sou · GOB321d1 · 2001-01-01 00:00:00 — Det var fråga om räddningsmän inom det civila försvaret och t.ex. brigadsoldater, stridsfordonsförare och minröjare inom det mili- tära försvaret. Något mer än hälften bedömdes som lämpliga för den breda kategorin av befattningar. Det gäller framför allt dem som skulle utbildas för militära befattningar i t.ex. underhållstjänst och transporter. Den återstående andelen på uppfyllde kravprofilerna för de minst krävande befattningarna, som var militära bevaknings- och depåtjänstbefattningar och beredskaps- män inom det civila försvaret. Av de 20 000 direktinskrivna som gick till utbildningsreserven bedömde efter prov och tester att 4 700 kunde skrivas in till lång grundutbildning. De återstående 15 300 var enligt verket lämpliga endast för kort grundutbildning med civilplikt (). Utbildningsreserven bestod av drygt 120 000 per- soner. Något mer än 75 000 av dessa uppfyllde kraven för inskrivning till lång grundutbildning med civil- eller värnplikt. Tabell 3.2 visar fördelningen på åldrar av dem som var place- rade i utbildningsreserven. De flesta som ingick i utbildningsreserven var, som framgår av tabellen, förhållandevis unga. Inskrivning till reserven i dess nuvarande form sker . Vid starten tillfördes emellertid utbildningsreser- ven ett antal totalförsvarspliktiga som var lämpliga för lång grundutbildning men som tidigare hade ingått i andra slag av reserver. Detta förklarar det förhållandevis stora antalet i åldern som uppfyllde kraven för lång grundutbildning. Försörjningen med pliktpersonal 109 Antal tjänstgöringsskyldiga som uppfyller hälso- och kapacitetskraven för att bli inskrivna till olika typer av befatt- ningar och antal ej fördelningsbara . (Tjänstbarhet Y och Z) Inskrivna i utbildningsreserven med fördelning på ålder och kraven för kort och lång grundutbildning . 21–23 år 24–26 år 27–29 år 110 Försörjningen med pliktpersonal Förändringarna för de flesta i föregående avsnitt redovisade slagen av uppgifter framgår av figur 3.2. Trenden för antalet mönstrade var svagt vikande . Den kraftiga nedgången berodde på en uppgradering av datasystemet. Mönstringen låg nere men steg till nästan den volym som mönstringen hade åren närmast . Även antalet inskrivna med värnplikt minskade i stort sett . Nedgången blev särskilt stor . Gapet mellan antalet mönstrade och inskrivna värn- pliktiga ökade framför allt . Både antalet inskrivna med civilplikt och antalet direktinskrivna till utbildningsreserven steg inom den redovisade perioden. Mönstrade och inskrivna med plikt åren 1990–1998. Utbildningsreserven i sin nuvarande form kom . En del av de mellan knappt 15 000 och drygt 20 000 tjänstgöringsskyl- diga som åren innan inte skrevs in till utbildning placerades i per- sonalreserver av olika slag. Mellan 1 000 och 2 000 vapenfria tjänstepliktiga hade möjligheter att genomgå grundutbildning hos civila myndigheter . De allra flesta som inte bedömde som lämpliga för värnpliktstjänstgöring under första delen av den i figuren redo- visade perioden blev emellertid befriade. Denna grupp placeras numera i utbildningsreserven som lämpliga för endast kort grund- utbildning. Försörjningen med pliktpersonal 111 3.2Inte lämpliga för lång grundutbildning Antalet mönstrade som inte bedömde som lämpliga för lång grundutbildning var i runt tal 15 600. Skälen var som regel medicinska eller psykiska. Den sammanställning för nära 14 000 av dessa som redovisas i tabell 3.3 säger att psykiska förhållanden i knappt 7 000 av fallen var orsaken. Det var fråga om psykologiska, psykosociala och psykiatriska nedsättningar. Störningar som hade med sinnesorga- nen att göra – framför allt syn och hörsel var – skälet för drygt 2 200 av dem som inte bedömdes lämpliga för lång grundutbild- ning. Nedsättningar i andningsorganen svarade för omkring 1 200 ärenden, medan hud och muskler var orsaken till att knappt 1 300 av de mönstrade inte bedömdes som lämpliga. Totalförsvarspliktiga som efter mönstring inte be- dömts som lämpliga med fördelning på medicinska och psykiska orsaker . 112 Försörjningen med pliktpersonal Mönstrade och bedömda som ej tjänstgöringsskyldiga åren 1990–1998. Det finns uppgifter ända om antalet mönstrade och antalet mönstringsskyldiga som på grund av medi- cinska eller psykiska förhållanden inte godkändes för värnplikt (numera lång grundutbildning). Dessa uppgifter är underlaget för beskrivningen i figur 3.3, som visar att antalet ej tjänstgörings- skyldiga ökade förhållandevis kraftigt vid i stort sett två tillfällen – när inskrivningen av handräckningsvärnpliktiga upp- hörde och när Försvarsmakten införde nya bestämmelser för bullerkänslighet. Försörjningen med pliktpersonal 113 Ej tjänstgöringsskyldiga efter mönstring med fördel- ning på medicinska och psykiska orsaker åren 1987–96. Det relativa antalet mönstrade som inte bedömdes lämpliga för grundutbildning låg på samma nivå relativt – – och en stor del av . Efter en för- dubbling i relativa tal steg andelen som inte bedömdes lämpliga för lång grundutbildning till . Uppdelningen på orsaker –96 i figur 3.4 visar att psykiska nedsättningar svarade för den största delen av ökningen. Störningar i sinnesorganen ökade bl.a. när Försvarsmakten som framgått införde nya bestämmelser för bullerkänslighet. 3.3Regionala och lokala förhållanden Antalet mönstrade är relativt jämnt fördelat mellan de flesta av fem regioner i landet. Som framgår av tabell 3.4 hade var och en av de fyra regionerna i södra och i runt tal 10 000 mönstrande. Mönstringen i omfattade nästan 7 000 prövningsskyldiga. Spridningen mellan regionerna av antalet mönstrade som inte godkändes för lång grundutbildning var förhållandevis stor. Tabellen visar att låg närmast andelen för hela landet, som var . Den högsta siffran redovisade region , 114 Försörjningen med pliktpersonal medan region hade betydligt färre relativt sett som inte var lämpliga för lång grundutbildning än övriga regioner. Mönstrade och andel ej lämpliga för lång grund- utbildning med fördelning på regionkontor . Andel ej godkända för Som framgår av tabell 3.5 hade region också den största andelen direktinskrivna till utbildningsreserven. Orsakerna är framför allt att det är ont om militära förband i västra , som kan ta hand om dem som be- dömer som lämpliga för lång grundutbildning. Det förhållandet att regionkontoret i , som framgått, godkände förhållan- devis många av de mönstrade för sådan utbildning bidrog till att öka direktinskrivningen till utbildningsreserven i denna region. Skillnaderna mellan olika delar av landet i andelen lämpliga för lång utbildning framgår också av figur 3.5, som beskriver för- hållandena inom de olika kommunerna. Stora ljusa partier – som markerar höga värden på lämplighet – finns enligt kartbilden i framför allt västra och norra . Försörjningen med pliktpersonal 115 Inskrivna med civil- eller värnplikt och direkt- inskrivna till utbildningsreserven . Måttenhet: Andel i %. 3.4Inskrivna till olika verksamheter Armén tog emot de flesta värnpliktiga – i stort sett dubbelt så många som marinen och flygvapnet tillsammans. Detta framgår av figur 3.6, som också visar att armén svarade för prak- tiskt hela den minskning av antalet inskrivna med värnplikt som redovisades i figur 3.2. 116 Försörjningen med pliktpersonal Andel godkända för lång grundutbildning i olika kom- muner . Försörjningen med pliktpersonal 117 Inskrivna med civilplikt åren 1996–98. Enligt fördelningen av de civilpliktiga som skrevs in – siffrorna finns i tabell 3.6 – var den ledande utbildningsansvariga myndigheten inom det civila områ- det. Verksamheten ökade förhållandevis snabbt åren 1996–98. Genom tillkomsten av utbildningen 1998 steg antalet inskrivna för del från 1996 till något mer än 2 1998. Utbildningen av flygplatsbrandmän hos ökade från i det närmaste 1996 till nästan 500 . 3.5In- och utryckningar av värnpliktiga De i kapitel 3 redovisade uppgifterna har beskrivit voly- men tjänstgöringsskyldiga fram till inryckningen. Underlaget är den statistik som sammanställer för att i det löpande arbetet kunna analysera mönstringen och inskrivningen. 118 Försörjningen med pliktpersonal framgått av tidigare tabeller och figurer reduceras volymerna efter mönstringen genom uppskov och andra förändringar i inskriv- ningsbesluten fram till inryckningen. Inskrivna med värnplikt till olika försvarsgrenar åren 1990–98. Uppgifter som beskriver vad som sker med mängden inryckta under grundutbildningen finns hos de utbildningsansvariga myn- digheterna. Enligt den statistik som Försvarsmakten redovisade för genomförde knappt 21 000 av de inryckande drygt 25 000 hela grundutbildningen. Detta framgår av tabell 3.7, som också visar att skillnaderna mellan de båda talen – något mer än 4 000 avbrott – utgjorde av antalet inryckta. Försörjningen med pliktpersonal 119 Inryckande, utryckande och krigsplaceringsbara värn- pliktiga . Andel i % av antalet Andel i % av antalet Källa: Försvarsmakten. av de utryckta kunde inte användas för de upp- gifter i krigsorganisationen som de under utbildningen förbered- des för och var följaktligen inte krigsplaceringsbara. Utredningen vill framhålla att antalet inryckande enligt denna tabell inte var detsamma som i de föregående redovisade avsnit- ten. Skälet är att Försvarsmakten och tillämpar olika principer för den statistiska redovisningen. En del av skillnaderna beror på att Försvarsmaktens siffror avser utbildningsår. Pliktver- kets uppgifter, som ligger lägre än , omfattar kalen- derår. Utbildningsåret börjar för Försvarsmaktens del men inkluderar statistiskt den förstegsutbildning som börjar tidi- gare under kalenderåret. Figur 3.7 illustrerar slutligen förändringarna av antalet in- och utryckta. Bilden visar att de båda talen följdes åt relativt väl år . Avbrotten låg på i stort sett samma nivå under hela den redovisade perioden. 120 Försörjningen med pliktpersonal In- och utryckta värnpliktiga åren 1991–1997. 4Försörjningen med plikt personal m.m. i andra länder 4.1Rekryteringen av pliktpersonal och yrkespersonal – en översikt 4.1.1De civila och militära uppgifterna i stora drag Alla stater skall enligt upprätthålla terri- toriell integritet. Huvuduppgiften för det militära försvaret – och dimensionerande för verksamheten – är i de flesta länder inom NATO och i en del alliansfria europeiska länder det väpnade angreppet. Planeringen och organisationen varierar emellertid mellan länderna. Det beror framför allt på olikheterna i de geo- grafiska och politiska förutsättningarna. Medverkan i internationella, fredsfrämjande och humanitära insatser har inom alla dessa länder efter hand fått en mer fram- trädande roll. Stöd till civila myndigheter är också i många länder en viktig uppgift. Militära styrkor deltar ofta i räddningsinsatser vid större olyckor. Stödet är i några länder också till för att lag och ordning skall kunna upprätthållas. Det är i dessa fall fråga om polisiära uppgifter. storlek är i allmänhet avgörande för omfatt- ningen av det i fred organiserade militära försvaret och av utbild- ningsverksamheten. Hotbilden krävde tidigare i de flesta länder stora väpnade styrkor. Rekryteringen ansågs fordra en allmän värnplikt. Den säkerhetspolitiskt förändrade situationen har gjort det möjligt att minska styrkorna. Utvecklingen har också blivit en följd av de nya vapnens ökade slagkraft, de allt större försvars- 122 Försörjningen med pliktpersonal m.m. i andra länder kostnaderna och behovet av omprioriteringar i den statliga verk- samheten. Några stater anser att den allmänna värnplikten är en så viktig förutsättning för folkförankringen av det militära försvaret att de utbildar även värnpliktiga som inte behövs i krigsorganisationen. Andra vill inte överge värnpliktssystemet men har utvecklat olika slag av metoder för att åt en krympande organisation kunna välja ut de mest lämpliga. Flera stater har inrättat yrkesförsvar eller håller på att göra det. Övergången till sådana system är inte problemfri. Personalkost- nadernas andel av försvarsutgifterna stiger. Det är ibland också svårt att rekrytera personal med de egenskaper och den förmåga som de militära styrkorna behöver. Värnpliktiga medverkar i internationella, fredsfrämjande och humanitära insatser på frivillig grund. För de anställda i yrkesför- svaren är det i allmänhet reglerat i anställningskontrakten att de om det behövs skall tjänstgöra utomlands. Personal som skrivs in för uppgifter åt civila myndigheter är i regel värnpliktiga som har begärt vapenfri tjänst. Inga andra stater har det system med särskild utbildning av civilpliktiga som före- kommer i . I flera länder är värnpliktiga som inte gör militärtjänst – eller inte tjänstgör inom det civila försvaret – skyl- diga att delta i någon form av civil verksamhet under minst den tid som tjänstgöringen i det civila eller militära försvaret skulle ha tagit. , , , , , , , , och Begreppet allmän i samband med värnplikt står under debatt i samtliga redovisade länder. Skälen är framför allt dessa: G Alla värnpliktiga behövs inte i krigsorganisationen; G Värnpliktssystemet passar inte för rekrytering av personal till förband med hög beredskap för internationella, fredsfräm- jande insatser; G Det är inte ekonomiskt effektivt att utbilda fler än som be- hövs. Försörjningen med pliktpersonal m.m. i andra länder 123 De nya NATO-länderna , och aviserar ytterligare reducering av sina värnpliktsförsvar men avser i stället att öka antalet kontraktsanställda. och anser att hot och pågående konflikter i närområdet motiverar stora värnpliktsförsvar. höll tidi- gare på att utveckla ett yrkesförsvar, men planeringen avbröts på grund av händelserna i de kurdiska områdena. I finns en preliminär plan för en övergång från värn- plikts- till frivilligförsvar. Fram skall det enligt planen finnas ett blandat system för värnplikt och yrkesförsvar. Inskriv- ningen av värnpliktiga skall i inledningen reduceras med hälften och ersättas av kontraktsanställningar. Kvinnor i kommer enligt beslut att fri- villigt kunna fullgöra värnplikt. 4.1.4Stater med både värnpliktiga och anställda soldater En särskild redogörelse för det danska pliktsystemet finns i av- snitt 4.2. militära försvar består av beredskapsförband (Kri- senreaktionskräfte) och huvudförsvarsstyrkor (Hauptverteidig- ungskräfte). De värnpliktiga i beredskapsförbanden har en något längre tjänstgöringstid än personalen i huvudförsvarsförbanden. Beredskapsförbandens personal kan begära att få förlänga tjänst- göringen för uppgifter inom landet eller i fredsfrämjande insatser utomlands. Något av en årskull tyska män gör värnplikt. väljer vapenfri tjänst, medan resterande blir undantagna på grund av sina civila yrken eller brister i tjänst- göringsförmågan. Undantagen till följd av yrket gäller bl.a. poli- ser och präster. De som har fått vapenfri tjänst behöver varken i fred eller i krig göra någon militärtjänst. De är däremot skyldiga att tjänst- göra i något slag av civil verksamhet. Tjänstgöringstiden är i dessa fall längre än den militära grundutbildnings- tiden. Någon ytterligare tjänstgöring fordras inte i fredstid. Kontraktsanställda och andra har möjligheter att under tjänst- göringen genomföra högskolestudier. 124 Försörjningen med pliktpersonal m.m. i andra länder Kvinnor kan endast tjänstgöra inom sjukvård eller musikkårer i det tyska försvaret. Det är inte aktuellt med någon värnplikt för tyska kvinnor. , , , , , och De flesta förbanden inom stater med yrkesförsvar har en hög insatsberedskap. De anställda soldaterna är väl utbildade för sina uppgifter. Förmågan att hantera komplicerade vapensystem ligger i allmänhet på en hög nivå. Alla kan också relativt enkelt vidare- utbildas för andra slag av verksamhet. De anställda soldaterna skriver kontrakt för ett begränsat antal år. Systemen bygger på att de skall kunna förnya kontrakten och avancera i de lägre befäls- graderna (Non-Commissioned Officers). Personalen i yrkesförsvaren deltar i mycket stor utsträckning i utlandstjänst. Det kan ske i permanent stationerade utlands- förband (amerikanska soldater i och ), i tillfälliga utlandsförband (brittiska soldater i ) eller i interna- insatser i FN:s eller NATO:s regi på t.ex. . Möjligheter till utlandstjänstgöring stimulerar i många fall rekryteringen till första kontraktet men gör det svårt att få an- ställda som bildat familj att förnya det. Detta minskar stabiliteten i bemanningen och kvaliteten på de anställda i lägre befälsgrader. De som behövs i organisationen erbjuds ibland ekonomiska förmåner för att stanna kvar i tjänst, medan andra får ersättningar för att sluta. Det amerikanska försvaret ger lägre befäl med tjänst en slags tillsvidareanställning och slipper den omständliga proceduren att förnya kontrakten. Försvarsmakten i länder med yrkesförsvar har rekryterings- problem med ekonomisk högkonjunktur. avskaffade den allmänna värnplikten och inrättade ett yrkesförsvar. An- talet värnpliktiga minskade övergångsvis med omkring hälften. upphävde parlamentet pliktlagarna. Försörjningen med pliktpersonal m.m. i andra länder 125 Skälen till förändringarna i det belgiska systemet var framför allt dessa: G Något invasionsförsvar behövdes inte längre; G Verksamheten skulle nästan uteslutande omfatta fredsfräm- jande insatser; G Systemet ansågs orättvist, eftersom hälften av männen slapp tjänstgöra; G Det var svårt att hinna utbilda värnpliktiga under sex–för uppgifter inom högteknologiska vapensystem. Det nya belgiska systemet för personalförsörjning bygger på kort- tidsanställning för alla kategorier av befattningar under två–. Andelen kvinnor uppgår till . Problemen är emellertid flera: G Svårigheter att rekrytera personal; G Överskott på främst officerare; G Olämplig ålderssammansättning – för få yngre officerare och för många äldre soldater (förbanden tog i början in äldre värnpliktiga för att snabbt kunna fylla organisationen); G Personalkostnadernas andel av försvarsutgifterna har ökat. införde ett yrkesförsvar . Rekryteringen gick bra och det nya systemet startade före den planerade tidpunkten. De anställda soldaterna skriver kontrakt och kan sedan antingen lämna verksamheten eller söka vidare- anställning. En del blir lägre befäl. Den allmänna inställningen till yrkesförsvar är positiv i . Försvaret följer noga arbetsmarknadsläget för att vid behov kunna intensifiera rekryteringsåtgärderna. Värnplikts- lagarna är vilande. 4.1.6Stater som håller på att införa yrkesförsvar håller på att införa ett yrkesförsvar. Övergången skall vara helt genomförd . Syftet är framför allt att den franska armén med kort varsel skall kunna delta i internationella, fredsfrämjande och humanitära insatser. 126 Försörjningen med pliktpersonal m.m. i andra länder Antalet värnpliktiga minskar efter hand under övergångsperio- den. Rekryteringen omfattar anställda och frivilliga värnpliktiga med 12 månaders tjänstgöring, som kan förlängas. Den franska värnplikten kommer att vara vilande. En dags registrering och information – s.k. försvarsförberedelse – är obli- gatorisk för alla män i åldern 17–. gäller detta även kvinnor, som alltså är skyldiga att genomgå registre- ring och få information. Den som inte har gjort sin försvarsförbere- delse får inte avlägga examen eller prov som är underställda offentlig kontroll (t.ex. körkortsprov). Den som inte registrerat sig kan inte heller få statliga stipendier. avser att börja införa ett yrkesförsvar . Infö- randet av det nya systemet kommer att ske stegvis. Under över- gångsperioden reduceras tiden för första tjänstgöringen från . Spanska soldater som tar anställning kommer att få ett kontrakt . Det skall kunna förlängas upp till eller till . Planer finns på en frivillig värnplikt under omkring för män och kvinnor. försvar består efter en omorganisation av kontraktsanställda i förband med hög insatsberedskap och värn- pliktiga för behoven i fred och vid mobilisering. Den första tjänstgöringen för värnpliktiga i det portugisiska försvaret om- fattar . Det finns dessutom en möjlighet till frivillig tjänstgöring under 8–18 månader. Avsikten är att de anställda skall skriva kontrakt för två–. Strävan är att rekrytera 6 000 anställda . Andelen kvinnor bör vara . Kontrakts- anställning skall ge förtur till civila arbeten efter kontrakts- tidens slut. Rekryteringen av värnpliktiga som frivilligt anmäler sig till tjänstgöring har emellertid blivit begränsad och utbildningstiden anses otillräcklig. har av de skälen beslutat att införa ett yrkesförsvar . Utredningen beskriver i de följande tre avsnitten systemen för försörjning med pliktpersonal i , och . En mer detaljerad redogörelse i matrisform – som ger möjligheter att för varje slag av uppgift jämföra systemen i de tre nordiska län- derna – finns i Bilaga 4. Försörjningen med pliktpersonal m.m. i andra länder 127 4.2.1Det danska pliktsystemet i stora drag Alla danska män är skyldiga att fullgöra värnplikt och skall mönstra. Mönstringen äger rum i åldern 18–. infördes ett system för prövning och inskrivning karaktäriserat av frivillighet och lottning. höjdes ersätt- ningarna väsentligt till dem som skall tjänstgöra. Bakgrunden var det då starkt minskade behovet av värnpliktiga. De värnpliktiga blir vid mönstringen bedömda som lämpliga, begränsat lämpliga eller olämpliga. De som bedöms lämpliga eller begränsat lämpliga drar en lott, som innebär antingen att de skall genomgå grundutbildning eller att de inte skall göra det. har i stort endast de lämpliga skrivits in. För de begränsat lämpliga har lottnumret av det skälet i praktiken ingen betydelse. Lottningen avser inte värnpliktiga som avser att skaffa sig kunskaper och erfarenheter i yrken som försvaret har särskilt stort behov av. Det kan vara t.ex. tekniker av olika slag och sjukvårdspersonal, framför allt läkare. Alla lämpliga och begränsat lämpliga kan ingå ett avtal med myndigheterna om värnpliktstjänstgöring. Det gör att även de som dragit ett s.k. frinummer kan få genomgå grundutbildning. Värnpliktiga som har ingått avtal kallas in före andra och kan i stor utsträckning få sina egna önskemål tillgodosedda. Det senare gäller t.ex. befattning, utbildningsort och tid för tjänstgöring. G Tjänstgöring inom det militära försvaret; G Tjänstgöring inom räddningsberedskapen (det integrerade civilförsvaret och brandväsendet); G Biståndsarbete i utvecklingsländer; G Civilt arbete (vapenfri tjänst). Grundutbildningstiden för meniga är 4–12 månader – de flesta tjänstgör – och för befäl 17–24 månader. Kvinnor kan göra militärtjänst av i stort sett samma slag som männen. En årskull mönstrande män uppgår enligt siffrorna för (med fullständig redovisning) till drygt 32 000 personer. Drygt två tredjedelar av antalet bedömdes som lämpliga eller begränsat lämpliga. Det militära försvaret tog i anspråk nära 9 000 värnpliktiga och den civila räddningsberedskapen ca 1 000 128 Försörjningen med pliktpersonal m.m. i andra länder Resterande omkring 12 000 placerades i personalreserven eller i det civila försvarets beredskapsstyrka (som inte kallas in i fredstid). Upp emot 6 000 av dem som skulle göra tjänst i fred tecknade avtal, medan drygt 4 000 skrevs in med plikt, delvis genom lottning. För befattningar som bl.a. jägare och specialister av olika slag fanns det ca 8 000 kontraktsanställda meniga (kon- stabler). Rekryteringen uppgår som regel till 1 500 kontraktsanställda . Den som vill göra värnplikt genom biståndsarbete i utveck- lingsländer tjänstgör . Ingen har valt denna form av tjänstgöring. Civilt arbete är en vapenfri tjänstgöring. Antalet har genom- snittligt –97 varit knappt 800 personer . Tjänstgöringen sker i allmänhet inom den sociala eller kulturella verksamheten. Tjänstgöringstiden är lika lång som för de värn- pliktiga. För ersättningar till de värnpliktiga som genomgår grundut- bildning finns det ett system med skattepliktig lön och kostersätt- ning. Det sammanlagda beloppet ökar fr.o.m. från 6 300 Dkr till 12 300 Dkr . Avgångs- ersättningen varierar mellan 4 000 och 8 000 Dkr.