sou · GOB37d10 · 2001-01-01 00:00:00 — Fram- skrivningen utgår här från att denna tilldelning kommer att vara oför- ändrad. Variationen kan ha två grunder, antingen erhåller man samma resultat vid olika resursinsats eller också handlar det om olika resul tat. I det första fallet avspeglar skillnaderna i tilldelning helt enkelt olika produktivitet, vilket faller under resonemanget ovan. I det andra fallet föreligger skillnader i servicenivå. Frågan blir då om man skall anta att dessa skillnader kommer att finnas kvar oförändrade eller om man bör räkna med att de kommer att försvinna. Oavsett om det handlar om produktivitetsskillnader eller skillnader i servicenivå indikerar de stora variationerna mellan kommuner, distrikt och till och med enskilda handläggare på en betydande potential för Bilaga 8 till LU 1999/2000 Andra faktorer som påverkar vårdkostnaderna 83 effektivisering och utjämning. Det kan knappast vara rimligt att slumpen i form av vald bostadsort eller tilldelad biståndsbedömare skall avgöra hjälpinsatsen i så hög grad som sker. Det handlar här om skillnader av en helt annan storleksordning –mätt som variation mellan hög och låg tilldelning av hjälp givet vårdbehovet – än de nedskärningar som skett i äldreomsorgen (, 1998). Ett sätt att beräkna betydelsen av detta skulle kunna vara att – i stället för att skriva fram riksgenomsnittet – utgå från att det sker en anpassning till exempelvis den lägre kvartilen, dvs. den nivå avseende kostnaden per tjänst, som understigs av av kommunerna. Resonemang och beräk ningar av detta slag görs i den ovan nämnda rapporten i jämförelse från . Utvecklingen av löner och övriga kostnader De beräkningsresultat, som kommer att redovisas i kapitel 9, är baserade på antagandet att löneutvecklingen för personalen inom den offentligfinansierade vården och omsorgen kommer att följa parallellt med löneutvecklingen i det svenska samhället i övrigt. Denna antas i sin tur följa värdet av produktionen per arbetad timme i näringslivet, den s.k. arbetsproduktiviteten. Historiskt sett är detta ett realistiskt an- tagande. En långsiktigt avvikelse i löneutveckling mellan offentlig sektor och näringsliv är mindre trolig, eftersom den skapar obalans mellan sektorerna när det gäller konkurrensen om arbets kraften. Å andra sidan kan man kanske ifrågasätta, om det går att rekrytera det betydande tillskott av personal som ändå kommer att krävas till vård- och omsorgssektorn, om löneläget inte görs mer attraktivt. För en snabbare löneutveckling inom sektorn talar också kravet på ökad jämlikhet i lönenivåerna mellan män och kvinnor. Skulle en sådan relativ löneförändring komma till stånd innebär den demografiskt baserade kostnadsutvecklingen en underskattning (för vidare diskussion och exempel, se kapitel 9). I kostnaderna för vården och omsorgen ligger också kostnader för utrustning och lokaler m.m. Även här kan naturligtvis kostnads- utvecklingen komma att avvika från de tidigare mönster som är inlagda i framskrivningen. Det är dock mindre troligt att detta kommer att spela någon roll. Dessa kostnader är starkt beroende av standardkraven, som i sin tur bestäms av den allmänna ekonomiska utvecklingen. Om denna är god ökar krav och förväntningar på toppmodern utrustning och fräscha lokaler, omvänt får detta stå tillbaka om ekonomin inte tillåter några excesser. 84 Andra faktorer som påverkar vårdkostnaderna Bilaga 8 till LU 1999/2000 Ett stort frågetecken måste sättas för kostnadsutvecklingen när det gäller läkemedlen. I våra kalkyler har vi inte lagt in dessa kostnader (utom när det gäller de läkemedel som förbrukas inom den slutna vår- den). De statliga läkemedelsutgifterna uppgår till av BNP och de ökar snabbt 2 även om den aviserade läkemedels- reformen 3 kan innebära en press på kostnaderna. Läkemedel är en vik tig behandlingsform i hälso- och sjukvården och måste ses som en integrerad del av hälso- och sjukvården. 2 Även läkemedelsanvändningen har ökat. Enligt SCB:s undersökningar om levnadsförhållanden () uppgav av männen och av kvinnorna i åldrarna 16–att de använt något läkemedel. var motsvarande siffror . 3 Kostnadsansvaret för läkemedelsförmånen övergick till landstingen och medel för läkemedelsförmånen kommer övergångsvis att lämnas via ett särskilt statsbidrag. Enligt överenskommelse mellan staten och skall parterna överenskomma om en ny modell för statens ersättning till landstingen för läkemedelsförmånen. pågår en utredning (Översyn av läkemedelsförmånen, dir. 1999:35) som ska utreda ett nytt högkostnadsskydd för läkemedel. Vissa frågor som nära anknyter till läkemedelsförmånen såsom läkarnas fria förskrivningsrätt skall också utredas. Bilaga 8 till LU 1999/2000 8 Utbudet av arbetskraft En analys av de anspråk vården och omsorgen om de äldre kommer att ha på våra resurser måste vara baserad på relevanta an- taganden om den samhällsekonomiska utvecklingen. Som utgångspunkt för vår analys har vi valt att använda basscenario (2000–2015) förlängt t ill . I analysen fokuserar vi på två antaganden. För det första, vilket beskrivits i föregående kapitel, analyserar vi olika varianter avseende utvecklingen inom vård- och omsorgssektorn, för det andra vill vi visa arbetsutbudets betydelse genom att visa beräkningsresultat avseende två olika antaganden beträffande den framtida arbetsmarknaden. Ett högt arbetskraftsdeltagande är grunden för att vi skall kunna ta hand om våra äldre . Ålderssammansättningen av den svenska befolkningen kommer att genomgå stora förändringar under de närmaste decennierna. Diagram 8.1 Andel av befolkningen, utveckling –2030 Källor: SCB och egna beräkningar 86 Utbudet av arbetskraft Bilaga 8 till LU 1999/2000 Det handlar här både om en relativt sett krympande befolkning i det som betecknas som arbetsför ålder, dvs. 20–(se diagram 8.1 ovan) och om en ökad genomsnittsålder i denna befolkning (se diagram 8.2 nedan). Dessa obalanser är resultat av kraftiga svängningar i barna- födandet och en allt bättre hälsoutveckling under de senaste 50–60 åren. Framförallt är det de stora barnkullarna från 1940 och 1950-talet, som gör att vi fram får en allt äldre befolkning i arbetsför ålder. Diagram 8.2 Fördelning av befolkningen 20––2030 (femårs intervaller) Källor: SCB och egna beräkningar Diagram 8.2 visar den starka ökningen av åldersgr uppen 50–rela- tivt andra grupper det närmaste årti ondet. Ökningen har varit som star- kast – från till – under det femårsintervall, som vi just passerat (1995–2000). Den yngsta åldersgr uppen 20–minskar sin relativa andel i stort sett över hela perioden från år . Den mellersta gruppen, som också är den grupp som har det högsta arbetskraftsdeltagandet, håller sig relativt stabilt kring fram . faller den relativa andelen för denna grupp t ill för att sedan åter stiga till . De prognosticerade svängningarna, när det gäller åldersfördelningen av befolkningen i åldern , gör det viktigt att också ha en bild av arbetskraftsdeltagandet i olika åldersgrupper. Som framgår av tabellerna 8.1A–C har arbetskraftsdeltagandet utvecklats mycket olika för olika åldersgrupper . Man måste här också Bilaga 8 till LU 1999/2000 Utbudet av arbetskraft 87 skilja på utvecklingen för män och kvinnor. SCB gör en utförlig analys av detta i sin rapport . Tabell 8.1A Arbetskraftsdeltagande i olika åldersgrupper Tabell 8.1B Arbetskraftsdeltagande i olika åldersgrupper, män Tabell 8.1C Arbetskraftsdeltagande i olika åldersgrupper, kvinnor Kombinationen av befolkning och arbetskraftsdeltagande ger arbets- kraftens utveckling. I diagram 8.3 kan man se hur arbetskraften och be- folkningen i ålder 16–utvecklades –1998. 88 Utbudet av arbetskraft Bilaga 8 till LU 1999/2000 Antalet personer i arbetskraften ökade starkare än befolkningen i arbetsför ålder . Därefter har arbetskraften fa llit kraftigt och på vägen korsat kurvan för befolkningsutvecklingen. Resultatet har blivit att antalet personer i arbetskraften ökat med , medan befolkningen i ålder 16–ökat med . Diagram 8.3 Arbetskraften och befolkningen Index 1976 = 100 Källor: SCB och egna beräkningar. Skälet till att man inte ingår i arbetskraften varierar alltifrån studier till olika former av arbetshinder eller helt enkelt brist på arbete. Storleken och sammansättningen av dagens arbetskraft är också beroende av olika historiska mönster. Speciellt viktigt för att förstå utvecklingen är att man beaktar kvinnornas inträde på arbetsmarknaden och det faktum att det fortfarande fanns många hemmafruar. Detta gör att utvecklingen av arbetskraften egentligen är summan av två helt skilda utvecklingar, för manlig resp. kvinnlig arbetskraft. Den stora skillnaden dem emellan framgår vid en jämförelse mellan de följande diagrammen 8.4 och 8.5. Bilaga 8 till LU 1999/2000 Utbudet av arbetskraft 89 Diagram 8.4 Arbetskraften och befolkningen , män Index 1976 = 100 Källor: SCB och egna beräkningar Som framgår av diagram 8.4 har antalet män i arbetskraften minskat trots att antalet män i arbetsför ålder ökat . Förklaringarna till denna utveckling är flera. En är den allt längre skolgången som gör att allt färre i de unga åldrarna förfogande. Detta gäller såväl män som kvinnor. Men den stora förklaringen till det minskade arbetskraftsdel- tagandet bland männen är förtida utträde från arbetsmarknaden (se nedan). Kvinnorna ökade, som man kan se i diagram 8.5, sitt arbetskrafts- deltagande mycket kraftigt –1990, . Därefter har också kvinnornas deltagande i arbetskraften fallit tillbaka. Sammanfattningsvis har antalet kvinnor i arbetskraften ökat medan antalet kvinnor i arbetsför ålder ökat . 90 Utbudet av arbetskraft Bilaga 8 till LU 1999/2000 Diagram 8.5 Arbetskraften och befolkningen , kvinnor Index 1976 = 100 Källor: SCB och egna beräkningar. Kvinnornas ökade arbetskraftsdeltagande är resultatet av de samhälls- förändringar som skedde för 20–när det gällde kvi roll i samhället. Utvecklingen hänger i i hög grad samman med utbyggnaden av den offentliga sektorn. Det kan konstateras att den offentliga sektorn både har skapat de nya jobben och gjort det möjligt att bryta gamla strukturer så att kvinnorna kommit in på arbetsmarknaden. Som vi påpekar i Välfärden och samhällsekonomin (Social- departementet, ): Utbyggnaden av den kommunala barnomsorgen ledde till att kvinnorna inte lämnade arbetsmarknaden i samma omfattning som tidigare när de fick barn. När samhället organiserade äldreomsorgen tvingades ingen längre att avstå från förvärvsarbete för att vårda gamla föräldrar eller andra anhöriga. Till detta kom att slopandet av sambeskattningen gjorde förvärvsarbete mycket mer lönsamt för gifta kvinnor. Den mycket snabba utbyggnaden inom hälso- och sjukvård samt barn- och äldreomsorg erbjöd i sin tur ett stort antal nya arbetstillfällen. (, Batljan, Zavisic, 1997). Trots kvinnornas inträde minskade dock andelen av befolkningen i åld- rarna 16–, som ingår i arbetskraften, från 1998. Utvecklingen har varit tudelad. –ökade arbetskraftsdeltagandet från till , för att falla t ill . Skillnaderna i utvecklingen mellan män och kvinnor, som vi beskrivit ovan, blir ännu tydligare om man lägger in dem i samma diagram Bilaga 8 till LU 1999/2000 Utbudet av arbetskraft 91 (diagram 8.6). är det slående hur parallell utvecklingen varit efter 1990, då fallet i arbetskraftsdeltagandet varit i stort detsamma för båda könen, 7–. Det är detta som är det nya mönstret. Övergången från hemarbete till yrkesarbete för kvinnornas del är avslutad. gäller i stort sett samma förhållanden för män och kvinnor i dessa avseenden. Diagram 8.6 Andelen i arbetskraften av befolkningen 16–, män En viktig faktor i sammanhanget är att nedgången i hög grad berört den äldre arbetskraften. Diagrammen 8.7A–B visar att allt färre personer i åldrarna 55–är aktiva på arbetsmarknaden. 92 Utbudet av arbetskraft Bilaga 8 till LU 1999/2000 Diagram 8.7A Ålderns bytydelse – arbetskraftsdeltagandet i åldrarna Diagram 8.7B Ålderns betydelse – arbetskraftsdeltagandet i åldrarna 60–64 år Den totala bilden skyms liksom tidigare av kvinnornas inträde på ar- betsmarknaden, men är även här den negativa trenden ett faktum. För männen i åldern 60–är utvecklingen mycket tydlig. –1998 har andelen förvärvsaktiva män i åldern 60–minskat dramatiskt från 1976 t ill 1998. Detta förhållande står i märklig kontrast till både hälso- utveckling och utveckling av levnadsförhållanden i . Orsakerna till den negativa trenden när det gäller de Bilaga 8 till LU 1999/2000 Utbudet av arbetskraft 93 äldres deltagande i arbetsmarknaden måste i hög grad sökas i arbets- livets utformning. Bidragande faktorer har också varit tendensen att förtidspensionera bort sysselsättningsproblemen samt de negativa atti- tyderna mot äldre arbetskraft. har avtals- pensioneringar kommit att i allt större utsträckning utnyttjas som medel vid rationaliseringar och nedskärningar både hos privata och offentliga arbetsgivare. Vidare ökade antalet personer, som gjort förtida uttag från ålderspensionssystemet, med mellan . (var 16 800 ålderspensionärer . var antalet 21 200.) Trenden mot minskat arbetskraftsdeltagande bland äldre män är internationell (,1997). Många länder har medvetet satsat på förtidspensionering eller andra typ av lös- ningar, som innebär förtida utträde från arbetsmarknaden, som medel att reducera utbudet av äldre arbetskraft. Detta handlande har i många fall styrts av föreställningar om att det på det sättet blir fler jobb för ungdomar. Man har då inte tagit hänsyn till att något sådant enkelt samband knappast existerar. En växande insikt om de samhällsekono- miska problem, som är förknippade med en alltför omfattande för tidig avgång från arbetslivet, har gjort att de flesta industriländer nu arbetar på olika sätt för att vända utvecklingen (, 1998a). Två vägar ut ur arbetsmarknaden före 65 år1 När det gäller olika vägar ut ur arbetskraften är det viktigt att poängtera att det i många fall inte finns något rimligt alternativ till förtida utträde. Individens fysiska och psykosociala situation kan vara av sådant art att inga andra lösningar kan anses föreligga. För individer som har en mycket nedsatt arbetsförmåga är förtidspensionering av medicinska skäl naturlig utgång. Men det är också viktigt att betona att detta gäller just individen träder ur arbetskraften. En tidigare fokusering på individens arbetsförhållanden skulle kanske lett till att antalet individer, som hamnar i en sådan situation, reducerats. var antalet personer som uppbar förtidspension eller sjukbidrag 422 000 (RFV, 1999). av dessa var kvinnor. Knappt 134 000 personer i uppbar förtidspension eller sjukbidrag . 1 Avsnittet bygger i stort sett på den analys som återfinns i Wadensjö och , 1999. Vi har här fokuserat på två alternativa vägar för förtida utträde från arbetsmarknaden medan en mer utförlig analys av olika vägar ut ur arbetskraften före återfinns i Wadensjö och . 94 Utbudet av arbetskraft Bilaga 8 till LU 1999/2000 pensionssystemet finns möjlighet till partiella förmåner. En omräkning till 100-procentig förtidspension reducerar antalet förtidspensioner/sjuk- bidrag till drygt 368 000 (Statskontoret, 1999). En i sammanhanget viktig faktor, som sällan uppmärksammas i den allmänna debatten, är den förtida avtalspensioneringen. Denna har ökat starkt i omfattning . Samhällsekonomiskt fungerar en förtida avtalspensionering på samma sätt som en förtidspensionering. Den enda skillnaden är att den direkta ersättningskostnaden inte drabbar den offentliga sektorn. Kunskapen om omfattningen av de förtida avtalspensioneringarna är begränsad. Enligt en uppskattning (Wadensjö och , 1999) uppbar 52 600 tjänstemän förtida avtalspension . Antalet tjänstemän i åldern 60–med förtida avtalspension är större än antalet i samma ålder med förtidspension. Enligt uppgifter som tagits fram på genom kontakter med AMF Pension2 hade cirka 89 000 personer pension på SAF/LO-avtalsområdet (i stort sett privat anställda arbetare). Detta är en ökning från 78 000 personer 1989. Vad gäller kommuner och landsting hade cirka 66 000 personer pension, vilket är en ökning från 39 000 personer 1989. Ett sätt att få en uppfattning om omfattningen av de förtida avtalspensionerna är att analysera inkomststrukturen. Wadensjö och har gjort detta för de som är i åldern 60–. Med hjälp av deras redovisning kan man få en grov bild av förtids- och avtalspensionernas betydelse. Det visar sig att för män i åldern 60–pensioner i olika former utgör av den genomsnittliga bruttoinkomsten. De viktigaste posterna är förtidspension (av den genomsnittliga bruttoinkomsten) och avtalspension (). När det gäller kvinnor i åldern 60–utgör pensioner i olika former . Den dominerade posten är förtidspension (av den genomsnittliga bruttoinkomsten). Avtalspensionernas andel var här något lägre (). Avtalspensioneringarnas omfattning visar vikten av att analysera samspelet mellan ersättningarna från socialförsäkringssystemen och företagens personalpolitik. I en situation, där företaget väljer att göra sig av med den äldre arbetskraften, kan man helt eller delvis anlita socialförsäkringar, avtalsförsäkringar eller speciella arbetsmarknads- politiska åtgärder för att minimera företagets kostnader. Social- och avtalsförsäkringarna påverkar också tillsammans med företagens 2 Bolaget grundades och ägs gemensamt av SAF och LO. har närmare 1 miljon tjänstepensionskunder och är bland de största i när det gäller att förvalta just tjänstepensioner. Bilaga 8 till LU 1999/2000 Utbudet av arbetskraft 95 ersättningar de anställdas drivkrafter att lämna arbetskraften. Även om många äldre formellt lämnar företaget frivilligt kan det finnas inslag av tvång i denna typ av avgångar. Socialt tryck och diskriminering av de äldre i syfte att dessa skall lämna företaget (och därmed arbetskraften) är inslag som blivit allt mer vanliga . Det finns tydliga exempel på att en del av dem, som ansöker om tidig avgång, i själva verket önskar att arbeta kvar (och , 1997). En viss roll kan det också spela att myter är i svang med innebörden att om de äldre lämnar arbetskraften så blir det fler jobb för de unga. Låt oss återigen peka på det självklara att ekonomin (och för den delen utvecklingen på arbetsmarknaden) inte är något nollsummespel. Antalet arbetstillfällen är inte fastställt i förväg en gång för alla. Förtida utträde från arbetsmarknaden sker på bekostnad av hela samhället genom ökade offentliga utgifter, ökade avgifter till avtals- försäkringar och minskade skatteinbetalningar. Den samhällsekonomiska förlusten i form av värdet på produktionsbortfallet i samband med förtida utträde från arbetsmarknaden måste också uppmärksammas. Två alternativ för den framtida utvecklingen av arbetskraften För att visa vilken betydelse det förtida utträdet ur arbetskraften har, när det gäller möjligheterna att finansiera den offentliga vård- och omsorgssektorn , väljer vi att konstruera våra scenarier utifrån två alternativ –Oförändrat resp. Förbättrat– när det gäller arbetskraftsdeltagandet och utvecklingen på arbetsmarknaden. Alternativet Oförändrat utgår från SCB:s arbetskraftsprognos , lågalternativet. Det baserar sig på följande antaganden3: A.Befolkningsprognosens huvudalternativ (Enligt SCB:s prognos ). ·Fruktsamhet: Det genomsnittliga barnantalet antas bli drygt 1,8 barn per kvinna, vilket är en ökning i förhållande till nuläget. ·Dödlighet: väntas dödligheten i olika åldrar sjunka så att medellivslängden ökar med för män och för kvinnor. ·Migration: Det årliga invandringsnettot antas bli 12 000 . 3 För fördjupad analys hänvisas till SCB:s rapport ; Information om utbildning och arbetsmarknad 1999:2. 96 Utbudet av arbetskraft Bilaga 8 till LU 1999/2000 B. Sysselsättningsprognosens lågalternativ: NArbetskraftsdeltagande: Kvar nivå t ill 2015 per åldersgrupp räknat. N Arbetslöshet: I princip kvar nivå t ill 2015. Total utjämning 1 mellan könen 2010 antas gälla inom varje åldersgrupp med avseende på såväl arbetskraftsdeltagande som arbetslöshet. Utvecklingen antas följa SCB:s antaganden för perioden –2015. Detta innebär att vi antar oförändrat arbets- kraftsdeltagande per åldersgrupp och oförändrat arbetslöshet på 1997- års nivå, vilket ger en (netto-) arbetslöshet på samt ett totalt arbetskraftsdeltagandet i befolkningen i åldern 20–på beroende på förändringar i ålderssammansättningen samt skillnader i det åldersspecifika arbetskraftsdeltagandet. Vårt Förbättrat alternativ stämmer med () basscenario (/2000) för tiden fram t ill såväl när det gäller antagandet om arbetskraftsdeltagandet som arbetslösheten. Befolkningsprognosen är densamma som i ovanstående alternativ. För perioden mellan 2015–2030 antar vi att arbetskraftsdeltagandet per åldersgrupp räknat blir lika med det använder för . Det totala arbetskraftsdeltagandet förändras därigenom endast marginellt beroende på förändringar i ålderssammansättningen samt skillnader i de åldersspecifika arbetskraftstalen. Arbetskrafts- deltagandet bland befolkningen i åldern 20–kommer då att ligga på . Även andelen av arbetskraften, som är arbetslös eller sysselsatt i arbetsmarknadspolitiska åtgärder, hålls nivå, vilket innebär en öppen arbetslöshet på samt en bruttoarbetslöshet, dvs. inkl. åtgärder, på . Andelen sysselsatta av befolkningen 20–antas därmed –2030 uppgå t ill . För jämförelsens skull kan man notera att andelen sysselsatta av hela befolkningen 16–, dvs. inklusive de yngsta, som i stor utsträckning är upptagna av studier, antas ligga stilla på . Alternativet Oförändrat innebär en enkel, statisk framskrivning, där arbetskraftsutbudet i stort sett antas följa den underliggande 1 Total utjämning åstadkoms genom att kvinnornas arbetskraftsdeltagande ökar som männens minskar (SCB:s rapport ). Bilaga 8 till LU 1999/2000 Utbudet av arbetskraft 97 Som det framgår av diagram 8.8 nedan resulterar detta i en nedgång med vad gäller antal personer i arbetskraften. Diagram 8.8 Arbetskraften (två alternativ, Oförändrat resp. befolkningen , period 2000-2030 Index för = 100 Källor: SCB och egna beräkningar Om vi däremot skulle få ett förbättrat arbetskraftsdeltagande leder detta till att arbetskraftsutbudet växer snabbare än den underliggande befolkningsutvecklingen. I sitt basscenario antar att arbetskraftsutbudet växer betydligt snabbare än den underliggande befolkningsutvecklingen fram för att därefter följa den underliggande demografiska trenden. Trots en så stark utveckling i början av perioden kommer dock antalet personer i arbetskraften i åldern 20–2030 i vårt Förbättrat alternativ att vara knappt 40 000 färre än motsvarande antalet . Detta sätter fokus på både förändringar i arbetskraftsutbudet och antalet arbetade timmar. 98 Utbudet av arbetskraft Bilaga 8 till LU 1999/2000 Skillnaden1 mellan Oförändrat och Förbättrat uttryckt som de äldres deltagande i arbetskraften Ett sätt att illustrera skillnaden mellan våra båda alternativ är att uttrycka den som en skillnad, när det gäller de äldres deltagande i arbetskraften. I Förbättrat-alternativet antas man framgångsrikt ha lyckats vända det förtida utträdet från arbetsmarknaden bland den äldre arbetskraften. Det har därigenom i åldersgruppen 55–och för båda könen skett en återgång till vad som gällde för männens del år Arbetskraftsdeltagandet i åldrarna 55–resp. 60–blir (jämfört ) resp. (52,). Samma effekt skulle kunna uppnås genom ett högre arbetskraftsdeltagande i åldersgr uppen 50–. I Oförändrat-alternativet däremot antas arbetskrafts- deltagandet ligga kvar nivå. Skillnaden mellan Oförändrat- och Förbättrat-alternativen per åldersgrupp räknat kan illustreras av diagram 8.9 nedan. Diagram 8.9 Arbetskraftsdeltagande i olika åldersgrupper enligt alternativ 1 Detta är ett alternativt sätt att åskådliggöra skillnaderna mellan de två olika alternativen, dvs. det följer inte den av beskrivna utvecklingen när det gäller arbetskraftsdeltagandet per åldersgrupp räknat. Däremot är det totala arbetskraftsdeltagandet detsamma. Bilaga 8 till LU 1999/2000 9Framtida vårdkostnader i relation till samhällsekonomin