sou · GOB3126d2 · 2001-01-01 00:00:00 — Polisens och tullens kostnader för arbetet mot den organiserade narkotikahandeln skulle troligen inte påverkas nämnvärt även om ett större antal missbrukare fick vård. Det är heller inget självklart antagande att den totala kriminaliteten skulle minska även om nar- kotikamissbruket minskar – även om det är troligt. Ingen av individerna i populationerna är i arbete. Det innebär att vi kan räkna med ett produktionsbortfall för en genomsnittlig indu- striarbetarlön inklusive sociala avgifter på eller i genomsnitt per dag. Eftersom vi utgår från att summan är i samtliga fall, med undantag möjligen från fängelsesituationen där en viss legoproduktion sker, har vi valt att inte ta med produktionsbortfallet i de fortsatta beräkningarna. Samlade genomsnittliga kostnader för den undersökta gruppen Eftersom samtliga individer i de undersökta grupperna har genom- gått någon form av öppenvård är det möjligt att jämföra kostna- derna före, under och efter behandling. Då kostnaderna blir relativt olika för medelålders psykiskt störda missbrukare och yngre kriminella har dessa separerats i nedanstående sammanställning. Kostnaderna som redovisas nedan utgör ett medelvärde för hela gruppen utslaget över uppföljningstiden . Missbrukare med psykisk störning. Summa kr/dag SOU 2000:126 Bilaga 3 Summa kr/dag Av tabellerna framgår att de totala kostnaderna mer än halveras i behandling och dessutom är kostnaderna fortsatt mycket lägre ef- ter behandling än före. Det framgår alltså av detta exempel med all önskvärd tydlighet att vård lönar sig. Även om alla inser detta kan det dock vara svårt att i praktiken vara konsekvent i diskussionerna kring den egna enhetens budget. ser man enbart kostnaderna för att sända någon till ett behandlingshem eller en strukturerad öppenvårdsenhet, i synnerhet om vinsterna (i form av minskade kostnader) tas hem av en annan huvudman. För att få en uppfattning om hur kostnaderna fördelas mellan olika typer av insatser och hur de sammanlagda kostnaderna förändras vid förskjutningar mellan olika typer av vårdformer har vi konstru- erat kostnaderna för några typsituationer som missbrukare kan be- finna sig i. Återigen är detta tänkta fall som består av medelvärden för den undersökta gruppen och som i bästa fall kan ge en grov uppfattning om samhällets kostnader. Sammanställningen bygger dock på faktiska kostnader utifrån samma undersökningsgrupp som tidigare beskrivits. Aktivt missbruk utan behandlingsinsatser. I sammanställningen är allt det som utgörs av någon typ av strukturerad insats bortplockat. Beloppen bygger i stort sett på det som redovisats som kostnader före behandling i tabell 1 och 2. i kr/dag i kr/dag I de fortsatta beräkningarna har ett medelvärde om per dag valts som kostnad för en narkotikamissbrukare i aktivt missbruk. Missbrukare i behandlingshem enligt SoL. Genomsnittlig kostnad i kr/dag 600–1 200 (ev. 100–200) 0 (ev. 45) 760–1 360 (ev. 305– 505) Medelvärde: per dag. Vi räknar inte med något socialbidrag eftersom individerna bor på behandlingshemmet och där får det nödvändiga. Vi räknar med en liten sjukvårdskostnad. Visserligen erbjuder de flesta behandlingshemmen sjukvård men det brukar finnas behov av sjukhusvård i tillägg. En viss del av pensionen betalas ut även när man befinner sig i be- handlingshem. I princip är missbruket obefintligt när man befinner sig i behand- lingshem. Det förekommer visst begränsat missbruk som skulle kunna sättas till per dag i genomsnitt. Denna siffra kan dock i princip tas bort helt. Den bygger på uppgifter som är själv- rapporterade från de personer som uppgett att de varit på behand- lingshem tidigare, endast fem personer. Missbrukare i behandlingshem enligt LVM. Genomsnittlig kostnad i kr/dag Vi har räknat med att den sjukvård som erfordras normalt sker inom LVM-hemmet. Vi har också antagit att det är ovanligt med sjukpenning eller pension till denna grupp. Bilaga 3 SOU 2000:126 Missbrukare i fängelse. Genomsnittlig kostnad i kr/dag 1 600–2 000(ev. 300) 1 760–2 160(ev. 460) Medelvärde: per dag. Missbrukare i sluten sjukhusvård, inkl. avgiftning. Genomsnittlig kostnad i kr/dag Sluten sjukhusvård inkl avgiftning 4 000(ev. 500) 4 150(ev. 650) Missbrukare i någon form av öppenvård och samtal. Genomsnittlig kostnad i kr/dag 485–615 M=550 1 035–1 335 M=719 Den ena populationen omfattar två olika öppenvårdsprogram för missbrukare med psykisk störning. Dessa kostar per dag. Individer som deltar i öppenvård har kostnader för boende och mathållning i samma omfattning som . De av individerna som inte har socialbidrag försörjer sig via sjuk- penning eller pension. I en öppen behandlingsverksamhet rör sig individerna i samhället och begår kriminella handlingar, om än inte i samma utsträckning som när de inte befinner sig i vård eller behandling. Det är t.ex. inte ovanligt med frivård eller kortare tider i häkten. Kostnaden för frivård per dag är och kostnaden för häkte är . Här används beräkningar som gjorts för populationen missbrukare med psykisk störning där var och en intervjuats om pågående miss- bruk samt jämförelser med prov som tagits i öppenvårds- programmet. Eftersom populationerna visar ungefär samma mönster när det gäller vilka droger som används, dvs. att samtliga är blandmissbrukare med amfetamin som dominerande drog, har vi valt att använda den framräknade kostnaden och anse den vara rimlig. Vi kan då ställa upp följande modell om vi räknar med de ovan beskriva kostnaderna per dag för en missbrukare. Vi har utgått från att det finns totalt 17 000 tunga narkotikamissbrukare i . Denna siffra baserar sig på den senaste nationella kartläggningen som gjordes (UNO-undersökningen). genomförde en kartläggning av antalet missbrukare i behandling (Insatser och Klienter i Behandlingsenheter för vuxna missbrukare av alkohol och andra droger). Nedanstående tabell är baserad på denna kartläggning. Beläggningen på kriminalvårdens anstalter är hämtad från Kriminalvårdens offentliga statistik 1999. Kostnad i kr/dag Av totalt 24 210 personer som enligt kartläggning befann sig i vård var i vård endast för narkotikamissbruk (4 600 individer) och för både alkohol- och narkotikamissbruk (7 989 individer). Siffrorna inkluderar de 902 personer som redovisats inom kriminalvårdens behandlingsprogram. Dessa har räknats bort då data om intagna på kriminalvårdsanstalt har hämtats från statistik. Alla enheter har inte redovisat typ av missbruk varför antalet individer i vår sammanställning inte överensstämmer exakt med data. Summan i vår beräkning är 4 557 individer med enbart narkotikamissbruk och 7 880 med både alko- hol- och narkotikamissbruk. I UNO-undersökningen redovisades att av narkotikamissbrukarna hade ett miss- bruk av alkohol. Vi har därför i dessa beräkningar antagit att antalet tunga narkotikamissbrukare är lika många i gruppen med både alkohol- och narkotikaproblem som i gruppen med enbart narkotikaproblem. Detta för att få en ungefärlig lika fördelning som i UNO-undersökningen. Detta gäller dock inte för fängelse och sluten sjukvård där gruppen med enbart narkotikamissbruk var större varför det faktiska antalet gäller. Av redovisning finns 714 missbrukare på enhe- ter för både sluten och öppen vård men dessa siffror har inte särre- dovisats. Vi har gjort ett antagande att av de redovisade klienterna finns inom den slutna delen och i öppen vård. Med dessa antaganden som grund skulle 9 114 tunga missbrukare finnas i någon form av vård vilket motsvarar lite drygt hälften av den antagna totalpopulationen. Vi kan också se att en minimiskattning av kostnaderna för det tunga narkotikamissbruket rör sig i storleksordningen per dag. Vi kan också av modellen se att sluten sjukhusvård är den absolut dyraste vårdformen följd av LVM-vård och fängelse. Varje missbrukare som finns i fängelse ger en merkostnad per dag på jämfört med behandlingshem. Å andra sidan tjänar samhället per dag om missbrukaren finns på behand- lingshem jämfört med i ett aktivt missbruk, eller per dag i öppenvård. Enligt ovanstående beräkningar handlar en genomsnittlig tung missbrukare narkotika för per dag. För de cirka 8 500 aktiva missbrukarna gör det per dag som strömmar över från den vita till den svarta marknaden. Till detta kommer de belopp som betalas av den ökande gruppen sporadiska missbrukare. har inte försökt att upp- skatta dessa kostnader då vi saknar kunskap om både omfattning och missbruksmönster. Det är därför angeläget att samhället skaffar sig en bättre kunskap om denna grupp än vad vi har . har kontinuerligt publicerat så kallade diskussionspromemorior. Dessa promemorior har spridits till myndigheter, organisationer och andra berörda samt lagts ut på på Internet (). Rapporterna – vilka inne- håller kommissionens övervägande på respektive område – har därmed varit öppna för diskussion och de synpunkter som inkommit har kunnat beaktas vid utarbetandet av de slutliga förslag som presenteras i detta slutbetänkande. Diskussionspromemoria nr 1, som utgavs , har efter utgivningen av delbetänkandet Narkotikastatistik – om samhällets behov av information om narkotikautvecklingen (SOU 1999:90) ersatts av detta. I det följande presenteras en kort beskrivning av innehållet i det publicerade materialet. Det skall betonas att de analyser och de för- slag som förs fram i diskussionspromemoriorna är preliminära och endast förslag som återfinns i delbetänkandet SOU 1999:90 och i detta slutbetänkande utgör slutliga ställ- ningstaganden. Om samhällets behov av information om narkotikautvecklingen, SOU 1999:90. I betänkandet har granskat hur väl sam- hällets statistik speglar narkotikautvecklingen avseende antalet missbrukare och deras missbruksmönster, mängden narkotika i landet, narkotikamissbrukets konsekvenser och omfattningen av vård och behandlingsinsatser. I betänkandet analyseras de problem som är förknippade med insamling av uppgifter kring narkotika- hantering och narkotikamissbruk. Dessutom lämnas förslag som syftar till att förbättra möjligheterna att belysa narkotikautveck- lingen och vård- och behandlingsinsatserna. nen föreslår också att får ett övergripande ansvar för att ställa samman och analysera nationella data. PM nr 2 Narkotikalagstiftning, De regler som styr samhällets insatser mot narkotikan återfinns i en lång rad olika lagar vilket gör narkotikalagstiftningen relativt svåröverskådlig. Promemorian innehåller en sammanställning av dessa regler, men innehåller inga förslag. Bland annat beskrivs FN:s narkotikakonventioner, den lagstiftning som styr den legala hanteringen av narkotika liksom den lagstiftning som har till syfte att begränsa den illegala hanteringen. Dessutom inkluderas den lag- stiftning som reglerar det förebyggande arbetet och samhällets vårdinsatser. PM nr 3 Narkotikarelaterad död, Promemorian innehåller en genomgång av befintliga statistiska uppgifter om narkotikarelaterade dödsfall, en analys av orsakerna till den narkotikarelaterade dödligheten och vissa internationella jämförelser. En specialundersökning av dödsfallen i Stockholms- regionen presenteras och en jämförelse görs med den officiella sta- tistiken från samma område. Ökningen av antalet dödsfall berör främst äldre missbrukare, där olika komplikationer tillstöter. Antalet akuta injektionsdödsfall har varit relativt . En sammanfattning av promemorian finns översatt till engelska och ryska. PM nr 4 Party, utanförskap och stress – ett diskussionsunderlag om ungdomar, narkotika och frånvarande vuxna, Promemorian innehåller en redovisning och analys av gruppinter- vjuer med ett hundratal ungdomar på ett femtontal orter runt om i . Med ungdomarna har diskuterats hur de uppfattar narkoti- kaproblematiken och hur de ser på samhällets insatser och infor- mation om droger. I rapporten presenteras också visst bakgrunds- material. Kommissionen konstaterar att det finns fyra områden som behöver ytterligare belysning – det ökade tablettmissbruket, stressens betydelse för narkotikaanvändning, utanförskapets bety- delse och vuxenvärldens abdikering. PM nr 5 Kompetens inom narkomanvården, I promemorian behandlas kunskaps- och utbildningsbehov inom missbrukarvården. En översikt över befintliga utbildningar ges och ett förslag om en magisterutbildning i missbrukarvård lämnas. Promemorian innehåller också en översikt över forskning om vård av narkotikamissbrukare. betonar att forskning om missbrukarvården och relaterade ämnen är nödvändig för att kompetensen skall kunna utvecklas och vidmakthållas. För att detta skall bli möjligt måste det ske ett ömsesidigt utbyte mellan verksamheten på fältet och forskningsmiljöerna. PM nr 6 Kontroll av narkotiska läkemedel, I promemorian granskas reglerna för kontroll av narkotiska läke- medel och hur man kan begränsa läckaget av sådana läkemedel till den illegala marknaden. En stor del av de narkotiska läkemedlen på den svenska illegala marknaden är insmugglade till . De åt- gärder som kan vidtas mot dessa skiljer sig i stort inte från de åt- gärder som vidtas för att förhindra att annan illegal narkotika kommer in i landet. behandlar också frå- gan hur man skall kunna förbättra tillsynen av de läkare som av en eller annan anledning förskriver stora mängder narkotiska läke- medel till missbrukare. PM nr 7 Narkotikaprevention – en lägesbeskrivning, Promemorian innehåller en genomgång av det förebyggande arbe- tet, speciellt i förhållande till ungdomar. I promemorian ger före- trädare för myndigheter och organisationer sin syn på det före- byggande arbetet. Det framgår bl.a. att politiker och tjänstemän ofta framhåller vikten av förebyggande arbete i olika policydoku- ment. Trots detta saknar området i praktiken ofta både status och erforderliga resurser. Kommissionen konstaterar bl.a. att det krävs bättre kunskaper bland dem som arbetar med ungdomar i att upp- täcka olika drogtecken och symtom och bättre kunskaper i att föra samtal som kan motivera till förändrad livsstil. Kommissionen me- nar också att det krävs bättre samarbete mellan de centrala och lo- kala nivåerna samt konkreta målformuleringar i såväl nationella som lokala handlingsplaner. PM nr 8 Återspeglingar – en uppföljning av drogers funktion hos sex socialt integrerade män, För att få en bild av hur personer som använder narkotika regel- bundet, men i övrigt är integrerade i samhället, ser på sin narkoti- kaanvändning gav forskaren i uppdrag att göra en uppföljning av sin magisteruppsats, Re- kreationellt bruk av droger – mervärde eller egenvärde, om sex socialt integrerade män med en regelbunden konsumtion av narkotika. I promemorian presenteras en uppföljning av samma män efter det att den förra undersökningen gjordes. PM nr 9 Offensiv narkomanvård efter – en uppföljning av den kommunala missbrukarvården i , och , I promemorian redovisas hur den kommunala missbrukarvården är uppbyggd i , och . Dessa kommuner har valts därför att där gjorde ingående studier med gemensamma frågeställningar av öppenvår- den för narkotikamissbrukare, vilket ger en möjlighet att belysa utvecklingen . I promemorian lämnas också vissa bakgrundsfakta om den nationella utvecklingen av narkotikamiss- bruket och av missbrukarvården. PM nr 10 Kriminalvårdens åtgärder mot narkotikamissbruk, I promemorian lämnas en redovisning av narkotikasituationen inom kriminalvården, en beskrivning av de regler för kontroll av narkotika som kan tillämpas inom kriminalvården och en beskriv- ning av vård- och behandlingsinsatser mot narkotikamissbruk inom kriminalvården. anser att kriminalvårdens insatser i högre grad än måste inriktas på att motivera missbrukare till behandling och att samverkan med måste förbättras. lägger också vissa förslag som avser att underlätta kontrollen av narkotika på häkten och i anstalter. PM nr 11 Kontroll av den illegala narkotikahandeln – åtgärder för att begränsa tillgången på narkotika, I promemorian behandlas samhällets åtgärder för att begränsa till- gången på narkotika. Det konstateras att det finns en heltäck- ande lagstiftning på kontrollområdet; all hantering av narkotika är kriminaliserad och de brottsbekämpande myndigheterna har ge- nom olika bestämmelser möjligheter till ingripanden genom hus- rannsakan, kroppsvisitation och kroppsbesiktning m.m. liksom till- gång till olika register och spaningsmetoder. Narkotikakommis- sionen föreslår inte några förändringar i de nu gällande straffbe- stämmelserna i narkotikastrafflagen eller i den straffmätning som tillämpas i narkotikamål. PM nr 12 En strategi för lokalt narkotikaförebyggande arbete, I promemorian presenteras förslag till hur lokalt förebyggande ar- bete mot droger kan förstärkas och utvecklas. Fokus riktas mot insatser för att minska efterfrågan på droger bland ungdomar. Rap- porten innehåller bakgrundsanalyser, vissa internationella utblickar och en diskussion om grogrunden för missbruk. Principerna för vad som bör ingå i en preventionsstrategi samt hur en sådan kan utformas behandlas utförligt. PM nr 13 Internationellt narkotikasamarbete, I promemorian behandlas de legala grunderna för det internatio- nella narkotikasamarbetet och hur detta har utvecklats. En presen- tation görs av de viktigare internationella organen, såsom olika FN-organisationer, biståndsorgan och europeiska samarbets- organisationer, vilka är involverade i narkotikakontrollen eller i annat samarbete kring narkotika. lämnar också förslag om hur insatser i det internationella samarbetet på området bör prioriteras.