sou · GOB319 · 2001-01-01 00:00:00 — Samtal mellan elev, förälder och skolans personal ska ses som en kontinuerlig utvecklingsprocess som också ger föräldrar och elev inflytande. För elever som har stöd i skolarbetet är det naturligtvis vär- defullt om specialpedagogen kan delta i samtalet. Om föräldrar önskar ska läraren som ett komplement till samtalet lämna skriftlig information om elevens skolgång.116 Jag menar att varje barn bör få en individuell, skriftlig, utvecklingsplan baserad på dessa utvecklingssamtal. Utvecklingssamtalet kan vid behov upprepas per termin och självfallet kan exempelvis kurator medverka i samtalet, om det skulle vara befogat. Samtalen kan utvecklas till ett 114Grundskoleförordningen 7 kap. 2§. 115Jfr Antonovsky ; Oldbring 1999, Att mötas eller inte mötas med ref till 1991 116Grundskoleförordningen 7 kap. 2§.Utvecklingssamtal. Ett åtgärdsprogram måste föregås av en utredning, och upprättas i samarbete med Elevhälsans yrkesgrupper. Utredningen bör i första hand ta fasta på barnets kompetens och intressen men också ele - vens och föräldrarnas syn på skolsituationen. Alltför ofta tas enbart barnets svårigheter upp i åtgärdsprogrammen. Utredningen bör innehålla en värdering av skolan som miljö för barnets växande och lärande, vilket innebär en granskning av skolans insatser och svårigheter, i enlighet med läroplanens miljörelaterade synsätt om elever i behov av särskilt stöd. Dit hör exempelvis skoldagens planering, arbetspassens längd, vuxenstöd etc. Utredningen bör mynna ut i en målsättning som är relaterad till läroplan och kursplaner och som går att följa upp. Regeringen överväger att införa åtgärdsprogram i alla skolformer. ska varje elev i gymnasieskolan erhålla en individuell stu- dieplan, med uppgifter om eleven följer fullständigt, utökat eller redu- cerat program och om de val eleven gjort.117 Åtgärdsprogrammens infö- rande i gymnasieskolan är en strategisk fråga och ger, enligt min mening, förutsättningar för en mer genomtänkt pla nering och uppföljning av det särskilda stödet i gymnasieskolan. Det kräver att skolorna sätter sig in i arbetsgången vid upprättande av åtgärdsprogram och dessutom reflekterar över sin egen miljö och sina egna arbetsformer. Ytterligare en typ av plan som skolans personal kommer i kontakt med är de individuella planer som upprättas i samband med att ett skolbarn får insatser enligt LSS. Se mer om det i nästa avsnitt. Stöd till elever med funktionsnedsättningar I sättet att organisera undervisningen för ele ver med funktionsnedsätt- ningar sätts skollagens och läroplanens formuleringar på prov. I läro- planen talas om individens okränkbarhet, frihet och integritet, alla människors lika värde och att solidaritet med svaga och utsatta är de värden som skolan ska gestalta och förmedla. Tyvärr finns ten- denser i den praktiska och idémässiga utvecklingen som tycks gå i rikt- ning mot mer segregerade lösningar. Det kan, som jag tidigare varit inne på, bero på att skolan inte kan ge den hjälp och utbildning som barnen behöver. Segregerade lösningar ses då som bättre lösningar. Jag anser i likhet med i Utredningen om bemötande av människor med funktionshinder att denna tendens är oroande. Segregerande lösningar kan istället bidra till att förstärka 117 Gymnasieförordningen 1 kap. 11§. klyftan mellan elever med funktionshinder och övriga elever, istället för att bidra till delaktighet och jämlikhet.118 Många barn med sjukdomar eller funktionshinder har ett stort kontaktnät med olika instanser för råd och stöd. Det kan handla om kontinuerlig habilitering, länssjukvård, hjälpmedelscentral etc. har föräldrar redan ett fungerande samarbete med specialister som får informera skolan, ibland kommer initiativet från skolans personal. Det är natur- ligtvis utomordentligt viktigt att dessa kontakter fungerar och samarbetar så att skolarbetet inte blir lidande för mycket. Det krävs därför ett stort mått av flexibilitet, god framförhållning och planeringsförmåga av skolans personal för att underlätta skolgången för dessa elever. Föräldrar och eleverna själva är vanligen de som har bäst kunskap och erfarenhet och bör självfallet vara med i denna planering, som från skolans sida ska konkretiseras i ett åtgärdsprogram. För elever som omfattas av LSS, ska (på begäran av den enskilde), en individuell plan upprättas i samband med att insatsen beviljas.119 Pla- nen skall innehålla beslutade och planerade insatser. Handikapp- ombudsmannen har pekat på behovet av sådana planer för elever med funktionsnedsättningar som får LSS-insatser. Med en individuell plan underlättas samordningen, familjen och eleven ges möjlighet till del- aktighet i planeringen och beslut.120 För skolans personal är det inte en formell skyldighet att delta i upprättandet av ytterligare en plan, förutom åtgärdsprogrammet. Men skolan är en viktig del av barnets totala liv, och insatser enligt LSS påverkar oftast skolvardagen. Det är därför mycket väsentligt att skolans personal deltar då en annan instans vill upprätta en planering som omfattar barnets vardag. Åtgärdsprogrammet kan därefter anpassas till elevens individuella plan. Planer kan också upprättas enligt HSL, 3a §. Planen avser habilite- ring, rehabilitering och hjälpmedel och syftet med den är att samordna olika insatser som den enskilda kan behöva. Det är naturligtvis viktigt att dessa olaner sinsemellan samordnas, för individens bästa och för att undvika dubbelarbetet. Elevhälsan och elever med funktionshinder 118 SOU 1999:21, nia – nio vägar att utveckla bemötandet av personer med funktionshinder. 119LSS, SFS 1993:387, §10. 120Handikappombudsmannen till regeringen . För många barn och ungdomar med funktionshinder utgör skolskö- terskan en viktig resursperson, för andra är kontakterna med assisten- ten, läraren och/eller barn- och ungdomshabiliteringen tillräckliga. Men självklart har elever med funktionshinder samma behov som andra ele - ver av kontakter med såväl skolsköterskan som med kuratorn eller psy- kologen, exempelvis för samtalskontakt och/eller annat stöd. Jag instämmer i bedömningen att det behövs kvalificerad spetskompetens i kommunerna när det gäller rådgivning rörande elever med ovanliga funktionshinder. ger genom sina 120 konsulenter specialpedagogiskt stöd till kommunerna och fristående skolor i arbetet med elever som har funk- tionsnedsättningar. Konsulenterna har varit specialiserade på olika handikappgrupper. Barn med hörselskada eller dövhet får i första hand pedagogiskt stöd av hörselvårdskonsulenter enligt avtal som träffar med landstingen. Enligt ett riksdagsbeslut kommer stödorganisationen att förändras för att åstadkomma en ökad samverkan mellan stat, kommun och landsting.121 Den nya stödorganisationen som ska utredas vidare föreslås indelas i fem geografiska enheter samt fyra resurscenter med rikstäckande uppdrag. Varje regionenhet ska svara för övergripande rådgivning, regional samordning, kompetensutveckling, utvecklingsverksamhet, information och samverkan med andra aktörer som kommuner, specialskolor, habilitering, den specialpedagogiska utbildningen, handi- kapporganisationerna m.fl. Stödverksamheten bör dessutom ha direkt anknytning till en forskningsbaserad utvecklingsverksamhet.122 Jag ser mycket positivt på att SIH:s konsulenter får en vidgad och mer övergri- pande roll och kan bidra i kompetensutvecklingen när det gäller elever med funktionshinder i kommunerna. Elevassistenter är vanligt förekommande som stöd till exempelvis ele ver med rörelsehinder eller med svår DAMP/ADHD. Assistenter i skolan kan också fungera som stöd för flera elever i en klass eller fungera som stöd generellt i en klass. Antalet elevassistenter i skolan har ökat kraftigt, från 8 1996 till 10 1998, enligt Svenska 121 betänkande 1999/2000:UbU4. Elever med funktions- hinder, Rskr 1999/2000:14. Konsulenterna vid är speciallärare/pedagoger och har i uppdrag att arbeta med barn och elever med synskada, elever med rörelsehinder, elever med flerhandikapp i särskolan och vuxna dövblinda. 1998/99:105. Elever med funktionshinder – ansvar för utbildning och stöd. Detta bekräftas också i våra kommunbesök till exempel i , och . Det finns inga nationella bestämmelser rörande elevassistenters funktion i skolan eller krav på kompetens. FUNKIS, utredningen om funktionshindrade elever i skolan, framhöll vikten av att elevassistenter ges en ändamålsenlig utbildning och kompetensutveckling, något som är lätt att instämma i. Som jag framhållit i avsnitt 8 Skolan och elevvården i går och är det ovanligt att elever har stöd av personliga assistenter i skolan. Stödet som eleven behöver ges i regel av elevassistenter, anställda av skolan. Det förekommer emellertid att samma person är elevassistent under skoltid och personlig assistent under elevens fritid. Det innebär att elevassistenten då har två arbetsgivare.123 Den personliga assistenten kan bistå eleven även utanför skoltid, till exempel med besök hos sjuk- gymnast eller läkare. Elevassistenter eller personliga assistenter i skolan? Enligt FUB, (, Ungdomar och Vuxna), uppstår ibland vissa konflikter rörande vilken assistans eleven skall ha i skolan. Konflikterna har handlat om att skolan tyckt att det blivit för många vuxna i klassen. FUB hävdar barnets rätt till personlig assistans enligt LSS och menar att detta inte får uppfattas som ett problem för skolan. Gränsdragningen mellan arbetsuppgifter och kompetensområden för elevassistenter, anställda av skolan och personliga assistenter enligt i skolan, har utvärderats av 1995.124 Utvärde- ringen visade att personliga assistenter enligt nästan uteslutande fanns i träningsskolans klasser i de fem kommuner som studerades. Endast i ett fåtal klasser hade skolans assistenter tagits bort på grund av att personliga assistenter anställts. Alla de sjutton barnen i undersök- ningen, som beviljats assistentersättning enligt under skoltid, hade bedömts vara gravt flerhandikappade med ett stort vård- och till- synsbehov över . Föräldrarna hade, med något undantag, själva ansökt om . Skolledarna menade att det skulle vara omöjligt att hinna med elevernas stora omvårdnads- och tillsynsbehov utan personliga assistenter. Dessa betyder också en ekonomisk avlastning för skolan. utredning visade att få elevassistenter sagts upp på grund av att LASS-assistenter fanns med eleven i skolan. Ett problem som framhålls i studien är dock de personliga assistenternas otrygga 123SOU 1998:66, Funkis–- funktionshindrade elever i skolan. 124Lag om stöd och service till vissa funktionshindrade (1993:387) samt LSS, Personlig assistans i skolan, . anställningsförhållanden, vilket innebär en dålig kontinuitet och slöseri med kompetens. Jag vill tillägga att detta även gäller elevassistenter, anställda av skolan. Att ständigt byta assistent är också jobbigt för barnet. Deras anställningsförhållanden tycks också ha skapat en del problem med bland annat arbetsledning och ansvarsförhållanden i skolan. Assistenterna har exempelvis svårt att delta i skolans planeringsarbete. För att lösa dessa problem krävs flexibilitet och att alla inblandade agerar med barnens bästa för ögonen. Det är viktigt att skolans ledning inte ersätter lärare med assistenter. Personliga assi- stenter ska ge stöd till eleven i dess personliga livsföring så att hon/han kan delta i skolan på likvärdiga villkor. Det stödet är synnerligen vär- defullt. Jag menar att elevassistenter är ett villkor för att ele - ver med svåra funktionsnedsättningar ska kunna gå i skolan tillsammans med övriga elever. Den stora ökningen hänger troligen delvis samman med att barn med DAMP och andra neuropsykiatriska tillstånd som diagnosticerats har rekommenderats assistenter. Den pedagogiska verksamheten ska däremot specialpeda- goger och lärare svara för och det är väsentligt att assistenter får hand- ledning för att klara sina svåra uppgifter. Elevhälsans yrkesgrupper ska i första hand, tillsammans med skolled- ning, lärare och övrig personal, arbeta med att skapa en skolmiljö som främjar lärande där barn trivs och lärande stimuleras. I det arbetet ingår att delta i diskussioner om och planerande av arbetsformer på skolan, att ge stöd och handledning till lärare och annan personal, att ha kontakt med föräldrar, upprätta planer som förebygger mobbning, m.m. Elevhälsans persongrupper deltar ofta i gruppsamtal med elever inom ramen för sexual- och samlevnadsundervisningen. Det kan samman- fattas som bidrag till arbetet med skolans värdegrund och borde enligt min uppfattning utvecklas ännu mer. Elevhälsans persongrupper ska dessutom arbeta utredande, stöd- jande och behandla nde med de barn som har svårigheter i skolan och som ovan beskrivits. Det innebär att kuratorers, psykologers liksom skolsköterskors och skolläkares ansvarsområden omfattar de svårigheter som visar sig i skolan och/eller där skolan är upphov till svårigheterna. Detta är en av Elevhälsans kärnuppgifter. Andra svårigheter, till exempel sådana som elever bär med sig men som inte förorsakar egentliga problem i skolan eller som är alltför omfattande, bör skolan inte ansvara för. I praktiken kan det emellertid vara svårt att upprätthålla gränsdrag- ningar när det gäller uppdraget. Exempel på hinder är många; brist på kompetenta specialister att hänvisa till, ovilja hos elever att söka vidare, långa väntetider med mera, innebär att kuratorer, psykologer och skolsköterskor har ansvar för barn som de egentligen inte borde ha. Dessa förhållanden kan effektivt hindra Elevhälsans personal från att arbeta hälsofrämjande och förebyggande. En stor del av skolhälsovårdens arbete handlar om att förebygga svårigheter genom riktade hälsokontroller, screening och vaccinationer. Skolsköterskor arbetar också med att förebygga och hålla sig informe- rade om och söka förebygga de olycksfall som inträffar på skolor. Många skolsköterskor framhåller att de genom hälsokontrollerna etab- lerar en kontakt som innebär att eleverna lätt kan återkomma för andra typer av problem eller att de själva kan reagera på de varningssignaler som barnet sänder ut. Allmänt uppfattas att psykosociala och psy- kosomatiska problem är det som elever har mest behov av att få hjälp med. Skolsköterskan är en viktig person i skolans Elevhälsa eftersom hon utgör ett stöd för barn både med kroniska sjukdomar, allergier, diabetes och med funktionshinder av olika slag. Hon deltar ofta aktivt i skolans hälsofrämjande arbete när det gäller matvanor, tobak, sprit, droger lik- som i undervisning om sex och samlevnad och hon ger enklare sjukvård. Hon håller kontakt med skolläkaren och deltar i hans/hennes arbete på skolan. Specialpedagoger, kuratorer och psykologer ger information, handledning, konsultation och råd till lärare och grupper av lärare och håller kontakt med föräldrar. De leder och deltar i utvecklingsarbete på skolan eller i arbetslag och genomför utredningar av elever i behov av särskilt stöd utifrån sina olika kompetenser. Samtliga personalkategorier deltar i upprättande av åtgärdsprogram, beroende på vilken elev programmet gäller. De har därvid ett särskilt ansvar för att se till peda- gogiska, psykologiska och sociala aspekters betydelse för det enskilda barnets svårigheter. Denna kunskap bör också förmedlas till skolled- ningen så att den kan beaktas i den totala planeringen av skolans arbete. För elever med funktionshinder är en god framförhållning och pla nering extra viktig. Personalen kan behöva utbildning, lokaler kan behöva byggas om och undervisningen eventuellt läggas om i något avseende. Studie- och yrkesvägledare fyller en viktig funktion för ele ver med funktionshinder genom särskilda vägledningsinsatser i samband med övergången skolan – arbetsliv. Elevhälsans personalkategorier delar en gemensam kärna av kom- petens om barn, men kompletterar varandra genom sina olika special- kunskaper. Kuratorn är en viktig person för många enskilda elever som söker och erbjuds stödsamtal. Kuratorer och psykologer har kunskap i hur sociala och psykologiska faktorer påverkar individer och grupper. Psykologer i skolan kan genom sina fördjupade kunskaper om barns och ungdomars utveckling, känslomässigt och intellektuellt arbeta med att utreda enskilda elever, ge stöd och råd till elever och föräldrar samt konsultation till skolpersonal. Även specialpedagoger genomför utredningar och har ett särskilt kunnande i specialpedagogiska frågor och är de som står närmast undervisningen. Både specialpedagoger och psykologer har kompetens att handleda. Ofta har även kuratorer kompetens i handledning genom vidareutbildning. Kuratorn har en juridisk grundkompetens med specialiserad kunskap om sociallagstiftning, vilket innebär att hon ofta har ett huvudansvar för kontakterna med i kommunen. Elevhälsans personalgrupper bör enligt min uppfattning i ökad omfatt- ning dokumentera och lämna sina erfarenheter till skolans och kommu- nens ledning så att dessa får ett underlag för prioriteringar. De bör också delta i skolors kvalitetsredovisningar med sina erfarenheter, för att detta ska kunna påverka den framtida kvalitetsutvecklingen på olika nivåer. Resursteam tycks ha blivit ett svar på rop om bristande resurser och kompetens. finns resursteam i ungefär hälften av kommunerna, som det finns län som inte har något team. Sammansättningen av resursteamen varierar stort, ofta ingår en eller flera specialpedagoger och psykologer. På vissa håll ingår alla elev- hälsans yrkeskategorier i resursteamet, på andra ställen finns bara psy- kologer. Det är därför svårt att ge någon sammanfattande karakteristik av resursteamen. Bildandet av resursteam i kommunerna syftar vanligen till en effek- tivisering av resurser. Genom att samla kvalificerad kompetens centralt i en kommun avser man att höja den gemensamma kompetensen och också att kunna fördela och använda resurser till diagnostisering, handledning och konsultation på ett effektivare sätt. svarar tea- men för kontakter med elever, ibland också för resursfördelning till skolor för elever i behov av särskilt stöd. I vissa fall har inrättandet av centrala resursteam dock inneburit att resurser har försvunnit från skol- enheterna och att eleverna fått längre avstånd till kvalificerad hjälp.125 Modellerna är många – ibland finns resursteamen huvudsakligen sta- tionerade på skolorna och träffas någon dag för gemensamma överläggningar och kompetensutveckling. 125 nr 160, 1999. Nationella kvalitetsgranskningar 1998, . Det är väsentligt att skolor har en egen kompetens som kan bidra till en god inlärningsmiljö och snabbt bidra till att lösa skolanknutna pro- blem. Den enskilda skolan har alltid ansvar för beslut om stödinsatser. För elever som har vanligt förekommande svårigheter måste kompetens finnas hos lärare och Elevhälsan. Jag tänker då exempelvis på läs- och skrivsvårigheter och koncentrationssvårigheter. Personer i elevhälso- teamet ska vara tillgängliga och nåbara för elever, föräldrar och övrig personal. Elevhälsans kompetens och utbildningar Vilken kompetens behöver skolorna, utöver den pedagogiska, för att fullgöra sina åtaganden? Det har varit en ständigt aktuell fråga under utredningens gång. I detta avsnitt beskriver jag de kompetenser som Elevhälsan ska innefatta, vilka kompletterar skolornas pedagogiska kompetens. Skolsköterskor och skolläkare har funnits i skolan . Trots att skolpsykologer, skolkuratorer, studie - och yrkesvägledare och specialpedagoger har funnits , saknar de författningsstöd. Utvecklingen inom samtliga kunskapsområden är snabb och ger en växande kunskaps- och erfarenhetsbank som behöver omsättas i praktisk utövning. Sjuksköterskor och socionomer saknar möj- lighet till specialisering och vidareutbildning med inriktning mot arbete i skolan med barn och ungdomar 6–och med att skapa skolmiljöer som främjar lärande, utveckling och hälsa. Eftersom skolans uppdrag förutsätter medverkan av yrkes- kategorier med olika kompetens föreslår jag att en specialistutbildning utifrån skolans behov utarbetas för sjuksköterskor med inriktning på barns behov i åldrarna 6–och att en vidareutbildning med inriktning mot socialt och kurativt arbete i skolan utarbetas för socionomer. Jag har valt att skriva om kompetens och inte om yrkesbenämningar. Det beror på att jag vill betona att kompetens framförallt är kunskaper, erfarenheter och praktiskt handlag och inte enbart ett examensbevis. Kunskap och praktiskt handlag erövras genom grundutbildning, konti- nuerlig fortbildning och praktisk erfarenhet. utbildningsfrågor hör härmed ihop. Det ställer krav på arbetsgivaren att fortlöpande anordna fortbildning för personalen, speciellt då verksam- hetens uppdrag förändras och då ny kunskap kommer till. Genom fort- och vidareutbildning ska och kan också den enskilda, professionella yrkespersonen ta ansvar för sin egen utveckling. Vad avses med begreppet kompetens? Kompetens är verktyg för att lösa problem. Den utvecklas och föränd- ras av att användas. Det som anses som kompetens varierar mellan olika områden och . Det som räknas som kompetens är inte detsamma som det var i går eller kommer att vara . I läroplanskommitténs betänkande Skola för bildning beskrivs kun- skapens former i orden fakta, förståelse, färdighet och förtrogenhet. De olika formerna samspelar med varandra och utgör varandras föutsätt- ningar: ·Fakta är kunskap som information. Här råder ingen skillnad mellan djup eller yta. Denna kunskapsform är objektiv, vi har kunskapen eller inte. ·Förståelse är kvalitativa fakta, dvs. vi uppfattar och tolkar faktaupp- gifterna på vissa sätt. Att förstå är att begripa, att uppfatta meningen eller innebörden i någonting. Vår förståelse avgör också vilka fakta vi uppfattar. Förståelse är teoretisk kunskap. ·Färdighet är kunskap där vi förstår hur något ska göras och kan göra det. Vi har lärt oss genom fakta och förståelse. Färdighet är praktisk kunskap. ·Förtrogenhet är ofta outtalad och kallas bakgrundskunskap. Denna kunskapsform är ofta förenad med sinnliga upplevelser, vi känner, luktar och vet något. Förtrogenhetskunskap kommer till uttryck i bedömningar. Kompetens är ett begrepp som sammanfattar dessa länkade kunskaps- former. Till personal inom Elevhälsan räknar jag psykologer, socionomer, sjuk- sköterskor, läkare, studie - och yrkesvägledare samt specialpedagoger. Specialpedagoger är i första hand pedagoger och ingår i skolans lärar- stab men ska även ingå i skolans Elevhälsa. De har fördjupade kunska- per i pedagogik för olika elevers behov men dessutom i samhälls- och beteendevetenskap. Samtliga yrkesgrupper arbetar enskilt och/eller i team på skolor eller i olika centrala resursenheter. Deras uppgift är att, utifrån respektive kompetens, ge stöd till elever, lä rare, skolledare, fritidspedagoger, annan personal och föräldrar. De har genom sina respektive utbildningar en bred och djupgående kunskap om människors fysiska, psykiska, sociala och emotionella utveckling och behov samt om samspelet mellan individ, grupp och samhälle. De bör kunna utreda och analysera enskilda individers svårigheter utifrån olika aspekter. Deras kunskaper om förebyggande och hälsofrämjande faktorer i såväl den fysiska som den sociala arbetsmiljön är viktiga när skolor utarbetar nya arbetssätt för att skapa lärande miljöer för varje barn. De olika yrkesgrupperna har delvis gemensam kunskap men varje grupp har också en egen specifik yrkeskompetens. Tillsammans med lärare och arbetslag kan dessa yrkesgrupper forma en skola där varje elev tillförsäkras en bra och meningsfull skoltid. Dessa kompetenser ska ses i relation till skollagens krav i 2§, 2:a och 3:e stycket: Utbildningen skall ge eleverna kunskaper och färdigheter samt, i samarbete med hemmen, främja deras harmoniska utveckling till ansvarskännande människor och samhällsmedlemmar. I utbildningen skall hänsyn tas till elever med särskilda behov. Verksamheten i skolan skall utformas i överensstämmelse med grundläggande demokratiska värderingar. Var och en som verkar inom skolan skall främja aktning för varje människas egenvärde och respekt för vår gemensamma miljö.