataprogram har inrättats dels i , dels i Paraiba. Ambitionen har alltså varit att bygga upp en effektiv infrastruktur för designområdet med fjorton designcentra i olika delar av landet – så kallade Nads, vars uppgift är att stödja före- tagen: det gäller allt från skotillverkare, matproducenter, textil- och klädfabriker, keramiska industrier, plasttillverkare till tryckerier. Bäst resultat har man uppnått i och São . Där har man lyckats upprätta en strategisk plan för infrastrukturen, ett fungerande informationssystem och en förbätt- ring av produktionen. Verksamheten vid de olika design-, teknik- och forskningscentra som upprättats i är alltså inriktad på att främja näringsli- vet i respektive region. Även utbildningarna är utformade för att stödja den existerande industrin. Det är ökad konkurrenskraft, 96 Designpolitik ur ett internationellt perspektiv export och en bättre ekonomi som är de huvudsakliga incitamenten till den brasilianska – statliga och regionala – designpolitiken. var det första land i , där designfrågorna målmedvetet prioriterades. Orsaken var att man ville undslippa bilden av att vara en nation där företagen endast kopierade det som produ- cerades i västvärlden. Sådan var den gängse uppfattningen . Några av pionjärerna inom den japanska design- världen, framför allt industridesignern , lyckades med tiden vända denna internationellt spridda åsikt. grundade han ett av de första industridesignkontoren i , – fortfarande ett av de största fristående kontoren. har mycket hänt. räknas till ett av de mest designmedvetna länderna i världen. har varit en portalfigur inom den japanska designvärlden. var han en av dem som bildade (), dvs. den japanska föreningen för industridesigner, och han valdes till dess president. var han ordförande för den första ICSID24-kon- ferensen i . Han har varit drivande i en rad japanska och internationella designsammanhang. På JIDA:s pro- gram står att arrangera utställningar, seminarier, symposier, ge ut 23Information om har lämnats av chefen för STATT-kontor, . Dessutom har fakta hämtats från följande källor: , , . Design promotion at the Crossroad, Design , vol. 24ICSID – – är som namnet avslöjar den internationella organisationen för industridesigner. Designpolitik ur ett internationellt perspektiv 97 publikationer om design och att med hjälp av god design förbättra livskvaliteten. En annan, men statligt initierad, organisation som främjar design är (), grundad som en oberoende icke vinstdrivande designorganisation och som verkar på uppdrag av Handels- och industriministeriet (). JIDPO har sedan sin tillkomst delat ut s.k. G-utmärkelser för god design. Två kategorier i den verksam- heten är eco-design och s.k. design. Det sistnämnda begreppet omfattar den design som tar hänsyn till rörelsehindrades och synskadades problem. Ett annat område som fokuserats i är den design som löser en åldrande befolknings behov. Precis som i utgörs en allt större del av befolkningen i av äldre invånare. I den japanska designvärlden och därmed också i -politiken poängteras vikten av internationella kontakter. Därför har man inrättat en rad internationella designpriser. För denna verksamhet ansvarar () grundad . JDF har initierat de återkommande internationella designfestivalerna i , internationella designpriser och internationella designut- ställningar. grundade JDF ett asiatiskt designnätverk – – för att öka utbytet och samarbetet mellan designer i . Till de japanska aktörerna inom design hör också Insti- tute of Design, en ideell sammanslutning av namnkunniga japanska designprofessorer, industridesigner, och representanter från företag. Syftet med denna verksamhet är att diskutera och öka kunskaperna om tvärfackliga frågor, som t.ex. relationen mellan industriell verksamhet och estetik, om miljöfrågor och problemet för ett samhälle med en allt äldre befolkning. Till detta institut har en grupp internationellt kända och erfarna industridesigner knutits. Åtta av de tretton medlemmarna kommer från andra länder. Publikationer, forskning och internationellt utbyte står också på institutets program. 98 Designpolitik ur ett internationellt perspektiv ägde ytterligare en ICSID-konferen rum i . Cirka 4 000 industridesigner och designteoretiker från hela världen samlades i . Inriktningen på de två konferenserna visade att ett skifte i värderingar ägt rum, från kvantitet till kvalitet. Om inte hade förändrats från att vara ett ensidigt exportinriktat land till en designinriktad nation hade inte den japanska industrin överlevt, hävdade de japanska arrangörerna.25 De japanska designorganisationerna har också varit mycket aktiva i att bilda och utveckla internationella nätverk för designer. Ett flertal, unga japanska, blivande designer har på den japanska statens bekostnad fått praktisera på de främsta designkontoren i och , andra har skickats till designskolor i och . har å sin sida tagit ansvar för sina grannländer. Ungdomar från ekonomiskt svaga har genom japanska stipendier kunnat skaffa sig en designutbildning i . Några av västvärldens mest namnkunniga designer har japanska uppdragsgivare och får framträda som lysande fixstjärnor i massmedierna. Det gäller däremot inte för de japanska design- erna i . Elektronik- och bilindustrin har stora egna designavdelningar. De japanska designerna på dessa avdelningar eller på de enskilda designkontoren arbetar ofta anonymt. Det är istället producenter- nas och designkontorens namn som lyfts fram. Ett antal framstå- ende, japanska designer som etablerat sig i västvärlden har å andra sidan blivit internationellt kända. Det visar hur starkt olika kultu- rer fortfarande präglar värderingar och synsätt – trots den ökande internationalismen. 25 Ur konferensprogrammet, Industrial design ICSID89 , 1989. Designpolitik ur ett internationellt perspektiv 99 I , där som tidigare nämnts den stora ägde rum , finns ett stort internationellt designcenter innehållande ett tiotal designkontor, undervisning i industridesign, informationsavdelning för designer, företagare och allmänhet, designbibliotek, referensmaterial och andra data om design, ett designlaboratorium utrustat med de senaste sökverktygen och öppet för både forskare, studerande och yrkesverksamma designer. Här finns också seminarierum, designverkstäder, utställningar, ett designmuseum där bland annat designprocesser beskrivs, utställ- ningslokaler för tillfälliga utställningar, en stor konferenslokal, designbutiker och affärer där man kan köpa material för egen verksamhet. Här skall det bästa av designade konsumentartiklar finnas och gå att inhandla. För att undgå den utslätning som internationalismen kan leda till försöker man nu i utveckla de regionala och individuella uttrycken och särarterna. Landet består av 47 distrikt, med sina egna regionala institutioner, distriktsstyrelser och lokalt verk- samma industrier. av den japanska industrin består av små och medelstora företag. I 39 distrikt finns regionala, designfrämjande institutioner och centra, som på olika sätt stöder industrier och lokal produktion, skapar nätverk av designer, delar ut utmärkelser och visar de pro- dukter som anses vara föredömliga. De flesta av dessa regionala industricentra är och . Deras inriktning varierar. I finns utmärkelsen , i Kyoto heter den Made in Kyoto. Design Center rubricerar sin designetikett med Design , Design- centret med Selection. I finns en avancerad högteknologisk industri och utmär- kelsen heter Saikou Design. I Yamanishi produceras viner, vävda textilier och smycken, vilka om de håller måttet kan 100 Designpolitik ur ett internationellt perspektiv erhålla Yamanashi Good Design. Det lokala industrifrämjande institutet i Gunma distriktet har bland annat lyft fram träarbeten och textil genom Good Design Gunma och på med sin trä- och lädertillverkning står Good Design på etiketten. Industri- och företagsstrukturen skiljer sig mellan de olika distrikten i . Avsikten är att dessa inriktningar och olikheter skall främjas för att uppnå en större spännvidd. I vissa regioner dominerar äldre hantverkstraditioner, det som kan rubriceras som hemslöjd. I andra regioner finns ett livskraftigt studiekonsthant- verk eller en avancerad elektronisk industri. Denna variation, liksom de lokala råvaror som präglar respektive distrikt, ses som viktiga för utvecklingen. De värden som ofta förs fram i japanska designsammanhang är de kulturella och andliga. Om inte dessa behov tillfredsställs kan inte samhället utvecklas.26 De kanadensiska delstaternas intresse för designområdet väcktes först . ingick enbart arkitektur och konsthantverk i de statliga och delstatliga satsningarna. Design- och formområdet betraktades som en del av arkitektur och konsthantverk, och så sker ibland fortfarande. Det är därför svårt att bedöma hur stor del av resurserna som ägnas respektive 26Ur JDF:s ordförande, , förord till organisationens hemsida. 27Informationen om hur designområdet hanteras i har lämnats av , intendent för 1900-talets design vid avdelningen för västerländsk konst och kultur på Musée royal de lOntario i , . Övriga fakta har hämtats från: och , . Designpolitik ur ett internationellt perspektiv 101 Exempel på blandad, tvärfacklig verksamhet är bland annat de omfattande forskningsprogram som finns i . Det största statliga stödet till designområdet kommer från , Industry , som ansvarar för tre främsta forskningsinstitut: , The Social Sciences and och The Natural Sciences and . Staten ger även forskningsstöd till producenter. är viktigaste vetenskapliga och teknologiska forskningsorgan, som arbetar tillsammans med företag, universitet och utländska forskningsinstitut. Ett av de pro- gram som denna institution driver är Assistance Program, som har hjälpt små och medelstora industrier i att tillgodogöra sig ny produk- tionsteknik, utveckla eller skapa nya produkter. Företagen erbjuds teknisk hjälp och delad finansiering av projekten. Dessutom får man stöd för marknadsföring av de nya produkterna genom . Budgeten för är omfattande. Det går emellertid inte att avgöra exakt hur mycket av detta som ges till designforskning, men antalet forskningsprojekt med syftet att lära professionella designer och företag hur man använder sig av ny teknologi har ökat betydligt. Även några delstater ger forsknings- stöd till designer och företagare, genom t.ex. och . För enskilda forskare finns möjlighet att erhålla bidrag genom The Social Sciences and () bildat för att stimulera forskningen på universi- tet och andra utbildningsinstitutioner. Beroende på att designut- bildningarna varit få, har dessa forskningsbidrag framför allt gått till universitetsutbildningar för blivande hus-, landskaps- och stadsplanearkitekter. SSHRC erbjuder stöd på en rad olika sätt 102 Designpolitik ur ett internationellt perspektiv SOU 2000:75 till grundforskning, tillämpad forskning och tvärvetenskaplig forskning. Forskningsprojekt som leds av museiintendenter, vars specia- litet är design och konstindustri, kan också få anslag via detta forskningsråd. Begränsningen är att SSHRC bestämmer de över- gripande inriktningarna som kan vara hälsovård, miljöfrågor, etc. Det finns ingen redogörelse för hur stor del av anslagen som går till designrelaterad forskning. Bidrag till designforskning kan också erhållas från Natural Sciences and (). Härifrån ges anslag till projekt inom design och tillverkning såsom design, konstruktionsmaterial och metoder, material- forskning och konsumentvaruforskning. NSERC:s anslag för stipendier och forskning är cirka 2,2 miljarder.28 Samtliga ovan nämnda forskningsinstitutioner är underställda . Den statliga institution under som stöder design i är . Till skillnad från de anslag som industriministeriet delar ut och som nämnts ovan ger bidrag till föreningar och organisationer utan- för utbildningsväsendet. Rådet bildades och har ökat sina anslag till designområdet, vilket avspeglar den snabba tillväxten inom designområdet. lyder under (Minister of Canadian Heritage). Rådet stöder design genom ett tiotal olika stipendier till enskilda utövare och ideella föreningar. Traditionellt har konsthantverk haft en starkare ställning än industridesign i och några stipendier och pris är uttryckli- gen avsedda för detta område. I de fall där arkitektur nämns inbegrips också möbeldesign. 28 I avsnittet om har växlingskursen 6.29 använts. Designpolitik ur ett internationellt perspektiv 103 Intressant för denna utredning är de produktions- och resesti- pendier som finns för oberoende kritiker och utställningsinten- denter, vilket gör det möjligt för dessa att forska, utveckla sina teoretiska kunskaper, sin kritiska och analytiska förmåga, liksom även sina kunskaper när det gäller utställningsarkitektur och -teknik. Det finns även stipendier som gör det möjligt för utländska kritiker, konsthantverkare och intendenter att vistas i , liksom för utvecklingsprojekt inom konsthantverksom- rådet. Bidrag delas ut till museer och gallerier för inköp av samtida konsthantverkares och designers arbeten. stipendiebelopp uppgår till . En rad regionala stipendier och stödformer finns också. Den vikti- gaste och största är Program, en fond motsvarande , som ger anslag till olika projekt och publika aktiviteter. Även Branch administrerar en rad program, som gör det möjligt för designer och konsthantverkare att förkovra sig i sina yrken. Designer och designinstitutioner är allt oftare mottagare av de stipendie- och fondmedel som fördelas från den kanadensiska kultursektorn. För övrigt är de lokala stödformerna ofta förknippade till de naturresurser och de lokala industrier som finns i respektive region. Både och har stora skogsresurser. I finns en utvecklad industri för träprodukter, medan hantverk och konst- hantverk dominerar i . I stöds keramiskt konsthantverk av tradition och i brist på industriell keramisk tillverkning. 104 Designpolitik ur ett internationellt perspektiv De kanadensiska designutbildningarna är ofta kopplade till de regionala naturtillgångarna och den regionala industrin. Universi- tetsutbildning av designer finns framför allt i den engelsktalande delen av . För övrigt ges undervisning i design på konst- skolor och kommunala högskolor. Konsthantverk och grafisk design kan man studera på universitetsnivå i . På de tio arkitekturfakulteter som existerar på kanadensiska universitet svarar man nu på det ökande designintresset genom att inrätta undervisning och kurser i möbeldesign, grafisk design och design i nya medier. Två inredningsarkitekturutbildningar finns på uni- versitetsnivå, dels på i , dels i . Stöd för publikationer och andra medier Designskribenter, vilka medverkar i olika slags publikationer och gör utställningskataloger inom ämnet designhistoria och teori, har möjlighet att erhålla ekonomiska bidrag från , förutom från regionala och lokala institutioner. Det statliga anslagssystemet har blivit mer flexibelt och berett att stödja designforskning, designutbildningar och företag. Bidrag ges till utvecklingsprojekt, bevarande, träning och teori. Systemet ger stort utrymme för egna initiativ och möj- ligheter för individerna att styra sitt eget arbete. En brist som de kanadensiska designerna påtalat, är att det inte finns något statligt stöd för tidskriftspublikationer. Tidskriften , som presenterar ny kanadensisk design, utges privat i . De olika regionerna driver som nämnts egna verksamheter inom designområdet. I har man infört skatte- reduktion för att stimulera små och medelstora företag att anställa Designpolitik ur ett internationellt perspektiv 105 industri- eller möbelformgivare, framför allt inom trävarusektorn. Den regionala institution som drivit programmet är VISA Design. 52 företag har utnyttjat denna möjlighet. Avsikten har varit att stimulera tillverkarna att åstadkomma nya produkter istället för att kopiera andra. För att få räknas som ett litet eller medelstort företag skall företagets omsättning understiga . Då kan företaget få av lönekostnaderna för designern eller designerna täckta, förutsatt att produkterna tillverkas i . kan begära 20–i ersättning på en glidande skala beroende på företagets storlek. Ersättningen täcker både designkostnaderna för frilans- eller fast anställda designer. Villkoret är att designerna har examen från en industri- eller möbeldesignutbildning och är medlemmar i des designers industriels du . Programmet betraktas om framgångsrikt. har några av företagen fördubblat intäkterna från sin försäljning. () grundades och dess lokaler invigdes . IDM är en icke vinstdri- vande institution, vars uppgift är att påvisa designens ekonomiska betydelse samt att göra till ett centrum i världsklass för design. På programmet står att integrera design i företagsvärlden, stimulera tillämpad designforskning, öka de lokala designernas inflytande både nationellt och internationellt och att utveckla en designkultur. Man vänder sig till tillverkare och andra företag, till designer, den offentliga sektorn, forskare och studenter och all- mänheten. har IDM genom in Design (SARD) – ett forskningsprogram för design – genererat investeringar på . Fyra av projekten har vunnit internationella designpriser. Resultaten från designpristäv- lingar har visats för en bredare publik, liksom de bästa designpro- jekt som genomförts av företag i . IDM bidrar med en dag- lig designsida i en av och har ett nät- verksansvar för designområdet i , samt för samarbetet med de internationella designorganisationerna. har cent- rets integrationsprogram för unga designer inneburit att 210 designer direkt efter sin utbildning fått arbete, 120 av dem fasta 106 Designpolitik ur ett internationellt perspektiv har man också drivit informations- seminarier för unga designer för att underlätta kontakterna med industrin. I har man valt att tolka designbegreppet på föl- jande sätt: Utgångspunkten för god design är att livet innebär något mer än att bara existera. Genom design skapas vardagsting som är effektiva och attraktiva och som kan förbättra människors livskvalitet. har därför en annan modell än övriga regioner för arbetet med designfrågorna. Fokus är på de ekologiska aspekterna. Eftersom skogen – som är ekocertifierad med märket Eco-Cert – är den viktigaste råvaran, har en designtävling utlysts för att stimulera tillkomsten av nya designprodukter i trä. Det finns cirka sex organisationer som driver ekologiskt skogsbruk i , i , i , i , , i och i Slocan Park. Den organisation som driver designfrågorna är . När designområdet fått en starkare förankring i och designerna blivit fler, finns stora möjligheter för formgivare och designer att delta i både övergripande tvärfackliga forskningspro- gram och bedriva egen forskning. Den plattform för designkun- skap och -forskning som därmed skapas kan få en stor betydelse för designområdet. Det finns i ett intresse för övergripande sociala frågor och för den slags design som försöker lösa väsentliga behov. Det finns också ett starkt intresse för ekologiska frågor och ett etable- Designpolitik ur ett internationellt perspektiv 107 rat ekologiskt program som också inbegriper designområdet, fram- för allt när det gäller trä. Det finns ett system med skattereduk- tioner för träföretag och möbeltillverkare, som anlitar eller anstäl- ler designer. Det görs riktade insatser för att få ut de unga färdig- utbildade designerna på arbetsmarknaden. Den största och viktigaste är () med uppgiften är att påvisa designens ekonomiska betydelse och göra till ett centrum i världsklass för design. Den sydkoreanska29 regeringen anser att en förbättrad formgivning är det viktigaste medlet för att öka exporten. Design betraktas därför som något livsnödvändigt för exportföretagen och anses även kunna ha en vitaliserande effekt på hemmamarknaden. Regeringen har utnämnt designföretagen som en av de kunskaps- baserade branscher som man skall satsa på framöver. I delas design- och formgivningsfrågorna upp i två områden – kulturell och industriell design. Den s.k. kulturella designen hör till turist- och kulturministeriets ansvarsområde, medan industrifrågorna sorterar under handels-, industri- och energiministeriet. Med kulturell design menas mode och hant- verksdesign, men även andra produkter med anknytning till kore- ansk kultur. Diskussionerna om och utvecklingen av den kulturella designen sker genom expertmöten, arrangerade av i . På dessa möten diskuteras och bestäms hur den traditions- bärande designen skall se ut. Diskussionerna kan röra sig om sta-