sou · GOB31 · 2001-01-01 00:00:00 — (1999) Kommunalt chefskap – balanskonst i den grå arenan. Ranerup, A. (1999) Elektronisk debatt i politik, i Amnå, E., red. IT i demokratins tjänst. forskarvolym VII, SOU 1999:117 Rash, W. (1997) Politics on the Nets. Wiring the Political Process. Regeringens proposition 1994/95:19 medlemskap i unionen Regeringens proposition 1997/98:136 Statlig förvaltning i medborgarnas tjänst Regeringens proposition 1998/99:66 En stärkt revision Regeringens proposition 1998/99:100 (Budgetpropostition) Regeringens proposition 1998/99:115 På ungdomars villkor – ungdomspolitik för demokrati, rättvisa och framtidstro Regeringens proposition 1999/2000:100 (Budgetproposition) Regeringens skrivelse 1995/96:194 Utvecklingen inom den Regeringens skrivelse 1998/99:97 Utvecklingen inom den kommunala sektorn Reich, R. (1992) The Work of Nations. (1998) Lokal skolutveckling – statens roll och ansvar, 1998:26 Rokkan, S. (1970) Citizens, Elections, Parties. Rothschild, E. (1999:) Globalisering och demokrati i histo- riskt perspektiv, i Globaliseringen och demokratin. Demokratiut- redningens skrift nr 22, SOU 1999:56 (1998) Demokratins vidd, i Demokratins räc- kvidd. skrift nr 1, SOU 1998:55 (1998) Avslutning, i Lekmannastyre i experternas tid. skrift nr 6, SOU 1998:102 Räftegård, C. (1998) Pratet som demokratiskt verktyg. (1997) Halva makten? En feministisk gransk- ning av politik, i Nordborg, G., (red.) Makt & Kön. Sassen, S. (1999) Det globala förankrat i det nationella, i Bör demokratin avnationaliseras? skrift nr 21, SOU 1999:11 SCB Statistisk årsbok. 1998, 1999 och 2000 SCB (1999) Deltagandet bland utländska medborgare vid kommunfullmäktigevalen 1998. Statistiska meddelanden, Me 14 Scharpf, F. W. (1998) Välfärdsstaten, den ekonomiska integrationen och demokratin, i Demokrati på europeisk nivå? skrift nr 7, SOU 1998:124 (1999) The Architecture of EU Institutions and Citizen Participation, i Citizen Participation in European Politics. skrift nr 32, SOU 1999:151 , H. och , J. (1999) Political representation and legitimacy in Union. (1999) Globaliseringen och den svenska ekonomins struktur, i Globaliseringen och demokratin. Demokratiutrednin- gens skrift nr 22, SOU 1999:56 Sen, A. och Drèze J. (1989) Hunger and Public Action. , O. (1999) Alienation is our Nation – Reality is my Nationality. Om utanförskap, demokrati och motståndskulturer bland unga invandrarmän i Det Nya , i Amnå E. red. Det unga folkstyret. forskarvolym VI, SOU SFS 1969:596 Lag om kommunalt partistöd (1999) Feministiske perspektiver på demokrati og medborgerskab, i Amnå, E., red. Demokrati och medborgarskap. forskarvolym II, SOU 1999:77 (1998) Skolpliktiga eldsjälar och andra aktörer. Hur styr kommunerna skolan? (1999a) Läroplanen i praktiken (1999b) Attitydundersökning. Vem tror på den svenska skolan? (1999) Tystnaden på jobbet – en undersökning om yttrandefriheten bland kommunalt anställda. Rapport 2/99. Slaatta, T. (1999) Medier, makt og demokrati. Makt- og demokratiutredningen, rapport nr 6. : GCS Multicommunica- tion AS (1993) Pressure, . State Autonomy and in and the . (1999) Ändrad socialtjänstlag – konsekvenser Soininen, M. och , H. (1999a) Invadrarkandidaterna i personvalet, i , och , T., (red.) Premiär för personval. Soininen, M. och , H. (1999b) Invandrare som medbor- gare, väljare och politiker, i Amnå, E., red. Medborgarnas erfaren- heter. forskarvolym V, SOU 1999:113 (1999) Viskande tjänstemän. : 47 21, , L., (red.) (1998) Mångfald – bilder av en storstadsregion. (1999) Den globala kapitalismens kris. SOU 1951:56 Om offentlig redovisning av den politiska propagandans finansiering SOU 1981:15 Grundlagsfrågor SOU 1987:6 Folkstyrelsens villkor SOU 1989:68 Storstadens partier och valdeltagande 1948–88 SOU 1990:44 Demokrati och makt i SOU 1994:12 Suveränitet och demokrati SOU 1995:27 Regional utveckling SOU 1995:131 Enklare och effektivare SOU 1996:55 , framtiden och mångfalden SOU 1996:66 Utvärderat personval SOU 1996:99 Avveckling med inlärning. Erfarenheter från LEMO-reformens avveckling av personal SOU 1996:111 Bevakad övergång SOU 1996:162 På medborgarnas villkor – en demokratisk infrastruktur SOU 1996:169 Förnyelse av kommuner och landsting SOU 1996:181 MEGA-BYTE SOU 1997:57 I medborgarnas tjänst SOU 1997:71 Politik för unga SOU 1998:25 Tre städer – en storstadspolitik för hela landet SOU 1998:85 Att rösta med händerna. folkomröstningar och direktdemokrati i SOU 1998:102 Lekmannastyre i experternas tid. Dokumenta- tion från ett seminarium SOU 1998:105 Minska regleringen av kommuner och landsting SOU 1998:124 Demokrati på europeisk nivå SOU 1998:145 EU – ett demokratiprojekt? SOU 1998:161 På marginalen SOU 1999:10 Demokratins förgörare SOU 1999:11 Bör demokratin avnationaliseras? SOU 1999:12 Elektronisk demokrati SOU 1999:16 Ökad rättssäkerhet i asylärenden SOU 1999:30 Yttrandefriheten och konkurrensen – Förslag till mediekoncentrationslag, m.m. SOU 1999:33 Bo tryggt – Betala rätt. Särskilda boendeformer för äldre samt avgifter för äldre- och handikappomsorg SOU 1999:36 Likvidation av aktiebolag 1999:56 Globaliseringen och demokratin SOU 1999:58 Löser juridiken demokratins problem? SOU 1999:69 Individen och arbetslivet. samtida arbetslivet SOU 1999:76 Maktdelning SOU 1999:80 Demokratiopinioner SOU 1999:83 Globalisering SOU 1999:92 Premiär för personval SOU 1999:93 Det unga folkstyret SOU 1999:101 Olydiga medborgare? SOU 1999:103 Regionreform på försök – första stegen mot en ny regional samhällsorganisation SOU 1999:113 Medborgarnas erfarenheter SOU 1999:117 IT i demokratins tjänst SOU 1999:126 Politikens medialisering SOU 1999:129 Demokratins estetik SOU 1999:130 Demokratins trotjänare SOU 1999:132 Valdeltagande i förändring SOU 1999:134 Framtidssäker IT-infrastruktur för SOU 1999:136 Personval 1998. En utvärdering av personvals- SOU 1999:144 Demokrati på remiss SOU 1999:151 Citizen Participation in European Politics SOU 2000:3 Välfärd vid vägskäl , B., , E. och Rantakeisu, U. (1999) I arbets- löshetens spår, i , A., red. I vanmaktens spår. Statskontoret (1999) Grundlagsöversyn, PM 1999–02–22 Statskontoret (1999) Organisations-, styr- och verksamhetsfor- mer i kommuner och landsting, 1999:38 Stenelo, L–G. (1999) Samråd och tystnad i förhandlingsde- mokratin, i Amnå, E., red. forskarvolym IX, SOU 1999:83 Sterzel, F. (1999) Vilket hinder utgör EU för svensk avregler- ing? Stjernquist, N. (1999) Land skall med lag byggas. författningshistoria, i konstitutionella urkunder. Storch, M. (1998) Demokrati – ett näringslivsperspektiv, i Demokratins räckvidd. skrift nr 1, SOU (1999) Ekonomisk politik som demokratiskt problem, i Amnå, E., red. forskarvolym IX, SOU 1999:83 Stubbergaard, Y. (1999) Den goda medborgaren som före- ningsmedlem och brukare. Om politik på nya arenor, i Amnå, E., red. forskarvolym VIII, SOU 1999:84 (1999) Demokratins normsystem, lokala ledares värderingar i tolv länder, i Amnå, E., red. Demokrati och medbor- garskap. forskarvolym II, SOU 1999:77 (1999) Medborgarrätten och det lokala självsty- rets arrogans, i Demokratin i den offentliga sektorns förändring. skrift nr 19, SOU 1999:40 , A. (1998) Lobbying – en svensk tradition, i skrift nr 18, SOU 1998:146 Svallfors, S. (1999) Antipoder? Politisk tilltro och attityder till välfärdsstaten i och i Amnå, E., red. Med- borgarnas erfarenheter. forskarvolym V, SOU 1999:113 och ett antal privata vårdgivare. Upplevelser och erfarenheter från arbete inom äldre- vård och omsorg (1998) : SKAF (1994) – huvudrapport (1997) Minska statens regel- styrning! (1998) Förändringar av kvalitet och produktivitet i barnomsorg, skola och äldreomsorg, 90 studier om 90-talet (1999) TV-debatter som demokratiskt forum?, i Amnå, E., red. forskarvolym III, SOU 1999:126 Sverenius, T. (1999) Vad hände med ekonomi efter skrift nr 31, SOU 1999:150 , B. (1998) Demokratin och kompetensen i Lekmannastyrelse i experternas tid. skrift nr 6, SOU 1998:102 Sörbom, A. (1999) Engagemang med förhinder! Yngre och äldre om politik, förändring och miljö, i Amnå, E., red. Det unga folkstyret. forskarvolym VI, SOU 1999:93 Taloyan, M. (1999) Svenska cybernazister och cyberrasister, i Demokratins förgörare. skrift nr 28, SOU 1999:10 Tema Demokrati (1999) Den demokratiska dialogen. , J. och , A. (1999a) Var det bättre förr? Politisk jämlikhet i under , i Amnå, E., red. Medbor- garnas erfarenheter. forskarvolym V, SOU 1999:113 , J. och , A. (1999b) Att bestämma sig för att vara med och bestämma. Om varför vi röstar – allt mindre. I Amnå, E. red. Valrörelse i förändring. forskarvolym XII, SOU 1999:132 (1999) Föräldrakooperatiava förskolor som demokratiska plantskolor, i Amnå, E., red. Det unga folkstyret. forskarvolym VI, SOU 1999:93 , A–M. (1998) Demokratin och ansvaret för framtiden, i Demokratins räckvidd – dokumentation från ett seminarium. skrift nr 1, SOU 1998:55 (1999) Nya sociala rörelser och politikens globali- sering. Demokrati utanför parlamentet?, i Amnå, E., red. forskarvolym VIII, SOU (1945) Demokratiens problem. Togeby, L. m.fl. (1999) Den demokratiske udfordring. Rap- port från . : Hans Reitzels Forlag (1999) Brobygge, i Tema Demokra- ti. : och Svenska landstings- förbundet Trondman, M. (1998) I väntan på vad? När dom var unga visste man i Det unga medborgarskapet. skrift nr 5, SOU 1998:101 Trägårdh, L. (1999) Det civila samhället som analytiskt begrepp och politisk slogan, i Amnå, E., red. forskarvolym VIII, SOU 1999:84 (1999) Om civilsamhällets roll för demokrati och välfärd, i Amnå, E., red. Demokratiutrednin- gens forskarvolym VIII, SOU 1999:84 Ungdomarnas demokratikommission 1999: Utgång? En delrap- port till (1999) Rapport nr 16 , J. (1994) Kommunernas framtid. (1996) Den instabila demokratin. Kommentus , L. och , K. E: (1999) Svenskt medieland- skap i förändring. En översikt., i Amnå, E., red. Politikens media- lisering. forskarvolym III, SOU 1999:126 Wendt , M. och , C. (1996) Politikens paradoxer – en introduktion till feministisk politisk teori. Academia Adacta , (1996) Några främmande staters politiska (1999) Utan ekonomi stannar demokratin i Demokrati i förvandling. : (stencil) Wibeck, V., Forstorp, P.-A. och Economou, K. (1998) En god affär i . Journalisternas avslöjanden och läsarnas etik, i En god affär i . skrift nr 2, SOU (1999) Platsbundna gemenskaper med virtuella kopplingar i Amnå, E., red. IT i demokratins tjänst. Demokratiut- redningens forskarvolym VII, SOU 1999:117 Wijkström, F. (1999) Svenskt organisationsliv. , O. (1998) EU:s rätt och folkets makt, i EU – ett demokratiprojekt? skrift nr 12, SOU Wängnerud, L. (1997) Ekonomisk politik: ett manligt maktområde i , i Styrsystem och jämställdhet. Institutio- ner i förändring och könsmaktens framtid, SOU 1997:114 Wängnerud, L. (1999) Kön och personröstning, i Premiär för personval, SOU 1999:92 Wörlund, I. (1999) Lokala partier i , i ekonomi och politik, volym 3, nr 3 (1992) Democracy and Complexity. (1998) Lokal digital demokrati, i IT och kommu- nerna. Ájour nr 1. (1999) Digital demokrati? Idéer och strategier i lokal IT-politik, i Amnå, E., red. IT i demokratins tjänst. Demo- kratiutredningens forskarvolym VII, SOU 1999:117 (1999) Globalisering og demokratiske styring, i Globaliseringen och demokratin. 22, SOU 1999:56 (1999) Vidgar IT gapet mellan generationerna, i Amnå, E., red. IT i demokratins tjänst. forskarvolym VII, SOU 1999:117 Reservationer och särskilda yttranden Reservation av () Utredningen betonar vikten av den institutionella ansvarigheten (tydligare ansvarsroller för politik, förvaltning, rättsväsende etc). Förslag finns också om att stärka den kommunala självstyrelsens handlingsutrymme genom att ge den en starkare grundlags- och lagreglering med möjligheter till rättsprövning samt öka den juridiska kvalitetssäk- ringen, exempelvis genom att slopa det s.k. upp- enbarhetsrekvisitet för domstolar. Det logiska vore att tillämpa detta synsätt fullt ut och föreslå en utredning för inrättande av en för- fattningsdomstol. En sådan domstol ska ha kom- petens att pröva vanlig lags överensstämmelse med grundlag, avgöra tolkningstvister av vallag och övriga lagar som rör det politiska systemets funk- tion samt vaka över de mänskliga fri- och rättig- heter som är fastslagna i grundlagen och i den euro- peiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande fri- heterna. En författningsdomstol skulle tydligare skydda både individer från övergrepp från det offentligas sida men också ge de olika organen och nivåerna i det offentliga systemet en tydligare och mer själv- ständig roll. skulle med en sådan domstol slå fast vikten av en tydlig maktdelning. Reservation av () och () De många samtalen under utredningens gång har resulterat i ett slutbetänkande som vi i stor ut- sträckning kan ställa oss bakom. Medborgarpers- pektivet, den närmast deliberativa demokratisynen samt betoningen av den kommunala självstyrel- sen, det civila samhället och den institutionella ansvarigheten är några av de sympatiska inslagen. Vi menar dock att utredningen på några punkter inte drar de slutsatser som borde följa av resone- och analyserna i betänkandet och i några fall är motsägelsefull och inkonsekvent. Utredningen argumenterar på flera ställen från principiella utgångspunkter för att politiken ska begränsas, att medborgarna i största möjliga ut- sträckning ska kunna ordna sina liv själva och att demokratins syfte inte är en stor stat eller stora kommuner (bland annat i kapitlen Demokrati och Politik för folkstyrelse , 2. Utveckla deltagandet). Detta är utomordentligt viktiga ställ- ningstaganden som innebär klara trendbrott mot den förda politiken. Dessvärre åtföljs inte dessa ställningstaganden av förslag om minskad offentlig sektor, avpolitisering av till exempel etermedier och reformer som syftar till att lämna över makt, ansvar och påverkansmöjligheter till enskilda, vil- ket vore den logiska följden. Detta gör tillsammans med den stundom kollektivistiska tonen att betän- kandet förlorar en del av sin trovärdighet. Kapitlet Globalisering präglas enligt vår upp- fattning av en rädsla för det nya som sker och framhåller inte i tillräcklig utsträckning frihandelns positiva följder för framåtskridandet. Vi saknar också ett tydligt ställningstagande för marknads- ekonomi som förutsättning för en framgångsrik demokratisk utveckling. Marknadsekonomi – med rättstrygghet, äganderätt och fria rörelser för män- niskor, åsikter, kapital, varor och tjänster – har över hela världen gått hand i hand med en demokratisk utveckling och ökat välstånd. väjer för detta tydliga ställ- ningstagande. Avståndstagandet från kommunis- mens teori och praktik kunde också varit tydligare. Förslaget att den globala marknaden måste kon- trolleras av politiska överorgan, till exempel ett ekonomiskt säkerhetsorgan inom FN, tar vi av- stånd ifrån. Kapitlet Medialisering överdriver riskerna för privat maktkoncentration som det för- summar de faror ett starkt statligt inflytande över medierna innebär. Vi motsätter oss förslaget att meddelarfriheten skall utvidgas till den privata sektorn. Meddelar- friheten är ett instrument som skall skydda medborgarna mot övergrepp från den offentliga makten. Att överföra detta till den privata sektorn innebär att det privata också blir offentligt, vilket vi inte kan acceptera. finns det för övrigt ett tydligt skydd för privatanställda som avslöjar brott eller särskilt allvarliga missförhållanden. Presstödet har inte infriat förhoppningarna, som var att de tidningar som fick bidrag skulle vid- taga strukturella åtgärder och komma bort från bidragsberoendet. I stället har det konserverat en gammal mediestruktur. Att det är förbjudet att etablera nya lokal- radiostationer trots att det finns outnyttjade frekvenser måste uppfattas som en inskränkning av yttrandefriheten. Det stora utbudet av tevekanaler bör leda till att public serviceuppdraget koncentreras och för- tydligas. Kapitlet Lobbning leder till rimliga slutsatser – reglering eller registrering – men betonar i allt- för hög grad farorna med att det traditionella kor- porativa systemet ersätts av något nytt. Kapitlet och de förslag som konkretiseras under rubriken för folk- styrelse , 4. Öka den institutionella ansvarigheten är klara uttryck för en syn på poli- tiken som närmar sig den klassiska maktdelnings- läran. Denna har länge varit tämligen försummad i svensk författningsdebatt, även om sådana tanke- gångar i någon mån finns i den svenska grundlagen som en rest av regeringsform. Förslaget att slopa uppenbarhetsrekvisitet är ett utmärkt inslag och markerar behovet av en bättre lagprövning. Kraven på en obunden revision, fristående ämbets- verk, autonom statistikproduktion med mera bör likaså uppfattas som uttryck för behovet av en bättre maktdelning. Vi välkomnar detta. Vi bek- lagar dock att kravet på slopade lekmannastyrelser, vilket varit konsekvent utifrån de resonemang som förs i övrigt, försvann som en majoritetsstånd- punkt i slutdiskussionerna. Slutsatsen att den för- stärkta lagprövningen bör leda till inrättandet av en författningsdomstol dras inte i betänkandet, men ligger i förlängningen av resonemangen. Hur lag- prövningen utformas rent tekniskt är dock sekun- därt. Den parlamentariska författningsutredningen bör få i uppdrag att närmare utreda dessa frågor. Frågan om de mänskliga rättigheterna betonas inte i direktiven och har inte varit central för utred- ningen. Inte desto mindre anser vi att en rättig- hetskatalog, som räknar upp individuella rättig- heter som staten inte kan undanröja, vore ett sätt att markera värdet av mera självständiga medbor- gare. Detta är något som utredningen i övrigt argu- menterar för. om mänskliga rättigheter är införlivad i svensk lagstiftning, men borde också göras till svensk grundlag. Vi instämmer i utredningens resonemang och slutsatser om stärkt självstyrelse, själv- ständiga civilsamhällen och autonoma medborgar- associationer (framför allt i kapitlen Regionerna, Kommunerna och Politik för folkstyrelse på 2000- talet, 3. Stärk självstyrelsen!). Förslagen om skilda valdagar till riksdag och kommuner, lokala beslu- tande folkomröstningar och extravalsinstitut är ut- märkta liksom kravet att det skall bli lättare att dela kommuner. Ett fullödigare kommunalt självstyre blir dock tämligen innehållslöst om inte kommu- nerna själva får förfoga över sina skatteintäkter. Dagens kommunala skatteutjämningssystem är från denna utgångspunkt en orimlighet och måste förändras i grunden, en slutsats som tyvärr saknas i betänkandet. Också frågorna om ett starkare kom- munalt självstyre bör hänskjutas till författnings- utredningen. Majoriteten menar att antalet politiker bör öka. Vi kan inte ställa oss bakom åsikten att en sådan åtgärd i sig stärker demokratin. En tydligare politi- kerroll och en begränsad politisk sektor skulle kunna återge beslutsfattarna en del av det förlorade förtroendet. Detta hindrar inte att det i vissa lägen bör skapas nya politiska uppdrag, exempelvis när en kommun delas. Vi vänder oss däremot mot politiska uppdrag med oklara befogenheter. Kommun- och stads- delsnämnder kan liksom regionfullmäktige lätt uppfattas som onödiga politiska nivåer. De grund- läggande legitimitetsproblemen löses inte genom direktval, varför vi avvisar dessa förslag. Medborgarnas möjlighet att utkräva ansvar ökar inte genom kommundelsnämnder, bland annat eftersom dessa redan på grund av den kom- munala likställighetsprincipen har en kraftigt begränsad rörelsefrihet. Vi förordar i stället större möjligheter att dela kommuner. I kapitlet om Partierna föreslås att partiernas finansiering offentligt redovisas och att arbetet med att granska förutsättningarna för en sådan redovisning inleds. Vi motsätter oss inte diskussioner om partifinansieringen, men vill framhålla att kravet på offentlig redovisning aldrig får innebära att valhemligheten hotas. Från en demokratisk utgångspunkt är det bättre att många små bidragsgivare stödjer partierna än att dessa blir beroende av juridiska personer som är så domi- nerande för finansieringen att de kan ställa krav. En eventuell utredning bör belysa vilka konsekvenser det får för beslutsfattarnas integritet att exempelvis fackliga organisationer lämnar bidrag till valkam- panjerna. Den bör också visa hur partistödet kan minska. Resonemangen om tydlighet, transparens och ansvarsutkrävande leder till att personvalsinslaget bör stärkas. Detta skulle stärka de förtroendeval- das lojalitet gentemot sina väljare och öka väljarnas möjligheter att påverka vem de vill representeras av. En viss folkrörelsenostalgi präglar skrivningar- na i kapitlet Medborgarsammanslutningar och leder fram till kravet att det offentliga skall lämna bidrag och tillhandahålla samlingslokaler. Krisen för de traditionella folkrörelserna beror dock inte på att sådana förutsättningar saknas. En modern företeelse som exempelvis friskolerörelsen passar inte in i ramen och får därför en styvmoderlig behandling i betänkandet. Vi menar att en viktig anledning till den misstro mot folkstyret som finns är att politiken åtagit sig för många uppgifter och löst för få. I betän- kandet betonas genomgående alltför starkt att den så kallade nedskärningspolitiken burit ansvaret för det minskade förtroendet för politi- ken. Detta perspektiv är dock missvisande. En bättre samhällsekonomi garanterar inte högre legi- timitet för politiken. Om däremot politiken begränsas kan de enskilda individernas inflytande öka. Reformer som syftar till att lämna över ansvar och påverkansmöjligheter till enskilda bör därför stödjas. Större valfrihet och egenmakt, till exempel i form av valfrihetsmodeller inom skola och barn- omsorg, inslag av försäkringslösningar och annat fördjupar demokratin och ger människorna makt att påverka sina liv. Politikerna får då också bättre möjligheter att koncentrera sig på sina huvudupp- gifter och lösa de genuint gemensamma och poli- tiska uppgifterna. Vidare saknar vi resonemang om politiska löf- tesbrott som orsak till misstron mot politiken. Tvångssparandet , stoppaketet 1990 med strejk-, löne- och prisstopp, de massiva skattehöjningarna val och nedskär- ningarna i mitten och slutet är exempel på beslut som genomförts utan att de partier som stått för förslagen tydligt sökt stöd för dem i val- rörelser. Ett sådant agerande kan knappast skapa förtroendefulla relationer mellan väljare och valda. Vi saknar också en passus om hur det politiska spe- let och manipulerandet kan minska förtroendet för det politiska beslutsfattandet. I många fall är riks- dagsmajoriteten föga representativ för väljarkåren (exempel: kärnkraften) och i andra gör taktise- randet och partiallianserna att en fråga förhalas trots att en majoritet i vill ha en föränd- ring (exempel: änkepensionerna). Oss leder detta till slutsatsen att partierna måste vara tydliga och konsekventa, öppet redovisa sina åsikter och av- sikter och inte skjuta svåra frågor . Reservation av () och () I slutbetänkandet står följande: Vi kan dock aldrig varken tolerera eller försvara att medborgare till- griper våld eller hot om våld, eller tillgriper skade- görelse, hur gott syftet än må vara. De som utför dessa handlingar bör även dömas därefter. Vi vill härmed reservera oss mot passusen eller tillgriper skadegörelse. Man kan inte i varje läge fördöma skadegörelse, enligt vår uppfattning. Det finns aktioner där skadegörelse kan försvaras, exempelvis avrustningsaktioner, då fredsaktivister oskadliggör vapen för att förhindra att dessa exporteras från och används i krig. Skade- görelse som en del av en civil olydnadsaktion kan ibland vara motiverad om syftet är att hävda ett högre värde än äganderätten, t.ex. rätten till liv. Självklart kan våld, eller hot om våld mot en män- niska aldrig accepteras som metod för att påverka en opinion eller nå politiska syften, men att därtill inkludera skadegörelse, som riktar sig mot ting, är att göra ett fördömande som alltför snävt avgränsar vilken form av civil olydnad som kan tänkas vara acceptabel ur moralisk synvinkel.