sou · GOB399d3 · 2001-01-01 00:00:00 — Behörighetskraven för domare i är att vederbö- rande är estnisk medborgare, minst , har en juridisk examen från ett av landet godkänt universitet samt har hög moral. Domstolarna i är indelade i ett treinstans system. I första instans dömer stadsdomstolar och landsdomstolar i brottmål och tviste- mål samt förvaltningsdomstolar i förvaltningsmål. Det finns samman- lagt 23 underrätter, varav två förvaltningsdomstolar. Hovrätterna är tre till antalet. är högsta instans. Domstolscheferna i är ansvariga för administrationen av dom- stolen, representerar denna utåt och deltar i avgörande av mål i sin egenskap av domare. Domstolarna i första och andra instans ingår i administrationsområde. Antalet domare i landet bestäms av parlamentet på förslag från justitieministern och i enlighet med ett utlåtande från Högsta domstolens sida. Justitieministern bestämmer i samråd med också domkretsarna, domstolarnas placering och hur många domare som skall arbeta på en enskild domstol. Domstolarnas arbetsordningar fastställs av justitieministern. Domare i utnämns av parlamentet. Justitieministern föreslår vem som skall utnämnas till domare i en distriktsdomstol eller regional domstol (hovrätt) på grundval av ett yttrande av en särskild nämnd, (kvalifika- Högsta domstolens ordförande föreslår vem som skall bli domare i på grundval av ett yttrande från kvalifi- kationsnämnden. är en självständig myndighet som har till uppgift att värna om domarnas självständighet. Den består av två domare från Högsta domstolens senat, en domare från domstolens tvistemålskammare, en domare från domstolens brottmålskammare, två domare från de regionala domstolarna, två domare från distriktsdom- stolarna och två domare från inskrivningsmyndigheterna. Ordföranden i parlamentets justitieutskott, justitieministern, riksåklagaren, domstolens ordförande, dekanus för juridiska fakulteten vid , chef eller personer som befullmäktigats av dessa, liksom representanter för har rätt att delta i nämndens sammanträden i en rådgivande funktion. Nämnden är beslutsför med sju ledamöter. Den bedömer om nominerade domar- kandidater är lämpliga för domarämbetet och är ansvarig för det prov som samtliga domarkandidater måste genomgå. Nämnden avger också yttranden i utnämningsärenden samt bedömer domarnas kunskaper och erfarenheter och indelar dem i olika kategorier. I fråga om domare i distriktsdomstolarna utnämns dessa först för en period . Tiden kan ses som en prövotid och den som inte upp- fyller de krav som bör ställas på en domare kommer inte att föreslås för utnämning på nytt. Efter skall parlamentet, på begäran av ministern och efter yttrande från kvalifikationsnämnden, antingen ut- nämna personen eller för en ytterligare prövotid . En domare som på detta sätt fått prövotiden förlängd kan sedan utnämnas . Domare i de regionala domstolarna och i utnämns . Den tid en domare tillåts inneha sitt ämbete begränsas emellertid av vissa åldersregler. Domstolschefen i en distriktsdomstol och den ställföreträdande chefsdomaren utnämns av justitieministern bland domstolens domare på rekommendation av period av . Domstolscheferna i de regionala domstolarna utnämns av parlamentet på en gemensam rekommendation från justitie- ministern och Högsta domstolens ordförande. Denna rekommendation är i sin tur baserad på ett yttrande från kvalifikationsnämnden. Ställ- företrädande chefsdomare i de regionala domstolarna utnämns också för en femårsperiod av justitieministern på grundval av ett yttrande från kvalifikationsnämnden. Ledningsfunktionen i högsta instans Ordföranden i utnämns bland domstolens domare av parlamentet efter förslag från regeringen för en period . Även domstolens två ställföreträdande chefsdomare utnämns av parlamentet och . Dessa chefsdomare väljs bland ordförandena på senatens avdelningar och ordförandena i de båda kammarna. Behörighetskrav för höga domarämbeten Endast lettiska medborgare som är högt kvalificerade och rättvisa jurister kan utnämnas till domare. En domarkandidat får inte tidigare ha varit dömd för brott, ha begått brott men befriats från påföljd av någon anledning eller vara föremål för utredning avseende brott. Vidare får en blivande domare inte tidigare ha innehaft vissa typer av anställningar hos vissa myndigheter ingick som en del i eller vara eller ha varit medlem i vissa förbjudna organi- sationer. Domare i de regionala domstolarna skall ha erfarenhet som domare i den statliga skiljedomstolen eller en distriktsdomstol eller ha arbetat som chef eller ställföreträdande chef för en inskrivningsmyndighet. Även jurister med yrkeserfarenhet som advokat, lärare vid en högre utbildningsanstalt eller åklagare kan utnämnas. Högsta domstolens domare skall ha erfarenhet som domare i en distriktsdomstol eller erfarenhet som domare i den statliga skiljedomstolen eller ha varit domare i en regional domstol under . Även den som har yrkeserfarenhet som advokat eller universitetslärare kan utnämnas till domare i . har ett treinstans system samt en författningsdomstol. De allmänna domstolarna består av distriktsdomstolar, som dömer som första instans, regionala domstolar och . Det finns 34 distriktsdomstolar och fem regionala domstolar i . De regionala domstolarna fungerar både som första instans i vissa typer av mål och som andra instans. De dömer i en kollegial sammansättning i båda fallen. I de regionala domstolarna finns även särskilda inskriv- ningsmyndigheter. är indelad i en senat och två kammare, varav den ena dömer i tvistemål och den andra i brottmål. Kammarna prövar överklaganden i mål där regionaldomstolarna har dömt som första instans. Senaten är kassationsdomstol i alla mål som dömts av distrikts- domstolar och regionala domstolar samt avseende beslut från vissa myndigheter. Senaten består av tre avdelningar, en tvistemålsavdelning, en brottmålsavdelning och en förvaltningsmålsavdelning. Domstolscheferna i är ansvariga för domstolens administra- tion, representerar denna utåt och deltar i avgörande av mål i egenskap av domare. Chefen fördelar domarnas andra arbetsuppgifter. I distrikts- domstolarna är det domstolschefen som beslutar vilken domare som skall sitta som ordförande i ett mål. På domstolschefen ankommer också att se till att såväl de domstolsanställda som nämndemännen får utbildning. Högsta domstolens ordförande leder domstolens plenum och kan även sitta som ordförande i mål som prövas av senaten. Indelning av domare på senat och kammare skall godkännas av domstolen i plenum. Plenum beslutar också vilka domare som skall vara ordförande på senatens olika avdelningar och på respektive kammare. Mandatperio- den är . har en övervakande funktion över domstols- väsendet och företar inspektioner av domstolarna, undantagen. Justitieministern har även rätt att ge direktiv till domstols- cheferna. Antalet domare i beslutas av parlamentet. Domarna i de litauiska underrätterna och hovrätten utnämns av landets president efter förslag av ett särskilt Domarråd. När det gäller utnäm- ning av en domare till hovrätten krävs även parlamentets godkännande. Parlamentet utnämner också domarna i . består av 14 ledamöter som utnämns för en period av . Samtliga ledamöter är domare. Fem av dessa väljs av domar- kåren och en av det litauiska domarförbundet. Därtill utnämns två domare av republikens president och två av justitieministern. ordföranden i , de två ordförandena på avdelning i samt presidenten i landets hovrätt ledamöter av rådet. Rådet lämnar rekommendationer till landets president i fråga om utnämning, befordran, förflyttningar och skiljande från tjänsten av domare. Förslag på vem som skall utnämnas till domare i hovrätten lämnas till av justitieministern som i sin tur får ett förslag på kandidat från chefen för domstolsavdelningen på . Om så kan ske bör förslag på minst två kandidater per anställning läm- nas till rådet. väljer i sin tur en av dessa kandidater och rekommenderar landets president att utnämna vederbörande till hov- rättsdomare. Ordförande på avdelning i hovrätten tillsätts av justitie- ministern efter förslag från domstolens president. Befattningarna som avdelningsordförande och president är tidsbegränsade. Till befattningarna utses domare i domstolen. Förslag på blivande ledamöter i lämnas av dom- stolens ordförande till republikens president, som i sin tur lägger fram ett förslag till parlamentet på vem som bör utnämnas. Ledningsfunktionen i högsta instans Ordföranden i utnämns av parlamentet på förslag av landets president för en period av . Som ordförande väljs en av domstolens ledamöter. Även ordförande på avdelning i domstolen ut- nämns på samma sätt och . Behörighetskrav för höga domarämbeten Den som har arbetat som domare vid en regiondomstol kan utnämnas till domare i hovrätten. Även den som har en doktors- examen i juridik eller något samhällsvetenskapligt ämne, den som har doktorerat och undervisat i juridik eller som har forskat inom det sam- hällsvetenskapliga ämnesområdet kan utnämnas till hovrättsdomare. Vidare kan f.d. domare i (även sådana som tjänst- gjorde fram till ) och som har skilts från detta ämbete på egen begäran eller fått annan anställning utnämnas till domare i hovrätten. Anställningarna utlyses av och söks således. Den som har tjänstgjort som domare i en regiondomstol eller i hov- rätten kan utnämnas till domare i . Det samma gäller den som varit ledamot av domstolen (se ovan), den som har en doktorsexamen i juridik eller annat samhällsveten- skapligt ämne, personer med doktorsexamen som har varit yrkesverk- samma jurister under samt den som tjänstgjort som åklagare i eller har arbetat som åklagare . Domstolarna i är indelade i fyra instanser. Det finns 54 distriktsdomstolar, fem regiondomstolar, en hovrätt och en högsta dom- stol. Vidare inrättades särskilda administrativa dom- stolar för prövning av administrativa frågor. Litauiska domstolar administreras av dels domstolschefen, dels Justi- tieministeriets domstolsenhet. Domstolsenheten har en särskild budget och ansvarar för bl.a. var domstolarna skall vara placerade, dom- stolarnas organisation, material och tekniska hjälpmedel samt beslutar om antalet domare i landet. Enheten har även en övervakningsfunktion i fråga om domstolarnas ekonomiska och finansiella aktiviteter. Chefen för en domstol är också administrativ chef för domstolen. Dom- stolschefen har därvid hand om bl.a. personaladministrationen vid domstolen, inbegripet anställning och avskedande av administrativ per- sonal. Domstolschefen har inte rätt att påverka den enskilde domaren i dennes dömande verksamhet eller i frågor som kan inverka på domarens självständighet. Presidenten i hovrätten beslutar vilka domare som skall tjänstgöra på en avdelning i domstolen och ansvarar för administrationen av hov- rätten. Det administrativa ansvaret kan delegeras till andra domare. Presidenten har även ett övergripande ansvar gentemot regiondom- stolarna i administrativt hänseende och övervakar att regiondomstolar- nas domare följer det domaretiska regelverket. Högsta domstolens ordförande delar in domarna på avdelning i domstolen, inkallar domstolens senat och första allmänna domarmötet, godkänner arbetsordningen för domstolens administrativa enhet, god- känner domstolens organisation samt lämnar rekommendationer till landets president i fråga om vilka av domstolens ledamöter som bör föreslås för utnämning av parlamentet till anställning som avdelnings- ordförande i domstolen. Polska domare (med undantag för domarna i Författningsdomstolen och Riksrätten) utnämns av republikens president efter förslag från ett särskilt domstolsråd, Nationella domstolsrådet. består av 25 ledamöter av vilka en majoritet tillhör domarkåren. Fyra ledamöter väljs av parlamentets andra kammare (sejmen) bland medlemmarna där, två väljs av senaten bland dess senatorer och femton väljs av domarna vid de allmänna domstolarna, förvaltningsdomstolarna och de militära domstolarna. En ledamot ut- nämns av republikens president. Därutöver är presidenterna i och den samt justitieminis- tern ledamöter av rådet. Rådet väljer själv vilka ledamöter som skall vara ordförande respektive vice ordförande i rådet. När det gäller de lägre instanserna lämnar den för domstolen ak- tuella domarförsamlingen (se närmare nedan) ett yttrande till Dom- stolsrådet. Yttrandet sänds till som presenterar yttrandet för rådet tillsammans med departementets eget yttrande över föreslagna kandidater. Departementet kan även själv föreslå andra kan- didater, men måste då inhämta domarförsamlingens yttrande över dessa. förslag presenteras därefter för presidenten som dock, åtminstone i teorin, inte är bunden att följa förslaget. Presidenten kan aldrig utnämna någon till domare som inte har godkänts av Dom- stolsrådet. Domarna i författningsdomstol väljs av sejmen bland fram- stående jurister i landet. Domstolen består av femton domare. Mandat- perioden är , utan möjlighet till omval. Ordföranden och vice ord- föranden utses av presidenten bland kandidater som presenterats av domstolens domare. Medlemmarna i Riksrätten, som prövar mål mot de allra högsta be- fattningshavarna i landet, väljs av sejmen bland sejmens och senatens ledamöter. Ordföranden i är dock ordförande i rätten. Ledningsfunktionen i högsta instans Högsta domstolens förste ordförande utses på förslag av presi- dent av sejmen. Ordföranden skall vara domare i domstolen. Övriga ordförande i utnämns av president. stolens plenum föreslår därvid kandidater till posterna. Förste ord- föranden utnämns för en period av . Samma förfarande gäller för presidenten i den respektive Författ- ningsdomstolen. I detta fall är det den aktuella domstolens plenum som lämnar förslag på kandidater till ordförandeposten. Behörighetskrav för höga domarämbeten För att kunna bli domare krävs juridisk utbildning av kvalificerat slag samt genomgången domar- eller åklagarutbildning och godkänt resultat på det på utbildningen efterföljande särskilda provet. Blivande domare måste också ha tjänstgjort som biträdande domare eller åklagare under innan de kan utnämnas till ordinarie domare. Minimi- åldern för domare är . Utnämning till domare i hovrätt förutsätter att kandidaten därtill har erfarenhet som domare. För att ut- nämnas till domare i krävs erfarenhet som domare, åklagare, juridisk rådgivare eller advokat eller erfarenhet från fristående juridiskt arbete inom statsförvaltningen. Även professorer och biträdande professorer i juridik kan utnämnas till domare. har ett system med allmänna domstolar, förvaltningsdomstolar och militära domstolar. har även en särskild författningsdomstol. De allmänna domstolarna är indelade i ett treinstans system och består av distriktsdomstolar, regionala domstolar (som fungerar både som första och andra instans), apellationsdomstolar (hovrätter), som är domstolar i andra instans och en högsta domstol. kan även överpröva avgöranden från den . Domstolarna, med undantag för högsta instans, administreras av Justi- tieministeriet. Detta gäller inte bara fördelning av budgetmedel utan även den närmare organisationen av den enskilda domstolen. I distriktsdomstolarna och de regionala domstolarna finns även särskilda genom lag etablerade organ som har vissa administrativa funktioner, nämligen domarförsamlingen och styrelsen. Dessa två organ är gemen- samma för distriktsdomstolarna och de regionala domstolarna. består av samtliga domare i den regionala domstolen samt representanter för domarna vid distriktsdomstolarna i regionen. Styrel- sens ledamöter väljs av domarförsamlingen. Domarförsamlingarna i hovrätterna består av samtliga domare i domstolen. Styrelsen vid dessa domstolar väljs av domarförsamlingen bland dess medlemmar. Domarförsamlingarna och styrelserna sysslar huvudsakligen med per- sonalfrågor. I den allmänna lagen om domstolar finns särskilda regler om dom- stolarnas ledning. Ordföranden i en domstol (domstolschefen) leder denna och representerar domstolen utåt. Domstolschefen utför dom- stolsadministrativa uppgifter och annan verksamhet som framgår av lagen eller särskilda föreskrifter. Chefen för en apellationsdomstol ut- övar också tillsyn över den administrativa verksamheten hos de regio- nala domstolar som hör under apellationsdomstolens område. Chefen för en regional domstol utför domstolsadministrativa uppgifter i för- hållande till de distriktsdomstolar som hör under den regionala dom- stolen och utövar tillsyn över dessa domstolars verksamhet. Ansvar och uppgifter för ordförandena i och framgår av lagen om respektive domstol. högsta domstols arbete leds av en Förste ordförande. Denne ut- för de uppgifter som framgår av lag och föreskrifter som tillkommit med stöd av lag samt domstolens domstolsadministrativa uppgifter. Förste ordföranden har rätt till insyn i domstolens verksamhet och kan begära förklaringar och undanröjande av tjänstefel i den mån det inte inkräktar på domarnas oavhängighet. Förste ordföranden har en lag- stadgad informationsskyldighet avseende domstolens verksamhet gentemot sejmen, presidenten och . Ordföranden i den har motsvarande uppgifter och ansvar. I lagen om högsta förvaltningsdomstolen stadgas även att domstolens ordförande genom förordning fastställer tjänster och kvalifikationer för den administrativa personalen, den biträdande personalen och service- personalen, principerna för kontorsverksamheten samt utger en tjänste- samling av domstolens utslag. Frågor om tillsyn och kontroll av domstolarna har författnings- reglerats särskilt i en förordning om tillsyn över domstolar- nas administrativa verksamhet. Domarna i utnämns av landets president efter förslag från justitieministern. Presidenten är därvid inte bunden av några begräns- ningar eller något förslagsförfarande under förutsättning att personen uppfyller behörighetskraven för domarämbeten. Beslut om vid vilken domstol domaren skall tjänstgöra fattas av justitieministern i samråd med domaren. Utnämning av en domare till högsta instans förutsätter ett godkännande från domstolens ordförande. Domarna utnämns efter kallelse och något organ som lämnar förslag på vem som bör utnämnas förekommer inte. Beredningen av ett utnäm- ningsärende sker av domstolarna och personalav- delning. Justitieministern överlämnar därefter samtliga handlingar i utnämningsärendet till presidenten inför utnämningen. Justitieminis- terns beslut om vem som bör utnämnas kontrasigneras av premiärmi- nistern efter samråd med regeringen i dess helhet. Ordföranden och vice ordföranden i ut- nämns av den tjeckiske presidenten. Ordförande på avdelning i dom- stolen liksom på avdelning i de högre domstolarnas s.k. senater utses av domstolens ordförande bland domarna i den aktuella domstolen. Domstolscheferna i övriga domstolar, liksom vice ordförande i dessa domstolar utses av justitieministern bland landets utnämnda domare. Domstolen utser bland domstolens domare vilka som skall vara ordförande på avdelning i dessa domstolar. Justitieministern beslutar om en domare skall befordras att tjänst- göra i en högre instans, t.ex. från tjänstgöring i en distriktsdomstol till tjänstgöring i en regionaldomstol. Förflyttning förutsätter den aktuelle domarens godkännande. Avgörande för en sådan befordran är kandi- datens yrkesmässiga och personliga kvalifikationer. Den distriktsdom- stol där kandidaten tjänstgör rekommenderar denne för befordran till regionaldomstolen, som sedan överlämnar denna rekommendation till- sammans med ett eget utlåtande till justitieministern. Ledningsfunktionen i högsta instans Ordföranden och vice ordföranden i utnämns av presidenten som också väljer vem som skall utnämnas. Urvalet är inte begränsat utom såtillvida att det måste vara en person som arbetar som domare i en tjeckisk domstol före utnämningen. Det är relativt vanligt att en domare i domstolen utnämns till dessa befattningar. Domstolens ordförande ansvarar för att domstolen fungerar organi- satoriskt. Han eller hon har ansvar för såväl den ekonomiska adminis- trationen som personaladministrationen. Behörighetskrav för höga domarämbeten Behörig för domarämbete i allmänhet är den som är medborgare i landet, och som innehar en juridisk examen på viss nivå samt är godkänd i det särskilda juridiska prov som följer efter dom- stolspraktik. Vidare finns krav på att man innehar den erfarenhet och de moraliska egenskaper som förutsätts för att kunna arbeta som domare. I de flesta fall anmäler den som är intresserad av att bli domare sitt intresse till det tjeckiska justitieministeriet för en anställning som jurist i domstol (juridisk kandidat). Praktiktiden är normalt följd av ett särskilt prov. Urvalet till dessa anställningar sker på grundval av intervjuer och psykologiska tester. Intervjuerna handhas av en särskild kommitté som består av minst tre ledamöter utnämnda av Justitiemi- nisteriet. har ett system med fyra instanser. Det finns två högsta instan- ser, nämligen och . Vidare finns det två överrätter samt regionala domstolar och distrikts- domstolar. Överrätterna prövar mål som avgjorts av regiondomstol som första instans. De regionala domstolarna fungerar dels som över- klagande instans i fråga om mål som avgjorts av distriktsdomstol, dels som första instans i vissa typer av mål (vilka framgår av den tjeckiska processlagstiftningen). har också en författningsdomstol. Domstolarna administreras av samt av ordförandena och vice ordförandena i respektive domstol. Domstolscheferna har det administrativa ansvaret för att domstolen fungerar. Hur arbetet skall fördelas under ett kalenderår beslutas av domstolschefen. Domstolens arbetsplanering godkänns i distriktsdom- stolarnas fall av chefen för den överordnade regionala domstolen. det gäller övriga domstolar godkänns arbetsplanerna av Justitieminis- teriet. Domare är självständiga och domstolscheferna får inte lägga sig i hur en enskild domare dömer. En domstolschef har emellertid rätt att övervaka att målen avgörs i rimlig tid. Kontrollen får inte inkräkta på processens självständighet eller påverka innehållet i domar och beslut. Domstolschefen kan initiera ett disciplinförfarande mot en domare som t.ex. onödigt uppehåller ett mål, inte utför sina sysslor eller vars beteende inverkar menligt på domstolens anseende som en självständig och opartisk domstol. Domstolscheferna är skyldiga att tillhandahålla fortbildning för domare och den juridiskt utbildade personalen och kan beordra en domare att genomgå viss utbildning. Det pågår f.n. arbete i med att reformera domstolssystemet, bl.a. administrationen av domstolarna. Man avser bl.a. att gå ifrån systemet där och domstolscheferna administrerar domstolarna. I stället planeras en administrativ organisation bestående av två delar där administrationen skall utövas dels av domarråd under ledning av , dels av myndigheter och då i synnerhet . Domare utnämns av den ungerska presidenten. Den första utnämningen av en domare är begränsad till av , domarens lämplighet för domaryrket utvärderas. Om utvärderingen utfaller posi- tivt utnämns domaren därefter på nytt och då . Förslag på utnämningar lämnas av ett särskilt råd, (det nationella domstolsrådet, fortsättningsvis benämnt Rådet), som också utför centrala administrativa uppgifter. Rådet består av 15 medlemmar, varav nio är domare som utses av domarkollektivet. Övriga medlemmar i är justitieministern, , ordföranden i , två parlamentsledamöter samt ordföranden i . Den sistnämnde är ex officio Rådets ordförande. Rådet sammanträder en gång och har ett eget sekretariat som bl.a. bereder utnämningsärenden. Rådet beslutar sedan var den domare som utnämns skall tjänstgöra. I fråga om tjänstgöring i övrigt fattas beslutet av Högsta domstolens ord- förande i fråga om domare i högsta instans, av presidenten i hovrätten för tjänstgöring där och av presidenten i regiondomstolen för tjänst- i regiondomstolen, arbetsdomstolen och de lokala domstolarna. Domstolscheferna utses av Rådet med undantag för ordföranden och vice ordföranden i .