sou · GOB3125 · 2001-01-01 00:00:00 — I artikel 6 sägs att uppdraget som företrädare i församlingen är inte förenligt med att vara bl.a. ledamot av regeringen i en medlemsstat. Valrättsaktens bestämmelser kan inte tolkas på annat sätt än att oförenligheten inträder först i och med att den valde påbörjar sitt uppdrag i (jfr Valprövnings- nämndens beslut , dnr 13-1999). Valrättsakten hindrar alltså inte att t.ex. ett statsråd kandiderar i valet. Vallagen bör mot denna bakgrund ändras så att den står i överensstämmelse med valrättsaktens bestämmelser. Utredaren skall lämna förslag till en sådan ändring. Anhållna och häktades möjlighet att rösta Justitiekanslern har i ett beslut (dnr 1409-99- 40) konstaterat att anhållna och häktade kan bli betagna sin möjlighet att rösta. Enligt vallagen har en person rätt att rösta genom bud endast om han eller hon är sjuk, funktionshindrad eller gammal. Om inget av dessa förhållanden stämmer in på en anhållen eller häktad person, som inte heller kan utöva sin rösträtt på något annat sätt, t.ex. genom poströstning i häktet, är han eller hon utesluten från möjligheten att rösta. Detta är inte en godtagbar ordning. Utredaren skall därför överväga om det skall införas en bestämmelse i vallagen som ger anhållna och häktade godtagbara möjligheter att utöva sin rösträtt. Vallokalers anpassning till personer med funktionshinder Det förekommer att vallokaler inte är tillgängliga för personer som har någon form av funktionshinder. Om det inte är möjligt för en person att rösta i den egna vallokalen återstår alternativen poströstning eller röstning genom bud. Detta kan upplevas som diskriminerande. Mot denna bakgrund skall utredaren överväga om det i vallagen uttryckligen skall anges att som vallokal i första hand bör väljas en lokal som är tillgänglig för personer med funktionshinder. På samma sätt skall utredaren överväga om det skall vara möjligt för valförrättarna att i särskilda fall ta emot röster utanför vallokalen. Tillskrivna namn på valsedlar Rådet för utvärdering av val har i sitt betänkande Personval 1998 En utvärdering av personvalsreformen (SOU 1999:136, sid. 149) anfört att det kan finnas skäl att undersöka möjligheten att på parti- markerade valsedlar för partier som har skyddat sin partibeteckning skriva till ett namn som har anmälts av partiet och att ett sådant tillskrivet namn skall betraktas som en personröst. I 18 kap. 11 § 2 vallagen anges att ett namn på en valsedel skall anses som obefintligt om namnet skrivits till på en valsedel som gäller för ett parti som har registrerat partibeteckning och anmält kandidater. Av förarbetena (prop. 1996/97:70, s. 221 och 132) framgår att bestämmelsen infördes bl.a. för att den ansågs inskärpa att person- röstning sker genom att väljarna med en markering på valsedeln avger en särskild personröst och att andra förändringar av valsedeln inte beaktas. Därtill ansågs bestämmelsen ge goda förutsättningar för en korrekt och snabb sammanräkning av röstresultatet. Som har nämnts ovan anses ett tillskrivet namn på en valsedel som obefintligt bara om valsedeln gäller för ett parti som har registrerat sin partibeteckning och anmält kandidater. För partier som inte har registrerat sin partibeteckning och anmält kandidater gäller den fria nomineringsrätten och väljarna kan fritt skriva till kandidater som beaktas vid valet. Det finns nu skäl att överväga om denna ordning – att ett tillskrivet namn på en partimarkerad valsedel för ett parti som har skyddat sin partibeteckning anses som obefintligt medan ett tillskrivet namn på en valsedel för ett parti som inte har skyddat sin partibeteckning räknas som en personröst – bör bestå. Utredaren skall därför överväga om personröstning skall kunna ske genom att väljaren på en partimarkerad valsedel för ett parti som skyddat sin partibeteckning skriver till en kandidat som har anmälts av partiet. Valadministrationen ansvarar för att väljarna i alla röstningslokaler har tillgång till valsedlar med partibeteckning för de partier som vid något av de två senaste valen har fått mer än en procent av rösterna i hela landet (9 kap. 12 § vallagen). Vid val till omfattades de sju riksdagspartierna och SarajevoListan av denna förmån. Vid val till , då hela landet utgör en valkrets, skulle det enligt RSV vara möjligt för valadministrationen att, i alla röstningslokaler inom landet, lägga ut namnvalsedlar i stället för valsedlar med bara partibeteckning för de partier som omfattas av förmånen. Förutsättningarna för detta är enligt RSV dels att varje parti deltar i valet med endast en namnvalsedel, dels att partierna lämnar in sina beställningar av valsedlar vid en något tidigare tidpunkt, som RSV i så fall måste fastställa. Vid val hade ett av partierna två valsedlar. RSV har vidare anfört att det skulle vara möjligt att förse också utlandsmyndigheterna med namnvalsedlar. I så fall måste dock partiernas beställningar av namnvalsedlar ytterligare tidigareläggas. Såväl packning som distribution av valmaterialet till utlandet måste börja i sådan tid att det garanterat nått utlandsmyndigheterna innan röstmottagningen börjar. Även materialet för brevröstning skulle enligt RSV:s uppfattning kunna förses med namnvalsedlar åtminstone så länge brevröstningen bara omfattar och . Utredaren skall överväga om den centrala valmyndigheten vid kommande val till skall ansvara för att väljarna har tillgång till namnvalsedlar för de partier som vid något av de senaste två valen fått mer än en procent av rösterna i landet dels i varje röstningslokal i landet, dels hos utlandsmyndigheterna. Utredaren skall också överväga om den centrala valmyndigheten skall bifoga sådana namnvalsedlar till materialet för brevröstning. Slutligen skall utredaren överväga vilka andra förändringar, t.ex. vad gäller sista dag för partiernas beställning av valsedlar, ett sådant ansvar kan föranleda. Allmänna utgångspunkter för utredningsarbetet Utredningsarbetets övergripande syfte är att skapa så goda praktiska förutsättningar som möjligt för väljarna att rösta. Det är särskilt angeläget att det inom valsystemet finns garantier för att varje väljare inom rimligt avstånd har tillgång till en plats att rösta på både förtidsröstning pågår och under själva valdagen. Det är också angeläget att förutsättningslöst överväga de utökade möjligheter som kan finnas för väljarna att rösta på andra sätt än i vallokal. Detta gäller både för väljare som befinner sig i och för väljare som befinner sig utomlands. Som utgångspunkt för arbetet gäller att valsystemet måste uppfylla högt ställda krav på tillförlitlighet. Vidare måste garantier finnas för att valen sker under former som tryggar den nödvändiga valhemligheten. Slutligen är det viktigt att valförfarandet är enkelt och smidigt. När det gäller frågan om var den centrala valmyndigheten skall vara placerad skall utredaren bilda sig en uppfattning om hur en lämplig framtida organisation bör se ut och föreslå de ändringar som behövs. I sammanhanget skall utredaren också klargöra i vilken utsträckning valmyndigheten skall svara för aktiv information och uppmaningar till väljarna att rösta samt bedöma vilket IT-stöd som kan komma att krävas . Det är angeläget att valadministra- tionen på alla nivåer, nu och framöver, har ett gemensamt, modernt och effektivt IT-stöd. Utredaren skall lämna förslag till de författningsändringar och andra åtgärder som anses vara befogade. Utredaren skall på lämpligt sätt informera riksdagspartierna om sitt arbete och även inhämta partiernas synpunkter på kommande förslag. Den del av utredningsuppdraget som gäller frågan om att flytta funktionen att vara central valmyndighet till en annan myndighet än RSV skall vara avslutad . I övriga delar skall uppdraget vara avslutat . En ny central valmyndighet VALTEKNISKA UTREDNINGEN (Ju 2000:02) Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare för att göra en teknisk och administrativ översyn av delar av valsystemet samt lämna förslag om de författningsändringar och andra åtgärder som behövs. förordnades dispaschören till särskild utredare. Till sekreterare anställdes kammarrättsassessorn . Utredningen har antagit namnet Valtekniska utredningen . Utredningen överlämnar härmed promemorian En ny central I promemorian behandlas frågan var den centrala valmyndigheten skall vara placerad och hur en lämplig framtida organisation bör se ut. Utredningen föreslår att en ny myndighet – – bildas för uppgiften att vara central valmyndighet och att funktionen som central valmyndighet flyttas från till den nya myndigheten. behåller dock ansvaret för det nuvarande valdatasystemet till utgången av . Först därefter samlas samtliga uppgifter som hör till den centrala valfunktionen hos den nya centrala valmyndigheten. Utredningen fortsätter arbetet med övriga delar av uppdraget. Förslag till förordning (2000:00) med instruktion för Förslag till förordning om ändring i förordningen (1990:1293) med instruktion för skatteförvaltningen ........... Den centrala valmyndigheten...................................................... Valmyndigheter i valadministrationen .................................. Överväganden och förslag..................................................... Inledning och utgångspunkter ..................................... 2.5.2 Den centrala valfunktionen i valadministrationen ...... 2.5.3 Uppgiften bör inte läggas på en befintlig myndighet.. 2.5.4 En ny myndighet bör bildas för den centrala 2.5.5 Organiseringen av den nya myndigheten.................... Förordning (2000:00) med instruktion för Riksvals- Förordning (1990:1293) med instruktion för skatte- 1.1Förslag till förordning (2000:00) med instruktion för Regeringen föreskriver följande. 1 § är central valmyndighet enligt 1 kap. 15 § vallagen (1997:157). Av 2 § folkomröstningslagen (1979:369) framgår att nämnden också är central myndighet för folkomröstning. 2 § har till uppgift att –ansvara centralt för förberedelserna och genomförandet av allmänna val och folkomröstningar, samt –i övrigt fullgöra de uppgifter som åligger central valmyndighet enligt lag eller författning. 3 § skall meddela de närmare föreskrifter som behövs för verkställighet av 1.vallagen (1997:157), 2.lagen (1997:158) om röstlängdsregister, 3.lagen (1997:159) om brevröstning i vissa fall, 4.folkomröstningslagen (1979:369), 5.annan lag med föreskrifter om rådgivande folkomröstning i hela landet. 4 § har också till uppgift att informera allmänheten om när, var och hur man skall rösta samt om vad som i övrigt gäller för val och folkomröstning. 5 § består av en ordförande och åtta andra ledamöter. För ordförande och ledamöterna skall det finnas personliga ersättare. 6 § Vid finns ett kansli som leds av en chef. 7 § Följande bestämmelser i verksförordningen (1995:1322) skall tillämpas på : –16 § om medverkan i EU-arbetet, –18 § om interna föreskrifter, –31 § om myndighetens beslut. 8 § har det ansvar för verksamheten och de uppgifter som avses i 6–9 §§, 13 och 15 §§ verksförordningen. Chefen för kansliet har under nämnden det ansvar för verksamheten och de uppgifter som anges i 7 och 8 §§ verksförordningen. 9 § är beslutsför när ordföranden och minst hälften av de andra ledamöterna är närvarande. När ärenden av större vikt handläggs skall om möjligt samtliga ledamöter vara närvarande. 10 § får i arbetsordning eller i särskilda beslut lämna över till någon som tjänstgör hos nämnden att avgöra ärenden som är av det slaget att de inte behöver prövas av nämnden. Sådana beslut skall i den utsträckning nämnden bestämmer anmälas vid nästa sammanträde med nämnden. 11 § Ärendena avgörs efter föredragning. I arbetsordning eller i särskilda beslut får det dock medges att ärende som avgörs enligt 10 § inte behöver föredras. 12 § Regeringen utser ordförande, ledamöter och ersättare för en bestämd tid. anställer övrig personal. Denna förordning träder i kraft . Genom förordning- en upphävs 1.förordningen (1975:6) med bemyndigande för centrala val- myndigheten att meddela vissa föreskrifter, 2.förordningen (1985:953) om central valmyndighet. 1.2Förslag till förordning om ändring i förordningen (1990:1293) med instruktion för skatteförvaltningen Regeringen föreskriver att 2 kap. 1 § förordningen (1990:1293) med instruktion för skatteförvaltningen skall ha följande lydelse. är central förvaltningsmyndighet för frågor om skatter, socialavgifter, mer- värdesskattebaserad avgift till EU-budgeten, folkbokföring och val samt för frågor om brotts- utredningar enligt lagen (1997:1024) om skattemyndig- heters medverkan i brottsutred- ningar, om något annat inte följer av särskilda föreskrifter. är central förvaltningsmyndighet för frågor om skatter, socialavgifter, mervärdesskattebaserad avgift till EU-budgeten och folkbok- föring samt för frågor om brottsutredningar enligt lagen (1997:1024) om skattemyndig- heters medverkan i brottsutred- ningar, om något annat inte följer av särskilda föreskrifter. Denna förordning träder i kraft . svarar dock för val såvitt avser underhåll och drift av det nuvarande valdatasystemet till utgången av . 2 Den centrala valmyndigheten I denna promemoria behandlas frågan om var den centrala valmyndig- heten skall vara placerad och vad som är en lämplig organisation. Valadministrationen är uppdelad på tre nivåer. Riksskatte- verket (RSV) är central valmyndighet och ansvarar centralt för förberedelserna och genomförandet av de allmänna valen. På regional nivå ansvarar länsstyrelserna för valen och på lokal nivå är det kommunerna genom valnämnderna som är ansvariga. Denna ordning innebär att både stat och kommun är engagerade i att valen kan genomföras. Riktigheten av ett val kan prövas endast efter överklagande. Den prövningen svarar . Uppgiften att vara central valmyndighet tilldelades den centrala folkbokförings- och uppbördsnämnden. Anknytningen till folbokföringen var det främsta skälet. RSV bildades genom en sammanslagning av flera myndigheter, bl.a. av den centrala folkbokförings- och uppbördsnämnden. RSV övertog då funktionen som central valmyndighet. RSV har ifrågasatt om det är ändamålsenligt att RSV är central valmyndighet. Skälen är främst följande. Valverksamheten saknar ett naturligt samband med RSV:s övriga verksamhet och tenderar att komma i skymundan. Valverksamhet har behov av ett helt annat slag av IT-stöd än RSV i övrigt. Enligt utredningens direktiv (dir. 2000:10) ingår i denna del av utredningsuppdraget att överväga att flytta funktionen att vara central valmyndighet från RSV till en annan myndighet. Detta väcker enligt direktiven följande frågor. Var skall den centrala valmyndigheten vara placerad? Vad är en lämplig organisation? I vilken utsträckning skall valmyndigheten svara för aktiv information och uppmaningar till väljarna att rösta? Vilket IT-stöd kan komma att krävas? I detta sammanhang kan nämnas att RSV har skisserat olika förslag till förändring, t.ex. att bilda en central valnämnd direkt under Justitie- departementet eller att knyta uppgiften som central valmyndighet till en länsstyrelse, lämpligast . Statistiska Central- byrån har också nämnts som en tänkbar mottagare av uppgiften. När det gäller frågan om var den centrala valfunktionen skall vara placerad finns det således flera alternativ. Ett alternativ som ligger nära till hands är således att ge uppgiften till en befintlig myndighet med valverksamhet eller verksamhet som har ett naturligt eller nära samband med sådan verksamhet. Ett annat alternativ är att bilda en ny myndighet för den centrala valfunktionen. Uppgiften att ansvara centralt för förberedelserna och genom- förandet av de allmänna valen har sedan denna funktion tillskapades legat på regeringen. Det innebär i och för sig inte att uppgiften att vara central valmyndighet nödvändigtvis måste ligga på regeringen eller någon av dess myndigheter. Enligt utredningen bör också övervägas om kan svara för denna uppgift. Oavsett om funktionen att vara central valmyndighet skall ligga under regeringen eller skall framhållas att funktionen, om den skall bilda en självständig myndighet, blir en förhållandevis liten myndighet med behov av en särskild stödorganisation. som planerar och samordnar valen har sju personer anställda. Den centrala valfunktionen kan visserligen komma att få ytterligare uppgifter, som t.ex. att svara för aktiv information och uppmaningar till väljarna att rösta, och därmed också ett behov av en större organisation. Men den kommer ändå om den bildar en egen myndighet att räknas till kategorin små myndigheter. För att belysa de frågor som ingår i denna del av uppdraget har utredningen kontinuerligt haft underhandskontakter med valenheten på RSV. Vidare har utredningen haft överläggningar med ledningarna för RSV och Kammarkollegiet. Samråd har också skett med i liksom med Statskontoret. Dessutom har riksdagspartierna lämnats möjligheter att komma med synpunkter. Valadministrationen är som inledningsvis nämnts uppdelad på tre nivåer. var administrationen uppdelad på två nivåer, lokal och regional. Behovet av att inrätta en för hela riket gemensam central valmyndighet uppkom i samband med författningsreformen (prop. 1968:27 s. 200 och 229, KU1968:20 s. 27 samt SOU 1967:26 s. 158). Författningsreformen innebar att tvåkammarriksdagen ersattas med en enkammarriksdag. ändrades valsystemet till . Det riksproportionella systemet infördes. Enligt det tidigare valsystemet, där länsstyrelserna hade en central roll för valen till andra kammaren, var valet i varje valkrets ett val för sig som kunde isoleras från valen i övriga valkretsar. Valkretsarna var slutna. Med det nya valsystemet kom riksdagsvalet att framstå som en enhetlig förrättning. Mandatfördelningen mellan partierna och valkretsarna blev därmed beroende av röstutfallet i hela landet. Ett fel som förekommit i en valkrets kunde få återverkningar på mandatfördelningen inte bara i den valkretsen utan också i de övriga valkretsarna. I konsekvens härmed infördes i vallagstiftningen ett centralt förfarande för sammanräkning och mandatfördelning förlagt till en för hela riket gemensam central valmyndighet. Någon särskild myndighet pekades därvid inte ut utan överlät åt regeringen att bestämma vilken myndighet som skall vara central valmyndighet. Den nu gällande vallagen (1997:157) bygger på den tredelning av valadministrationen som gjordes i samband med författnings- reform. Enligt vallagen skall det finnas en central valmyndighet samt regionala och lokala valmyndigheter. Reglerna finns i 1 kap. 15–17 §§ vallagen. Överklagande av val handläggs inte inom ramen för valadministra- tionen utan av , 1 kap. 19 § vallagen. Regeringen bestämmer vilken myndighet som skall vara central valmyndighet. Genom förordningen (1985:953) om central valmyndig- het har regeringen föreskrivit att RSV skall vara central valmyndighet. Den centrala valmyndigheten ansvarar enligt vallagen centralt för förberedelserna och genomförandet av de allmänna valen. I uppgifterna ingår också att besluta om antalet valkretsmandat i varje valkrets vid val till , svara för registreringen av partibeteckningar, tillhandahålla valsedlar, fördela mandaten i och Europa- parlamentet samt utse riksdagsledamöter, företrädare i Europa- parlamentet och ersättare. Utöver sina övriga uppgifter enligt vallagen skall den centrala valmyndigheten informera allmänheten om när, var och hur man skall rösta samt om vad som i övrigt gäller för valet. Den centrala valmyndigheten enligt vallagen är också central valmyndighet för folkomröstning, se 2 § folkomröstningslagen (1979:369). Den centrala valmyndigheten fastställer utgången av folkomröstningen. Genom förordningen (1975:6) med bemyndiganden för centrala valmyndigheten att meddela vissa föreskrifter har regeringen överlåtit åt RSV att meddela de närmare föreskrifter som behövs för verkställighet av vallagen, lagen (1997:158) om röstlängdsregister, lagen (1997:159) om brevröstning i vissa fall, folkomröstningslagen samt annan lag med föreskrifter om rådgivande folkomröstning i hela landet. är regional valmyndighet. Länsstyrelserna har enligt vallagen det formella ansvaret för förberedelserna och genomförandet av allmänna val i respektive län. I länsstyrelsernas uppgifter ingår det att fastställa indelningen i valkretsar för val till landstings- och kommunfullmäktige och besluta om antalet valkretsmandat. I uppgifterna ingår vidare att besluta om indelningen i valdistrikt. Länsstyrelserna ansvarar också för den slutliga sammanräkningen av valresultatet och fördelningen av mandaten mellan partierna till landstings- och kommunfullmäktige samt utser ledamöter och ersättare för varje valkrets. I den slutliga sammanräkningen ingår också att pröva om valsedlarna är giltiga och om något namn på en valsedel skall anses obefintligt samt meddela de beslut som denna prövning kan föranleda. På den regionala nivån ingår också skattemyndigheten i valadministrationen. i varje län upprättar röstlängd och röstkort och bistår länsstyrelserna även i övrigt i arbetet med de allmänna valen På det lokala planet är det kommunerna genom sina valnämnder som administrerar de allmänna valen. Lokal valmyndighet enligt vallagen är valnämnden i kommunen. Det skall finnas en valnämnd i varje kommun. Den kommunala valnämnden planerar och genomför röstmottagningen på valdagen och administrerar den preliminära rösträkningen som sker under valnatten. i kommunen svarar även för genomförande av folkomröstning enligt folkomröst- ningslagen (1979:369) och folkomröstning enligt kommunallagen (1991:900). Även skattemyndigheten ingår i den kommunala valadministrationen vid folkomröstning enligt kommunallagen som vid andra val och upprättar röstlängd och röstkort. beslut vid folkomröstning enligt kommunallagen överklagas genom laglighetsprövning enligt 10 kap. kommunallagen. Det innebär att överklagandet prövas av allmän förvaltningsdomstol (länsrätt) och inte som vid val av . Riktigheten av ett val kan prövas endast efter överklagande. Detta gäller inte bara centrala valmyndighetens eller beslut att fastställa utgången av ett ordinarie val och ett extra val samt ett omval utan även en förrättning för att utse efterträdare till ledamot som har avgått eller ersättare. är sista instans för överklagande av val (3 kap. 11 § regeringsformen och 1 kap. 19 § vallagen). hade regeringsrätten uppgiften. Ändringen påkallades av det riksproportionella system som hade införts i samband med författningsreformen . Det nya systemet innebar inte bara att fel som begicks i en valkrets kunde få betydelse för mandatfördelningen i andra valkretsar utan också fler överklaganden genom att varje röstberättigad person hade rätt att överklaga inte bara valet i sin egen valkrets utan i hela riket. Införandet av en valprövningsnämnd gjorde det möjligt att tillföra det valprövande organet inte bara juridisk expertis utan även valteknisk sakkunskap samt personer som besitter praktisk erfarenhet av valarbete och som representerar ett allmänt medborgaromdöme. och påskynda handläggningen av valbesvären, vilket ansågs mycket viktigt särskilt med hänsyn till det snabbare valgenomslaget (prop. 1973:90 s. 255). är också sista instans för överklagande av andra beslut än val. Till de senare hör bl.a. att pröva överklaganden som gäller valkretsindelningen (beslut av ), fördelningen av antalet valkretsmandat (beslut av centrala valmyndigheten/ ), indelningen i valdistrikt (beslut av ), registrering av partibeteckningar och anmälan av kandidater (beslut av centrala valmyndigheten), beställning av valsedlar m.m. (beslut av centrala valmyndigheten) och rättelse av uppgifter i röstlängd (beslut av skattemyndighet). Utgångspunkten för utredningens arbetet har varit att funktionen att vara central valmyndighet skall flyttas från RSV oavsett de förtjänster och brister som föreligger med att RSV svarar för uppgiften . Det har vidare varit ett självklart mål att få en så väl fungerande central valfunktion som möjligt.