sou · GOB337d2 · 2001-01-01 00:00:00 — Ett högt sparande kan därför ska- pa möjligheter för en positiv bytesbalans och på motsvarande sätt kan ett lågt nationellt sparande leda till bytesbalansunderskott. Därför bör man hitta bytesbalanseffekter av en ändrad åldersstruktur. 156 1990-talets ekonomiska utveckling En tredje möjlig effekt av förändringar i det nationella sparandet är förskjutningar i prisnivån. När sparandet går upp innebär det ju ett bortfall av inhemsk efterfrågan. Om detta bortfall inte fullt ut kompen- seras av ökande investeringar eller ökad export kan följden bli en däm- pad aktivitet med arbetslöshet och sjunkande inflation som konsekvens. Omvänt kan en nedgång i sparandet leda till en stegrad inhemsk efter- frågan och en press uppåt på priserna. Ålderseffekter på det nationella sparandet gör därför att man bör förvänta sig att inflationen också kan påverkas av åldersstrukturen. Förutom sparandet finns det alltså flera makroekonomiska variabler som kan misstänkas vara kopplade till åldersstrukturen, t.ex. investe- ringarna, tillväxten, bytesbalansen och inflationen. Många fler kan tän- kas, se Fair och (1991) t.ex., men utrymmet här kräver en begränsning. Hur viktiga sådana teoretiska samband är går bara att be- svara genom empiriska undersökningar. I en studie, baserad på data för 100 länder, visade (1998) att ålderseffekterna på investeringskvoten inte ser likadana ut som ålder- seffekterna på sparkvoten. I en senare studie har och (1999b) kunnat visa att även om man använder data bara från OECD- området kan skilda ålderseffekter på investeringar och sparande påvi- sas. Detta resultat är anmärkningsvärt eftersom sparkvoten och investe- ringskvoten för de flesta länder ofta är ungefär lika stora. Det enda som skiljer dem åt är bytesbalansens saldo. Även i finns det en skillnad mellan ålderseffekterna på investeringarna och på sparandet, se figur 4. Liksom i är den största skillnaden i 65-74 gruppen. Dessa har en negativ effekt på sparandet men en positiv effekt på in- vesteringarna. 1990-talets ekonomiska utveckling 157 Ålderseffekter på investeringar och sparande i 1946- Om man mer i detalj studerar ålderseffekterna på investeringsefterfrå- gan så visar det sig att effekterna skiljer sig mellan olika typer av in- vesteringar. När det gäller byggnadsinvesteringar så finns det t.ex. en stark positiv effekt av andelen unga vuxna. Detta gäller såväl i (, 1990) som (och , 1999c). Detta är naturligt med tanke på att hushållsbildning är en viktig faktor bakom bostadsefterfrågan. När det gäller näringslivets investeringar finns det istället i OECD- området en stark koppling till gruppens utveckling (och , 1999b). En förklaring till detta kan vara Griliches (1969) hypotes om att yrkesskicklig arbetskraft är komplementär till kapitalutrustning. Om yrkesskicklig arbetskraft är koncentrerad i den äldre delen av arbetskraften leder då en ökning av denna grupp till öka- de kapitalinvesteringar. En annan förklaring kan vara att näringslivsin- vesteringarna påverkas av hushållens portföljval. Runt 50 skiftar de flesta sin förmögenhetsportfölj från reala tillgångar (läs egna hem) till finansiella tillgångar (aktier, obligationer, pensionsförsäkringar), se (1996) för en empirisk studie i och Skinner (1989) för en i . Om detta leder till att aktiekurserna går upp underlättas fö- retagens kapitalförsörjning, vilket kan stimulera näringslivets investe- ringar. 158 1990-talets ekonomiska utveckling Figur 5 visar hur ålderseffekterna på ekonomiska tillväxt ser ut om man skattar en modell på data för . Som framgår av modellen så liknar detta mönster i mycket det mönster vi hittar på sparandet och investeringarna. Ålderseffekter på ekonomisk tillväxt, 1946-1996 -0,5 -1,5 Att ålderseffekterna på sparandet och på den ekonomiska tillväxten liknar varandra kan man lätt förklara med hjälp av nu- mera klassiska tillväxtmodell. Enligt Solow (1956) så kommer till- växttakten att på lång sikt att bestämmas av takten i den teknologiska utvecklingen. På kort sikt har emellertid både sparkvoten och den redan uppnådda nivån på per capitainkomsten betydelse. Allt annat lika kommer ett land med hög sparkvot att ha en snabbare tillväxt än andra länder. Under i övrigt lika förhållanden kommer också länder med läg- re per capitainkomst att växa snabbare än länder som uppnått en högre inkomst. Enligt Solow-modellen bör man därför förvänta sig att en ål- dersgrupp som har en positiv effekt på sparkvoten också ska ha en po- sitiv effekt på den ekonomiska tillväxten. Att åldersstrukturen har effekter på den ekonomiska tillväxten har påvisats i en rad studier: McMillan och Baesel (1990), (1994), Brander och Dowrick (1994), Lenehan (1996), Bloom och (1997), Bloom och (1998), (1998), (1998), och (1999a), (1999a), Bloom et al. (1999). Enligt dessa studier befordras ekonomisk tillväxt 1990-talets ekonomiska utveckling 159 av en hög andel i aktiv ålder, speciellt medelålders, medan fler gamla och fler unga leder till sämre tillväxt. Få torde därför bli förvånade av att man kan hitta en korrelation mellan åldersfördelning och tillväxt i svenska data. Det förvånande är styrkan i sambandet. Omkring hälften av variationen i tillväxt , och framförallt variationen i trendutveckling, förklaras i statistisk mening av förändringarna i åldersfördelningen. Man kan formulera flera teoretiska hypoteser som förklarar korrela- tionen, t.ex. en ökad mängd humankapital i form av erfarenhet, eller från en annan vinkel ett relativt överutbud av kapital och svag konsum- tionsefterfrågan som gör investeringar relativt billigare. Andra hypote- ser kan framläggas, t.ex. ökad arbetsdisciplin och stabilitet i arbets- kraften då den relativa tätheten av äldre ökar, fler småföretagare som bygger upp ett innovationstryck, etc. Förutom dessa mer eller mindre uppenbara förklaringar av tillväx- teffekterna finns emellertid flera andra mer indirekta mekanismer. och (1999a) finner t ex att då man inkluderar kon- trollvariabler för handel och inflation förändras ålderseffekterna på tillväxten. Detta antyder att delar av effekterna kan tänkas uppstå ge- nom bytesbalanseffekter, förändringar i import-och exportmönstren samt i ekonomiernas underliggande inflationstryck. Det verkar också troligt att effekter kan uppstå via de förändrade kraven på offentlig sektor och budgetbalansen som uppstår då en stor kohort (som i övre medelåldern ger ett nettotillskott till offentlig sektor genom höga skat- tebetalningar och lågt utnyttjande) går i pension och börjar konsumera ur de pensionsfordringar den ackumulerat. Sammansättningseffekter kan också spela en roll speciellt för de ne- gativa effekterna av den pensionerade befolkningen. Dessa efterfrågar tjänster, speciellt vårdtjänster, i betydligt högre omfattning än befolk- ningen i allmänhet. Produktivitetsutvecklingen inom tjänstesektorn är mycket långsammare än inom den varuproducerande delen av ekono- min (åtminstone så som den faktiskt mäts) och en ökad vikt för dessa sektorer kan därför bidra till en långsammare tillväxt. har bytesbalansen varit en av de centrala ekonomisk-politiska indikatorerna. Överskott i bytesbalansen har fått politikerna att känna tillförsikt medan underskott har lett till profetior om landets snara nedgång. i relation till de känslor som investerats av heta debatter om bytesbalansens utveckling är det bud- skap som ovan refererade studie formulerar påfallande trivialt: 160 1990-talets ekonomiska utveckling Bytesbalansunderskott uppstår som en följd av något olika ålder- smönster i sparande och investeringar samt förskjutningar i befolkning- ens åldersstruktur. I är det enligt våra skattningar (och , 1999b) gruppen som kan skapa problem med bytesbalansen. Denna grupp har en stor negativ effekt på sparandet men inte en motsvarande negativ effekt på investeringarna. Eftersom bytesbalansen är skillnaden mellan sparande och investeringar medför en stor ökning av gruppen unga pensionärer därför en tendens för bytesbalansen att försämras. När gruppen över 75 växer till förbättras dock situationen. Det kan bero på gruppens negativa effekt på bostadsinvesteringarna och de äldstas sparsamma livsföring, eller det kan vara en effekt av att deras efterfrå- gan i högre grad riktar sig mot varor och tjänster, inom till exempel sjukvården, som inte så lätt kan importeras. I vilket fall som helst har 75+ pensionärerna en positiv effekt på bytesbalansen. Samma mönster som i hittar vi även när vi skattar ålderseffekter på den svenska bytesbalansen, se figur 6. Ålderseffekter på bytesbalansen, 1946-1996 -0,5 -1,5 Dessa resultat visar att bytesbalansunderskott inte behöver ses som ett tecken på ekonomiskt och politiskt förfall. Istället är det återkommande naturliga inslag i en ekonomi där individernas olikartade livssituationer får genomslag i makroekonomin. Precis som individer, familjer och hushåll kan gå igenom perioder av överskott och underskott så kan samma sak hända med hela länder. På individuell nivå löser man om- fördelningsproblemen med hjälp av finansiella institutioner och offent- liga fördelningssystem. För länder gäller på samma sätt att man bör 1990-talets ekonomiska utveckling 161 använda sig av den internationella kapitalmarknaden och låna när för- sörjningsbördan är stor och låna ut när den är liten. Många makroekonomiska problem rör frågan om hur man på kort sikt ska väga inflationstryck mot arbetslöshet, BNP-utveckling etc. I och (1998, 2000) bekräftar vi på ett OECD-urval McMillan och Baesels (1990) samt Lenehans (1996) resultat för respektive att också inflationen är starkt korrelerad med åldersstruktu- ren. Detta är inte oväntat eftersom de effekter på aggregerad efterfrå- gan som nettosparare respektive nettokonsumenter har borde leda till sådana effekter enligt gängse makroteorier. Åldersvariablerna ger be- tydligt bättre långsiktiga prognoser av den svenska inflationsutveck- lingen än gängse prognosmetoder. Medan Riksban- kens egna metoder konsekvent har överskattat inflationsutvecklingen ger åldersbaserade prognoser en betydligt mer realistisk bild av ut- vecklingen. Åldersbaserade skattningar av tillväxten visar sig vara nästan identiska med mått för potentiell BNP-utveckling. I (1999b) ges en detaljerad framställning av dessa resultat. I såväl svenska som OECD-skattningar framstår gruppen yngre pen- sionärer som den som främst ökar inflationstrycket medan gruppen mellan 30-50 är den som främst minskar trycket (men även äldre pen- sionärer), se figur 7. Som framgår av figuren så är ålderseffekterna på inflationen i princip spegelbilder av ålderseffekterna på bytesbalansen. Att det förhåller sig på detta sätt kan man relativt lätt förklara med hjälp av ekonomisk teori. Ett bytesbalansunderskott uppkommer när det inhemska sparandet inte räcker till för att finansiera de investering- ar som ett land gör. Den totala inhemska efterfrågan (konsumtion + investeringar) kommer alltså att vara större än den totala inhemska produktionen. Därför uppkommer ett bytesbalansunderskott som den inhemska prisnivån pressas upp av att den inhemska efterfrå- gan stiger. Vid fasta växelkurser leder inhemsk inflation till att in- hemska varor blir dyrare i förhållande till utländska varor. 162 1990-talets ekonomiska utveckling Ålderseffekter på inflationen, 1946-1998 Det finns gott om empiriska belägg för att befolkningens åldersstruktur samvarierar med ett stort antal makroekonomiska variabler, både på kvantitetssidan och prissidan. Man måste då dra slutsatsen, hur obe- kväm den än är, att enkla partiella modeller av den typ som kan repre- senteras av livscykelmodellen för sparande sannolikt inte räcker för att förklara den sparandeutveckling vi kan iaktta i makrodata. Ett stort an- tal indirekta mekanismer måste också tas i beaktande. Exempelvis kommer åldersstrukturen via inflation och tillväxt med säkerhet att på- verka det aggregerade sparandet på ett sätt som kan förstärka livscyke- leffekterna i vissa fall och motverka dem i andra fall. Men även andra variabler, som variationer i tillgångspriser, rörligheten och relativlö- nerna på arbetsmarknaden, bostadsmarknaden och därmed associerade tröga anpassningar kan vara viktiga komponenter i förståelsen av hur ekonomisk-politiska åtgärder kan påverka det framtida sparandet i olika kohorter. 1990-talets ekonomiska utveckling 163 5.5Åldersutvecklingens betydelse för svensk ekonomisk utveckling I figur 8-12 visas hur mycket av variationen i sparande, investeringar, tillväxt, bytesbalans och inflation som för- av regressionsmodeller med åldersandelarna som förklarande variabler. En granskning av dessa kurvor visar två saker. För det första att åldersmodellerna fångar upp mycket av den medellånga variationen i dessa makrovariabler. För det andra att på kort sikt kan avvikelserna mellan de verkliga värdena och de åldersbestämda vara relativt stora. Nationell sparkvot, 1960-1999 164 1990-talets ekonomiska utveckling ekonomiska tillväxt, 1960-1999 1990-talets ekonomiska utveckling 165 De tydligaste ålderseffekterna gäller inflationen och tillväxten. Här fångar åldersmodellerna av variationen i femåriga gli- dande medelvärden. För investeringar och sparande är andelen något lägre, , och för bytesbalansen fångas omkring hälften av variansen i de femåriga medelvärdena av åldersvariablerna. Detta inne- bär att förskjutningar i åldersstrukturen är av central betydelse om man 166 1990-talets ekonomiska utveckling vill förklara varför det över tiden sker grundläggande förskjutningar och trendbrott i ekonomins funktionssätt, s.k. strukturbrott. Om vi t.ex. ser på den uppbromsning av den ekonomiska tillväxten som sker så finns det här en stark koppling till ålders- strukturen. Åldersstrukturen fortsätter sedan att vara relativt oförmånlig , men sedan sker det en omsvängning. Framemot är de demografiska förutsättningarna för snabb ekonomisk tillväxt därför i stort sett lika bra som . Även när det gäller inflationsutvecklingen så är ålderseffekterna starka. Åren runt 1980 visar åldersstrukturen en stark inflationstendens, medan det sker ett tydligt omslag till en deflationsten- dens. Ser vi till den nationella sparkvotens utveckling så har den demo- grafiska utvecklingen skapat en långsiktig negativ trend . Först sker det här ett tyd- ligt trendbrott. Investeringskvoten uppvisar naturligt nog ett liknande mönster, med den viktiga skillnaden att förändringar i den demografiskt betingade investeringsefterfrågan släpar efter förändringarna i det de- mografiskt betingade sparandet. Denna eftersläpning innebär att demografin från början av 1970- talet till utövar en negativ effekt på bytesbalansen. När demografin in istället får en positiv effekt på sparandet, leder investeringseftersläpningen i stället till en positiv ef- fekt på bytesbalansen. Bakom dessa långsiktiga förskjutningar i det makroekonomiska lä- get ligger framförallt de förskjutningar i demografin som redovisas i figur 13, dvs. utvecklingen i åldersgrupperna 0-14, 50-64, 65-74, och 75+. De statistiska analyserna både av svenska data och OECD-data har visat att dessa åldersgrupper har starka effekter på både sparande, investeringar, tillväxt och inflation. 0-14 gruppen har negativa effekter på sparande, investeringar och tillväxt. 50-64 gruppen kännetecknas av att den har positiva effekter på sparande, investeringar och tillväxt. 65- 74 gruppen däremot har negativa effekter på sparandet och tillväxten men en starkt positiv effekt på inflationen. 75+ gruppen slutligen har negativ effekt på tillväxten och på sparandet. 1990-talets ekonomiska utveckling 167 Figur 13.Ålderstrukturens utveckling, 1960-1999 Statistiskt sett kan därför försvagningen av sparandet och tillväxten i till kopplas dels till nedgången i andelen 50-64-åringar, dels till en uppgång i andelen 65-74-åringar och andelen . , då andelen 0-14 minskar, har detta en positiv effekt på tillväxten. 168 1990-talets ekonomiska utveckling så bromsas fallet i sparkvoten upp. På motsvarande sätt kan den infla- tionsvåg som drabbar och som eb- bar ut statistiskt sett kopplas till utvecklingen i ålders- gruppen , som ökar kraftigt för att sedan sjunka tillbaka . Kopplingarna mellan dessa demografiskt betingade förskjutningar i det makroekonomiska läget och de svenska välfärdssystemens utveck- ling går via olika mekanismer. Den kanske mest direkta kopplingen gäller budgetbalansen. Den nedåtgående trenden i den demografiskt betingade nationella sparkvoten har nämligen framförallt gett sig till känna genom ett försvagat offentligt sparande. Det katastrofala läget för den offentliga ekonomin var därför inte bara ett utslag av en tillfällig konjunktursvacka. Situationen förvärrades av att en rekordliten del av befolkningen befann sig i de mest högsparande åldrarna mellan och att en rekordhög andel av befolkningen befann sig i åldrarna , som har negativa effekter på det natio- nella sparandet. av ökade dessutom gruppen , vilket satte ytterligare negativ press på den nationella sparkvoten. lopp har emellertid de demografiska förutsätt- ningarna för att uppnå budgetbalans förbättrats. Nedgången i födelse- talen har minskat andelen 0-14-åringar. Andelen 65-74-åringar har minskat med en dryg procentenhet, medan andelen 50-64-åringar har ökat med . Sammantaget så innebär dessa förändringar enligt den skattade åldersmodellen en stark demografisk impuls för ökat nationellt sparande. Men det är inte bara via effekter på det nationella sparandet som de åldersbetingade förändringarna av makroekonomin har haft betydelse för välfärdsystemen. Även utvecklingen på arbetsmarknaden har indi- rekt koppling till demografin, eftersom 1990-talets kraftigt ökade ar- betslöshet hänger nära samman med den övergång från hög till låg in- flation som inträffade i . Den snabba uppbromsningen i prisutvecklingen var betingad av ett fall i aggregerad efterfrågan i samband med det demografiska omslaget i riktning mot ökad sparbenägenhet som inträffade . Ytterligare en koppling som är värd att uppmärksamma gäller till- växten. försämrades de demografiska förutsättning- arna för ekonomisk tillväxt, bl.a. på grund av att andelen 0-14 åringar ökade men också p.g.a. en ytterligare nedgång i gruppen . Detta innebar att den reala resurstillväxten nådde en rekordlåg nivå, som resursbehoven steg i form av en ökande andel barn och en ökande andel gamla pensionärer. Mot bakgrund av denna demogra- fiska situation blir det mer begripligt att har kommit att 1990-talets ekonomiska utveckling 169 präglas av långtgående rationaliseringar och nedskärningar i barnom- sorg, skola, sjukvård och äldreomsorg. En möjlighet att klara detta ansträngda resursläge hade varit att ut- nyttja den internationella kapitalmarknaden för att brygga över en be- svärlig period för folkhushållningen. Denna utväg var emellertid i det närmaste blockerad in p.g.a. de stora bytesbalan- sunderskott som hade ackumulerat. Som tidigare visats har det hela perioden funnits ett demografiskt tryck i rikt- ning mot bytesbalansunderskott i storleksordningen en till av BNP. Varken den ekonomiska krisen eller den förbätt- rade situationen mot slutet av decenniet kan helt och hållet skyllas på ekonomisk-politiska misstag respektive framgångar. Ser man till den faktiska utvecklingen av sparande, tillväxt, inflation och bytesbalans finner man emellertid att dessa serier på kort sikt fluktuerar starkt kring de av demografiska faktorer påverkade långsiktiga trenderna. I mycket avspeglar dessa fluktuationer runt trendlinjerna på ett föga överraskan- de sätt händelser i den ekonomiska politiken och i omvärlden. Vi kan tydligt urskilja överhettningen av ekonomin , där t.ex. sparkvoten avviker uppåt från trenden. Troligen är detta i första hand en följd av höga företagsvinster som återinvesteras, vilket också antyds av att samma avvikelse kan iakttas för investeringsserien och inflationsserien. Även i tillväxten och bytesbalansen ser vi samma tendens. Vi ser också tydliga tecken i data på att oljekriser, ekonomisk politik och inte minst ekonomisk-politiska misstag avspeglas i avvikelser från den ål- dersbetingade trenden. Överhettningen borde t.ex. ha dämpats genom en åtstramningspolitik. En fråga man kan ställa sig är också om devalveringarna 1977, 1981 och 1982 verkli- gen var exempel på en lyckad ekonomisk politik. De bidrog inte mer än tillfälligt till att bryta den trend mot bytesbalansunderskott som enligt de skattade modellerna till inte oväsentlig del kan föras tillbaka på en obalans mellan åldersbetingade spar- och investeringskvoter. Genom att stimulera till kraftiga investeringsökningar kan dessa växelkursför- ändringar ha bidragit till en för snabb ökning av inhemsk efterfrågan och därmed till accelererad inflation. 170 1990-talets ekonomiska utveckling I figur 14 har ålderseffekterna på de makroekonomiska variablerna sammanställts i ett enda diagram. De makroekonomiska ålderseffekter- na ligger då ordnade i det mönster som kännetecknat den svenska kon- junkturcykeln ända sedan industrialiseringens början vid mitten av 1800-talet.1 Ålderseffekterna återspeglar således ett väl belagt cykliskt mönster i svensk ekonomi (se t.ex. , 1995). Ålderseffekternas konjunkturcykel i , 1946-1996 En åldersbubbla från en fertilitetsökning kommer alltså först att påver- ka tillväxt, sparande och investeringar negativt medan bytesbalans och inflation ökar. När dessa effekter av de ökade investeringarna i barn börjar avta då de går in i ungdomsfasen förbättras situationen igen. Framförallt bygginvesteringarna påverkas positivt. När dessa kohorter sedan går in i medelåldern förstärks denna positiva utveckling med kraftigt ökat sparande så att även bytesbalansen får en positiv impuls. Vid pensioneringen upprätthålls det positiva trycket på investeringarna men tillväxt och sparande avtar. Följden blir att bytesbalansen försäm- ras och inflationen skjuter fart. Då bubblan når slutfasen i livet blir även investeringseffekten negativ så bytesbalansen återställs och infla- tionen avtar igen. En sådan cykel tar med andra ord in- nan den planar ut. 1 För detta påpekande av är jag mycket tacksam. 1990-talets ekonomiska utveckling 171 Den faktiskt iakttagna utvecklingen präglas emellertid av samverkan mellan flera sådana fertilitetsvågor, vilka ibland förstärker och ibland motverkar varandra. Följden blir cykliska variationer med något varie- rande perioder där det typiska konjunkturmönstret återkommer: en till- växtimpuls som stimulerar ökande investeringar med en viss eftersläp- ning. I sin tur genererar detta växande inkomster som stimulerar sparutvecklingen och ytterligare ökar investeringarna medan bytesba- lansen börjar visa överskott. När tillväxten börjar vika får vi inflations- utveckling och ökande konsumtionsandelar så att sparandet faller. By- tesbalansunderskott bidrar sedan till att också investeringarna går ner. I den klassiska beskrivningen av konjunkturcyklerna ledsagas ned- gången av deflation. accelererade istället inflationen, medan förloppet mera följde det klassiska mönst- ret. Om vi nu betraktar konjunkturvariationerna som ytterst orsakade av åldersvariationer blir denna avvikelse inte alls oväntad. 70-talskrisen sammanföll med stigande andelar unga pensionärer när de medelålders som drivit tillväxtboomen började pensioneras. Barnan- delen var fortfarande hög så följden blev en kraftig inflationsimpuls. hade emellertid den föregående svagare tillväxtim- pulsen främst burits upp av fyrtiotalisterna. De unga pensionärerna minskade därför sin andel i befolkningen och barnandelen var låg efter de låga födelsetalen . Det är de ökade födelsetalen som bryter tillväxtutvecklingen. Det är därför inte alls förvånande att det mer klassiska mönstret med en deflationstendens återställs. En demografisk ekonomisk tolkning av ekonomiska histo- ria skiljer sig alltså inte alltför mycket från de gängse förklaringarna vad gäller själva mekanismerna. Den demografiska tolkningen utgör ingen direkt konkurrent till de vanliga förklaringarna.