sou · GOB318 · 2001-01-01 00:00:00 — En del av dessa frågor utgör inte några uppenbara problem, eller problem alls, i de lokala nätverk som omtalats ovan. I dessa samman- hang ersätter den sociala kontroll som finns i lokalsamhället de tradi- organisationernas sätt att hantera frågor. Med social kontroll avses här den kunskap som människor har om varandra och agerar uti- från, i kraft av att de lever i närheten av varandra. Man ser vad andra gör, man vet vem som kan hantera kassan och det är nära mellan beslut 1 T.ex. Svenskt nätverk för forskning om män, Palestinskt nätverk - en sammanslutning för Dig som vill arbeta för en lösning på Mellanöstern- konflikten enligt FN:s resolutioner, Samiskt ICQ nätverk - med syfte att främja kommunikation mellan samer. Nätverk kan då, alldeles uppenbart, ses som ett mycket positivt verktyg för den demokratiska utvecklingen, genom att de bidrar till att mobilisera, artikulera och bilda opinion kring olika frågor. När det gäller nätverk och särskilt nätverk på riksnivå finns det inte så mycket forskning att tillgå. Den forskning som är gjorts behandlar främst lokala nätverk som bildats kring lokala frågor för att utveckla bygden och hantera problem som uppstått där. Här finns heller ingen ingående problematisering av begreppet nätverk att tillgå (Micheletti 1996). För denna utredning har mer organiserade och formaliserade nätverk, som ligger nära de ideella föreningarnas organisationsform varit aktu- ella. Trots detta är det svårt att finna enhetliga definitioner av nätverk och lösningar på problem som hänger samman med denna organisa- tionsform. Därför måste frågor resas kring definitionen av ett nätverk. Vad är egentligen ett nätverk? Vilka egenskaper utmärker ett nätverk? Ur vilket perspektiv kan/ska man se på nätverk? Är dessa början till en traditionell organisation eller är de tecken på upplösning av s.k. traditionella organisationer? Andra mer konkreta frågor relaterade till nätverk rör t.ex. hur man blir medlem? Hur går man ur om man inte längre stöder verksamheten? Hur kontrollerar man att det som är sagt verkligen blir gjort? Hur han- teras ansvarsfrågor? Hur skall man hantera frågor om juridiskt ansvar i nätverk? Alla dessa frågor kring nätverk har hög relevans för långt fler områ- den än just kvinnoorganisationer. Uppgiften är dessutom långt större än vad som rimligen kan ingå i en utredning kring en viss typ av organisa- tioner mot bakgrund av att det inte finns något material att ta sin ut- gångspunkt i. Några andra nya organisationsformer än nätverk har ut- redningen inte funnit. Mot bakgrund av att det finns föga kunskap kring frågan om nätverk på riksnivå samt frågan om nätverk relaterat till demokrati på ett principiellt plan, är det rimligt att man gör en kunskapsöversikt på området. Detta skulle inledningsvis kunna ske genom att intressenter i frågan, forskare, föreningsaktiva, politiker etc., samlades vid ett forskarsympo- sium för att diskutera frågan vidare och utifrån det föreslå hur man bör arbeta vidare med frågan. Trots de problem som finns beträffande nätverk finns det anledning att ge dessa möjlighet att söka projektstöd mot bakgrund av att nätver- ken utgör en potential för förnyelse och aktivitet. Däremot anser utred- ningen det inte möjligt att fördela organisationsbidrag till nätverk , P., , , , J. (1999), Nätverk i historisk forskning – metafor, metod eller teori?, . Castells, (1999), Informationsåldern: ekonomi, samhälle och kultur Bd 1 Nätverkssamhällets framväxt, . , S och (1998), Kan kvinnonätverk i få bygden att överleva? – maktmobilisering – ett verktyg i kvinnors förändringsarbete i Social ekonomi. Om kraften hos alla människor, . , (1998), Bygderörelsen som demokratisk förnyare Social ekonomi. Om kraften hos alla människor, . Micheletti, (1996), Organisationer och svensk demokrati, i SOU 1996:162, På medborgarnas villkor – en demokratisk infrastruktur. , W. (1993), Neither market nor hierarchy: network forms of organization i (eds.) , G. et.al. Market Hierarchies and Networks. The Coordination of Social Life, . , (1991), Social network analysis, . SOU 1999:117, IT i demokratins tjänst, . 6 Former och villkor för stödet Enligt direktiven skall utredningen vid behov föreslå nya mål och åt- gärder som kan öka måluppfyllelsen och effektivisera stödet till kvin- noorganisationer. I uppdraget har även ingått att undersöka möjligheten att ge stöd till mansorganisationer med syfte att arbeta för jämställdhet. Målet med stödet till kvinnoorganisationer har varit att stärka kvin- nans ställning i samhället i syfte att uppnå jämställdhet mellan kvinnor och män. Här avses med jämställdhet de villkor som riksdag och rege- ring anser skall uppfyllas. Utifrån dessa jämställdhetsmål är det viktigt att stimulera kvinnoorganisationernas jämställdhetsarbete genom att säkerställa ett statligt stöd till organisationer som arbetar för att stärka kvinnors ställning i samhället. Kvinnoorganisationerna fyller även en betydelsefull funktion vad gäller information och ökad kunskap om jämställdhetspolitik i . Sedan det statliga stödet till kvinnoorganisationer inrättades har såväl samhället som kvinnoorganisationerna i sig samt förutsätt- ningarna för att bedriva föreningsarbete i allmänhet och med inriktning mot jämställdhetsfrågor förändrats. Detta har lett till behov av en för- ändrad reglering av stödet till kvinnoorganisationer. 6.1Stödet till kvinnoorganisationer – ett stöd med två ben Stödet till kvinnoorganisationer blev redan vid inrättandet mål- styrt. Kvinnoorganisationerna berättigades till stöd dels för att de var en del av folkrörelserna och dels för att de aktivt bidrog till att föra in jämställdhetspolitiska aspekter i olika sammanhang. Följaktligen skall kvinnoorganisationer enligt förordningen dels ha ett flertal kvinnliga medlemmar och dels ha till främsta uppgift att arbeta för kvinnans ställning i samhället och aktivt arbeta för jämställdhet mellan kvinnor och män. För att få stöd skall organisationen dessutom ha minst 1 500 medlemmar, ha lokalföreningar (i vilka minst tio sammankomster ge- 94 Former och villkor för stödet nomförts) i minst hälften av landets landstingskommuner (2, 6–7 §§ 1982:865). Den ena delen av grunden för stödet, att skapa jämställdhet mellan kvinnor och män, gör att det är viktigt att ta ställning till vad jämställd- het eller arbete för jämställdhet är. En självklar utgångspunkt är, enligt utredningens uppfattning, det mål som riksdag och regering har satt upp beträffande jämställdhet. Målen kan ses som en definition av hur ett jämställt samhälle ser ut. Denna formulering bör utgöra utgångspunkt för att bedöma om en organisation arbetar för jämställdhet: – – – ett samhälle där kvinnor och män har samma möjligheter, rättigheter och skyldigheter inom alla väsentliga områden i livet, vilket innebär: -En jämn fördelning av makt och inflytande -Samma möjligheter till ekonomiskt oberoende -Lika villkor och förutsättningar ifråga om företagande, arbete, arbets- villkor samt utvecklingsmöjligheter i arbetet -Lika tillgång till utbildning och möjligheter till utveckling av personliga ambitioner, intressen och talanger -Delat ansvar för hem och barn -Frihet från könsrelaterat våld1 Grunden för stödet handlar enligt gällande förordning om jämställdhet och kvinnors ställning i samhället, vilket berör såväl kvinnor som män Det innebär att kvinnoorganisationer och mansorganisationer som har till främsta uppgift att arbeta för kvinnors ställning i samhället i syfte att uppnå jämställdhet mellan kvinnor och män bör vara kvalificerade att söka stödet. 6.2Statligt stöd till organisationer En viktig aspekt av det statliga stödet till ideell verksamhet är att orga- nisationerna får utveckla sin verksamhet utifrån egna villkor. Det statliga stödet bör därför i första hand ges i form av organisationsstöd med syfte är att skapa förutsättningar för kvinno- och mansorganisationerna att agera självständigt och inom ramen för jämställdhetspolitiken. Or- ganisationsstödet bör kompletteras med ett verksamhetsstöd vilket ges för aktivt jämställdhetsarbete som utförs av kvinno- och mansorganisa- tioner. Dessutom skall möjlighet till projektstöd kunna ges bl.a. för metodutveckling och andra mer specifika uppgifter. Projektstöd bör, till skillnad från organisations- och verksamhetsstöd, kunna ges till både 1 Faktablad, , . Former och villkor för stödet 95 organisationer och nätverk, trots den problem som finns med den senare organisationsformen. Staten väljer att styra de olika statsstöden till föreningslivet i större eller mindre omfattning. Graden av styrning av statsstöd avgör vilka möjligheter till uppföljning och utvärdering som är aktuella. Statsstöd till föreningslivet delas in i tre former; organisationsstöd, verksamhetsstöd och projektstöd. Denna indelning syftar till att be- stämma graden av statens styrning av de olika statsstöden. Organisationsstöd innebär den lägsta nivån av styrning. Stödet är främst avsett för att kunna upprätthålla en riksorganisation. Organisa- tionsstöden kännetecknas av att syftet med stödet är att stödja den or- ganisation eller grupp av organisationer som mottar stödet utifrån övergripande mål. Organisationerna definierar själva sin verksamhet. Uppföljningen sker utifrån övergripande målformuleringar. Det rena organisationsstödet går inte att resultatstyra i egentlig mening. Verksamhetsstöd syftar till att stödja en viss typ av föreningsdriven verksamhet. Här finns uttalade verksamhetsmål som anger tänkt resultat, vilket ger en helt annan möjlighet till löpande uppföljning och ut- värdering av om stödet använts på ett sådant sätt som bidrar till att verksamhetsmålen för stödet uppnås. Projektstöd syftar till att stödja försöks- och utvecklingsverksamhet av tillfällig eller begränsad art. För projektstöd finns som regel precise- rade mål och därmed är möjligheterna goda för att följa och utvärdera det enskilda projektet (Jfr Ds 1997:36 s. 46, Resultatstyrning av före- ningsbidrag). Utifrån en demokratiaspekt finns det goda skäl att slå vakt om det fria och frivilliga organisationsväsendet och de svenska folkrörelserna. En av grundpelarna i vad som utgör en folkrörelse är dess obundenhet gentemot stat och kommun. Statens krav i förhållande till stöd som ges till frivilligorganisationerna bör därmed utformas så att statens behov av återrapportering tillfredsställs som organisationernas obe- roende respekteras. Stora krav ställs på de stödbeviljande insatsernas medvetenhet om de integritetsfrågor som blir aktuella när de både skall ge stöd till och utvärdera verksamhet hos organisationer som kan vara starkt kritiska 96 Former och villkor för stödet I motsvarande utsträckning är det naturligtvis viktigt för or- ganisationerna att föra en diskussion om sin självständiga ställning i förhållande till sina stödgivare (1997:36). Enligt bl.a. är kvinnor strukturellt underordnade män i vårt samhälle, vilket medför att kvinnor har mindre makt än män, har svårare att göra sina röster hörda i det offentliga samtalet än män och får mindre betalt för det arbete de utför än män (SOU 1998:6). För att motverka detta förhållande har kvinnor särorganiserat sig inom ramen för s.k. kvinnoorganisationer. Detta är skälen till att stödet till kvinnoorganisationer finns, dvs. stödet är en statlig åtgärd för att öka kvinnors förutsättningar att leva under samma villkor som män i sam- hället. Den definition som riksdag och regering tillämpar av jämställdhet synliggör dock inte de små men nog så viktiga insatserna för jämställd- het som det kan innebära när kvinnor som är särskilt utsatta får möjlig- het att träffas organiserat. Det kan t.ex. gälla kvinnor i trossamfund eller vissa grupper av invandrarkvinnor samt kvinnor som arbetar politiskt. Därför är det av stor vikt att kvinnor får möjlighet att ha egna or- ganisationer och möten. definieras en kvinnoorganisation enligt följande en organisa- tion som har till främsta uppgift att arbeta för kvinnans ställning i sam- hället och aktivt arbetar för jämställdhet mellan kvinnor och män. (2 §, 1982:865). bör definitionen justeras och lyda som följer en organisation som har till främsta uppgift att aktivt arbeta för kvinnors ställning i samhället i syfte att uppnå jämställdhet mellan kvinnor och män. Flertalet av organisationens medlemmar skall vara kvinnor. Det är fullt möjligt att se att även män i olika organisationer och sam- manhang, likaväl som kvinnor, skulle kunna bedriva jämställdhetsarbete av olika slag, t.ex. genom att förändra mansrollen och göra det naturligt för män att ta ansvar för hem och barn samt motarbeta och förebygga våld mot kvinnor. Mansorganisationerna, som till stor del ännu är under uppbyggnad, spelar en viktig roll bl.a. i arbetet för att förändra mansrollen och göra det naturligt och möjligt för män att ta större ansvar för hem och barn. Något som är en mycket viktig del i arbetet för ett samhälle där jäm- Former och villkor för stödet 97 ställdhet mellan kvinnor och män råder. I detta förslag kommer man- sorganisationerna att behandlas på samma sätt som kvinnoorganisatio- nerna och bli indelade i samma kategorier som dessa, trots att det åt- minstone ännu inte finns mansorganisationer i alla dessa kategorier. En mansorganisation bör definieras på samma sätt som en kvinno- organisation:– – – en organisation som har till främsta uppgift att aktivt arbeta för kvinnors ställning i samhället i syfte att uppnå jämställdhet mellan kvinnor och män. Flertalet av medlemmarna skall dock vara män. Organisationsstöd skall ge ett grundläggande stöd till organisationernas centrala verksamhet. Genom organisationsstödet upprätthålls riksorga- nisationens basverksamhet och möjliggör kontakt mellan de olika lo- kalföreningarna. I kontakterna med kvinnoorganisationerna har det framkommit att organisationsstödet är av synnerlig vikt för organisationernas fortlevnad. Mycket kan göras med projektstöd, men utan en bas i form av ad- ministration, lokaler, eventuellt personalresurser etc., är det i stort sett omöjligt att bedriva projekt. Motivet till organisationsstöd är att orga- nisationerna skall kunna bedriva en grundverksamhet på riksplanet. Organisationsstödets betydelse är stort för alla organisationer men av alldeles särskild stor betydelse för de organisationer som inte är knutna till en större organisation, ett parti eller ett trossamfund. Mot bakgrund av det har de olika kvinno- och mansorganisationerna delats in i tre kategorier. Kategorierna motiveras av de olika organisationernas förutsättningar, vilka i grunden skiljer sig tämligen kraftigt åt. T.ex. har de fristående organisationerna i allmänhet inga andra inkomster än medlemsavgifter och statsstöd, medan organisationerna som är knutna till partier får stöd av moderpartiet. Organisationer knutna till trossam- fund får däremot sällan stöd av sin moderorganisation, utan hjälper snarare till att samla in medel för vissa projekt. Å andra sidan kan en del av trossamfundens organisationer få kollekt och/eller söka stöd för specifika projekt i fonder inom trossamfundet. Ett organisationsstöd bör alltså finnas och fördelas till följande ka- tegorier av organisationer: 98 Former och villkor för stödet A)kvinno- och mansorganisationer som inte får annat statsstöd och inte är knutna till annan organisation, trossamfund el. B)kvinno- och mansorganisationer som får annat statsstöd C)kvinno- och mansorganisationer som är knutna till en större organisa- tion, trossamfund eller parti Organisationerna i kategori A är helt hänvisade till sin egen förmåga att få fram resurser, dvs. i första hand medlemsavgifter, vilket innebär att inkomstmöjligheterna är starkt begränsade. För att dessa organisationer långsiktigt skall kunna upprätthålla en verksamhet på riksplanet behövs ett kansli. I praktiken förutsätter dessutom projektstöd av olika slag också att basresurser i form av ett kansli redan finns. Organisationerna i kategori B har möjlighet att söka annat statligt stöd (vilket gäller IKF och RIFFI), men de har ingen garanti för att få detta. Stödet till de organisationer som har möjlighet att få annat stöd, bör/skall samordnas med stödet till kvinno- resp. mansorganisationer så att de sammanlagt inte uppbär mer en ett helt organisationsstöd. Orga- nisationerna i kategori C är visserligen fristående organisationer men arbetar i grunden för samma målsättning som det parti eller trossamfund de är knutna till. Dessa organisationer uppbär dels stöd från sina moderorganisationer och dels har de ofta samordnat sina kanslier med moderorganisationerna. I praktiken innebär detta att de med mycket stor sannolikhet inte riskerar att stå helt utan kansliresurser även om samtliga av deras ekonomiska stöd skulle utebli, vilket innebär att dessa organisa- tioner har en helt annan grundtrygghet som bas för sin verksamhet. Stödet skall enligt utredningens förslag ges till kvinno- och mansor- ganisationer. Med kvinnoorganisation avses en organisation där flertalet medlemmar är kvinnor och som har till främsta uppgift att aktivt arbeta för kvinnors ställning i samhället i syfte att uppnå jämställdhet mellan kvinnor och män. Med mansorganisation avses en organisation där flertalet medlemmar är män och har till främsta uppgift att aktivt arbeta för kvinnors ställning i samhället i syfte att uppnå jämställdhet mellan kvinnor och män. För att få organisationsstöd måste organisationen finnas i och ha aktiva lokalföreningar i såväl , som , ha funnits innan ansökningstillfället, ha aktiva lokalföreningar, bedriva verksamhet som dokumenterats genom verksamhetsberättelser och/eller i annan form, samt ha minst 750 medlemmar. Organisationsstödets konstruktion innebär att organisationer i kate- gori A skall kunna upprätthålla ett helt organisationsstöd om de har 1 500 medlemmar eller mer och ett halvt organisationsstöd om de har minst 750 medlemmar. Organisationer i B skall sammanlagt (dvs. efter sammanräkning med annan myndighets stöd) som mest kunna Former och villkor för stödet 99 uppbära ett helt organisationsstöd om de har 1 500 eller fler medlemmar, och som mest ett halvt organisationsstöd om de har minst 750 medlemmar. Organisationer i C kan uppbära ett halvt or- ganisationsstöd. 6.6.1Kriterier för organisationsstöd till kvinno- och mansorganisationer -medlemsantal: för ett helt organisationsstöd skall organisationen ha minst 1 500 medlemmar och för ett halvt stöd 750 medlemmar -för att uppbära organisationsstöd skall en organisation ha till främsta uppgift att aktivt arbeta för kvinnors ställning i samhället i syfte att uppnå jämställdhet mellan kvinnor och män -spridning över landet: organisationen skall finnas i och ha aktiva lokalföreningar i såväl , och -organisationen skall ha funnits före ansökningstill- fället -verksamheten: organisationen skall bedriva verksamhet som do- kumenterats genom verksamhetsberättelser -organisationen skall ha en demokratisk uppbyggnad och en verk- samhet som inte strider mot demokratins idéer -organisationen skall vara öppen för alla -medlemskapet skall vara enskilt Verksamhetsstöd skall utgå till organisationer för att bedriva aktiv verksamhet inom ramen för de mål som finns för organisationen. Därför är det motiverat att de organisationer som arbetar med jämställdhets- frågor kan få verksamhetsstöd för att bedriva aktivt jämställdhetsarbete i enlighet med den målformulering som riksdag och regering tillämpar. Verksamheten till vilken organisationerna söker stöd för skall följa övergripande verksamhetsmål och vara uppföljningsbara. Målsättningen för verksamheten skall vara knuten till organisationens struktur och den grundläggande verksamhet bedrivs. Verksamhetsstöd skall kunna utgå till de organisationer som uppbär organisationsstöd enligt ovan. 100 Former och villkor för stödet Projektstöd syftar till spjutspetsinsatser på jämställdhetsområdet genom att t.ex. utveckla nya metoder för jämställdhetsarbete eller behandla specifika frågor. För att en organisation skall få projektstöd måste detta bedömas ha riksintresse samt vara en väl avgränsad uppgift med tydliga start- och slutdatum. Dessutom skall det av ansökan framgå hur projektet kommer att redovisas efter dess avslutande utöver en projektrapport samt ekonomisk redovisning. Vid bedömningen av projekt skall särskild uppmärksamhet fästas vid projektets jämställdhetsrelevans och originalitet i sammanhanget. Det är önskvärt att pröva nya och okonventionella metoder och arbetsformer i projekten. Projekten skall också syfta till långsiktiga förändringar. Utredningen föreslår att projektstöd kan sökas av organisationer och nätverk som vill driva jämställdhetsprojekt av riksintresse. De organi- sationer eller ansvariga enskilda personer som representerar nätverk blir återbetalningsskyldiga om projektet inte genomförs eller projektrapporter inte inkommer. Projektstöd bör kunna sökas löpande . De organisationer som får organisationsstöd måste redovisa vilken verksamhet de bedrivit medelst verksamhetsberättelser och eko- nomisk redovisning. För de organisationer som uppburit verksamhets- stöd krävs en mer detaljerad och utförlig redovisning av hur jämställd- hetsarbetet bedrivits. Detta arbete måste ha bedrivits i enlighet med och regeringens målformulering för jämställdhet. Projekt skall också redovisas efter dess avslutande. Om redovisning inte görs kan organisationerna bli återbetalningsskyldiga. Uppföljning och utvärdering av alla tre formerna för stöd till kvinno- och mansorganisationerna bör ske med jämna mellanrum, t.ex. . Stödet bör då utvärderas så att dess effekter ur ett jäm- ställdhetsperspektiv tydliggörs. Utredningen anser det viktigt att utvär- deringen sker av en instans med kunskap om kvinnoorganisationernas arbete och om jämställdhet. Ev. beslutande myndighet skall ha rätt att avslå ansökan samt rätt att begära återbetalning. Besluten får inte överklagas. Former och villkor för stödet 101 Stödet till kvinnoorganisationer bör kvarstå och i fortsättningen även omfatta mansorganisationer. En självklar utgångspunkt vid bedömningen av om en organisation arbetar med jämställdhet är, enligt utredningens uppfattning, det mål som riksdag och regering har satt upp beträffande jämställdhet. Tre stödformer bör inrättas: organisationsstöd, verksamhetsstöd för aktivt jämställdhetsarbete och projektstöd. Organisationsstöd och verk- samhetsstöd kan sökas av kvinno- och mansorganisationer. Projektstöd kan sökas av organisationer och nätverk. Nätverk bedöms kunna bli stödberättigade för projektverksamhet trots de problem som finns be- träffande denna organisationsform. De olika stöden bör utvärderas och följas upp. Förändringarna kommer att innebära behov av större insatser vid handläggningen. Sammantaget innebär dessa förändringar att stödet bör utökas. Enligt direktiven skall utredningen se över möjligheten att låta – – – annan befintlig myndighet än regeringen fördela bidraget (Dir. 1999:29). Sedan statsstödet till kvinnoorganisationer inrättades har folkrörelseenheten på Kommundepartementet, Civil-, Inrikes- och haft fördelningen av stödet inom sitt ansvarsområ- de. Stödet till kvinnoorganisationerna är en kombination av folkrörelse- stöd och målstyrt stöd för jämställdhetsarbete (se ovan). Utifrån detta kan man tänka sig att stödet handläggs antingen som folkrörelsestöd eller som jämställdhetsstöd. Statsstödet till kvinnoorganisationer har en förhållandevis liten budget drygt 3 milj. kronor. F.n. sker handläggningen en gång , efter att sista ansökningsdatum () passerat. fördelades stöd till 15 organisationer och inom en överskådlig framtid kan det uppskattningsvis röra sig om det dubbla antalet organi- sationer som söker och får organisationsstöd. Med den utformning av stödet som föreslås här blir det nödvändigt att göra en kvalitativ värdering av ansökningar om verksamhets- och projektstöd. Organisationsstöden däremot bör kunna behandlas på lik- nande sätt som .