sou · GOB321d2 · 2001-01-01 00:00:00 — Försvarsmakten och utbildningsansvariga civila totalförsvarsmyndigheter bör informera förbanden eller motsvarande enheter. Utredningen anser vidare att lokala överenskommelser skall komma till stånd mellan utbildningsansvariga myndigheter inom totalförsvaret och högskolorna om möjligheterna för den civil- eller värnpliktige att bedriva studier före, under och efter grund- utbildningen. Syftet skall bl.a. vara att få till stånd kurser som är anpassade till de civil- och värnpliktigas möjligheter att vid sidan om grundutbildningen genomföra studier. Den modell som NB 5 och har utvecklat borde kunna bli ett mönster för samarbetet mellan fler högskolor och civila eller militära utbild- ningsenheter. 10.4Formerna för grundutbildningen (utbildningssystemet) Utredningens förslag: Försvarsmakten får i uppdrag att beskriva och analysera även andra utbildningssystem än det som myndigheten avser att tillämpa. Grundläggande för den framtida utbildningsverksamheten är enligt Försvarsmaktens nya Utbildningssystem 2010 att ge för- band, system, funktioner och enskilda förmåga att genomföra väpnad strid. Denna förmåga skall helt eller delvis kunna tilläm- pas inom ramen för de olika slag av uppgifter som Försvarsmak- ten har. Försvarsmaktens principmodell för utbildning av värnpliktiga är gemensam för de olika grenarna av det militära försvaret. Den beskriver alla stegen i utbildningen från inskrivning till dess att den värnpliktige inte längre tas i anspråk i det system som regle- ras av lagen om totalförsvarsplikt. Till modellen hör även en beskrivning av de övriga tjänstgöringsområden där värnpliktiga befäl och meniga tjänstgör inom ramen för grundorganisationen eller för internationella uppgifter genom frivilligt åtagande. Grundutbildningens genomförande, m.m. 293 Utbildningssystemet skall enligt Försvarsmakten vara flexibelt och alltså kunna varieras för att tillgodose behovet av föränd- ringar i utbildningsvolym, utbildningsmål, utbildningstider och allmän inriktning av verksamheten. Kraven på rationalitet förut- sätter emellertid att det har relativt fasta ramar, som inte förändras alltför ofta. Försvarsmaktens uppgift att hävda den territoriella integriteten kommer – tillsammans med de internationella uppgifterna – sannolikt att vara styrande för utbildningsverksamheten. För att hävda den territoriella integriteten måste förbanden som det gäller ha beredskap . Kraven på att kunna delta i internationella insatser fordrar en hög grad av flexibilitet i utbildningen. För att kunna växa i ett anpassningsskede måste systemet kunna tåla en omfattande ökning av det årliga antalet värnpliktiga som genomgår utbildning. Enligt Försvarsmakten har en system- och förbandsinriktad utbildningsorganisation betydande fördelar framför en långt- gående fack- och funktionsinriktad organisation. System- och förbandsutbildning ligger alltså till grund för den modell som Försvarsmakten har valt. Principen får emellertid inte drivas allt- för långt. Det finns omslagspunkter där system- och förbands- utbildningen enligt Försvarsmakten uppenbarligen blir orationell. Försvarsmaktens fyra huvuduppgifter innebär ett krav på förmåga att skapa, vidmakthålla och utveckla kunnande för G Sammansatta insatsförband, som skall kunna genomföra modern rörlig krigföring i operativ ram; G Markstridsförband, som skall kunna genomföra modern rör- lig krigföring i fördelnings ram; G Sjöstridsförband, som skall kunna genomföra modern sjö- och kuststrid i insatsstyrkors ram; och G Luftstridsförband, som skall kunna genomföra modern luft- strid i flygkommandos ram. Försvarsmakten säkerställer förmågan genom årlig utbildning av förbands-, funktions- och materielsystem av hög kvalitet och mot väl definierade mål. Det fordras övningar i högre förbands ram under olika miljöförhållanden. Ambitioner, inriktning och omfattning på utbildningen kommer att kunna variera mellan 294 Grundutbildningens genomförande, m.m. olika år beroende på vilka uppgifter som för tillfället skall prio- riteras. Det nuvarande utbildningssystemet innebär att armén och kustartilleriet i huvudsak utbildat för en krigsorganisation som varit inriktad mot att i samband med ett väpnat angrepp kunna mobilisera. Flottans och flygvapnets organisation har till största delen haft uppgiften att säkerställa territoriell integritet. Detta har inneburit att utbildningsomgångarna legat omlott och att befäls- tätheten varit högre än inom armén och kustartilleriet. Det kommande utbildningssystemet skall enligt Försvars- makten utvecklas mot förändrade och utökade krav. Utbildningen för markstridsförbanden kommer i ökad utsträckning att behöva inriktas mot internationella uppgifter. Kraven på mobilisering och beredskap minskar. Flyg- och sjöförsvarssystemen skall även i fortsättningen framför allt kunna hävda territoriell integritet men också utvecklas för att kunna tillgodose behov i den internationella verksamheten. Den volymoberoende modell som Försvarsmakten redovisar i Utbildningssystem består av följande huvudkomponenter: 1.Rekryterings- och urvalssystem, som är förenklat och mer flexibelt än det nuvarande; 2.Grundutbildning för nationella och internationella uppgifter grundad på plikttjänstgöring; 3.Fortsättningsutbildning för i första hand nationella uppgifter, som också bygger på plikttjänstgöring; 4.Övrig tjänstgöring i olika befattningar för nationella eller internationella uppgifter grundad på avtal mellan den enskilde och Försvarsmakten. Grundutbildningen i Utbildningssystem skall omfatta G Ett grundläggande block med inriktning på soldatförmåga eller sjömansskap; G Ett mellanblock med inriktning på befattningskunskaper; G Ett avslutande block med inriktning på förbandsutbildning eller beredskapstjänst. Grundutbildningens genomförande, m.m. 295 Alla värnpliktiga genomgår enligt modellen i huvudsak samma utbildning i det grundläggande blocket . Utbildningen i mellanblocket skall vara utformad med hänsyn till kraven som olika befattningar ställer. Det kan vara en yrkeskurs eller utbildning för en rent stridande befattning i ett fältförband. För de befattningar som skall ingå i förband stegras verksamheten efter hand till att omfatta utbildning i grupper, troppar och pluto- ner. Blocket med förbandsutbildning skall göra det möjligt att skapa förband. En del förband kan i detta skede av utbildningen användas för upprätthållande av beredskap, som syftar till att För- svarsmakten skall kunna hävda den territoriella integriteten. Genom att samla förband till större enheter kan Försvarsmakten skapa en förmåga att verka även inom högre förbands ram. Meto- den varierar något mellan försvarsgrenarna. För befälsuttagna gäller principen om förstegsutbildning, dvs. inryckning sker innan de meniga börjar sin utbildning. Försvarsmakten överväger vilka för- ändringar som måste ske i utbildningssystemet för att det skall vara möjligt att eliminera eller helt minska omfattningen av denna förstegsutbildning. Modellen innebär vidare att det i samtliga block skall vara möjligt att välja tyngdpunkt i verksamheten. Valet av inriktning och ambition kommer att styra vilket mål och vilken förmåga som skall uppnås. Utbildning som inriktas mot den internationella verksamheten bör ske både i mellanblockets befattningsutbildning och det avslutande blockets förbandsutbildning. Fortsättningsutbildningen kommer enligt Försvarsmakten att begränsas betydligt i förhållande till den nuvarande planeringen. Förutsättningen är emellertid att grundutbildning kan genomföras mot de mål som gäller. Den fortsättningsutbildning som kommer att äga rum skall om möjligt samordnas med genomförandet av förbandsutbildningen i det avslutande blocket. Bemanningen av civila myndigheters krigsorganisation bygger på organisationen i fred och på den dimensionering som finns för att de skall kunna möta även andra hot och risker än väpnat angrepp. Personer som har genomgått grundutbildning med civilplikt ingår 296 Grundutbildningens genomförande, m.m. i krigsorganisationen vid höjd beredskap. De är ett komplement till anställda och annan avtalsbunden personal. Grundutbildning av tjänstgöringsskyldiga efter inskrivning med civilplikt består som tidigare framgått av utbildning om (kort grundutbildning) och av utbildning längre än (lång grundutbildning). Inskrivning och krigsplacering efter kort grundutbildning kan ske av alla tjänstgöringsskyldiga som inte har tagits i anspråk med civilplikt (lång grundutbildning) eller värnplikt. Genom detta för- farande kan den bemanningsansvariga myndigheten eller motsva- rande i stor utsträckning själv påverka och namnge de personer som den vill utbilda. Förfarandet gör det möjligt att lokalt rekrytera pliktpersonal, vilket ofta är ett krav om det gäller krigsorganisationen i en kommun. Inskrivning efter kort eller ingen grundutbildning ger också möjligheter att utnyttja kunskaper och erfarenheter från yrkeslivet eller tidigare civil och militär grundutbildning och att anpassa inskrivningen till den enskildes studie- eller arbetssitua- tion. krigsplacering efter kort grundutbildning tillämpas för när- varande för befattningar som hemskyddsgruppchefer, reservbro- byggare och beredskapspoliser. Inskrivning och krigsplacering efter lång grundutbildning ger möjligheter till en längre sammanhängande pliktutbildning för de befattningar som kräver mer omfattande kunskaper och färdig- heter. Utbildning till befattningar med civilplikt innebär att det finns tjänstgöringsalternativ även för dem som önskar vapenfri tjänst. Ansvar och uppgifter för civil verksamhet i det krigsomställda samhället är fördelade mellan statliga myndigheter, kommuner, landsting, företag och organisationer. Bemannings- och utbild- ningsansvaret sammanfaller inte inom alla områden. Som exempel kan nämnas att kommunerna svarar för beman- ningen och bedömer behovet av pliktpersonal inom sin egen verksamhet. Utbildningsansvaret för den personal som skall genomgå grundutbildning ligger däremot på . Det gäller befattningar som räddningsmän, sanerare och ammunitionsröjare. Inom elförsörjningsområdet är både beman- nings- och utbildningsansvarig organisation. Stommen i krigsor- ganisationen är emellertid kraftföretagens personal. Utbildning med civilplikt sker för en del befattningar – linjereparatörer, ställ- verksreparatörer och driftbiträden – i regi av . Grundutbildningens genomförande, m.m. 297 Utbildning med civilplikt syftar till att den enskilde skall kunna tas i anspråk för tjänstgöring under höjd beredskap. Målen för utbildningen bygger på de krav som befattningen i krigsorganisa- tionen ställer. De som genomgått grundutbildning och blivit krigsplacerade skall i allmänhet tjänstgöra tillsammans med den i fred anställda personalen. En del av grundutbildningen sker som praktik vid arbetsplatserna. Grundutbildning för civila krigsorganisationer är alltså inrik- tade på en befattning som skall bemannas under höjd beredskap. Befattningsanalyser och befattningskrav har utarbetats i enlighet med normer. 10.4.3Utredningens överväganden och förslag Det system för genomförande av den militära grundutbildningen som Försvarsmakten redovisat i sitt underlag till regeringen – Utbildningssystem 2010 – gör det enligt Försvarsmakten möjligt för förbanden att uppfylla de krav som kommer att ställas på verksamheten. Det innebär att Försvarsmakten kommer att kunna lösa även de delvis förändrade huvuduppgifter som För- svarsmakten fick genom försvarsbeslut. Med den hotbild som gäller för planeringen har skyddet av den territoriella integriteten och internationella fredsfrämjande insatser fått ökad betydelse. Försvarsmakten skall vidare enligt statsmakternas beslut kunna medverka med åtgärder mot svåra påfrestningar på samhället i fred. Enligt utredningens uppfattning kan utvecklingen leda till att medverkan i internationella fredsfrämjande insatser i praktiken blir den dominerande uppgiften – och den som Försvarsmakten kan få svårt att lösa. Utredningen kommer i kapitel 13 att behandla frågor om utbildning av personal till styrkor som skall delta i internationella insatser och i det kapitlet föreslå olika slag av åtgärder som direkt syftar till att underlätta förberedelserna för sådan verksamhet. Dessa åtgärder tar i allt väsentligt sikte på den författningsreglering som verksamheten fordrar. Utredningen anser emellertid att det mot bakgrund av de delvis nya uppgifterna – inte minst kraven på medverkan i internatio- nella insatser – finns skäl att bedöma om även själva utbildnings- systemet skall omprövas. En del förändringar har skett eller 298 Grundutbildningens genomförande, m.m. kommer att ske, men grunden är densamma som . För- svarsmakten kommer att utbilda värnpliktiga för en förhållande- vis stor organisation, som går att mobilisera om det kommer att behövas. Den utbildade personalen kommer att finnas i förband eller i register över resurser som Försvarsmakten i ett anpassningsskede skall kunna bilda förband av. Både de värnpliktiga kommer att ha sin högsta förmåga i samband med utryckningen Ett pliktsystem skall givetvis fungera oavsett utbildningsform, volym och annat som kan komma att förändras . For- merna för utbildningen utgör emellertid en väsentlig grund för tillämpningen av systemet. Utredningen anser mot den bakgrun- den att det i den kommande beredningen av utredningens förslag till principer för plikttjänstgöringen bör finnas ett underlag som visar hur ett eller flera alternativa utbildningssystem skulle kunna se ut. Till frågor som bör behandlas hör dessa: Behöver Försvars- makten en ständigt insatsberedd organisation även inom mark- stridsområdet? Går det i så fall att förändra utbildningssystemet särskilt för arméns del, så att det alltid finns värnpliktig personal och förband på en tillfredsställande utbildningsnivå i tjänst? Skulle en annan utbildningsform påverka rekryteringen av perso- nal till styrkor som skall medverka i internationella insatser? Utredningen anser att Försvarsmakten bör få i uppdrag att analysera även alternativa lösningar. Försvarsmakten bör belysa de skillnader i förutsättningarna att lösa olika slag av internatio- nella och andra uppgifter som blir följden om myndigheten väljer antingen Utbildningssystem 2010 eller någon av de andra former för utbildningen som Försvarsmaktens överväganden kommer att omfatta. Det bör framgå om de alternativa utbildningssystemen bör tillämpas inom hela Försvarsmakten eller om olika slag av verksamhet kan använda olika slag av utbildning. Förutsättningen för ett förändrat utbildningssystem är, som utredningen tidigare redovisat, att verksamheten kan planeras så att den som genomgår grundutbildningen inte skall behöva vänta mer än två terminer efter gymnasieskolan, innan han eller hon får påbörja högskolestudier. Antalet utbildade med civilplikt kommer enligt statsmakternas kontrollstationsbeslut att minska . Grundutbildningens genomförande, m.m. 299 säkerhetspolitiska situationen i omvärlden utgör ett motiv för att verksamheten skall fortsätta att minska. Med den hotbild som föreligger kan det visa sig att befintliga resurser i fred kräver begränsade kompletteringar med civilpliktiga som efter mönstring genomgår grundutbildning. ÖCB har, som framgått av redogörel- sen i kapitel 5, på uppdrag av regeringen utrett behovet av grundutbildning. Omfattningen av grundutbildningen med civilplikt längre än syftar, som utredningen tidigare redovisat, till att på kort sikt i begränsad utsträckning komplettera samhällets insatsbered- skap och att anpassning förstärka civila krigsorgani- sationer. En viss årlig grundutbildning gör det möjligt för de utbildningsansvariga myndigheterna att bibehålla kompetensen i utbildningsverksamheten, så att de i ett läge med en annan säker- hetspolitisk hotbild skall kunna expandera. ÖCB har i rapporten till regeringen beskrivit hur stora utbildningsplattformarna behö- ver vara för att en ökad grundutbildning skall kunna genomföras i ett anpassningsskede. Eftersom den säkerhetspolitiska hotbilden är osäker räcker det om de civila myndigheterna gör relativt översiktliga bedömningar av personalbehovet. Sådana översikt- liga bedömningar skapar den handlingsfrihet och flexibilitet i pla- neringen som det är angeläget att uppnå. ÖCB anser att målet för den årliga grundutbildningen inom det civila området skall vara att ge den civilpliktige en sådan förmåga att han eller hon utan repetitionsutbildning kan kvarstå i sin befattning under omkring . För grundutbildningen som skall ske i ett anpasssningsskede blir det sannolikt nödvändigt att komplettera de civilpliktiga från den för mönstring aktuella års- kullen med mönstrande . En förutsättning för att detta skall kunna ske är att mönstringsvärdena är aktuella. I annat fall blir det nödvändigt att göra en ny mönstring. Utredningen har i kapitel 8 föreslagit att uppgifter om pliktperso- nal som är lämplig för tjänstgöring som fordrar lång grundutbild- ning – och inte skrivs in för sådan utbildning efter prövningen i steg 2 – skall föras in i rekryteringsmyndighetens register enligt den princip som gäller för inskrivning i den nuvarande utbild- ningsreserven. Det förhållandet att endast de som är lämpliga för lång grund- utbildning skrivs in i registret innebär i praktiken att alla som vid mönstringen bedöms lämpliga för endast kort grundutbildning kommer att stå utanför systemet. De kan emellertid komma att kallas in till tjänstgöring längre fram, om de på grund sin framtida 300 Grundutbildningens genomförande, m.m. civila utbildning och sina yrkeserfarenheter kommer att behövas i en krigsorganisation. Kravet på handlingsfrihet i personalplaneringen är ett skäl att överväga kommunernas och statsliga myndigheters roller vid inskrivning till grundutbildning med civilplikt. Detta bör vara en statlig angelägenhet fram till dess att kommunerna får disponera de utbildade. Det bör i allmänhet ske först i ett anpassningsskede. Ett sådant system skulle i en betydande utsträckning förenkla rutinerna för inskrivning, grundutbildning och krigsplacering av civilpliktiga som under höjd beredskap skall tjänstgöra i den kommunala verksamheten. En sådan förenkling skulle inte innebära några förändringar av kommunernas ansvar för civilt försvar. Snarare befäster den för- delningen av kostnadsansvaret mellan stat och kommun. Utred- ningen anser mot bakgrund av de redovisade möjligheterna till förenkling att rutinerna i samarbetet mellan kommunerna och de statliga myndigheterna bör ses över. 10.5Värnpliktiga som efter inskrivningen begär vapenfri tjänst Utredningens förslag: De värnpliktiga som efter inskriv- ningen begär vapenfri tjänst skall omplaceras till utbildning inom Försvarsmakten som inte är förenad med bruk av vapen eller till utbildning med civilplikt inom den civila delen av totalförsvaret. Utbildningen med civilplikt skall rymmas inom den ram på 900 grundutbildade som ÖCB föreslagit. begärde knappt 500 av de nära 1 400 som ansökte om vapenfri tjänst sådan tjänst i samband med mönstringen. Den som före inskrivningen ansöker om en sådan tjänst – och bedöms lämplig för lång grundutbildning – får i allmänhet någon av de civilpliktsbefattningar som är lediga under inskrivningsåret. Den som i stället efter inskrivningen begär vapenfri tjänst kommer att bedömas på nytt mot bakgrund av den civilpliktsutbildning som i det läget finns att tillgå. ansökte det övervägande flertalet i anslutning till inryckningen eller under grundutbild- ningen om sådan tjänstgöring. Grundutbildningens genomförande, m.m. 301 Om det för tillfället inte finns några civilpliktsbefattningar lediga, kan den som begär att få lämna värnpliktsutbildningen skrivas in i utbildningsreserven. En möjlighet – som också tillämpar – är att låta den tjänstgöringsskyldige stå kvar som en resurs inför inskrivningen med civilplikt under något av . Det senare innebär både för myndigheterna och för den enskilde att problemen flyttas framåt i tiden. Inskriv- ningen i utbildningsreserven leder till att den som avbrutit värn- pliktsutbildningen genom att begära vapenfri tjänst i praktiken slipper att fullgöra tjänstgöring. Utredningen anser det viktigt för pliktsystemets trovärdighet att de som har skrivits in fullgör tjänstgöring som inskrivningsbeslutet avser. Detta innebär att den som på grund av sin personliga övertygelse inte längre vill bära vapen skall ompla- ceras till uppgifter som inte förenade med bruk av vapen. Det som ligger närmast till hands är att flytta över den som får vapenfri tjänst till andra uppgifter inom Försvarsmakten. För den som på grund av sin övertygelse begär att den fortsatta tjänstgöringen skall äga rum utanför Försvarsmakten behövs det utbildningsplatser inom civila verksamheter. Utredningen anser det naturligt att denna utbildning inriktas på uppgifter inom den civila delen av totalförsvaret och att utbildningen skall rymmas inom den ram på 900 civilpliktiga efter 2001 som ÖCB enligt redovisningen i kapitel 5 bedömer att det finns behov av. Det innebär att de bemannings- och utbildningsansvariga myn- digheterna måste vara flexibla i planeringen och genomförandet av utbildningen. 10.6Det pedagogiska innehållet i grundutbildningen Utredningens förslag: De utbildningsansvariga myndig- heterna får i uppdrag att skapa ett forum som gör det möjligt för dem att tillsammans gå igenom och utvärdera det pedago- giska innehållet i utbildningen. Försvarshögskolans ansvar och befogenheter som gäller den pedagogiska utvecklingen inom totalförsvaret skall omfatta grundutbildningen inom både den civila och den militära delen av totalförsvaret. Försvarshögskolans åtgärder bör samman- taget leda till en kvalitetssäkring, som innebär att pedagogiken i grundutbildningen fortsätter att utvecklas och att tiden som de 302 Grundutbildningens genomförande, m.m. värnpliktiga ligger inne används på ett så ändamålsenligt sätt som möjligt. för totalförsvarspliktiga () bör inom ramen för sin verksamhet följa upp pliktutbildningens uppläggning och genomförande. 10.6.1 Kunskapsutvecklingen i samhället Tillgången på kunskap ökar dramatiskt i samhället. Under 1800- talet beräknas det ha tagit ett fyrtotal år att fördubbla kunskaps- massan. går det på mellan ett och . Utveck- lingen har gjort det nödvändigt för företag och andra verksam- heter att fortlöpande vidareutbilda de anställda. Personal i många företag eller andra verksamheter måste fatta beslut i frågor som avgjordes på betydligt högre nivåer i organisationen. En av skolans viktigaste uppgifter är att utbilda elever som skall kunna inhämta kunskaper i denna miljö. Skolan skall enligt skollagen ge överblick och sammanhang. Eleverna skall få möj- ligheter att ta initiativ och ansvar. De skall ges förutsättningar att utveckla sin förmåga att arbeta självständigt och lösa problem. reflektera över erfarenheter och kritiskt granska påståenden och förhållanden. Valfrihet och profilering är begrepp som ersatt likformighet i utbildningen inom bl.a. gymnasieskolan. Eleverna skall medverka i utbildningen redan när skolan tolkar målen. De får möjligheter att aktivt söka sig mot målet. Denna utveckling påverkar deras förväntningar på utbildningen som de skall genomgå även inom pliktsystemet. En utbildning som bygger på plikt – och som avser elever som varit delaktiga i utbildningsansvaret – kräver särskild omsorg om pedagogiken i verksamheten. En arbetsgrupp för utbildningsfrågor inom Försvarsmakten konstate- rade i sin rapport bl.a. att G Den militära utbildningen inte bedrevs med tydlig inriktning på kreativitet och självständighet; Grundutbildningens genomförande, m.m. 303 G Fantasi, mod och vilja i stor utsträckning saknades i utbild- ningen; G Värnpliktiga sällan medverkade; G Erfarna utbildare var bundna vid skrivbordsarbete; G Oerfarna officerare ledde svåra övningar. Arméns centrum för ledarskap (ACL) fick i uppdrag att genom- föra en förstudie med utgångspunkt i arbetsgruppens studie. Arbetet ledde fram till en pedagogisk idé. Den presenterades som ett förslag till ny grundsyn utbildning.