sou · GOB391d4 · 2001-01-01 00:00:00 — Dessa centra med långsiktig nationell finansiering, bör ha en nära anknytning såväl till det praktiska folkhälsoarbetet, det vardag- liga vårdarbetet som till landets folkhälsovetenskapliga institutioner. 622 En hälsoinriktad hälso- och sjukvård Ge landsting och kommuner ett ansvar för hälsoplaneringssamarbete Folkhälsan kräver samarbete. Samarbete behöver dock vissa institutio- nella förutsättningar. I annat fall lämnas initiativet till enskilda aktörer och förutsättningarna för gemensamma insatser begränsas. Landstingen och kommunerna bör ges ansvar för att göra hälsoplaner och samverka för att uppnå en bättre folkhälsa. Med växande kunskaper ökar möjligheterna att inte bara genomföra botande utan även lindrande och förebyggande insatser. En sådan utveckling är inte bara mänskligt utan också samhällsekonomiskt önsk- värd. Det gäller i allra högsta grad i ett framtidsperspektiv med fler äldre och färre i förvärvsaktiv ålder liksom med påtagliga risker för en tilltagande segregation. Individen efterfrågar inte hälsoinsatser på samma sätt som vård- insatser. Därför är det ett viktigt gemensamt uppdrag att beställa folkhälsa. Uppdraget måste fungera oavsett beslutssystem, inkl. beställar-utförar-modeller som utvecklats i landsting och kommuner. Beställningarna har länge varit starkt produktionsorienterade. I och med det hälsoinriktade tänkande, som präglar alltfler landsting, för- skjuts successivt fokus i beställningarna från aktivitet till vårdresultat. Denna omorientering kan ytterligare stimuleras. Då hälsoproblem ofta beror på faktorer utanför hälso- och sjukvården bör landsting eller beställarstyrelser lokalt och regionalt kunna samla viktiga aktörer med ansvar för hälsans olika bestämningsfaktorer till gemensamma initiativ, investeringar i Hälsa, som sedan kan finansieras inom en hälsobudget. Tydligare folkhälsosyn i lagstiftning Det regelverk som bildar underlag för tillsyn av patientvården och som innehåller föreskrifter kring patientsäkerhet, har ingen mot- svarighet i fråga om folkhälsoområdet. Medan exempelvis smitt- skyddslagen också reglerar insatser av befolkningskaraktär finns inga motsvarande uppdrag vad gäller prevention och befolkningsansvar. Arbetsgruppen önskar därför en översyn av lagstiftning som reglerar insatser av folkhälsokaraktär. En hälsoinriktad hälso- och sjukvård 623 agerande internationellt mot tobak, alkohol och andra droger Tobak och alkohol är fortfarande de enskilda riskfaktorer som orsakar det största antalet förlorade levnadsår. Dessa droger är dessutom vik- tiga faktorer bakom skillnader i hälsa mellan olika sociala grupper. Från folkhälsosynpunkt är det klokt att ha en så hög tobaksskatt som möjligt och att bevara en restriktiv alkoholpolitik. Härmed skulle alter- nativ användning av vårdresurser möjliggöras och åtgärderna ge dubbla hälsovinster. 19Ett stärkt kommunalt folkhälsoperspektiv1 19.1.1Engagemanget för folkhälsofrågor har ökat Kommunerna har genom sina olika ansvarsområden en direkt betydelse för folkhälsan. Hur kommunerna väljer att arbeta med verksamheter som hälsoskydd, miljöskydd, smittskydd, djurskydd, avfall, kemikalie- hantering, livsmedelskontroll, planläggning av mark- och vatten, brandsäkerhet och trafiksäkerhet har direkta konsekvenser för män- niskors hälsa. Kommunerna har ansvar för att barn och ungdomar växer upp under trygga förhållanden och att de får tillgång till kunskaper och färdigheter som främjar deras utveckling som individer och samhällsmedlemmar. Förskolan och skolan är viktiga i det sammanhanget. Till kommunernas ansvar hör också att tillhandahålla omsorg och vård till äldre och funktionshindrade personer som behöver det. Kommunerna har ansvar för att förebygga och åtgärda missbruk av alkohol, narkotika och andra beroendeframkallande medel. Det gäller särskilt med avseende på barn och ungdom. Kommunernas alkohol- politiska ansvar gäller också tillståndsprövning och tillsyn av restau- rangernas servering av alkoholdrycker. Även kommunernas engage- mang inom kultur- och fritidsområdet påverkar människors hälsa genom de aktiviteter som erbjuds. Medvetenheten om hur de kommunala verksamheterna påverkar folkhälsan har ökat . Det visar sig i ett ökat intresse och engagemang för folkhälsofrågor. Allt fler kommuner har bildat s.k. lokala folkhälsoråd2 och folkhälsoarbetet ingår som en viktig del i det 1Kapitlet är skrivet av kommitténs sekretariat. 2Folkhälsoråd även benämnt hälsoråd är ny form av förvaltningsstruktur med tvärsektoriellt samarbete på regional respektive lokal nivå. Folkhälsoråd är ett organ för sektorsövergripande lokal samverkan mellan lokala aktörer, t.ex. kommunen, , frivilligorganisationer, försäkringskassor. 626 Ett stärkt kommunalt folkhälsoperspektiv lokala Agenda 21-arbetet i många kommuner.3 Även antalet folkhälso- nätverk för kommuner har ökat . Ett annat exempel är att av landets kommuner numera har lagt ansvaret för folk- hälsofrågorna på kommunstyrelsen jämfört år 1996.4 Ytterligare exempel på att kommunernas intresse och engagemang för folkhälsofrågor har ökat är det politiska programarbete som och genomförde –1998 med syfte att ge folkhälsofrågorna en ökad tyngd i den politiska debatten och att stimulera till ett ökat tvärsektoriellt sam- arbete. En viktig uppgift i programarbetet var att tydliggöra dagens stora folkhälsoproblem och hot mot en positiv hälsoutveckling och att därmed lyfta fram de sociala skillnaderna i ohälsa. I programarbetet uppmärksammades särskilt barns och ungdomars hälsa samt kvinnors och invandrares hälsoproblem. En slutrapport, Främja hälsa – före- bygg sjukdomar, utgavs . Rapporten innehåller ett 12-punkts- program för en bättre folkhälsa. Folkhälsoprogrammet initierade även två andra projekt, nämligen Demokrati och hälsa samt Hälsokon- sekvensbeskrivningar (HKB) av politiska beslut. Resultaten från pro- jekten har redovisats i skrifter, vid seminarier samt via Internet. Folkhälsoprogrammet redovisas mer utförligt i kapitel 24 som behandlar välfärdsbokslut och HKB. Det övergripande syftet med kapitlet är att redovisa olika förutsätt- ningar för att stärka folkhälsoperspektivet i kommunernas verksam- heter. Avsnitt 19.2 innehåller en kort sammanfattande redogörelse av kommunernas remissvar på kommitténs delbetänkande Hälsa på lika villkor – andra steget mot nationella folkhälsomål (SOU 1999:137). Inriktningen i redovisningen är att klargöra bl.a. vilka målområden och målgrupper som kommunerna anser är angelägna att prioritera. I avsnitt 19.3 redovisas en sammanfattning av 19 aktiva kommun- politikers synpunkter när det gäller förutsättningarna för att stärka folkhälsoperspektivet i det kommunala arbetet. Synpunkterna har inhämtats genom att kommitténs sekretariat har ställt frågor till folk- hälsointresserade kommunpolitiker med olika politisk hemvist. Fakta om 289 kommuner. 1999. internet:http:// Miljö- och hälsoskydd i kommunerna – en enkät- undersökning 2000. Ett stärkt kommunalt folkhälsoperspektiv 627 De synpunkter som framträder i avsnitten 19.2 och 19.3 lyfts fram ytterligare i avsnitt 19.4 med avsikt att ge perspektiv på kommunernas folkhälsouppdrag. Redovisningen kompletteras med uppgifter från några studier om folkhälsoråd och nätverk för kommunalt folkhälso- arbete. Kapitlet avslutas med en bedömning i avsnitt 19.5. 19.2Vad vill kommunerna prioritera? Kommitténs delbetänkande Hälsa på lika villkor – andra steget mot nationella folkhälsomål (SOU 1999:137) sändes på remiss till 49 kom- muner. Av dessa kommuner svarade 38. Kommunernas svar visar hur de önskar utveckla sitt folkhälsoarbete och sin folkhälsopolitik i fram- tiden. Alla kommuner har inte tagit upp alla områden, men den bild som framträder är ganska homogen även om mindre lokala variationer förekommer. Kommunerna är i allmänhet mycket angelägna om att lyfta fram den egna organisationens betydelse när det gäller att skapa förutsättningar för förbättringar av folkhälsan. Kommunerna poängterar ofta att huvudansvaret åligger dem, och att folhälsouppdraget bör lösas inom ramen för kommunallagens föreskrifter om ansvaret för innevånarnas välbefinnande. Arbetsliv och ekonomisk trygghet När det gäller arbetsliv och ekonomisk trygghet är det främst arbetet med den egna personalens hälsa som sätts i fokus. Flera kommuner är oroliga för de förändringar som skett inom den offentliga sektorn , och hur detta har påverkat personalen framför allt inom vård, skola och omsorg. Det är därför viktigt, anser man, att begreppet hälsofrämjande arbetsplats lyfts fram även inom den kommunala verk- samheten. Remissvaren visar på en oro för den ökande stressen. Orga- nisations- och ledarskapsutveckling föreslås som möjliga åtgärder för att minska stressen. Dessutom vill kommunerna satsa på personalen genom traditionellt friskvårdsarbete, såsom motion, rökavvänjning och liknande aktiviteter. 628 Ett stärkt kommunalt folkhälsoperspektiv Socialt kapital och sociala relationer Att skapa bra förutsättningar för goda sociala relationer är något som många kommuner tar fasta på. Detta kan enligt kommunerna ske på många sätt. Flera kommuner talar om vikten av ett mobiliserande folk- hälsoarbete, där medborgare aktivt engagerar sig för att förbättra sina livsvillkor. Detta anser man går hand i hand med ett utvecklingsarbete när det gäller demokratifrågor. Vidare pekar kommunerna på möjligheterna att utveckla bostads- områden och skolor till stödjande miljöer. När det gäller skolan lyfts den sociala och demokratiska fostran fram som viktiga inslag, liksom behovet att öka elevers och föräldrars möjligheter till inflytande. Här förekommer även begrepp som öppna skolor – skolor som spelar en nyckelroll i att utveckla demokrati, miljö och förbättrade levnadsvillkor i ett bostadsområde eller på en ort. När det gäller att utveckla sociala relationer lyfter flertalet kommu- ner fram behovet av att vidareutveckla samverkan med föreningslivet. Inom detta område förefaller det finnas stora förhoppningar från kom- munernas sida, både när det gäller att utveckla ett socialt stöd kring barn och barnfamiljer och i arbetet med att stödja de äldre. Att arbeta med miljöfrågor har av tradition varit ett kommunalt upp- drag. Detta är något som lyfts fram i flera svar. Emellertid önskar kommunerna ofta en ökad tydlighet när det gäller kopplingen mellan miljöarbetet och folkhälsoarbetet. Likaså önskar flera kommuner att sambandet mellan folkhälsoarbete och arbetet med tydlig- görs. Från flera håll poängteras att folkhälsa bör samordnas med Agenda-arbetet. När det gäller förslag till förbättringar inom miljöområdet som kommittén framför, t.ex. grönplaner, påpekar flera kommuner att detta bör gå att lösa inom ramen för det planarbete som pågår genom exempelvis översiktsplaner. Ett stärkt kommunalt folkhälsoperspektiv 629 Rekreation, mat och fysisk aktivitet och droger Ett mindre antal av kommunernas remissvar berör klassiska folk- hälsoområden såsom friluftsliv, matvanor, fysisk aktivitet eller droger. De svar som ges handlar framför allt om att skolan måste bli bättre på att både förmedla ett tydligt hälsobudskap och skapa goda förutsätt- ningar för hälsa på annat sätt genom att t.ex. servera bra mat eller skapa möjlighet till rörelse. Några svar tar upp behovet av god personalvård, vilket även inkluderar stöd till hälsofrämjande livsstilar. Ett fåtal kom- muner lyfter också fram en god natur och friluftsmiljö som viktiga till- gångar, och att detta bör beaktas i det övergripande planarbetet. När det gäller drogförebyggande arbete pekar flera kommuner på möjligheterna att sammankoppla detta arbete med brottsförebyggande arbete eller skapandet av lokala trygghetsråd. Den psykiska hälsan ses som en stor uppgift för det kommunala folk- hälsoarbetet. Det handlar om att förbättra arbetsorganisation och arbetsmiljö, och att skapa trygghet och medinflytande i skolan. Det handlar också om att förbättra villkoren för barnfamiljer, arbetslösa och invandrare samt att utveckla det hälsofrämjande arbetet bland de äldsta. Kommunerna anser att det finns stora möjligheter till handling när det gäller dessa frågor. efterlyses en metodutveckling inom området. Skadeförebyggande arbete, liksom allergiförebyggande arbete, är uppgifter som vissa kommuner har ägnat sig åt . Flera kommuner lyfter fram att verksamhet inom dessa områden är angeläget, såsom registrering av skador och arbete i allergikommittéer. När det gäller arbetet med prevention av sexuellt överförbara sjuk- domar, och förebyggande av oönskade graviditeter, framhåller ett antal kommuner att detta arbete bör integreras med övrigt kommunalt folk- hälsoarbete. Barn och ungdomar är den målgrupp som särskilt betonas i remissva- ren. Kommunerna önskar utveckla sitt arbete med barns psykiska hälsa, men också med livsstilsfrågor. Kommunerna vill skapa bättre förutsätt- ningar för att arbeta med kost och rörelse i alla åldrar. Man vill också fokusera på tonåringar och droger. 630 Ett stärkt kommunalt folkhälsoperspektiv Flera kommuner nämner också behovet av att utveckla det förebyg- gande och uppsökande arbetet bland äldre. Behovet av att arbeta med målgruppen invandrare nämns främst av storstadskommuner. Flera kommuner vill lyfta fram genusperspektivet i folkhälsoarbetet. Spe- ciellt nämns behovet av att stödja kvinnors psykiska hälsa. 19.3Att stärka kommunernas förutsättningar – enkätsvar från engagerade kommun- politiker För att fördjupa bilden av kommunernas möjligheter att utveckla folk- hälsoaspekterna i kommunernas verksamheter har kommitténs sekre- tariat skrivit ett brev till 30 folkhälsoengagerade kommunpolitiker från olika partier. Namn på politikerna har sekretariatet fått genom nät- verken för folkhälsoarbete i större respektive medelstora städer samt genom . 195 av de 30 politikerna har besvarat följande frågor: 1.Vad anser Du är väsentligt för att stärka folkhälsoperspektivet i det kommunala arbetet? 2.Inom vilka kommunala områden och verksamheter anser Du att det är angeläget att lyfta fram folkhälsoaspekterna? 3.Vilka åtgärder inom dessa områden anser Du kan förbättra folk- hälsan? 4.Vilket stöd anser Du att kommunen behöver ha av andra aktörer, inklusive staten för att på kort, respektive på kunna gå från ord till handling i folkhälsofrågan? Svaren på dessa frågor redovisas nedan. Eftersom flera politiker valt att besvara fråga 2 och 3 tillsammans, redovisas svaren på dessa frågor tillsammans. 5 De 19 politikerna som har bevarat frågorna är följande: () ; () ; () ; (s) ; () ; () ; ; () ; () ; () ; () ; () ; () ; () ; () ; () ; () ; () ; () ; () . Ett stärkt kommunalt folkhälsoperspektiv 631 De politiker som har svarat är samstämmiga i allt väsentligt när det gäller de lokala folkhälsofrågorna och folkhälsoarbetet. Alla är ange- lägna om att folkhälsoperspektivet stärks i kommunernas verksamheter. 19.3.1Att stärka det kommunala folkhälsoperspektivet (fråga 1) En viktig, återkommande synpunkt från politikerna, är behovet att syn- liggöra kommunernas uppdrag, och att tydliggöra kopplingen mellan det kommunala uppdraget och utfallet i form av folkhälsa. Politikerna efterlyser en ökad medvetenhet bland såväl förtroendevalda som tjänstemän dels om sambandet mellan verksamhet och folk- hälsa, dels om att folkhälsoperspektivet måste integreras i samtliga verksamheter. De är eniga om att folkhälsoarbetet inte får uppfattas som något nytt som tillkommer, utan som en fråga som fun- nits med och som bör lyftas fram och fokuseras. Politikerna ger exempel på ett antal förutsättningar som krävs för att stärka det lokala folkhälsoarbetet. En förutsättning som framhålls är kunskap och kompetensutveckling genom att satsa brett på utbildning i folkhälsofrågor bland såväl förtroendevalda som tjänstemän inom alla kommunala verksamheter. En annan förutsättning är att en god orga- nisation skapas så att samverkan över förvaltningsgränser kan ske. Detta förutsätter också samverkan med andra huvudmän. Flera svarande lyfter fram behovet av någon form av hälsoråd samt att en samordnande tjänsteman (hälsoplanerare eller dylikt) kopplas till verksamheten. Ett folkhälsopolitiskt program, baserat på lokala behov, är ytterligare en förutsättning, liksom instrument för uppföljning. 19.3.2Prioriterade områden och åtgärder (fråga 2 och 3) Flera av de svarande är angelägna om att lyfta fram folkhälsoaspekten inom samtliga verksamheter och att utveckla översiktsplanering, bostadsplanering och arbetsmarknadspolitik i en riktning som främjar folkhälsan. Några områden ses dock som särskilt angelägna. Ett område som har hög prioritet är barn och ungdom. I synnerhet bör barns och ungdomars livsvillkor förbättras. Man bör enligt svaren satsa på förbättrade uppväxtvillkor, såväl generellt med inriktning på alla barn, som specifikt genom åtgärder som möjliggör tidig upptäckt av särskilda problem hos barn och deras familjer. När det gäller mindre 632 Ett stärkt kommunalt folkhälsoperspektiv barn vill politikerna utveckla forum för samverkan mellan myndigheter och mötesplatser för föräldrar, som t.ex. familjecentraler. Ett annat område som omnämns är förskolan och skolan. Dessa bör utvecklas till att bli mer hälsofrämjande anser man. Begreppet hälso- främjande skola nämns med innebörden att förbättra undervisningen i livsstilsrelaterade frågor, att skapa förutsättningar för goda livsval och att utveckla demokrati och elevmedverkan. Flera politiker lyfter fram ungdomars behov av delaktighet och stöd i utvecklingen mot vuxenhet. Ett annat angeläget område är de äldres hälsa. Här lyfter de sva- rande fram behovet av att stödja och underlätta en hälsofrämjande livs- stil, men också möjligheterna att ge stöd till utveckling av gemenskap och en meningsfull tillvaro samt att äldre skall kunna bibehålla ett självständigt liv även i hög ålder. Flera politiker har förhoppningar på ett gott samarbete med föreningar och frivilligorganisationer. Man nämner också behovet av att stödja de anhöriga, t.ex. genom själv- hjälpsgrupper. Ytterligare ett område som lyfts fram gäller den egna personalen. Förslag ges på olika former av hälsofrämjande insatser. Traditionella friskvårdsatsningar, såsom stresshantering, kost- och motionsgrupper och rökavvänjning nämns. Vidare föreslås satsningar på organisations- utveckling, ledarskap och delaktighet, samt möjligheter till förkortad arbetstid och att deltidstjänsterna tas bort. Därutöver lyfter politikerna fram kopplingen mellan folkhälsoarbete och demokrati. Den fysiska miljön lyfts också fram, både vad gäller inomhusmiljö (framför allt i skolor och förskolor) och utomhusmiljö. Politikerna anser att den yttre miljön skall vara säker, att olyckor skall elimineras och att möjligheter till rörelse i anslutning till bostadsområ- dena skall förbättras. De påpekar också att den yttre miljön bör vara estetiskt tilltalande. Det framkommer vidare att politikerna, förutom dessa mer konkreta åtgärder för utveckling, anser att samverkan mellan förvaltningar och huvudmän samt utveckling av metoder är angelägna områden för ett fortsatt arbete. 19.3.3Kommunernas behov av stöd (fråga 4) Politikerna uppger att kommunerna har behov av stöd i olika former. Av staten önskar de bl.a. en ekonomisk politik som främjar folkhälsan och att de statliga myndigheternas insatser inom området samordnas till ett tydligt budskap. Däremot är kommunerna inte intresserade av cent- rala direktiv eller kampanjer. Kommunerna vill ha stöd i kunskaps- utvecklingen genom forskning och metodutveckling, erfarenhetssprid- Ett stärkt kommunalt folkhälsoperspektiv 633 ning, utvärdering och stöd till nätverk för förtroendevalda och tjänste- män. Vidare efterlyses en förbättrad epidemiologisk bevakning med tydlig relevans för den lokala nivån. Det finns också önskemål om att staten skall tydliggöra rollerna i det förebyggande arbetet, framför allt vad gäller ansvarsgränsen mellan kommun och landsting. Dessutom efterfrågas utbildningsinsatser på flera olika nivåer. Vidare önskar kommunerna ekonomiskt stöd till nätverk och till projekt m.m. Det finns också önskemål om att folkhälsa bör ses som en parameter när kommunernas statsbidrag fördelas. I övrigt vill kommunerna förbättra samarbetet med landstingen, där det främst handlar om stöd i FoU-arbete och metodutveckling. Flera nämner speciellt behovet av att bygga broar till universitet och hög- skolor och att utveckla en verklighetsnära forskning. En generellt förbättrad samverkan och samordning lokalt ses också som en nödvändig förutsättning. Bland samarbetspartners för detta arbete nämns, förutom de som tagits upp ovan, försäkringskassa, arbetsmarknadsmyndigheter, näringsliv och lokalt föreningsliv. 19.4Perspektiv på kommunernas folk- hälsouppdrag Kommunernas remissvar och svaren från politikerna på frågorna från kommitténs sekretariat visar att vissa frågor är särskilt angelägna för att stärka folkhälsoperspektivet i kommunernas verksamheter. Dessa gäller samverkan i folkhälsoarbetet, villkoren för att styra arbetet, tillgång till kunskaper och metoder, utbildning för arbetet samt ekonomiskt stöd. Här redovisas en sammanfattning av synpunkterna. Även om kommunföreträdarna är eniga om att de har ett stort ansvar när det gäller folkhälsan, är det tydligt att arbetet kräver sam- verkan. Dels måste en förbättrad samverkan ske inom kommunen. För- valtningar och/eller kommundelar måste enligt svaren bli bättre på att se det gemensamma folkhälsointresset. Det behövs också ett förbättrat samarbete med andra huvudmän. Roller och ansvar bör förtydligas. Vanligt är att politikerna efterlyser ett förbättrat samband med lands- tinget, framför allt med primärvården. Dessutom efterlyser man en bättre samverkan med och arbetsförmedlingen. Flera av de svarande nämner även föreningar och organisationer som viktiga samverkanspartners i det framtida folkhälsoarbetet. 634 Ett stärkt kommunalt folkhälsoperspektiv Flera av de svarande lyfter fram behovet av att basera samverkan på en gemensam målbild eller vision om framtiden. En sådan vision måste enligt svaren ha sin bas i det kommunala uppdraget, som den tydligt definierar roller och uppdrag för övriga organisationer. I remissvaren framkommer från flera kommuner önskemål om en kommungemensam budget för folkhälsoarbete där medel kan dispone- ras friare, utan hänsyn till verksamhets- eller huvudmannaskapsgränser. Detta önskemål är emellertid inte så tydligt bland de kommunpolitiker som besvarat sekretariatets brev. Runt om i landet har olika typer av hälsoråd utvecklats. Dessa ser olika ut. medverkar flera huvudmän, ibland bara del- tagare från olika kommunala verksamheter. I vissa råd medverkar poli- tiker, i andra är hälsoråden rena tjänstemannagrupper. De deltagandes organisatoriska nivå varierar också; ibland finns bara chefer med, medan andra råd innehåller både chefer och handläggare. I remissvaren efterlyser en del kommuner riktlinjer för hur verksamheten bör bedri- vas. Andra är emellertid skeptiska till sådana riktlinjer, och menar att organisatoriska frågor måste lösas efter lokala behov. En utvärdering6 av lokalt samverkansarbete som genomförts visar att det finns betydande svårigheter när det gäller att överbrygga sektors- och förvaltningsgränser. För att finna bra lösningar behövs, menar rapporten, att de berörda aktörerna utvecklar sitt perspektiv till att omfatta hela befolkningen och bryter olika revirgränser. Exempel på framgångsfaktorer vad gäller lokala folkhälsoråd är bl.a. intresse, enga- gemang, förankring, kunskap och förståelse för folkhälsoarbete bland politiker, förvaltningschefer och andra beslutsfattare. Handlingsplaner bör vara tydligt utformade, politiskt fastslagna samt följas upp och revideras. Folkhälsoråden bör vidare ha tydligt formulerade målsätt- ningar för arbetes bedrivande. När detta har uppnåtts finns goda möj- 6 Hellmark E, Tykesson P. Nätverk och folkhälsoarbete – om tvärsektoriell samverkan på lokal nivå inom folkhälsoarbetet. Ett stärkt kommunalt folkhälsoperspektiv 635