sou · GOB3109d1 · 2001-01-01 00:00:00 — Ridskolorna är i många fall beroende av statliga och kommunala bidrag för sin verksamhet. Bidragen sker dels direkt i form av t.ex. statligt och kommunalt lokalt aktivitetsstöd, dels indirekt i form av subventionerade hyror för ridanläggningar. Det är inte ovanligt att viss personal som arbetar vid ridskolorna gör det inom ramen för olika arbetsmarknadspolitiska åtgärder. De lokala ridklubbarna fick ca i statligt lokalt aktivitetsstöd, vilket kanaliseras genom RF. Jag anser att förmågan att kunna utveckla den egna föreningens ekonomi spelar stor roll för ett självständigt föreningsliv. Det vore positivt om SvRF tar ansvar för att i samråd med distriktsförbund och ridskolor vidta åtgärder som syftar till att skapa bättre förutsättningar för att utveckla rid- skolornas verksamheter. En angelägen åtgärd är enligt min mening att det görs en analys över vad som karakteriserar framgångsrika ridskolors verksamhet och vilka strategier de valt inom olika verk- samhetsområden. En annan angelägen åtgärd är enligt min mening att vidareutveckla konceptet med jämförande nyckeltalsanalyser som gjorts av SvRF i samråd med och 1999. Genom dessa olika former av s.k. bench-marking anser jag att ridskolornas verksamhet kan stärkas. Jag ser det som positivt att SvRF påbörjat ett arbete med att utveckla ett rikstäck- ande kvalitetssäkringssystem för ridskolor och förutsätter att detta arbete kommer att bedrivas intensivt på såväl central som lokal nivå under den närmaste framtiden. Jag bedömer att det inte behövs något statligt stöd som riktas särskilt till företag i hästsektorn. Det finns redan stöd att söka inom ramen för befintliga stöd. Det är därför viktigt att häst- sektorns företag tar vara på de möjligheter som finns inom nu gällande regelverk för statligt stöd till företagande. Det är positivt att de centrala sport- och avelsförbundena (SGC, SH, STC och SvRF) angett att de avser pröva förutsättningarna för att samverka kring information och rådgivning till hästföretagare i denna del. Jag noterar också att de centrala (SGC, SH, STC och SvRF) avser att närmare pröva förutsättningarna och formerna för att i samråd med organisationer som representerar olika typer av hästföretagare ta till vara på olika fördelar som finns vid samverkan. Det gäller bland annat inköp och rådgivningsverk- samhet som syftar till att förbättra ekonomin i hästföretagen. Jag bedömer att det är av väsentlig betydelse för sektorns utveckling att dessa åtgärder kommer till stånd . Jag ser dock ett behov av att vissa statliga insatser vidtas vad gäller ridskolornas verksamhet. Dessa är till stor del förenings- drivna och har i många fall knappa ekonomiska resurser och har mer begränsade möjligheter att söka stöd inom befintligt regelverk om stöd till företagare. SvRF har gett in ett förslag till utredningen som syftar till att förbättra ridskolornas ekonomi som det underlättar för ridskolor att anskaffa hästar av god kvalitet. SvRF anser att det är ett problem för flera av landets ridskolor att anskaffa väl utbildade hästar som är anpassade till användarnas behov. Orsakerna till problemet är enligt skrivelsen att ridskolornas ekonomi med traditionella mått sett är svag, att ekonomiska resurser saknas för att köpa hästar som är väl utbildade samt att kunskaper om att bedöma hästarnas utbildningsnivå m.m. varierar kraftigt mellan olika ridskolor. Det är enligt skrivelsen inte ovanligt att ridskolorna köper sina hästar av s.k. hästhandlare, utan att först ha provat hästen. För det fall hästen inte passar för ridskolans behov kan den i många fall återlämnas mot en viss avgift. Hästen säljs då ofta vidare till en annan ridskola, som ges möjlighet att prova den osv. Hästarnas härstamning vid ridskolorna är inte sällan okänd. SvRF:s förslag innebär sammanfattningsvis att SvRF bildar ett särskilt bolag som skall ha till syfte att säkerställa att landets rid- skolor ges tillgång till hästar av vissa kvaliteter genom att köpa in hästar som sedan hyrs ut till ridskolor, att staten av tillskjuter som skall användas för hästinköp, att SvRF tar ansvar för bolagets driftkostnader och för- säkringskostnader. Avsikten är att bolaget efter femårsperioden skall drivas utan det av mig föreslagna tidsbegränsade statliga stö- det. Mot bakgrund av vad jag fått ta del av vid mina besök vid rid- skolor och av telefonsamtal som utredningen fått kan jag konsta- tera att det för många ridskolor är ett problem att få tag på bra hästar. Jag anser att tillgång till välutbildade och säkra hästar anpas- sade till ridskoleelevernas förutsättningar är mycket viktig för att bevara och utveckla hästsektorn. Det är inte minst viktigt för att upprätthålla ett högt förtroende från föräldrar till barn och ung- domar som rider vid landets ridskolor och från samhället. Vi får inte glömma att det är i ungdomsåren som hästintresset grundläggs för att sedan förhoppningsvis följa med hela livet, antingen som hobby eller som yrke. Hästar och hästsport är också ett intresse som kan vara gemensamt för barnen och deras föräld- rar. Hästen kan i detta sammanhang ses som en bro mellan olika generationer. Jag bedömer att man med den av SvRF föreslagna modellen bildar en bra bas för inte bara bevarande utan framför allt för utveckling av svensk hästsektor. Kapitel 11 – Konsekvenser av mina förslag Ridsport är i många avseenden flickornas idrott. Den satsning på avel, kompetens, landsbygd och företagande som jag föreslår kan enligt min bedömning medverka till att minska en eventuell orätt- visa i det stöd som ges från samhället till flick- respektive pojk- idrotter. Jag bedömer att mina förslag i allt väsentligt kommer att främja jämställdheten mellan kvinnor och män, flickor och pojkar, då förslagen enligt min bedömning medför att svensk hästsektor kan bevaras och utvecklas. Hästsporterna är enligt min mening i sig jämlika, då kvinnor och män, flickor och pojkar, tävlar på lika villkor. De nya offentliga åtaganden som läggs på och i vissa fall länsstyrelserna till följd av mina förslag avseende svensk tillämpning av den gemensamma jordbrukspolitiken bedömer jag kan inrymmas inom nuvarande resurser. Detsamma gäller det nya offentliga åtagande som ges för att handlägga ett tidsbegränsat stöd för långsiktiga åtgärder på hästavelsområdet. Jag bedömer också att inte behöver ökade resurser för att kunna handlägga ett nytt åtagande på hästforskningsområdet. Vidare bedömer jag att SLU kan omprioritera resurser så att en ökad utbildningsverksamhet kan ske vid i som SLU är huvudman för. Mina förslag på det jordbrukspolitiska området medför att möjligheterna att etablera och utveckla hästverksamheter på lands- bygden kommer att förbättras, speciellt i glesbygdsområden. Grundläggande förutsättningar för att använda hästar i renskötsel- arbetet medverkar enligt min mening också positivt till utveckling av nya företag, då hästturismverksamhet i renbetesfjällen är en möjlig utveckling. Jag anser att mina förslag ligger i linje med en modern näringspolitik. lag om ändring i djurskyddslagen (1988:534) Härigenom föreskrivs i fråga om djurskyddslagen (1988:534) att 4 § skall ha följande lydelse. Djur som föds upp eller hålls för produktion av livsmedel, ull, skinn eller pälsar eller för att användas för ändamål som avses i 19 § eller i tävling skall hållas och skötas i en god djurmiljö på ett sådant sätt att det främjar deras hälsa och ger dem möjlig- het att bete sig naturligt. Regeringen eller, efter reger- ingens bemyndigande, Jord- bruksverket får meddela ytterli- gare föreskrifter om hur sådana djur skall hållas och skötas. Djur som föds upp eller hålls för produktion av livsmedel, ull, skinn eller pälsar eller för att användas för ändamål som avses i 19 § eller i tävling samt hästar skall hållas och skötas i en god djurmiljö på ett sådant sätt att det främjar deras hälsa och ger dem möjlighet att bete sig naturligt. Regeringen eller, efter reger- ingens bemyndigande, Jord- bruksverket får meddela ytterli- gare föreskrifter om hur sådana djur skall hållas och skötas. Denna lag träder i kraft . Enligt direktiven (Dir. 2000:7), se bilaga 1, skall Hästpolitiska Utredningen (HPU) utarbeta förslag till en sammanhållen svensk hästpolitik. Syftet med utredningen är att skapa förutsättningar att bevara och utveckla hästsektorn i . Utredningsarbetet skall bedrivas i nära samarbete med organisationer inom hästsektorn. Utredningen skall enligt direktiven undersöka förutsättningarna för organisationers och företags konkurrensförmåga inom hästsektorn samt för hästens roll i den gemensamma jordbrukspolitiken, bedöma behovet av stöd till forskning och utbildning inom hästsektorn samt till avel och uppfödning, se över och komma med förslag vad avser ansvarsfördelning, styrformer och finansiering mellan SLU och Nationella Stiftel- sen för Hästhållningens Främjande när det gäller den hippolo- giska högskoleutbildningen, bedöma hur hästnäringen kan medverka till att uppfylla miljö- målen för jordbruket och för skogsbruket, de av antagna miljökvalitetsmålen och regeringens målsättning om att ställa om till ett ekologiskt hållbart samhälle, utifrån principen om att ett sektorsintegrerat miljöansvar skall vara vägledande, belysa hur länder som är jämförbara med har hanterat de aktuella frågorna, belysa vad som i övrigt kan anses vara relevant för uppdraget, ha som ambition att utforma ett generellt utformat stöd för hästsektorn som ligger i linje med en modern näringspolitik, ange kostnaderna för förslagen samt föreslå hur de skall finansieras. förordnade i beslut följande personer att ingå i en referensgrupp knuten till utredningen: handläggaren vid i , generalsekreteraren i , chefen för , styrelseledamoten i (ersatt med ombudsmannen i ), styrelseledamoten i , docenten vid , för , docenten vid , ombudsmannen i och styrelseledamoten i . Referensgruppen har haft fyra sammanträden. Regeringen har överlämnat sju skrivelser till utredningen. Regeringen har i beslut vid regeringssammanträde överlämnat tre skrivelser till utredningen gällande önskemål om representation i hästutredningen. Regeringen har i beslut vid regeringssammanträde överlämnat fyra skrivelser som behandlar problem med de inte längre användbara hästarnas omhändertagande och slakt. Utredningen har inhämtat synpunkter genom att anordna sex muntliga hearings och två skriftliga hearings. Organisationer och myndigheter som bedömts ha särskilda kunskaper inom de berörda områdena har inbjudits att delta. Muntliga hearings har hållits i följande ämnen: brukshästanvändning hästarnas hälsa och djurskydd svensk galoppsport svensk hästforskning svensk ridsport svensk travsport Skriftliga hearings har hållits i följande ämnen: utbildningsfrågor och utbildningsbehov inom svensk hästsektor hästsektorns miljöpåverkan Utredningen har genomfört studieresor i norra, mellersta och och då besökt auktionsanordnare, beridare (ridhäst- tränare), , hästuppfödare, lantbrukare med inackorde- ringsverksamhet och/eller hästuppfödningsverksamhet, ridskolor, travtränare, samt tävlingsarrangörer inom galopp-, rid- och trav- sporterna. Särskilt möte har hållits med företrädare för () och () gällande den hippologiska högskole- utbildningen. Särskilt möte har även hållits med företrädare för och Skogs- och Jordbrukets Forskningsråd gällande forskning på hästområdet. Särskilda möten har också avhållits med företrädare för Travhästen, , , , och . Utredningen har deltagit vid möten med SLU och () , , Hästriksdag i Väst som anordnades av vid travbana , och vid möte som anordnats av ABF, , . Utredningen har även genom- fört studieresa till för hästar, . Utredningen har haft diskussioner med företrädare för , Federation Equestre Internationale, Haras Nationaux, , Norsk Hestecenter, Suomen Hippos, samt det finska jord- och skogsbruksministeriet och det irländska jord- bruksministeriet. I kapitel 2 redogör jag för mitt förslag till en sammanhållen svensk hästpolitik och de principer som jag anser bör vara vägledande för vad som är hästsektorns ansvar och det ansvar som bör åvila staten. Kapitel 3 beskriver svensk hästsektor: antalet hästar, antal syssel- satta, sektorns ekonomiska betydelse samt hästsektorns organisa- tioner. I kapitel 4–10 presenteras mina förslag som tillsammans bildar en sammanhållen svensk hästpolitik och mina motiv för förslagen. I kapitel 11 redovisas mina konsekvensanalyser för de områden som vid behov skall belysas enligt 14–16 §§ kommittéförord- ningen. I bilaga 1 återges utredningens direktiv. Bilagorna 2–7 beskriver bakgrund och fakta för kapitel 4–10. I bilaga 8 görs en beskrivning av hur länder jämförbara med har hanterat vissa av de för utredningen aktuella frågorna. 2En sammanhållen svensk hästpolitik Hästsektorns betydelse i samhället har ökat kraftigt under de tre . Det gäller såväl antalet utövare på tävlingsnivå som motionsnivå. Intresset för ridning är stort, inte minst bland unga kvinnor. Svensk hästsport vinner stora internationella fram- gångar inom både trav- och ridsporterna. På stallbackar, ridskolor och i hästhagen samlas människor från i stort sett alla yrkeskate- gorier och olika kulturer genom ett gemensamt intresse och enga- gemang för hästar. har insikten om hästarnas be- tydelse för mänskligt välbefinnande ökat. Hästen används även vid habilitering och rehabilitering för funktionshindrade och för människor med sociala problem. Ridsport är enligt den största handikappsporten. Hästantalet har nästan tredubblats och vi har ca 200 000–225 000 hästar. Sektorn har också en betydelse för regionalpolitiken och sysselsättningen. Nya företag, ofta på landsbygden, utvecklas kring hästar och hästhållning. De är i många fall inriktade på att skapa upplevelser i olika former för att tillfredsställa vårt behov av en meningsfull fritid och rekreation. Hästar spelar en viktig roll för jordbruket och är jordbrukets femte största inkomstkälla. Hästar och hästhållning har således betydelse för människor och samhälle inom flera olika områden, t.ex. idrott och fritid, före- tagande, jordbruk, regionalpolitik och miljö. Mot bland annat den bakgrunden är det angeläget att det finns en sammanhållen svensk hästpolitik. En sammanhållen svensk hästpolitik Enligt riksdagsbeslut vilar idrottspolitiken och ungdoms- politiken på tre hörnstenar. Jag tycker det är naturligt att en sammanhållen svensk hästpolitik står på fyra friska ben, nämligen: en kvalitetsmedveten avel och uppfödning som är anpassad till användarnas behov, inte minst barnens och ungdomarnas, och de krav som hästsporterna ställer, en hög kompetens hos de som arbetar i sektorn och som är anpassad till de krav som bland annat ställs av föräldrar till barn och ungdomar som rider och kör, hästägarna, häst- sporterna och hästföretagarna, t.ex. ridskolor, tränare och uppfödare, en medvetenhet om den roll och betydelse som hästar, häst- sport och annan typ av hästanvändning spelar för det svenska jord- och skogsbruket, för att uppfylla jordbrukets miljömål och utvecklingen av den svenska landsbygden, en god arbetsmiljö för de som arbetar med hästar och en etiskt god hästhållning som bedrivs med stor hänsyn till djurskyddet och till miljön, så att hästsektorn kan bevara ett högt förtro- ende från samhället vad gäller formerna för hur hästsporterna och övriga hästverksamheter bedrivs. Dessa delar utgör enligt min mening grunden för en samman- hållen svensk hästpolitik som kan ha stor betydelse såväl var för sig som tillsammans på både nationell, regional och lokal nivå för att bevara och utveckla den svenska hästsektorn. Hästsektorns organisationer bör själva lägga fast målen för sin verksamhet. Staten bör endast ange de syften som staten har med sin bidragsgivning, eller genom författning säkerställa att verksam- heten bedrivs inom ramar som accepteras av samhället. En sammanhållen hästpolitik bör ha en hög medvetenhet om samspelet mellan en högkvalitativ avel och sportsliga internatio- nella framgångar. Uppfödningens kvalitet kommer i ett framtids- perspektiv till del att ärvas, men måste ständigt förvärvas. Ett litet land som måste för att sektorn skall kunna bevaras och utvecklas bedriva ett effektivare avelsarbete än länder där avels- populationerna är större. Lägre kvalitet i avelsarbetet leder till att förutsättningarna för en konkurrenskraftig sektor försämras. En sammanhållen svensk hästpolitik En hög kompetens hos de som arbetar i sektorn och en god arbetsmiljö är nödvändig för att sektorn skall kunna bevaras och utvecklas. Arbete med hästar och hästhållning är främst ett prak- tiskt yrke, där kunskaper om hästar, deras skötsel, träning och utfodring, av tradition spelat störst roll. Kunskaper och kompetens måste finnas vad gäller såväl hästar som hästhållning, men det krävs även kunskap och kompetens i bland annat agrara och veterinär- medicinska ämnesområden, pedagogik, ledarskap, företagande och affärsmässighet, för att sektorn skall kunna bevaras och utvecklas. Liksom inom andra områden i vårt samhälle är det även nödvändigt att det finns möjlighet att specialisera sig. De särskilda krav som följer av barn- och ungdomsverksamhet måste ta fasta på behoven av och uppmuntra till kompetensutveckling av de på ideell bas engagerade ledarna. Hästsporterna bidrar till välfärden genom bredd- och motions- verksamhet för människor i alla åldrar och spelar således roll för folkhälsan. Hästsporternas ungdomsverksamhet har en viktig betydelse för att barn- och ungdomar skall ha en meningsfull fritid och få utlopp för sin glädje och spontanitet som de lär sig att ta hand om och att ta hänsyn till ett djur. Tävlingarna inom hästsporten är jämlika, män och kvinnor, pojkar och flickor, tävlar på lika villkor. Hästsporternas förutsättningar för att öka förstå- elsen människor och grupper emellan måste tas till vara på. Liksom inom annan idrotts- och folkrörelseverksamhet kan olika männi- skor och kulturer mötas kring ett gemensamt engagemang för hästar och hästsport. Det är viktigt att kostnaderna för att delta i hästsporternas barn- och ungdomsverksamhet ligger på en rimlig nivå, och att de hästar som används i ridskoleverksamhet m.m. är säkra och anpassade till barnens och ungdomarnas förutsättningar. Detta är också viktiga förutsättningar för att ta till vara hästspor- ternas möjligheter att habilitera och rehabilitera barn, ungdomar och äldre med handikapp, och för att handikappade skall kunna delta i hästsporterna som aktiva utövare. Den internationellt konkurrenskraftiga hästsporten är i många delar en förutsättning för massmedialt intresse. Det är de stora seg- rarna som uppmärksammas. Därigenom växer också människors intresse för hästsporterna. Det är ofta genom massmedias fokuse- ring av en nyckelperson eller ett lag som en sport blir stor. Sam- tidigt är det den sportsliga bredden som skapar förutsättningar för att en internationellt konkurrenskraftig elit skall utkristalliseras. Sportsliga internationella framgångar spelar roll för det individuella En sammanhållen svensk hästpolitik intresset för hästar och hästsport. Elitsporten inom olika disci- pliner och tävlingsformer har ett underhållningsvärde som ger många människor förströelse och glädje, antingen det sker i form av spel på hästar eller genom att besöka olika typer av hästtävlingar. Sport på elitnivå bör dock i huvudsak enligt min mening bedrivas utan inslag av statliga subventioner. Totalisatorspel inom trav- och galoppsporterna, och villkoren för denna verksamhet på den statligt reglerade spelmarknaden, spelar en avgörande roll för hästsektorns ekonomi och för dess ut- veckling. För spelsäkerheten är det nödvändigt att tävlingar och spel även i fortsättningen kan bedrivas på ett korrekt sätt. Rimliga förtjänstmöjligheter för ägare, tränare och uppfödare är nödvändiga för att sektorn skall kunna bevaras och utvecklas. Totalisatorspelet måste i allt väsentligt ha samma förutsättningar att få konkurrera på lika villkor som andra spelformer på den statligt reglerade spelmarknaden. Hästar och hästhållning har en stor betydelse för intäkterna i det svenska jordbruket, bland annat i form av intäkter från foderför- säljning, inackordering m.m. Hästar används även i mindre om- fattning vid utkörning av virke, främst i det tätortsnära skogs- bruket. Nya företag och verksamheter baserade på hästar och häst- hållning etableras. Det kan bland annat röra sig om turridning, rid- läger och inackorderingsverksamhet. Hästar och hästhållning är enligt min mening att se som en viktig möjlighet som vi skall ta vara på för att främja anpassning och utveckling av landsbygden. Förutom att hästen har en betydelse för jordbrukarnas intäkter kan den spela en viktig social roll för barn och ungdomar på landsbyg- den som den ger tätortsbor en möjlighet att komma ut på landsbygden. Hästen kan som i andra sammanhang betonats utgöra en viktig länk mellan stad och landsbygd. Målet för regional näringspolitik är att utifrån de regionala förutsättningarna stimulera en hållbar ekonomisk tillväxt som kan bidra till fler och växande företag och därmed ökad sysselsättning för både kvinnor och män. Mina förslag till en sammanhållen svensk hästpolitik bidrar till att stimulera en hållbar ekonomisk tillväxt utifrån regionala förutsättningar. En jämn fördelning av kvinnor och män i befolkningen på landsbygden är en förutsättning för en hållbar landsbygdsutveckling. En utveckling av hästverksamheter på landsbygden ger önskvärda arbetstillfällen för kvinnor i landsbygdsområdena. En sammanhållen svensk hästpolitik meningsfull fritid förbättras. Hästar och hästhållning bidrar också på ett positivt sätt till att uppfylla jordbrukets miljömål. I finns enligt min bedömning ca 200 000–225 000 hästar. Det har inte funnits något krav på att hästar skall vara registrerade. Detta medför att det inte finns någon tillförlitlig statistik över antalet hästar i . För att få delta i tävlingar inom trav- och galoppsporterna krävs dock att hästarna är registrerade. Detsamma gäller indirekt för ridsportens tävlingar, då det krävs att hästens ägare har löst s.k. tävlingslicens och för vilken det är en förutsättning att hästen är registrerad. Förutom det faktum att hästarna inte med nödvändighet behöver registreras vid födseln, så finns heller inget krav på att hästarna skall rapporteras som avlidna eller exporterade. Antalet hästar i var som störst omkring . Då fanns ca 705 000 hästar. Allt eftersom hästens betydelse minskade inom jord- och skogsbruket och inom försvarsmakten minskade det totala antalet hästar. Vid slut fanns det ungefär 550 000 hästar i . blev traktorn allt vanligare i jordbruket och antalet traktorer per åker- mark ökade från knappt en till 1981. Den s.k. motori- seringen inom skogsbruket startade i egentlig mening först , men gick å andra sidan väldigt fort. I mitten av 1950- talet bedöms hästen ha använts vid av timmerframkör- ningen, var motsvarande siffra . Beslut om arméns avhästning fattades , och de sista hästarna lämnade armén och övertogs av . () uppskattar det totala antalet hästar i landet till ca 225 000, se tabell 1. Samma bedömning görs av djurförsäkringsbolaget . är ca 160 000–170 000 hästar försäkrade i en eller annan form hos olika djurförsäkrings- bolag enligt bedömning av AGRIA, som även gör bedömningen att antalet försäkrade hästar har ökat med ca 20 000–30 000 . Bedömningar att antalet hästar i är ca 200 000–225 000 har även presenterats av flera talare vid det seminarium som anordnades av Kungliga Skogs- och Lantbruks- . Uppskattning av antal hästar i fördelat på olika hästraser. *Ca 50 000 hästar av rasen svensk halvblod, resterande utgörs av arabiskt fullblod, american quarter, lippizaner, morganhäst, american painthorse, angloarab, shagyaarab, knabstrupper samt ett flertal korsningar av olika slag **nordsvensk brukshäst, ardenner, fjordhäst och diverse kallblodskorsningar ***shetlandsponny (ca 20 000), russ, new , welsh, connemara, dartmoor, exmoor, svensk ridponny, samt ett flertal ponnyhästar av svårbestämbar ras, ofta importerade. Källa: SH.