sou · GOB310d1 · 2001-01-01 00:00:00 — För såväl fastighetsägaren som skattemyndigheten utgör om vad som bör föranleda en justering en värdefull vägledning. Det är emellertid viktigt att man vid tillämpningen är medveten om att detta endast utgör rekommendationer och att avvikelse kan förekomma från dessa både när det gäller justeringsanledningar och vilken inverkan på marknadsvärdet som avvikelsen kan tänkas ha. Den för tillfället gällande beloppsgränsen för värdeinverkan om har ansetts vara för hög. Den bör därför enligt utredningens mening sättas ned. Man bör då väga in den vinst fastighetsägaren gör genom justeringen och det merarbete och därmed merkostnad för skattemyndigheten som en justering innebär. Utredningen har stannat för att föreslå en sänkning av beloppsgränsen till . Vidare föreslår utredningen att uttrycket justering för säregna förhållanden byts ut mot justering av riktvärde eftersom säreget leder tankarna till att justering endast skall göras i rena undantagsfall och i mycket exceptionella situationer. Den enskildes möjligheter att påverka (kap. 17) Till utredningen har framförts att det detaljerade regelverket för fastighetstaxeringen och styrningen av värderingsförfarandet innebär att det i praktiken är mycket svårt att om ens möjligt att få bifall till ett överklagande av en taxering som betraktas som felaktig. Utredningens utgångspunkt är att ett schabloniserat värderings- förfarande måste vara tämligen strikt reglerat för att få fram värden som är likformiga och rättvisa men att det måste finnas möjligheter att göra bedömningar i det enskilda fallet. I detta kapitel gör utredningen en sammanställning av på vad sätt den enskilde kan ges insyn i och ökade möjligheter att påverka besluten på ett så tidigt stadium av besluts- processen som möjligt. Utredningen föreslår därför att förslag till värdeområdesindelning och riktvärdekartor med riktvärdeangivelser skall bli föremål för ett utställningsförfarande, varigenom enskilda fastighetsägare skall ges möjlighet att framföra synpunkter innan beslut fattas om indelningen. Vidare pekar utredningen på utökade möjligheter att justera för säregna förhållanden. Utredningen diskuterar i kapitlet också bevisbördans fördelning. Utredningen konstaterar att den som överklagar i princip har bevisbördan för sitt påstående men pekar på domstolarnas skyldighet med hänvisning till officialprincipen att ta in ytterligare utredning. Om ytterligare utredning behövs bör således skattemyndigheten, som har tillgång till ett omfattande underlag för taxeringen, föreläggas att komma in med den utredning som domstolen finner nödvändig. En annan fråga som utredningen berör är möjligheten att få framgång med en talan om att värdenivåerna i värdeområdet är felaktiga. Utredningen är medveten om svårigheterna att få framgång med en sådan talan, eftersom värdenivåerna är framtagna efter ett omfattande värderingstekniskt arbete. Även om det vid lagens tillkomst förutsattes att det endast i undantagsfall skulle komma i fråga att ändra riktvärdeangivelserna är det viktigt att framhålla att det i vissa fall ändå kan föreligga grund för en sådan ändring. Det är viktigt för trovärdigheten i systemet att, när det finns skäl för det, värdenivåerna verkligen blir föremål för en mer ingående prövning. Förutom en fördjupad analys av ortsprisunderlaget bör till grund för denna omprövning även kunna ligga värdeintyg. När det gäller åberopande av värdeintyg är det dock inte tillfyllest med ett värdeintyg som rent allmänt uppskattar ett värde på en fastighet. För att intyget skall vara värdefullt i fastighetstaxeringssammanhang är det nödvändigt att värdeintyget knyter an till de enligt FTL riktvärdegrundade värdefaktorerna. (kap. 18) I detta kapitel diskuteras framför allt arbetsfördelningen mellan RSV och LMV under det förberedelsearbete som föregår själva taxeringen. De lagbestämmelser som reglerar LMV:s roll är ofullständiga och innehåller vissa otydligheter. En stor förändring av LMV:s funktion skedde i samband med att den fastighetsekonomiska verksamheten bröts ut ur LMV och bildade eget bolag, . Vidare har LMV:s regionala enheter förändrats. Författningsregleringen har emellertid inte ändrats efter nämnda förändring av LMV:s funktion. Lagstiftningen är dessutom oklar beträffande omfattningen av LMV:s arbetsuppgifter vid förberedelsearbetet. LMV:s medverkan har också varit av varierande omfattning under de senaste allmänna fastighetstaxeringarna och det är svårt att få ett begrepp om hur arbetsfördelningen i praktiken är mellan RSV, LMV och skattemyndigheterna. Utredningen anser att LMV:s funktion och arbetsuppgifter när det gäller förberedelsearbetet måste klargöras och regleras. Med hänsyn till de stora förändringar som skett samt till de oklarheter och olika uppfattningar om hur arbetsfördelningen skall vara som har framförts till utredningen är utredningens bedömning att denna fråga måste genomgå en grundlig översyn, vilket dels ligger något vid sidan av denna utrednings uppdrag, dels inte låter sig göras inom den tidsram som utredningen har till sitt förfogande. Taxeringsintervall (kap. 19) Allmän fastighetstaxering sker för varje taxeringsenhet . Däremellan kan ny taxering ske genom särskild fastighetstaxering under förutsättning att det har inträffat en förändring beträffande fastigheten. De långa tidsintervallen mellan de allmänna fastighetstaxeringarna har medfört språngvisa och stora höjningar av taxeringsvärdena. För att komma till rätta med dessa språngvisa ökningar infördes fr.o.m. ett omräkningsförfarande som skulle ske . efter genomförandet framfördes allvarlig kritik mot förfarandet. Kritiken kulminerade och ledde till att systemet genom olika politiska beslut mer eller mindre har satts ur spel. Det är framför allt när det gäller taxering av hyreshusen som omräkningsinstitutet har fungerat dåligt, men även i fråga om andra taxeringsenheter har kritik framförts. Kritiken mot omräknings- förfarandet och de politiska beslut som redan fattats innebär att starka skäl talar för att omräkningsförfarandet inte kan behållas i sin nuvarande utformning. Mycket talar för att slopa omräkningssystemet och i stället införa ett förfarande som innebär att fastighetstaxering sker med kortare intervall än . Det optimala skulle vara om allmänna fastighetstaxeringar kunde genomföras . Detta är dock av resurs- skäl knappast genomförbart . Som ett steg på vägen mot årliga taxeringar av samtliga taxeringsenheter föreslår utredningen att allmänna fastighetstaxeringar skall äga rum och att förenklade fastighetstaxeringar skall ske efter den allmänna fastighetstaxeringen. Industrienheter, elproduktionsenheter och specialenheter, som inte omfattas av det nuvarande omräkningsförfarandet, skall dock inte bli föremål för förenklad fastighetstaxering. Den stora skillnaden mellan en allmän fastighetstaxering och en förenklad fastighetstaxering bör vara att förberedelsearbetet vid den förenklade fastighetstaxeringen skall vara mindre ingående. Vidare skall huvudregeln vara att deklaration i allmänhet inte skall behöva lämnas. Fastighetsägaren får i stället ett taxeringsförslag som utan ytterligare kommunikation med fastighetsägaren kommer att utgöra ett beslut om fastighetstaxering om denne inte kommer in med invändningar. Utredningen föreslår vidare att möjligheterna till nytaxering genom särskild fastighetstaxering skall utökas. Ny taxering skall således kunna ske under löpande taxeringsperiod om det har skett sådana stora förändringar i den fysiska miljön att den aktuella fastighetens värde har påverkats på ett påtagligt sätt. Lag om ändring i fastighetstaxeringslagen (1979:1152) Härigenom föreskrivs i fråga om fastighetstaxeringslagen (1979:1152)1 dels att 1 kap. 7 § tredje stycket, 9 §, 5 kap. 1 §, 7 kap.13 §, 16 A kap. och 33–38 kap. skall upphöra att gälla, dels att rubriken närmast före 11 kap. 3 § skall lyda Avkastningsberäkning och närmast före 11 kap. 7 § skall lyda Produktionskostnadsberäkning, dels att det i lagen skall införas en ny rubrik närmast före 19 kap. 1 § som skall lyda Allmän fastighetstaxering, dels att 1 kap. 1, 3, 6, 7 och 8 §§, 2 kap. 2, 4 §§, 3 kap. 1–4 §§, 4 kap. 4 §, 5 kap. 2, 4, 5 och 8 §§, 7 kap. 3–6 och 16 §§, 8 kap. 2 och 3 §§, 9 kap. 2 §, 11 kap.1 §, 12 kap. 3 §, 15 kap. 8 §, 16 kap. 1–4, 5 och 6 §§, 17 kap. 4 och 5 §§, 18 kap. 1, 3–5, 9, 9 a, 10, 12, 14, 15, 22 och 42 §§, 19 kap. 3 §, 20 kap. 2, 4, 5 a, 6 och 13 §§, 21 kap. 10 §, 22 kap. 4–6 §§ samt rubrikerna till avd. 2, 3 kap., 5 kap., 18 kap och rubriken närmast före 1 kap. 7 § skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas nya bestämmelser, 1 kap. 7 a §, 7 b §, 5 kap. 5 a §, 8 kap. 4 §, 16 kap. 2 § första stycket p. 3, 4 a §, 18 kap. 1 a §, 19 kap. 5 a, 9 och 10 §§ samt närmast före 19 kap. 9 § ny rubrik av följande lydelse. 16 A kap. 1994:1909 33–38 kap. 1994:1909. 7 kap. 13 § 1988:954. Fastighetstaxering sker vid allmän och särskild fastighets- taxering samt genom omräkning. Vid allmän och särskild fastighetstaxering skall beslut fattas om fastigheternas skatte- pliktsförhållanden och indelning i taxeringsenheter. Vidare skall typ av taxeringsenhet och basvärde bestämmas för varje taxeringsenhet. Vid omräkning skall taxeringsvärde bestämmas för varje taxeringsenhet. Basvärde och taxeringsvärde skall dock inte åsättas fastighet, som enligt 3 kap. skall undantas från skatteplikt. Basvärde utgör även taxeringsvärde för fastighet som enligt 9 § skall undantas från omräkning. Fastighetstaxering sker vid allmän, förenklad och särskild fastighetstaxering . Vid fastighetstaxering skall på det sätt och i den ordning som framgår av denna lag förberedande åtgärder vidtas samt beslut om taxering fattas beträffande fastigheternas indelning i taxeringsenheter och om deras taxeringsvärde. Med taxeringsår menas i denna lag det kalenderår för vilket som fattas vid allmän fastighets- som fattas vid allmän eller taxering eller genom ny taxering genom ny taxering vid särskild skall gälla från ingången av det fastighetstaxering skall gälla från ingången av det taxeringsår då sker till ingången av det sådan taxering sker till ingången av det taxeringsår då beslut fattas nästa gång. fattas nästa gång. 2Senaste lydelse 1994:1909. 3Senaste lydelse 1994:1909. gälla från ingången av det taxeringsår då sådant beslut fattas till ingången av det taxeringsår då sådant beslut fattas nästa gång. Med löpande taxeringsperiod avses tiden från ingången av det taxeringsår då allmän fastighets- taxering sker av en taxerings- enhet till ingången av det taxeringsår då allmän fastighets- taxering av taxeringsenheten sker nästa gång. Med löpande taxeringsperiod avses tiden från ingången av det taxeringsår då allmän eller förenklad fastighetstaxering sker av en taxeringsenhet till ingången av det taxeringsår då allmän eller förenklad fastighetstaxering av taxeringsenheten sker nästa gång. Allmän och särskild fastighetstaxering skall ske på grundval av fastighets använd- ning och beskaffenhet vid taxeringsårets ingång. Fastighetstaxering skall ske på grundval av fastighets användning och beskaffenhet vid taxeringsårets ingång. Allmän och förenklad fastighetstaxering Allmän fastighetstaxering skall ske enligt bestämmel- serna i 2–15 kap. och i följande ordning. och därefter taxeras hyreshusenheter, industrienheter, elproduktionsenheter och specialenheter, och därefter småhusenheter samt och därefter lantbruksenheter. Bestämmelser om förfarandet vid allmän fastighetstaxering finns i 17–24 kap. 4Senaste lydelse 1994:1909. 5Senaste lydelse 1999:630. Förenklad fastighetstaxering skall ske för hyreshusenheter, småhusenheter och lantbruks- enheter. Sådan taxering sker enligt bestämmelserna i 2–10 och 12–14 kap. och i följande ordning. och därefter sker en förenklad fastighetstaxering av hyreshus- enheter, och därefter sker en förenklad fastighetstaxering av småhus- enheter samt och därefter sker en förenklad fastighetstaxering av lantbruks- enheter. fastighetstaxering finns i 17–24 bestämmelserna i 16 kap. Sådan bestämmelserna i 16 kap. Sådan taxering skall dock ej ske av taxering skall dock ej ske av Bestämmelser om förfarandet vid särskild fastighetstaxering finns i 25–32 kap. 6 Senaste lydelse 1994:1909. Byggnader skall indelas i de byggnadstyper som anges i det följande. Byggnad som är inrättad till bostad åt en eller två Till sådan byggnad skall höra komplementhus såsom garage, förråd och annan mindre byggnad. Byggnad som är inrättad till bostad åt minst tre och högst tio familjer skall tillhöra byggnadstypen småhus, om byggnaden ligger på fastighet med , betesmark, skogsmark eller skogsimpediment. Byggnad som är inrättad till bostad åt minst tre familjer eller till kontor, butik, hotell, restaurang Byggnad med förrådsutrymme, som ligger i anslutning till hyreshus och som behövs för verksamheten, skall utgöra hyreshus. Till hyreshus skall dock inte räknas byggnad som är inrättad till bostad åt minst tre och högst tio familjer, om den ingår i lantbruksenhet. Byggnad som är inrättad för jordbruk eller skogsbruk och som inte är inrättad för bostadsändamål, såsom djurstall, loge, lada, maskinhall, lagerhus, magasin och växthus. Växthus och djurstall som inte har anknytning till jordbruk eller skogsbruk. Kraftverks- Byggnad som är inrättad för kommersiell produktion av elektrisk starkström. vattenreglering, för lagring av bränsle och annan byggnad för produktionen utgör kraftverksbyggnad. 7 Senaste lydelse 1999:635. Byggnad som är inrättad för industriell verksamhet och som inte utgör kraftverksbyggnad. Byggnad som används för ekonomisk försvarsberedskap, om byggnaden inte är en fristående industriell Garage, hangar, lokstall, terminal, byggnad, vänthall, godsmagasin, reparationsverkstad och liknande, om byggnaden används för allmänna Byggnad som används i Statens järnvägars, , , Utbildningsradio Aktiebolags verksamhet. Byggnad som ingår i överförings- eller distributionsnätet för gas, värme, Byggnad för produktion och distribution av varmvatten för uppvärmning, dock ej sådan anläggning som även är inrättad för produktion av elektrisk starkström för anläggning för förvaring av radioaktivt avfall, sopstation och liknande samt pumpstation som hör till sådan Bad-, sport- och idrotts- anläggning Byggnad som används för sjukvård, nykterhetsvård, narkomanvård, barnavård, kriminalvård, arbetsvård, åldringsvård eller omsorg om psykiskt utvecklingsstörda. Annan byggnad än som har nämnts skall utgöra vårdbyggnad, om den används som hem åt personer som behöver institutionell vård eller tillsyn. Byggnad som används för bad, sport, idrott och liknande, om allmänheten har tillträde till anläggningen. Byggnad som används för undervisning eller forskning vid skola som anordnas av staten skola som anordnas med statsbidrag och skola vars undervisning står under statlig tillsyn. Byggnad som används som elevhem eller skolhem för elever vid sådana skolor. Byggnad som används för kulturellt ändamål såsom teater, biograf, museum och liknande. Kyrka eller annan byggnad som används för religiös verksamhet. Bårhus, krematorium och byggnad som används för skötsel av begravningsplats. Byggnad som tillhör staten, kommun eller annan menighet och som används för allmän styrelse, förvaltning, rättsvård, ordning eller säkerhet samt fritidsgård och byggnad med likartad användning. Som allmän byggnad skall inte anses byggnad som används för statens affärsdrivande verksamhet. Byggnad som inte skall utgöra någon av tidigare nämnda Byggnader skall indelas i de byggnadstyper som anges i det följande. Byggnad som är inrättad till bostad åt en eller två Till sådan byggnad skall höra komplementhus såsom garage, förråd och annan mindre byggnad. Byggnad som är inrättad till bostad åt minst tre och högst tio familjer skall tillhöra byggnadstypen småhus, om byggnaden ligger på fastighet med , betesmark, skogsmark eller skogsimpediment. Byggnad som är inrättad till bostad åt minst tre familjer eller till kontor, butik, hotell, restaurang Byggnad med förrådsutrymme, som ligger i anslutning till hyreshus och som behövs för verksamheten, skall utgöra hyreshus. Till hyreshus skall dock inte räknas byggnad som är inrättad till bostad åt minst tre och högst tio familjer, om den ingår i lantbruksenhet. Byggnad som är inrättad för jordbruk eller skogsbruk och som inte är inrättad för bostadsändamål, såsom djurstall, loge, lada, maskinhall, lagerhus, magasin och växthus. Växthus och djurstall som inte har anknytning till jordbruk eller skogsbruk. Kraftverks- Byggnad som är inrättad för kommersiell produktion av elektrisk starkström. vattenreglering, för lagring av bränsle och annan byggnad för produktionen utgör kraftverksbyggnad. Byggnad som är inrättad för industriell verksamhet och som inte utgör kraftverksbyggnad. Byggnad som används för ekonomisk försvarsberedskap, om byggnaden inte är en fristående industriell Garage, hangar, lokstall, terminal, byggnad, vänthall, godsmagasin, reparationsverkstad och liknande, om byggnaden används för allmänna befordran av personer, gods eller post. Byggnad som ingår i överförings- eller distributionsnätet för gas, värme, elektricitet eller vatten. Byggnad för produktion och distribution av varmvatten för uppvärmning, dock ej sådan anläggning som även är inrättad för produktion av elektrisk starkström för anläggning för förvaring av radioaktivt avfall, sopstation och liknande samt pumpstation som hör till sådan anläggning. Som reningsanläggning indelas endast anläggning som inte till huvudsaklig del utgör ett led i en industriell process. Byggnad som används för sjukvård, missbruksvård, omsorger om barn och ungdom, kriminalvård, åldringsvård eller omsorg om psykiskt utvecklingsstörda. Annan byggnad än som har nämnts skall utgöra vårdbyggnad, om den används som hem åt personer som behöver institutionell vård eller tillsyn. Byggnad som används för bad, sport, idrott och liknande, om allmänheten har tillträde till anläggningen. Byggnad som används för undervisning skola som anordnas av staten skola som anordnas med statsbidrag och skola vars undervisning står under Byggnad som används som elevhem eller skolhem för elever vid sådana skolor. Byggnad som används för kulturellt ändamål såsom teater, biograf, museum och liknande samt , Kyrka eller annan byggnad som används för religiös verksamhet. Krematorium och annan byggnad som används för begravningsverksamhet. Byggnad som inte skall utgöra någon av de tidigare nämnda skall indelas i de ägoslag som anges i det följande. som är vattentäckt skall indelas endast om den är täktmark. Indelningen får inte påverkas av förekomsten av byggnad som skall rivas (saneringsbyggnad) eller av byggnad eller byggnader vars sammanlagda basvärde inte skulle uppgå till . som upptas av småhus, hyreshus, kraftverksbyggnad, industribyggnad, specialbyggnad eller övrig byggnad samt trädgård, parkeringsplats, upplagsplats, kommunikations- utrymme m.m., som ligger i anslutning till sådan byggnad. till fastighet, som är bebyggd med småhus, hyreshus, kraftverksbyggnad, industribyggnad, specialbyggnad eller övrig byggnad, skall i sin helhet utgöra tomtmark, om fastigheten ligger i ett ägoskifte och har en total areal som inte överstiger två hektar. Detta skall dock ej gälla om fastighetens mark till någon del skall taxeras tillsammans med annan egendom enligt reglerna i 4 kap. Vad nu har sagts om tomtmark skall också gälla mark till obebyggd fastighet, som har bildats för byggnadsändamål Har fastigheten bildats längre tillbaka i tiden skall marken utgöra tomtmark endast om det är uppenbart att den får bebyggas. I övriga fall skall obebyggd mark anses som tomtmark endast om marken enligt detaljplan utgör kvartersmark för enskilt bebyggande och det inte är uppenbart att bebyggelsen inte skall genomföras. gäller om det finns giltigt bygglov eller tillstånd enligt ett förhandsbesked enligt (1987:10), avseende sådan byggnad som anges i andra stycket. för vilken täkttillstånd enligt 18 § naturvårdslagen (1964:822), vattenlagen (1983:291) eller gäller. Med täkttillstånd skall jämställas pågående täkt. Byggnad på täktområde för täktens utnyttjande hindrar inte att marken indelas som täktmark. 8 Senaste lydelse 1999:630. som används eller lämpligen kan användas till växtodling eller bete och som är lämplig att plöjas. som används eller lämpligen kan användas till bete och som inte är lämplig att plöjas. som är lämplig för virkesproduktion och som inte i väsentlig utsträckning används för annat ändamål. där det bör finnas skog till skydd mot sand- eller jordflykt eller mot att fjällgränsen flyttas ned. som ligger helt eller i huvudsak outnyttjad skall dock inte anses som skogsmark, om den på grund av särskilda förhållanden inte bör tas i anspråk för virkesproduktion. skall anses lämplig för virkesproduktion, om den enligt vedertagna bedömningsgrunder kan producera i genomsnitt minst en kubikmeter virke per hektar. som inte är lämplig för virkesproduktion utan pro- duktionshöjande åtgärder men som bär skog eller har förutsättningar att bära skog. som inte skall utgöra något av de tidigare nämnda skall indelas i de ägoslag som anges i det följande. som är vattentäckt skall indelas endast om den är täktmark. Indelningen får inte påverkas av förekomsten av byggnad som skall rivas (saneringsbyggnad) eller av byggnad eller byggnader vars sammanlagda taxeringsvärde inte skulle uppgå till . Tomtmark som upptas av småhus, hyreshus, kraftverksbyggnad, industribyggnad, specialbyggnad eller övrig byggnad samt trädgård, parkeringsplats, upplagsplats, kommunikations- utrymme m.m., som ligger i anslutning till sådan byggnad. till fastighet, som är bebyggd med småhus, hyreshus, kraftverksbyggnad, industribyggnad, specialbyggnad eller övrig byggnad, skall i sin helhet utgöra tomtmark, om fastigheten ligger i ett ägoskifte och har en total areal som inte överstiger två hektar. Detta skall dock ej gälla om fastighetens mark till någon del skall taxeras tillsammans med annan egendom enligt reglerna i 4 kap. Vad nu har sagts om tomtmark skall också gälla mark till obebyggd fastighet, som har bildats för byggnadsändamål Har fastigheten bildats längre tillbaka i tiden skall marken utgöra tomtmark endast om det är uppenbart att den får bebyggas. I övriga fall skall obebyggd mark anses som tomtmark endast om marken enligt detaljplan utgör kvartersmark för enskilt bebyggande och det inte är uppenbart att bebyggelsen inte skall genomföras. gäller om det finns giltigt bygglov eller tillstånd enligt ett förhandsbesked enligt (1987:10), avseende sådan byggnad som anges i andra stycket. för vilken täkttillstånd enligt 18 § naturvårdslagen (1964:822), vattenlagen (1983:291) eller gäller. Med täkttillstånd skall jämställas pågående täkt. Byggnad på täktområde för täktens utnyttjande hindrar inte att marken indelas som täktmark. som används eller lämpligen kan användas till växtodling eller bete och som är lämplig att plöjas. som används eller lämpligen kan användas till bete och som inte är lämplig att plöjas. som är lämplig för virkesproduktion och som inte i väsentlig utsträckning används för annat ändamål. där det bör finnas skog till skydd mot sand- eller jordflykt eller mot att fjällgränsen flyttas ned. som ligger helt eller i huvudsak outnyttjad skall dock inte anses som skogsmark, om den på grund av särskilda förhållanden inte bör tas i anspråk för virkesproduktion. skall anses lämplig för virkesproduktion, om den enligt vedertagna bedömningsgrunder kan producera i genomsnitt minst en kubikmeter virke per hektar. Skogs- som inte är lämplig för virkesproduktion utan pro- impediment duktionshöjande åtgärder men som bär skog eller har förutsättningar att bära skog. Övrig mark som inte skall utgöra något av de tidigare nämnda ägoslagen. Fastigheter för vilka taxerings- Fastighet är skattepliktig, om inte annat anges i 2–4 §§. mas för sådan taxeringsenhet som avses i 4 kap., om inte annat anges i 2–4 §§.