sou · GOB310d1 · 2001-01-01 00:00:00 — Provvärderings- områden bör bildas om det saknas tillräckligt antal provvärderingsobjekt inom ett värdeområde. Även om så inte är fallet finns det anledning att vid provvärderingen göra jämförelser mellan olika värdeområden. Regler om provvärderingsområden finns i föreskrifter från RSV. Det förhållandet att förfarandet vid provvärdering nu lagregleras innebär inte att något formellt beslut om provvärderingsområden skall fattas. Paragrafen är ny. Där föreskrivs att förslag till värdeområdesindelning och riktvärdekartor med riktvärdeangivelser skall ställas ut på skattemyndigheterna. Att synpunkter endast får lämnas av den som berörs av förslaget innebär att främst ägare till fastigheter inom det värdeområde där fastigheten är belägen får yttra sig liksom innehavare av rättigheter till sådana fastigheter, t.ex. hyresgäster och arrendatorer. Paragrafen är ny och behandlar förberedelsearbetet vid förenklad fastighetstaxering. I första och andra styckena anges att de föreskrifter enligt 7 kap. 7 § som beslutats vid den senaste allmänna fastighetstaxeringen skall gälla om inte väsentligt ändrade förhållanden inträffat. De föreskrifter som avses gäller bl.a. indelning i värdeområden, klassindelning samt värdeserier och värdetabeller för olika byggnadstyper och ägoslag. Hänvisningen till 1–3 §§ innebär bl.a. att det även under förberedelsearbetet vid den förenklade fastighetstaxeringen skall bildas referensgrupper och att provvärdering skall ske. Medverkan av referensgrupper och provvärdering är viktiga ingredienser även vid förenklad fastighetstaxering. Paragrafen är ny och innebär bl.a. att de skyldigheter som en ny fastighetsägare har att lämna uppgifter vid allmän fastighetstaxering i tillämpliga delar skall gälla också vid förenklad fastighetstaxering. 20 kap. Taxering m.m. Ett nytt andra stycke har införts av innebörd att i de fall förslag till allmän eller förenklad fastighetstaxering har lämnats utan erinran av fastighetsägaren skall förslaget gälla som grundläggande beslut om taxering från taxeringsårets ingång. Något särskilt beslut om taxering behöver i sådana fall inte meddelas. Sådant beslut som anges i första stycket behövs således endast i de fall då fastighetsägaren har kommit med påpekanden eller om förslag till fastighetstaxering inte har gått ut. Det framgår i och för sig redan av 1 kap. 3 § att beslut om fastighetstaxering gäller från taxeringsårets början. Det finns dock anledning att, beträffande de förslag till beslut som enligt andra stycket skall gälla som beslut, markera att beslut skall anses ha meddelats vid taxeringsårets början. Efter denna tidpunkt skall således den som är missnöjd begära omprövning eller överklaga beslutet. Givetvis bör inte formuleringen av fastighetsägarens missnöjesyttring bli avgörande för hur ärendet skall hanteras utan bestämmelsen har framför allt till syfte att klargöra när skattemyndigheten skall uppfatta en skrivelse som en begäran om omprövning eller ett överklagande och vidarebefordra den till länsrätten om myndigheten inte anser sig böra ändra beslutet i enlighet med yrkandet. Ändringarna innebär endast att begreppet skatteplikt har utmönstrats samt att basvärde har bytts ut mot taxeringsvärde och säreget förhållan- de mot justerat riktvärde. Eftersom något särskilt beslut inte behöver meddelas när ett förslag till allmän eller förenklad fastighetstaxering har lämnats utan erinran av fastighetsägaren behöver inte heller någon underrättelse om beslut skickas ut till denne. Detta framgår av ett nytt andra stycke. Ändringen innebär endast att basvärde har bytts ut mot taxeringsvärde. Ändringen innebär att bestämmelser om möjlighet att meddela ändringsbeslut till fastighetsägarens nackdel vid allmän fastighets- taxering skall gälla även vid förenklad fastighetstaxering. Överklagande av skattemyndighets beslut Elproduktionsenhet utgör i enlighet med en lagändring (SFS 1999:630) en särskild taxeringsenhet. Ändringen innebär att elproduktionsenhet införs i bestämmelsen. Överklagande av länsrätts och kammarrätts beslut m.m. 4–6 §§ Ändringarna innebär att bestämmelserna om särskilda ledamöter i kammarrätt görs tillämpliga på förenklad fastighetstaxering. 22.2Förslag till lag om ändring i lagen (1999:1247) om ändring i fastighetstaxeringslagen (1979:1152) I anslutning till att antagit en ny inkomstskattelag har en ändring införts i 24 kap. 1 § och 32 kap. 1 §. Utredningen föreslår att bestämmelserna även görs tillämpliga vid förenklad fastighetstaxering. 22.3Förslag till lag om ändring i lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt Ändringarna är föranledda av förslagen om finansiering i 21 kap. i betänkandet.