sou · GOB3103d2 · 2001-01-01 00:00:00 — Nuvarande kliniska verksamhet med PGD samt kommitténs ställningstagande innebär dock att en glidning av praxis accepteras. Detta öppnar för en generell screening av till exempel ärftligt betingade sjukdomar i akt och mening att möta diagnos med abort. Vi riskerar att vara på väg in i ett nytt vårdparadigm, där vården kan komma att innebära elimination av den sjuka individen. Vi har då fört in en allvarlig praxis i sjukvården, vilket har kallats för mikroeugenik, det vill säga rasbiologi på mikronivå, av i artikeln Eugenics, (1995). Detta är ett avsteg från den människovärdesprincip vi alla vill värna. Denna praxis utgör ett hot såväl mot människan i hennes tidigaste levnadsstadium som mot den svaga och sjuka vuxna människan. Därför borde kommittén hållit fast vid , regeringens och socialministerns deklarerade linje. Reservationer och särskilda yttranden Särskilt yttrande av () Arbetet i utredningen har fungerat väl. Vi har haft målsättningen att resonera oss fram till gemensamma ståndpunkter, vilket vi också gjort. Biotekniken och då speciellt gentekniken är kompli- cerad och förknippad med svåra ställningstaganden. Det kan därför vara vanskligt att slå fast vad som är definitivt rätt , och än mindre i ett längre perspektiv. Gentekniken tvingar fram etiska ställningstaganden som inte alltid är givna på förhand, och kan kräva ingående diskussioner och besinning. Jag står bakom de överväganden och förslag som läggs fram i betänkandet, men vill på några punkter utveckla min syn på dem. Bioteknik är ett stort och viktigt område med många möj- ligheter men även risker. Vad som kommer ut av denna teknik beror på hur den används. Inom medicin och sjukvård har det redan gjorts stora framsteg. På övriga områden ligger det mesta framför oss. Vad jag framför allt anser viktigt är att alla skall kunna känna trygghet inför ianspråktagande av forskningens framsteg inom genteknik och annan bioteknik. Mot den bakgrunden anser jag att den Bioteknikinspektion som vi föreslår är central och nödvändig för att hos människor skapa det förtroende för tekniken som är så viktigt och som är en nödvändig förutsättning för en positiv teknikutveckling till gagn för såväl de enskilda medborgarna som samhället. Den kompetens som skall finnas hos Bioteknikinspektionen, och den kontrollfunktion som myndig- heten skall ha, skall tillsammans med den lagstiftning, som vi har skisserat, borga för att människor kan känna trygghet inför teknikutvecklingen. Det är min uppfattning att vi med de 21 konkreta förslag som vi lägger fram i betänkandet, lägger en sådan grund inför den fortsatta utvecklingen att människor kan känna sig trygga när det gäller biotekniska tillämpningar inom såväl forskningen som hälso- och sjukvården och vad gäller djur och växter. Det måste eftersträvas en ansvarsfull hantering av tekniken hos företagen, vilket förutsätter att det finns klara riktlinjer för deras handlande. Av punkt sju i förslagen framgår att vi anser att bör verka för att riskbedömning av produkter, som innehåller eller består av gentekniskt förändrade organismer, skall utvecklas till en teknikneutral risk- och nyttabedömning. Denna bedömning bör gälla alla produkter oavsett framställningsmetod. Det primära är således produkten och dess egenskaper, inte framställningssättet. Detta betyder inte att framställningssättet är ointressant. Reservationer och särskilda yttranden naturligtvis betydelse om en produkt tillverkas på ett etiskt och miljömässigt acceptabelt sätt eller ej. Punkt sex kan därför enligt min mening inte ses isolerad, utan måste sättas in i sitt samman- hang som ett av flera förslag som hänger ihop. Så, till exempel, föreslår vi i punkt fyra att konsumenternas krav på ett fritt och informerat val när det gäller livsmedel måste tillgodoses och att gentekniskt framställda produkter skall omfattas av krav på obliga- torisk märkning under hela framställningsprocessen från råvara till slutprodukt. Att använda genteknik för att framställa effektivare läkemedel eller för att förbättra behandlingen av sjukdomar är positivt. ställer sig bakom ett förbud mot genterapi på könsceller och kloning av människa. I den skiss till lag om använd- ning av bioteknik på människor, som läggs fram i betänkandet, har dock vissa, om än begränsade, möjligheter öppnats för dessa tillämpningar (efter särskilt tillstånd). Enligt min mening bör sådana möjligheter inte finnas. Hos många människor finns ett starkt motstånd mot livsmedel med genförändrade ingredienser. Förekomsten av genförändrade växter är dock liten. Men det faktum att så gott som samtliga genförändrade grödor som odlas är tåliga mot kemikaliska bekämpningsmedel är högst otillfredsställande. Det stämmer inte med samhällets ambition att minska på giftanvändningen i naturen. Därför tycker jag att det är helt fel att introducera gentekniken, som främst tillfredsställer kemiföretagen. Det är också de som driver utvecklingen mot odling av genförändrade växter. Efter- frågan på genförändrade produkter kommer varken från bonden eller konsumenten. Uppgifter om att användningen av gifter minskar när genförändrade grödor odlas, menar jag måste tas med stor försiktighet. Det är min förhoppning att användningen av gen- teknik skall kunna begränsas till utveckling av grödor med högre kvalitet och passas in i ett system med minskad användning av gifter. Den monopolbildning som kemiföretagen skaffat sig genom köp av växtförädlingsföretag, ger dem makten över växtför- ädlingen. finns knappast några självständiga växtförädlings- företag kvar och det ser jag som en stor risk för framtiden. Kemiföretagen får en alltför stark ställning. De eventuella vinster, som verksamheten med genförändrade växter kan komma att ge, kommer att stanna hos dem. Vinsterna kommer varken bonden eller konsumenten till del. Reservationer och särskilda yttranden Patent eftersträvas på växter och djur som konstrueras med genteknik. Några sådana patent har dock ännu inte getts. Min uppfattning är att det inte heller skall ges några patent på växter och djur. De skyddsformer som finns på detta område är fullt tillräckliga för att växtförädlingsföretagen skall få arbetsro. Jag anser dessutom att varje bonde skall ha rätt att ur sin skörd ta utsäde sådd utan att växtförädlingsföretaget (kemi- jätten) skall ha rätt att ta ut avgift. Detta är inte minst viktigt för utvecklingsländernas bönder. Det förespeglas att gentekniken skall lösa problemen med undernäring och svält i utvecklingsländerna. Det finns enligt min mening inte mycket som talar för att så skall ske, även om gentekniken skulle innebära grödor som kunde ge bättre skördar och vara mer tåliga mot torka m.m. Ekonomin sätter stopp för denna lyckliga utveckling, som ofta förespeglas av kemiföretagen. Om viljan att hjälpa de fattiga och svältande människorna i världen verkligen fanns kunde det ske , utan genförändrade växter. Sädesslag som kan ge utvecklingsländerna betydligt bättre skördar än finns till exempel i konventionella sorter som tagits fram med vanlig växtförädling. En ökad satsning på bioteknik kan få stora positiva effekter för miljön, med eller utan genteknik. Genteknik kan troligen öka möj- ligheterna att ersätta mineraloljeprodukter. Skall detta bli möjligt måste det bli tillåtet att ha en annan och mildare beskattning på biobaserade produkter än på mineraloljebaserade produkter. Därför måste till exempel EU:s mineraloljedirektiv ändras. förbjuder det att skatten sätts lägre på en miljöriktig produkt. Reservationer och särskilda yttranden Särskilt yttrande av () Frågor om bioteknik engagerar och berör allt fler människor. Gentekniskt förändrade grödor (GMO) är kanske den fråga som engagerar allmänheten mest. Tvekan inför den så kallade genmaten beror inte i första hand på misstanken att den skulle vara farlig att äta, det handlar mer om vad som är rätt och fel och vad som är naturligt eller onaturligt. Konsumenterna frågar i allt större utsträckning efter hur varorna är producerade och varifrån de kommer. Efterfrågan på ekologiskt odlade livsmedel ökar . De företag som utvecklar och säljer genmodifierade grödor kan inte uppge vilka långsiktiga konsekvenser det får i naturen. Det finns exempel på att genmodifierad majs har spridit giftigt pollen, som sedan oväntat dödat fjärilar som inte skulle påverkas. Det finns även exempel på kemikalier och andra ämnen, som har introducerats och släppts ut i naturen när människan, ofta med goda avsikter, försöker omorganisera naturen. Detta har i vissa fall fått katastrofala följder för miljön. Skillnaden mellan kemikalier och genetiskt förändrade organismer är att kemikalierna i många fall är nedbrytbara i naturen. GMO däremot är levande och kan därför inte bara sprida sig utan också föröka sig. Enligt min uppfattning måste vi därför dra lärdom av detta och skynda långsamt när det gäller införande av ny teknik. Förutom osäkerheten om vilka konsekvenser GMO kan medföra är GMO även en maktfråga. De stora kemikalie- och utsädesbolagen skräddarsyr nya växtsorter för att de skall passa deras egna bekämpningsmedel och deras egen konstgödning. De kan till exempel göra sina sorter sterila så att jordbrukarna inte har någon möjlighet att odla eget utsäde. Parallellt med att makten över växtförädlingen koncentreras till ett fåtal företag, utarmas kunskapen om alternativa metoder eftersom traditionell växtförädling och äldre sorter tas ur bruk. På så sätt tillskansar sig de transnationella företagen makten över hela produktionskedjan från sådd till skörd. Det är därför viktigt att utveckla och bevara alternativa metoder för växtförädling, liksom metoder och kun- skaper som den enskilde jordbrukaren själv kan äga och använda för att anpassa sorter till lokala förutsättningar och egna behov. I tredje världen, där beroendet av de transnationella bolagen kan få betydligt större konsekvenser än i , är det ännu viktigare att bevara traditionella sorter och förädlingsmetoder så att Reservationer och särskilda yttranden jordbrukarna inte skall bli helt utlämnade till den transnationella kemikalieindustrin. har krävt ett femårigt stopp för kommersiell odling av genmodifierade grödor, vilket också ställer sig bakom. Ett sådant stopp är nödvändigt av olika skäl. Det behövs avsevärt mycket mer forskning om genteknikens risker och effekter på den omgivande miljön. Det är också nödvändigt att människor ges möjlighet att delta i debatten om gentekniken och därigenom få ett medinflytande över teknik- utvecklingen. rusar den tekniska utvecklingen före, opinionen och den demokratiska processen riskerar att bli överkörd. En användning av gentekniken i jordbruket kräver ett regelverk, såväl nationellt som internationellt, som garanterar att tekniken tillämpas på ett säkert sätt. Reservationer och särskilda yttranden Särskilt yttrande av () betänkande belyser många aspekter på den nya tekniken. Främst gentekniken väcker många frågor och kräver en bred debatt. Jag delar utredningens slutsatser och förslag till ny bioteknikpolitik, som just syftar till att få till stånd en bred debatt. Inom ett område delar jag inte utredningens bedömningar. Det gäller genteknikens tillämpning inom jord- och skogsbruk och inom livsmedelsproduktionen. Enligt min uppfattning är genmodifiering av grödor, träd och husdjur inte en önskvärd användning av gentekniken. Jag anser inte att den är en del av den ekologiskt hållbara utveckling som är nödvändig . Jag anser att en utveckling av ett ekologiskt lantbruk är en förutsättning för att kunna eliminera många av de problem dagens jordbruk resulterar i och för att skapa en hållbar jordbruksproduktion och säker livsmedelsförsörjning. Det gäller såväl i utvecklingsländer som i den mer utvecklade delen av världen. Den bild som ges i betänkandet av möjligheterna med genteknik i jord- och skogsbruket anser jag för glättig, dessutom tonas riskerna ner. Med gentekniken kan artbarriärer korsas på ett sätt som inte sker i naturen. Hur dessa nya arter kommer att påverka miljön vet man inte . Det finns många fall där en art som inte hör hemma i en miljö orsakar stora problem, till exempel signalkräfta i , nilaborre i och vattenhyacint i . Risken finns att de genmodifierade nya arterna kan uppföra sig på motsvarande sätt. Genmodifierad lax, som växer fortare och blir könsmogen tidigare, kan medföra ekologiska konsekvenser som kan bli mycket svåra att reparera. Hur genmodifierade träd kommer att bete sig och påverka miljön och andra arter i skogsekosystem, är mycket lite känt. Att gener kan spridas i naturen är klart. Det är dock inte klarlagt hur denna genkontaminering påverkar ekosystem och närbesläktade arter. Som exempel kan nämnas Bt-gener, som inte bara tar död på de insekter som kallas skadeinsekter, utan också på många andra arter. Om sådana gener sprids kan ekosystemen påverkas i stor utsträckning. Detsamma kan gälla gener som ger nya växter möjlighet att binda luftens kväve. Även virusgener och nakna hoppande gener kan orsaka problem som är dåligt kartlagda. De ekologiska riskerna talar alltså för stor försiktighet och återhållsamhet. Reservationer och särskilda yttranden Dagens genförändrade grödor är ofta anpassade till olika bekämpningsmedel. Detta låser enligt min uppfattning fast jord- bruket i ett kemikaliejordbruk, som vare sig är ekologiskt lång- siktigt hållbart eller skapar livsmedelssäkerhet. Utvecklingen borde istället vara den motsatta – mot ett allt mindre kemikaliserat jord- bruk. Jag delar inte uppfattningen om att gentekniken kan bli en ny Grön revolution för jordbruket. Sextitalets så kallade Gröna revolution skapade många problem för . De grödor som introducerades var inte anpassade för de förhållanden som rådde i de länder där de skulle odlas. De krävde dyra kemikalier, gödsel och konstbevattning. Många fattiga bönder klarade inte detta utan slogs ut. Resultatet har på många håll blivit att den kortsiktiga ökningen av produktionen förbyttes i dess motsats. Dessutom försvann många lokalt anpassade sorter. Som exempel kan nämnas att det i odlades 30 000 olika rissorter tidigare. odlas på av risareal endast tio sorter. Den koncentration av produktionen av utsäde och kemikalier som sker i världen riskerar att skapa en liknande situation. De stora multinationella företagen tvingar mer eller mindre återigen på producenterna nya sorter och ny odlingsteknik. Med tanke på den långsiktiga livsmedelssäkerheten, både vad avser tillgång och kvalitet, talar mycket för stor försiktighet och återhållsamhet med gentekniken. Hur de gener som placeras in i den framtida maten påverkar människan är inte känt. Människan utsätts för ett fullskaleförsök. Det kanske inte är så underligt att producenterna av genförändrade grödor och andra organismer motsätter sig ett ekonomiskt ansvar. Konsumenterna har inte efterfrågat de nya grödorna. Att nya gener kan ge allergiska reaktioner visar paranötsgener i soja. vet man ingenting om hur hälso- effekterna blir av det så kallade gyllene riset med betakaroten. Det finns således en kunskapsbrist, som manar till stor för- siktighet. Dessutom finns många andra frågor som inte är klarlagda vad gäller livsmedelsproduktion med genteknik till exempel patentfrågor, användning av genteknik på djur för livsmedels- produktion och skadeståndsansvar för företag som tar fram gen- förändrade organismer (GMO). För den ekologiska lantbrukaren medför odling av GMO hos konventionellt odlande grannar att gröda inte enbart kan väljas utifrån de egna önskemålen och behoven utan också utifrån grannars val. Detta för att undvika att den egna grödan, till Reservationer och särskilda yttranden exempel raps, blir kontaminerad med gener från GMO-grödor via insekter eller vind. Jag och de gröna delar Svenska Naturskydds- föreningens krav på ett femårigt moratorium för kommersiell odling av genmodifierade organismer. Vi anser också att stor restriktivitet bör tillämpas för försöksodlingar. Reservationer och särskilda yttranden Särskilt yttrande av () Biotekniken kommer med stor sannolikhet att kunna revolutionera förutsättningarna för att människor ska kunna leva ett värdigare liv. berör den på djupet många frågor om vad liv är och vilka etiska principer som bör gälla för detta. Det ställer stora krav på en omsorgsfull etisk prövning, också när tempot i den biotekniska forskningen och angelägenhetsgraden i de nya forskningsrönen gör, att det för de närmast berörda kan synas innebära onödig tidsspillan. Bioteknik i sig är inte farlig – inte heller genteknik. Den ger människan möjligheter av stor betydelse. innebär den att människan i sin hand tagit ett instrument, där hon har möjlighet att överföra genetiska anlag över artgränser på ett sätt, som naturen inte tidigare känt till. Det innebär också att vi ännu inte kan överblicka eller ens föreställa oss eventuella konsekvenser, som vi inte skulle vilja se förverkligade. Forskningen måste därför med nödvändighet vara fri. Endast så kan vi öka vår kunskap på området. Men det innebär också ett ansvar för samhället att värdera och sätta ramar för tillämpningen av de nya forskningsrönen. Debatt om bioteknik är välkommen. Endast så kan en förankring ske bland människor för de överväganden som måste göras. Den allmänna debatt som förs i främst och i kan synas nymornad. Men debatt handlar inte om rätt eller fel, utan om att människor har rätt att ställa sina frågor och att framlägga sina värderingar och slutsatser. Den myndiga människan i det moderna samhället ska tillförsäkras största möjliga valfrihet att välja själv – till exempel ekologiskt odlad mat eller icke genmodifierad mat. Det finns inget rätt val, bara den enskilda individens rätt att välja själv. Det finns en uppenbar risk att försiktighetsåtgärder som vidtas i demokratiska stater gör att den biotekniska forskningen och tillämpningens gränser tillåts sprängas i stater, där människor inte ges samma möjligheter till inflytande över utvecklingen. Detta riskerar att i sin tur sätta en press på mer försiktiga stater att tillåta sådant som ändå tillåts i mindre nogräknade sammanhang. Det sker lätt med hänvisning till att forskning och/eller forskningsresurser annars riskerar att flytta utomlands. Reservationer och särskilda yttranden Kommittén har valt att i sin skiss till lag om användning av bioteknik på människor endast inkorporera gällande lag, där sådan föreligger. Jag är överens om det upplägget. Kommittén har inte haft förutsättningar att framlägga ett mer genomarbetat förslag. Det innebär att frågan om en ny lag måste bli föremål för ytter- ligare och omsorgsfull prövning. Det är särskilt angeläget att då också pröva delar av nu gällande lag så att helheten blir konsekvent bland annat i synen på mänskligt liv i dess olika stadier. Ökade möjligheter att välja får inte heller leda till ett synsätt, där det avvikande människolivet i allt högre grad väljs bort. Vad gäller kommitténs skiss till lag om forskning på människor har den tillkommit så sent i kommitténs arbete, att den enligt min mening inte hunnit få en tillfredsställande behandling. Den borde således inte framläggas i denna form som kommitténs förslag. Jag delar fullt ut kommitténs uppfattning att genterapi på könsceller liksom reproduktiv kloning av människor skall vara förbjuden. Det rör sig om så allvarliga frågeställningar att en förändring av förhållningssättet till dem måste föregås av en omsorgsfull prövning och översyn av lagstiftningen. Plötsliga nya forskningsrön är inte skäl att göra den processen snabbare. Jag anser däremot att rättsläget i ett par avseenden inte är till- fredsställande. Olika föreskrifter har tillkommit vid olika tid- punkter och utan en samlad helhetssyn. Det gör att det kan tyckas saknas konsekvens i bakomliggande etiska bedömningar. Till exempel ställs mycket långtgående krav på när preimplantatorisk diagnostik får göras medan abort kan göras oavsett vilka skälen är. Rimligen borde synen på fostrets utveckling till människa innebära att det etiskt är ett större ingrepp ju senare i livscykeln det sker. Någon enkel lösning på detta ser jag inte. När det gäller reglerna för insemination, som är under omprövning för att eventuellt också kunna komma ifråga för homosexuella kvinnor, knöts de i början mycket till att det blivande barnet skulle ha rätt att få veta vem den biologiske fadern är. Det tycks bli alltmer uppenbart att den rätten alldeles för ofta är rent fiktiv, då barnets legala föräldrar över huvud taget inte upplyser barnet om dess tillkomst. Då finns det inte heller någon anledning för barnet att fråga. Då bör frågan ställas om insemina- tionen egentligen ägt rum på rätt premisser. Den har helt ägt rum på föräldrarnas villkor utan att hänsyn tagits till barnets berättigade krav. Reservationer och särskilda yttranden Det kan ibland synas som att det inte längre skulle föreligga någon etisk konflikt då man tagit ställning för rådande lagstiftning på abortområdet. Tvärtom handlar det enligt min mening som så ofta om att ta ställning till två, eller fler alternativ, där varje alternativ är behäftat med etiska betänkligheter, men där inte heller att avstå innebär att man undandrar sig etiska problem. För mig går en gräns vid när mänskligt liv får användas uteslutande för en annan människas eller för andra människors skull. Jag ser utvecklingen, när det gäller stamceller som ett ban- brytande framsteg. Vi vet på långt när inte hur denna teknik kan komma att utvecklas. På nuvarande forskningsstadium kan det se ut som att forskning på embryonala stamceller vore ofrånkomlig. Det står emellertid i direkt strid med uppfattningen att också ett mänskligt embryo omfattas av synen att inte få användas för någon annans skull. Den forskningen finner jag således inte etiskt försvarbar. En hel del talar för att man framöver kan komma att hitta andra vägar med mindre etiska konflikter. Att i ett över- gångsskede tillämpa ett annat synsätt medverkar dock till att successivt trubba av respekten för denna etiska grundprincip. Kommittén förordar en rad åtgärder för att stötta, stimulera och främja forskning och kommersiell tillämpning av biotekniska forskningsrön. Avsikten är givetvis vällovlig. Det visar sig emellertid att den typen av riktade, selektiva stödåtgärder från samhällets sida i bästa fall bara är en mindre effektiv användning av samhällets resurser. I sämsta fall styr den utvecklingen fel. Forskning och företagande sker bäst i ett klimat med stor frihet och en generell och gynnsam forsknings- och företagarfrämjande politik. Achen, T. (1997). Den bioetiske udfordring. ActionAid (1999). AstraZeneca and its genetic research. world or fuelling hunger? , A. m.fl. (1998). Biotechnology and Pharmaceuticals – a literature study. , P. m.fl. (1974). Potential biohazards of recombinant DNA molecules. , P. m.fl. (1975). Asilomar conference on recombinant DNA molecules. , P. och , M. (1995). The recombinant DNA controversy: Twenty years later. Betsholtz, C. (1997). The mouse as a genetic model organism. I: Transgenic animals and food production. Kungliga Skogs- och Lantbruksakademiens tidskrift 20, 1997. Bjornson, C. R., m.fl. (1999) Turning Brain into Blood: A Hematopoietic Fate Adopted by Adult Neural Stem cells in Vivo. H. och , T. (1998). Experimental vaccine strategies for cancer immonotherapy. J. Biomed. (1999). Selling suicide, farming, false promises and genetic in developing countries. (2000) Generalized Potential of Adult Neural Stem Cells. Science 288:1660–1663. (2000). : Progress with Responsibility. Downy, R. (1992). Biosafety of transgenic oilseed Brassica species. I: Proceedings of the second international symposium on the biosafety results of field tests of genetically modified plants and microorganisms. Goslar, Braunschweig: BBA, s. 17–21. (1997). AqAdvantage : Issues in the introduction of transgenic foods. I: Transgenic animals and food production. Kungliga Skogs- och Lantbruksakademiens tidskrift 20, 1997. (1998). European Life Sciences 98, Shift. (1999). European Life Sciences 99, Communication Value. (1997).