sou · GOB37d10 · 2001-01-01 00:00:00 — Möjligheterna att utveckla vård- och omsorgssektorn i takt med de demografiskt bestämda behoven beror inte bara på skattefinansiering utan också på tillgången till utbildad personal. Tabell 9.3 nedan visar utvecklingen av antalet anställda i den offentlig finansierade vård- och omsorgssektorn 10 –2030 i resp. alternativ. Tabell 9.3 Antal anställda i vård- och omsorgssektorn 2000 – 2030, 1000-tal 10 Genomgående när vi i denna skrift talar om offentlig verksamhet avser vi offentlig finansierad verksamhet. Det faktum att offentlig-finansierad verk- samhet kan läggas ut på privat entreprenad ändrar ingenting på den grundläggande fr ågan om hur verksamheten skall finansieras. 112 Framtida vårdkostnader i relation till ... Bilaga 8 till LU 1999/2000 Det handlar som synes om en ökning av personalstyrkan i vård- och omsorgssektorn med 90 000–170 000 personer, eller 17–, beroende på om man tar hänsyn till den förväntade hälso- och dödlighet sutvecklingen eller ej. Den andel, som personalen i sektorn kommer att utgöra av samtliga som står till arbetsmarknadens förfogande, beror självfallet av arbetsutbudet. I samtliga alternativ gäller att andelen kommer att bli högre än , men det gör stor skillnad vilket altern ativ som blir gällande. Man kan, som vi gjorde i kapitel 7, fråga sig om det är möjligt att rekrytera en så pass stor andel av arbetskraften utan att lönerna görs mer attraktiva. Högre löner medför å andra sidan högre kostnader. An tar man att lönerna i vård- och omsorgssektorn kommer att öka en halv procent snabbare än genomsnittet på arbetsmarknaden i övrigt, ökar sektorns BNP-andel med omkring 1,5-procentenheter och skattekvoten 11. Detta är dubbelt så mycket som hela den ökning, som är betingad av befolkningsutvecklingen i Förbättrat-alternativet när hänsyn tagits till hälsoutvecklingen! Exemplet visar att de framtida vårdkostnaderna inte bara är en fråga om efterfrågan utan också om utbud. 11 Anledningen till att BNP-andelen ökar något mer än skattekvoten är att reallöneutvecklingen i den övriga offentliga sektorn blir sämre om vårdsektorn skall ges företräde. Bilaga 8 till LU 1999/2000 10Sammanfattning av slutsatser samt policyrekommendationer Resultaten av den analys vi presenterat i föregående kapitel kan sam- manfattas som följer: -Skall nuvarande servicenivå 1 bevaras kommer det ökande antalet äldre att medföra att de offentliga utgifterna för äldreomsorg och hälso- och sjukvård ökar som andel av BNP under de kommande decennierna. Ökningen blir starkast när det gäller hälso- och sjukvården. För äldreomsorgen kommer ökningen först . Ökningarna blir betydligt starkare om deltagandet i arbetskraften fortsätter att sjunka. -man fortsatt förbättring av dödlighet och hälsa hos de äldre, blir ökningarna förhållandevis måttliga och mindre än hälften av vad en renodlad demografisk framskrivning ger vid handen. -Fram är ökningen av utgifterna för vård och omsorg i förhållande till BNP obetydlig. Ökningen –2030 är starkare. Till en stor del beror detta dock på minskningen av arbetskraften . -Vid högt deltagande i arbetskraften och oförändrad servicenivå sjunker den övriga offentliga konsumtionen som andel av BNP u nder beroende på minskat barnantal. Till följd av arbetskraftsminskningen ökar sedan andelen och framåt. -Om arbetskraftsdeltagandet fortsätter att sjunka, måste den offentl iga konsumtionen fortsätta att öka som andel av BNP , om nuvarande servicenivå skall bevaras. -Högt arbetskraftsdeltagande ger goda förutsättningar för att klara finansieringen av den offentliga välfärden under de kommande de- cennierna. Vid ett minskande deltagande är utsikterna betydligt sämre. 1 Vi har i analysen utgått ifrån oförändrad ambitionsnivå, dvs. dagens omfattning på tjänsterna. 114 Sammanfattning av slutsatser samt policy ... Bilaga 8 till LU 1999/2000 Den sammanfattande slutsatsen är helt enkelt att talet om en äldre- bomb, som kommer att stjälpa välfärdssystemet in på det nya seklet, är felaktigt. Med hänsyn tagen till de faktiska förbätt ringar, som sker när det gäller de äldres hälsa och dödlighet, är de vårdbehov, som erhålles genom framskrivningar baserade på oföränd rade vårdbehov per åldersgrupp, kraftigt överdrivna. Men även om så inte skulle vara, ter sig de framtida ökningarna av vård- och omsorgs utgifterna förhållandevis obetydliga i ett totalt samhällsekonomiskt perspektiv. Detta kan illustreras med att om antalet äldre i befolkningen inte skulle öka alls –2030, skulle den uteblivna ökningen av utgifterna för vård och omsorg inte resultera i mer än en sänkning av skattekvoten från i alternativet med förbättrat arbetskraftsdeltagande och hälsoförbättring och från i alternativet med oförändrat arbetskraftsdeltagande och ingen hälsoförbättring. För att ge en proportion till dessa siffror kan det vara värt att beakta att skattekvoten ökade –2000. Tankeväckande kan också vara att jämföra de 23 miljarder, som utgör den beräknade utgiftsökningen i fasta priser och löner för den offentliga hälso- och sjukvården och äldreomsorgen sammantagna –2030, med den beräknade resursökningen till vård, skola och omsorg för perioden –2000 på 21,3 miljarder 2i löpande priser (knappt 19 miljarder i fasta priser, implicitprisindex för konsumtion). Uppenbart är det inte fråga om några enorma kostnader för att ge framtidens äldre en god omvårdnad . Analysen visar oc kså att frågan om arbetskraftsdeltagandet och de äldres hälsa och funktionsförmåga är mycket viktigare än frågan om hur många äldre det totalt kommer att handla om! Ordnar sig bara detta tycks det inte vara mycket att orda om. Detta kan verka lugnande. Men två frågor in ställer sig ändå. För det första är de skattekvoter som här angetts mycket höga. Dagens skattekvot kan inte betraktas som långsiktigt hållbar i perspektivet av EU-harmonisering, globalisering och ökad rörlighet i skattebaserna. Detta förhållande kan i sig tvingas motivera ned- skärningar av olika slag. För det andra har vi i kalkylerna inte tagit med någon arbetstidsförkortning utöver vad /2000 antar, dvs. Detta innebär vid oförändrad andel deltidsarbete ca 37 timmars arbetsvecka 2030. Skulle arbetstiderna förkortas mer än så förändras hela kalkylen. Som exempel kan nämnas att sextimmarsdag – allt annat lika – höjer 2 Beräkningen återfinns i Budgetpropositionen för , volym 1, sid.36, tabell 1.8. Bilaga 8 till LU 1999/2000 Sammanfattning av slutsatser samt policy ... skattekvoten med 8–b eroende på alternativ. En sådan utveckling skulle där med framtvinga helt andra lösningar av finansieringen av det sociala trygghetssystemet. reser sig kraven på kortare arbetstid allt starkare i såväl som i andra länder. Uppenbart är inte problemen så enkla som de först kan verka. Den problematik som denna skrift behandlar är enligt många bedömare ett av de viktigaste områdena för både svensk välfärd och svensk eko- nomi på lång sikt. Det är därför som vi tar oss friheten att utforma ett antal policyrekommendationer. Våra rekommendationer är inte de talj- utformade och kan i stort sett operationaliseras på olika sätt beroen de på värderingar. Vi delar rekommendationerna i två block. Det första blocket omfattar rekommendationer till policyåtgärder, som måste g enomföras i stort sett . Det andra blocket omfattar åtgärder som bör genomföras resp. 10–. Förtida utträde från arbets- nödvändigt att tillåta ar- i befolkningsfrågan 2? Den demografiska utvecklingen har inte på mycket länge varit så upp- märksammad som . För svenska förhållanden måste man gå tillb aka och den omtalade boken i befolk ningsfrågan för att finna något liknade. Men dagens debatt har på ett egendomligt sätt kommit att fokuseras på den allt mer åldrande befolk ningen och de 116 Sammanfattning av slutsatser samt policy ... Bilaga 8 till LU 1999/2000 ökande behoven av äldreomsorg och hälso- och sjukvård . Det är sällan man diskuterar de mycket låga födelset alen i . I debatten om framtidens äldreomsorg och hälso- och sjukvård för de äldre får fakta och forskning sällan ut rymme. Man glömmer till exempel ofta att – till sammans med och – har den äldsta befolkningen i världen med nära var femte person () i åldern eller äldre. Som vi kunnat se i kapitel 9 är förutsättningarna för att finansiera äldreomsorg och hälso- och sjukvård helt beroende på hur arbetskraftens storlek utvecklas. Att arbetskraft och befolkning är av- görande för ett lands välfärd är inget nytt. Det stämmer med den gamla visdom, som SCB påminde om i samband med firandet av att det gått inrättandet av : En befolkning var ju då som ett lands främsta tillgång, konstaterar SCB. Vår första rekommendation sätter fokus på befolkningsförändringarna. Som framgår av diagrammet 10.1 nedan upplever den lägsta befolkningsökningen . Diagram 10.1 Befolkningsförändringar i –1999, 5-års genomsnitt Källor: SCB och egna beräkningar Bilaga 8 till LU 1999/2000 Sammanfattning av slutsatser samt policy ... Senast befolkning minskade var . Den befolkningsför- ändring, som hade , är tillsammans med förändringen den lägsta befolkningsökning haft . hade födelseunderskott (skillnaden mellan födda och döda var negativ). Födelse- underskottet nästan fördubblades följande år, 1998, och låg då på 4 243 personer. har födelseunderskottet fortsatt att öka och uppgick till ca 6 400 personer. I och med detta kommer för första gån gen 3 att uppleva födelseunderskott under tre åtföljande år. har aldrig haft så låg fruktsamhet som , 1,5 barn per kvinna, och den visar inga tendenser att öka trots högkonjunkturen4. Detta ska jämföras med att SCB:s befolknings- prognoser, som vi använt i de analyser som presenterats ovan, bygger på antagen fruktsamhet på 1,8 barn per kvinna. Trots detta blir resultatet en kraftig minskning av befolkningen i arbetsför ålder, en minskning, som visar sig vara en avgörande faktor i den offentliga finansieringsanalysen. Av denna diskussion drar vi slutsatsen att barnafödandet måste öka. De barn som föds är de som skall skapa nationens välstånd och framåt. Barnafödandet skulle till och med behöva öka mer än de antagna 1,8 barn per kvinna för att ge en tillräcklig förstärkning av arbetskraften och . Den stora och viktiga frågan hur detta skall ske – och om det ens går att påverka – faller utanför vår analys. Vår ambition har enbart varit att peka på ett förhållande, som vi tycker i högre utsträckning borde upp- märksammas i dagens debatt. Det förtida utträdet från arbetsmarknaden måste minska Som vi konstaterat ovan är bilden av den svenska befolkningsutveck- lingen, sedd från ett samhällsekonomiskt perspektiv, långt ifrån ljus. Detta gäller speciellt utvecklingen av antalet personer i arbetsför ålder. Som andel av hela befolkningen faller denna från dagens . Förutsättningarna för välfärd och ekonomi bestäms emellertid inte bara av hur många personer som är i arbetsför ålder utan också av hur stor andel av dessa som är aktiva på arbetsmarknaden, dvs. ingår i arbetskraften. Det är därför vi har två olika a ntaganden om 3Den svenska befolkningsstatistiken har funnits . och , som då var en del av , är unika som de enda länder, som har en obruten befolkningsstatistik . Den svenska befolknings statistiken föddes med 1749. 4För en analys av orsakerna till det låga barnafödandet se SOU 2000:3 och SCB 1998. 118 Sammanfattning av slutsatser samt policy ... Bilaga 8 till LU 1999/2000 oförändrat resp. förbättrat arbetskraftsdeltagande. Våra antaganden är anpassade för att illustrera effekten av skillnader i arbetskraftsdeltagandet för den äldre arbetskraften, de i åldern 55–. Allt fler lämnar arbetskraften före den allmänna pensionsåldern (Wadensjö och , 1999, sid. 15). Som vi visade i kapitel 8 har det skett en mycket stor minskning , när det gäller hur stor andel av personerna i dessa åldrar, som står till arbetsmarkn adens förfogande. Detta förhållande står i märklig kontrast till den hälsoutveckling, som vi också kunnat visa på. Wadensjö och lyfter också fram företagets attityder gent emot äldre arbetskraften. På sidan 18 konstaterar de följande: Företagens incitament att säga upp äldre varierar med konjunkturen. Vid en konjunkturnedgång kommer fler företag att göra större pers onal- neddragningar och fler äldre kommer att bli uppsagda eller att få erbjudande att sluta som är ekonomiskt så fördelaktiga att de väljer att göra det (eller känner den sociala pressen att göra det). Det går ofta att finna ett samspel mellan den politiska sektorn och arbets marknadens parter. Regeringar och parlament beslutar ofta under lågkonjunkturer att ekonomiskt underlätta tidigt utträde ur arbetslivet. Syftet är att öka möjligheterna för andra grupper, speciellt de unga, att få ett arbete. Mänskligt att döma är dagens äldre-medelålders i betydligt bättre skick än sina föregångare , när det gäller att klara av påfrestningarna i ett yrkesarbete. Ändå anger många att de känner sig utslitna och förbrukade. Det tycks finnas en utbredd önskan hos många, som är i 50–, att vilja lämna yrkeslivet . Orsakerna härtill måste i hög grad sökas i arbetslivets utform ning5. Att de som är i 50–ser fram emot pensioneringen beror oftast inte att de inte tycker om sitt yrke utan på att arbetsmiljön är dålig och att de inte känner sig behövda och bekräftade. Allt för litet kraft har ägnats åt att skapa ett arbetsliv, där man värnar om att bevara hälsa, entusiasm och vilja att bidra hos de med lång arbetserfarenhet. I stället väljer man den enkla, kortsiktiga lösningen att förtidspensionera bort problemen i arbetslivet. Vår analys visar med all önskvärd tydlighet att 5 En annan hypotes skulle kunna vara att de äldre egentligen inte vill arbeta. I det sammanhanget kan det vara intressant att konstatera att Wadensjö och visar att merparten av de äldre, som är arbetslösa och i arbetsmarknadspolitiska åtgärder, förklarar sig vara helt eller delvis eniga i påståenden som styrker vikten av att ha ett arbete. Vidare visar de att det inte finns några större skillnader i up pfattning mellan olika åldersgrupper, när det gäller arbetsinriktning och bedömning av nackdelar och fördelar med att vara arbetslös. Bilaga 8 till LU 1999/2000 Sammanfattning av slutsatser samt policy ... detta inte länge till kommer att vara en framkomlig väg. Trenden mot en allt tidigare avgång från arbetslivet måste brytas genom att arbetsl ivet i större utsträckning tar hänsyn till människors behov och möjli gheter. I det sammanhanget måste man särskilt uppmärksamma de neg ativa attityderna gentemot äldre i arbetslivet. Samhället och inte minst arbetsmarknadens parter måste komma till insikt om och se fördelarna i att ta tillvara de kunskaper och erfarenheter som finns hos den äldre arbetskraften. Arbetskraftsdeltagande bland invandrare måste öka Alternativet med förbättrat arbetskraftsdeltagande förutsätter att alla delar av befolkningen i arbetsför ålder i hög utsträckning deltar i ar- betskraften. har det kommit otaliga rapporter som visat på det låga arbetskraftsdeltagandet bland de utrikes födda. Det är i sammanhanget också intressant att påminna om att så sent som var arbetskraftsdeltagandet bland de utrikes födda högre än i den infödda befolkningen. ligger detta bland icke-nordiska medborgare . Som framgår av diagram 10.2 nedan har utrikes födda en ur arbetskraftssynpunkt mer fördelaktig åldersstruktur än befolkningen som helhet. Diagram 10.2 Befolkningsstruktur, befolkning i arbetsför ålder, utrikes födda, Källor: SCB och egna beräkningar 120 Sammanfattning av slutsatser samt policy ... Bilaga 8 till LU 1999/2000 Även "Kommittén Välfärdsbokslut" (SOU 2000:3) har framhållit detta att åldersstrukturen skiljer så kraftigt åt mellan personer födda i ige och nyanlända invandrare. Enligt kommittén är barn och personer i reproduktiva åldrar klart överrepresenterade bland invandrare. Samt idigt finns det också betydligt färre personer som är äldre bland nya nlända invandrare jämfört med bland personer födda i . Vidare konstaterar kommittén "I denna överrepresentation av yngre i arbetsför ålder bland invandrare ligger – under förutsättning att arbetsmarknad s- situationen förbättras för nyanlända invandrare – en möjlighet att förbättra försörjningsbalansen i en åldrande svensk befolkning. Det låga arbetskraftsdeltagandet bland invandrare är ett slöseri med både den enskildes och samhällets resurser. Det finns många för klaringar till varför arbetslösheten är så hög och sysselsättningen så låg bland invandrare (se bl.a. Wadensjö (1973, 1981), (1991, 1995), Batljan (1996)). En omdiskuterad förklaring är fördomar eller diskrimi- nerande attityder. Bland annat skriver (1995): Det är möjligt att infödda svenskar ännu inte blivit vana vid immigranter. Det kan därför finnas mer negativa attityder och därmed kanske också ö ppen eller dold diskriminering på arbetsmarknaden gentemot invand rare. Det är nödvändigt med många olika insatser för att öka sysselsätt- ningen bland invandrarna. En av de viktigaste insatserna bör vara att ändra attityder och öppna upp den svenska arbetsmarknaden. I syfte att analysera de systematiska skillnaderna i arbetslöshet mellan personer som är födda i och utrikes födda ställer Arai, och , (bilaga 6 till ) frågan: Hur viktiga är då egenskaper som indikerar att individen tillhör gruppen utrikes födda? Svaret pekar på att av de personer, som har lämnat arbetslösheten, anser att möjligheten att få ett arbete påverkas av utseende (mörkt hår eller hudfärg) och namn. Personer som är födda i är av samma uppfattning som personer födda utomlands. Författarna pekar också på att möjligheten att öka den kulturella mångfalden på svenska arbetsplatser kan blockeras av uppfattningar som är baserade på stereotyper. När det gäller förslag till åtgärder för att öka mångfalden på arbetsplatserna och minska arbetslösheten bland utrikes födda föreslår man åtgärder, som syftar till återuppbyggnad och bevarande av utrikesföddas humankapital, som ger möjligheter till be- dömning och komplettering av utländska betyg och examina, och som motverkar diskriminering och mångfaldsplaner . Bilaga 8 till LU 1999/2000 Sammanfattning av slutsatser samt policy ... kan det bli nödvändigt med att tillåta arbetskrafts- invandring Att ändra attityderna gentemot immigranter är dock inte bara viktigt med hänsyn till de immigranter, som redan finns i landet, utan också för att ska kunna – om så skulle behövas – överväga arbets- kraftsinvandring . Som vi kunnat se i kapitel två tenderar befolkningsprognoserna att underskatta antalet äldre som barnafödandet ligger fortfaran de långt under den antagna nivån. Under sådana förutsättningar kan obalansen när det gäller befolkningsfördelningen bli stor . Arbetskraften är basen för vår välfärd. Otillräcklig tillgång till arbets- kraft med åtföljande låg tillväxt leder till att vi alla riske rar att bli relativt fattigare. Det bör dock påpekas att förutsättningarna för en lyckad arbetskraftsinvandring avgörs av om vi förmår ändra attityder och höja arbetskraftsdeltagande hos de immigranter som redan finns i landet. En preliminär beräkning indikerar att, om en arbets- kraftsinvandring skulle vara aktuell, det skulle handla om drygt 200 000 personer fler i åldern 20–(eller ca 15 000 –2030). Hur ser då utvecklingen ut i andra länder när det gäller utveckling av arbetskraftsutbudet (arbetskraftsutbudet utgör basen för välfärds- systemet)? Ett intressant exempel i sammanhanget är . har haft mycket låga födelsetal (har fruktsamhet legat mellan 1,2 och 1,4 barn per kvinna). Av de europeiska länderna har bara legat lägre. Tyska arbets- marknadsverkets forskningsinstitut – IAB – presenterade framskrivningar hur arbetskraften i kan komma att utvecklas (och ). Framskrivningarna bygger på antagen befolkningsutveckling (nettoinvandring lika med 0) och antaget arbetskraftsdeltagande (antas oförändrat på den nivå som östra delen av hade resp. västra delen av hade ). Grundkalkylen (alltså ingen nettoinvandring och oförändrat arbets- kraftsdeltagande) resulterar i att antalet personer aktiva på arbets- marknaden i nästan halveras fram (från cirka 41 miljoner till 2040)! Ett optimistisk antagande om arbetskraftsdeltagande resulterar enbart i en marginell förändring av antalet personer aktiva på arbetsmarknaden (2040 i stället för cirka 25 miljoner enligt alternativet med oförändrat arbetskraftsdeltagande). Först när man kompletterar antaganden om det maximala arbetskraftsdeltagandet med en mycket kraftig invandring kan man räkna 122 Sammanfattning av slutsatser samt policy ... Bilaga 8 till LU 1999/2000 med ett arbetskraftsutbud i närheten av dagens nivåer. Enligt IAB:s beräkningar krävs det en invandring i storleksordningen en halv miljon personer i arbetsför ålder 6 2040 ha knappt 42 miljoner personer aktiva på arbetsmarknaden 7. Frågan var alla dessa miljoner av invandrare som ska rädda tysk ekonomi finns och hur det ska vara möjligt att integrera så många invandrare på framtida arbetsmarknad blir obesvarad. Detta illustrerar dock allvaret i den demografiska situationen och att det inte är ett isolerat svenskt problem, utan något som även bör analyseras på EU-nivå. Den stora lärdomen för de svenska förhållanden är att vi fortfarande har möjlighet att påverka framtiden. Att höja barnafödandet, höja arbetskraftsdeltagande bland invandrare och förhindra förtida utträde från arbetsmarknaden är åtgärder som är nödvändiga att undvika situationer liknande den som kan vara aktuell i 8 . Ett äldreomsorgskontrakt med väldefinierade insatser som faller under samhällets ansvar måste införas Vi har gång på gång fått läsa dramatiska rappor ter om den åldringsexplosion, som väntas med åtföljande kraftigt stigande offentliga utgifter för vård och omsorg. Spekulationerna har gått så långt att till och med kostnaderna för hälso- och sjukvården, som i och med Ädel-reformen blivit i stort sett avlastad vården av de äldsta (som väntas öka mest i antal), förutspås fördubb lade på 10–sikt9. Profetior om dramatiskt ökade kostnader för äldreomsorg har duggat ännu tätare. Trots att många av dessa studier innehållit rena felaktigheter och ofta gjorts av personer, som haft få be- 6För dessa räknar man med ett arbetskraftsdeltagande på . 7Alltså antalet personer i arbetskraften blir marginellt högre än (41 miljoner). 8Här är det viktigt att uppmärksamma att har fördelar gentemot när det gäller att kvinnligt arbetskraftsdeltagande är högt i . Som det påpekats i kapitel 8 har utbyggnaden av den kommunala barnomsorgen och äldreomsorgen samt slopandet av sambeskattningen skapat förutsättningar för högt arbetskraftsdeltagande bland kvinnor i . 9Slutrapporten från Panel 1 i projektet med representanter från de fyra organisationerna som utgör Teknisk Framsyns konsortium (IVA, , och ). Panel 1 skriver i sin slutrapport , medicin och vård i avsnitt 5.3 Framtidens hälso- och sjukvård: finansiering och organisation följande: Sammanlagt väntas sjukvårdens andel av BNP fördubblas till inom loppet av . (/ tekniskframsyn/) Bilaga 8 till LU 1999/2000 Sammanfattning av slutsatser samt policy ... röringspunkter med forskningen om äldreomsorgen eller hälso- och sjukvården, har de accepteras som oomtvistliga sanningar i samhälls- debatten. Med hänsyn till detta är det inte förvånande att läsa i Veckans affä rer : Vad kan man då göra för att undvika att bli en av de bortglömda i sjukhemmets korridorer? Ett hett tips är att spara så att man har råd med privat sjukvård och att placera pengarna i dollarnoterade läkeme delsaktier. Ett annat exempel på hur man spelar på äldre människors oro är de säljanvisningar som uppdagats hos försäkringsbolaget : Spela på hur dåligt samhället tar hand om deras generation som byggde upp med alla de skatter de betalat . (DN ). Exemplet med och många andra visar att det finns många människor, som börjat tro på att det är sant att vi inte kommer att ha råd med äldreomsorg och hälso- och sjukvård för alla. Bristen på tillit till den offentliga äldreomsorgen konstateras också av Svallfors (1999) i hans senaste undersökning om opinionsstödet för en kollektiv välfärdspolitik.