sou · GOB362d5 · 2001-01-01 00:00:00 — Drygt fem tingsrätter har inte besvarat frågan. Cirka tjugofem tingsrätter anlägger ett återhållsamt synsätt när det gäller förslag från t.ex. revisorer och likvidatorer. Även i dessa fall anger några tingsrätter att ett förslag sna- rare talar emot att utse den ifrågavarande personen. Bland de övriga uppställs även här olika villkor för att utse den föreslagne förvaltaren. Främst framhåller tingsrätterna betydelsen av TSM:s uppfattning. Ett femtontal tingsrätter, bl.a. i , och En- , är mer positiva. Ytterligare några betonar att en likvidators för- slag har betydelse. Revisorsförslag godtas i allmänhet inte. Förekomsten av att tingsrätterna utser flera förvaltare i en konkurs De flesta uppger att de sällan eller aldrig utser flera än en förvaltare. Om så sker är det, enligt de tingsrätter som angett orsak, främst fråga om att utse ytterligare en förvaltare på grund av att en jävssituation uppkommit för den först förordnade. Ett fåtal tingsrätter uppger att det av geografiska hänsyn ibland utses två förvaltare. Andra orsaker kan vara att en konkurs är mycket stor eller att förvaltaren och TSM begär ytterligare förvaltare. Formerna för samrådet mellan tingsrätterna och TSM. Bruket av "listor". Flertalet tingsrätter, dvs. åttio stycken, förordnar förvaltare ur en be- stämd krets. Detta sker antingen genom att "listor" eller att ett system med "en fast förvaltarkrets" används. Av dessa tingsrätter anger ett knappt tiotal, bl.a. , Bodens tingsrätt, , m. fl. att de tillämpar en "turordningsprincip". Några tingsrätter uppger att de försöker "fördela uppdragen jämnt", bl.a. tingsrätterna i , och Helsing- borg. Av de som brukar listor anger några att avvikelse sker vid förslag på förvaltare och vid stora konkurser. Tingsrätterna i bl.a. , , , , , och använder inte "listor". Flertalet av de tingsrätter som använder "listor" eller en fast förvalt- arkrets uppger att TSM inte avger yttrande i varje konkursärende. Dock brukar TSM alltid avge yttrande vid förvaltarförslag och vid stora kon- kurser enligt ett femtontal tingsrätter, däribland och tingsrätter. Nyrekrytering sker främst genom att den som önskar komma i fråga som förvaltare själv anmäler intresse hos tingsrätten eller TSM. Dessa myndigheter brukar samråda i frågan. Rekryteringen sker bl.a. på så sätt att en redan verksam jurist på en etablerad förvaltarbyrå får förvalt- aruppdrag. Frekvensen av nyrekrytering av genomgående låg. Inställningen till nyetablering av konkursförvaltare är genomgående positiv hos de flesta tingsrätterna. Bland dessa uttalar dock några far- hågor för överetablering och kompetensförlust. De tingsrätter som är restriktiva betonar även nämnda risker. Samtliga tingsrätter uppger att det aldrig eller sällan förekommer att en konkursförvaltare entledigas på grund av misskötsamhet. Tingsrätterna får kännedom om eventuell misskötsamhet främst ge- nom TSM. Därefter är gäldenären och borgenärerna upplysningskällor. Även tingsrätterna själva gör iakttagelser. Entledigande på grund av jävssituationer förekommer oftare än på grund av misskötsamhet. Dock uppger flertalet att även detta sker säl- lan eller aldrig. Förvaltaren brukar oftast själv göra tingsrätterna upp- märksamma på att ett jävsförhållande föreligger. Jäv förekommer främst i de situationer konkursförvaltaren eller nå- gon på samma byrå tidigare företrätt konkursgäldenären, gäldenärens motpart eller en borgenär. Några uppger även att ett fordringsförhål- lande kan visa sig föreligga mellan två konkursbon med samma förval- tare. Även förvaltningsåtgärder som berör sådana konkursbon kan ge upphov till jäv. Ett fåtal uppger släktförhållanden som jävsgrund. Allmänna synpunkter på den nuvarande regleringen om utseende och entledigande av konkursförvaltare De flesta tingsrätter anser att den nuvarande regleringen fungerar bra. Drygt tjugotalet tingsrätter har emellertid olika invändningar. Cirka en tredjedel av dessa efterfrågar en annan ordning eller klarare regler. Bl.a. tingsrätterna i och efterfrågar fastare rikt- linjer för utseende av konkursförvaltare. har redo- visat sina synpunkter genom att hänvisa till de promemorior som upp- rättats av "Listgruppen". Av dessa framgår hur formerna för utseende av konkursförvaltare kan förbättras. En sammanfattning av tingsrättens ståndpunkt framgår av följande avsnitt i promemoria 1997–01–29 Förvaltarlistan (s. 10). att tillsynsmyndigheten även fortsättningsvis – i form av ett för- handsgodkännande prövar framställningar från dem som önskar komma i fråga som konkursförvaltare efter förordnande av tingsrätterna inom tillsynsområdet (län och Got- lands län) att ett förhandsgodkännande skall innebära att juristen vid Ack- ordscentralen eller advokaten i fråga – enligt tillsynsmyndig- hetens bedömning – har den kunskap och erfarenhet samt till- gång till bl.a. kontorsorganisation att hon eller han som kon- kursförvaltare i princip kan handlägga alla typer av konkurser inom hela tillsynsområdet att tingsrätten inte skall behöva höra tillsynsmyndigheten om den avser att utse en av myndigheten förhandsgodkänd Förvaltare och förslag till förvaltare inte i konkursärendet har förts fram av en borgenär eller gäldenären (s.k. icke styrd konkurs) tillsynsmyndigheten upprättar och håller å jour en förteckning – förvaltarlista – över samtliga av myndigheten förhandsgod- kända förvaltare med verksamhet inom tillsynsområdet tillsynsmyndigheten två gånger bör tillhandahålla tings- rätterna inom tillsynsområdet en reviderad förvaltarlista förvaltarlistan skall uppta de förhandsgodkända förvaltarna ordnade efter resp. förvaltarbyrå och med angivande av dels från vilket år som egna förvaltarförordnanden har erhållits, dels tillsynsmyndigheten kvartalsvis tillhandahåller tingsrätterna statistiskt underlag innehållande fördelningen av förvaltarupp- drag per förvaltare och fördelningen för varje förvaltare – med utgångspunkt i konkursbouppteckningen – mellan tillgångs- konkurser och konkurser som kan antas sakna utdelningsbara tingsrätterna bör se till att samtliga på förvaltarlistan förekom- mande förvaltarbyråer ges möjlighet att bibehålla en grund- kompetens och kontinuitet i arbetet, genom att för varje byrå ge förordnande som konkursförvaltare i ett – i förhållande till by- råns storlek – tillräckligt antal tillgångskonkurser i formen av en informell överenskommelse inom DKT, tings- rätterna bör tillhandahållas en fördelningsnyckel som underlag för en rättvis fördelning mellan förvaltarbyråerna av förvaltarförordnanden i icke styrda konkurser den föreslagna ordningen bör tillämpas fr.o.m. . Arbetsgruppen rekommenderar vidare tingsrätterna att vid fördelningen av icke styrda konkurser inte mer än över- gripande ta hänsyn till hur många förvaltaruppdrag som tilldel- ats förvaltarbyrån efter förslag av en borgenär eller gäldenären (styrda konkurser). Södra Roslags tingsrätt efterlyser en precisering av förutsättningarna för att ta hänsyn till förvaltarförslag. vänder sig mot att vissa tingsrätter motsätter sig förvaltarförslag. Ytterligare en tredje- del av domstolarna anser att TSM bör ta över beslutsfunktionen och då företrädesvis beträffande utseende av konkursförvaltare, bl.a. tingsrätt- erna i , , och . Ett fåtal tycker att TSM har för stort inflytande över förvaltarfrågan, däribland Bodens, , och tingsrätter. tyck- er att systemet med "listor" är stelbent. Knappt sextio tingsrätter uppger att handläggningstiden minskat medan trettio anger att ingen förändring ägt rum. Det är endast hos ett mycket litet fåtal tingsrätter som handläggningstiderna ökat. Drygt hälften av de tingsrätter vilka angett att en minskning av handläggningstiderna skett, uppger att det inte föreligger någon skill- nad mellan utdelnings- och avskrivningskonkurser. Ett drygt tjugotal anger att handläggningstiderna för avskrivningskonkurserna minskat mest. Endast ett fåtal, under fem stycken, anger att den största minsk- ningen hänför sig till utdelningskonkurser. Av de tingsrätter som redovisar en ökning uppger två att tiderna för utdelningskonkurser ökat mest och övriga två att det inte föreligger nå- gon skillnad. Två tingsrätter, bl.a i , avger olika svar för de olika konkurs- kategorierna. De uppger att handläggningstiderna för avskrivningskon- kurserna minskat men att ingen förändring noterats beträffande utdel- ningskonkurserna. Tingsrätterna uppger genomgående att anstånd med ingivande av förvaltarberättelse endast bör beviljas om det finns godtagbara skäl. Några tingsrätter brukar även samråda med TSM inför ett anståndsbe- slut. Vissa tingsrätter brukar initialt bevilja ett visst kortare anstånd. För att få ett förnyat anstånd begärs en godtagbar motivering eller att TSM hörs. Ett vanligt påpekande är att tingsrätterna beaktar tidpunkten för en eventuell återvinningstalan. Frekvensen av erinringar från TSM mot begärda arvoden är enligt näs- tan alla tingsrätter obetydlig eller liten, dvs. Vissa av tingsrätterna i och , nämligen i , , , , , , och anger högre pro- centtal. Därutöver uppger tingsrätterna i och att erin- ringarna synes att öka. Några tingsrätter uppger att frekvensen av erin- ringar är hög. uppger att TSM:s erinran då ofta är kopplad till vissa kostnadsposter eller, ibland, förvaltare. Cirka tjugo tingsrätter uttalar sig inte om skillnader i frekvensen av erinringar mellan utdelnings- och avskrivningskonkurser över taxa. Av de sextiotalet tingsrätter som angett låg frekvens av erinringar anger drygt ett trettiotal att det inte föreligger någon skillnad mellan utdelnings- och avskrivningskonkurser över taxa. tingsrätter anger att erinringar är vanligare i utdelningskonkurser och ett mycket litet fåtal anger avskrivningskonkurser. Av de drygt tio tingsrätter som har redovisat en hög erinransfre- kvens anger ungefär hälften att erinringar är vanligare i utdelningskon- kurser och lika många, bl.a. , att det inte föreligger nå- gon skillnad mellan de två kategorierna. Två tingsrätter, däribland , uppger att erinringar är vanligare beträffande av- skrivningskonkurser över taxa. Knappt femton tingsrätter uppger att det förekommer "kohandel" mellan konkursförvaltaren och TSM innan tingsrätten prövar arvodes- yrkandet. I sammanhanget kan anmärkas att företeelsen är särskilt van- lig bland tingsrätterna i . Cirka tjugofem tingsrätter kan inte besvara frågan under III. 2 på grund av för dåligt underlag. Knappt femtio tingsrätter uppger att de bedömningsgrunder enligt vilka TSM brukar erinra främst är av skälighetskaraktär. Av dessa upp- ger cirka tjugo stycken att TSM för schablonresonemang. Några tings- rätter anger att dylika resonemang är av okänt ursprung. Jämförelser sker t.ex. mellan likartade konkurser. Invändningar som har sin grund i att förvaltaren anses ha lagt ned för mycket arbete utan motsvarande nytta förekommer enligt några tingsrätter. Drygt ett trettiotal tingsrätter uppger att prutningar förekommer främst vid formella brister såsom att förvaltaren inte iakttagit tidsfris- ter. Tingsrätterna i , , , och an- ger belopp enligt vilka prutning brukar ske. Ersättningsschabloner beträffande personalfrågor, lönegarantihante- ring, bokföringsåtgärder/verifikat, upprättande av bouppteckning, när- varo vid edgångssammanträde förekommer också. Bl.a. uppger Hapa- randa tingsrätt att hantering av anställd ersätts med 2 000 à och verifikat med 50 à . uppger att inställelse vid edgång ersätts med 1 000 à . Tingsrätternas inställning till TSM:s erinringar är övervägande po- sitiv. Av de sjuttiotalet tingsrätter som svarat uppger drygt tio stycken sig varken vara positiva eller negativa. Nästan lika många är negativa. Till den sist nämnda kategorien hör bl.a. och Söd- ra Roslags tingsrätt. Av de sextio tingsrätter som svarat uppger hälften ingen skillnad i attityderna mellan materiella och formella brister. Bland resterande hälft anger knappt tjugo tingsrätter att materiella brister har företräde och drygt tio att formella har det. Tjugo tingsrätter har konstaterat att någon tidsredovisning inte före- kommer. Av de resterande anger cirka trettiofem att tidsfaktorn beaktas på samma sätt som andra faktorer, bl.a. tingsrätten i . femtontal tingsrätter anser att faktorn inte är nödvändig eller efterfrågar den inte särskilt, däribland tingsrätterna i , , , m. fl. Drygt ett tjugotal anser att tidsredovisning är bra, bl.a. tingsrätterna i men även Södra Roslags och Han- dens tingsrätter. I beaktas tidsfaktorn noga. De flesta tingsrätterna är i stort sett nöjda med utformningen av ar- vodesframställningarna och arbetsredogörelserna. De cirka tjugotalet tingsrätter, vilka är missnöjda, anger främst av- saknaden av tidsredovisning som en brist. Bland dessa kan nämnas , , m. fl. Vissa andra frågor under konkursförfarandet Bruk av tvångsmedel förekommer eller aldrig och initieras i så fall så gott som uteslutande av konkursförvaltaren. Endast ett fåtal tingsrätter uppger att TSM tar initiativet. I den mån det förekommer tvångsmedel rör det sig främst om hämt- ning och häktning. Fråga b) har inte kunnat besvaras av de flesta tingsrätter med hän- syn till utfallet av svaren på fråga a). Det förekommer nästan aldrig att tingsrätterna inte godtar förvaltarens framställning om att ett bevakningsförfarande bör äga rum. I det övervägande antalet fall brukar konkursförfarandets aktörer själva komma överens. Förlikningssammanträde förekommer därför sällan enligt de flesta tingsrätter. Ett knappt tiotal tingsrätter anger att förlikningssammanträde förekommer oftare eller . Tingsrätterna i och uppger dock att förliknings- sammanträde där förekommer ofta. I har man intagit en ak- tiv roll vid förlikningssammnträdena och brukar ofta sätt ut fortsatt sammanträde. Även tingsrätterna i , och Lands- krona anger att ordningen med förlikningssammnträde normalt tas i an- språk. Undantag utgör förändring- ar på grund av nedsättning i arvodet. Tingsrätterna brukar inför valet mellan ändring och återförvisning göra en avvägning av om det är en liten eller stor justering. I det förra fallet väljs ändring och i det senare återförvisning. Några anger som ytterligare skäl för återförvisning att det är förvaltarens uppgift att göra ändringarna i utdelningsförslaget eller att tingsrätten t.ex. vill undvika att göra felräkningar. Tingsrätternas roll i samband med hanteringen av förvaltar- och halv- årsberättelser samt slutredovisningshandlingar Genomgående uppger tingsrätterna att deras uppgift i detta avseende har karaktären av formaliakontroll. Vissa ser sig som en slags "brevlåda". Ett femtontal tingsrätter betonar dock vikten av att se till så att förvaltarna iakttar tidsfristerna. Knappt tio tingsrätter tycker att slut- redovisningshandlingen har viss betydelse för bedömningen av utdel- ningsförslaget. Ett fåtal tingsrätter framhåller konkurshandlingarnas betydelse för arvodesprövningen. Tingsrätternas förhållande till konkursförfarandets aktörer De flesta tingsrätter anger att det sällan förekommer att borgenärerna eller gäldenären hör av sig. I de fall gäldenären hör av sig rör det sig inte sällan om synpunkter på förvaltarens arvode. Om borgenärerna tar kontakt är det ofta fråga om synpunkter på konkursförvaltningen. Ett femtontal tingsrätter anger en högre frekvens. Av dessa redovis- ar tingsrätterna i och att de har daglig kontakt med gäldenären eller borgenärerna angående allmänna frågor rörande kon- kursen. uppger att kontakter ofta förekommer med nämnda aktörer och då även beträffande förvaltararvodet. Övriga, bl.a. Södra Roslags, Handens, , och tings- rätter, har i olika omfattning kontakter med endera borgenärerna eller gäldenären eller båda i allmänna frågor. Trettiofem tingsrätter uppger att de så långt är möjligt delegerar till så- väl notarier som kanslipersonal. Bland dessa ingår tingsrätterna i och . delegerar fullt ut till notarier och, beroende på lämplighet, nästan i full utsträckning till kansliperso- nalen. Av de återstående tingsrätterna delegerar knappt tjugo i full eller i nästan full utsträckning till notarierna. Knappt ett tiotal av dessa tings- rätter uppger att de brukar undanta behörigheten för notarien att pröva konkursansökningar av staten. Övriga tingsrätter tillämpar ett delegationsförfarande som går ut på att endast vissa arbetsuppgifter brukar delegeras till notarierna. Ordför- andeskap vid edgångssammanträden, prövning av gäldenärens egen konkursansökan och handläggning av avskrivningsbeslut är de vanlig- aste sysslorna. Ytterligare knappt tjugo tingsrätter delegerar i full eller i nästan full utsträckning till kanslipersonalen. Nästan tio tingsrätter uppger att de- legation endast sker i begränsad omfattning. Bland övriga som delege- rar uppger cirka ett tiotal att delegation helt eller delvis sker av sådana uppgifter som anges i 16 § 1 st. 3–4 p tingsrättsinstruktionen, dvs. un- dertecknande och expediering av kallelser, förordnanden, föreläggan- den, skrivelser, underrättelser, kungörelser etc. Knappt tjugo tingsrätter delegerar inga arbetsuppgifter alls till kanslipersonalen. Av de knappt sextiotalet tingsrätter vilka inte tillämpar full delega- tion för endera notarier eller kanslipersonal har ungefär fyrtio besvarat fråga V. 2) och som skäl för att underlåta delegation angett följande. En tredjedel av tingsrätterna anger beträffande såväl notarier som kanslister bristande kompetens eller lämplighet som orsaker till att un- derlåta delegation. För notariernas del anger några i fråga om att un- dantaga prövning av statens konkursansökan från delegation att en så- dan prövning kan innebära olika svårigheter. Ett tiotal tingsrätter uppger att tradition utgör en anledning till att delegation inte äger rum. Knappt lika många anger praktiska skäl eller att vinsterna med delegation är små, t.ex. på grund av för liten perso- nalstyrka. En ansträngd arbetssituation är ett annat skäl till att underlåta delegation. Drygt sextio tingsrätter anser att det inte finns anledning till att ut- vidga delegationsmöjligheterna till notarier eller kanslipersonal. De tingsrätter som anser att delegationsmöjligheterna bör utökas anger exempel på flera arbetsuppgifter för kanslipersonalen än för no- tarierna. Som exempel på utökade arbetsuppgifter för notarierna anges att fastställa okomplicerade utdelningsförslag, att pröva konkursförvaltar- ens arvodesanspråk och att pröva konkursansökan av även annan än staten. För kanslipersonalens del anger tingsrätterna att denna kategori fö- reträdesvis bör kunna anförtros uppgifterna att pröva konkursansökan av gäldenären själv eller medgiven ansökan samt besluta om avskriv- ning antingen enligt 10 kap. 1 § KL eller efter återkallelse. I sist nämn- da hänseende bör en begränsning ske till de fall förvaltaren endast be- gär arvode enlig taxa resp. att något kostnadsyrkande inte framförs ef- ter återkallelsen. Därefter anser tingsrätterna att kanslipersonalen själva bör få utfärda kallelser till konkursförhandling med föreläggande för gäldenären att svara på konkursansökan. Några tingsrätter anser att den kamerala personalen även kan anförtros uppgifterna att ge gäldenären tillstånd till utlandsresa, bevilja vissa anståndsbeslut, t.ex. med ingi- vande av förvaltarberättelsen, och förelägga om komplettering av kon- kursansökan. Av de tingsrätter som omfattas av förordningen (1997:139) om för- söksverksamhet vid vissa tingsrätter, nämligen , , Ek- sjö, , , , , och tingsrätter, uppger endast tingsrätterna i och att verk- samheten med en beredningsjurist omfattar konkursärendena. I sker delgering i behövlig omfattning och i i okomplicerade an- sökningsfall. Enkätfrågor till tingsrätterna. I.Utseende och entledigande av konkursförvaltare. 1.Vilken/vilka av bedömningsgrunderna nedan anser TR ha betydelse vid utseende av förvaltare och varför? a)Kompetens i juridiska frågor såsom allmän juridik, affärsjuridik, straffrätt och arbetsrätt, inkl. lönegarantifrågor? b)Kompetens i ekonomiska frågor såsom företagsekonomi, redovis- ning och bokföring? c)Kunskap om arbetsmarknadspolitiska frågor? d)Kostnadsnivån på konkursförvaltarens tjänster (innefattande förvalt- arens eget arvode, kostnader för kontorsorganisation samt löner till biträdande jurister och kameral personal) mot bakgrund av TR:s ti- digare erfarenheter av förvaltaren? e)Konkursförvaltarens förmåga att effektivt förvalta en konkurs med utgångspunkt främst i sambandet mellan dennes skicklighet som "affärsman" och konkursens karaktär? f)Antalet pågående konkursärenden som förvaltaren för tillfället han- terar? g)Förvaltarens verksamhetsort? 2.Var god rangordna om möjligt faktorerna under 1 a)–g) inbördes. 3.Vilken betydelse tillmäts förslag på förvaltare av a)gäldenären? b)borgenärerna, uppdelade i olika kategorier som staten, bank, annan juridisk person och fysisk person? c)annan, t.ex. revisor eller likvidator? 4.I vilka fall brukar TR utse flera än en förvaltare i en konkurs? 5.I vilka former sker samrådet mellan TR och TSM vid utseende av förvaltare? a)Används "listor" och i så fall i vilken omfattning? b)Avger TSM yttrande i varje konkursärende? c)Förekommmer det kombination av "lista" och yttrande? 6a) Hur sker "nyrekrytering" av förvaltare? b)Vilken inställning har TR till att nya förvaltare försöker etablera sig? 7a) Hur ofta förekommer det att en förvaltare entledigas på grund av misskötsamhet resp. på grund av jäv? b)Hur får TR kännedom om eventuell misskötsamhet hos en förvalt- are? c)I vilka fall brukar jävsförhållanden uppkomma? 8.Har TR några ytterligare synpunkter på tillämpningen av nuvarande regler om utseende och entledigande av förvaltare? 1a) Hur har de genomsnittliga handläggningstiderna för konkurserna utvecklats – 1997? Ingen föränd- ring?) b)Föreligger det någon skillnad mellan utdelnings- och avskrivnings- konkurser i detta avseende? (Frågan under II. Konkurstider 1a)–b) bör besvaras med utgångs- punkt i den allmänna uppfattning TR har om konkurstiderna. Av- sikten är inte att TR i t.ex. register eller dylikt mera ingående skall undersöka handläggningstiderna). 2.Vilka överväganden gör TR vid en begäran om anstånd att lämna in förvaltarberättelse? III.Arvoderingen av konkursförvaltare. 1.Vilken är frekvensen av erinringar från TSM mot begärda arvoden? Föreligger det någon skillnad mellan utdelnings- resp. avskrivnings- konkurs med arvodesanspråk över taxa? 2.Enligt vilka bedömningsgrunder brukar TSM erinra mot arvodena? Finns det "prutningsnormer", bruk av schabloner etc.? 3.Vilken är TR:s attityd till TSM:s erinringar och grunderna för des- sa? Föreligger det från TR:s sida någon skillnad mellan inställning- en till formella brister (t.ex. underlåtenhet att iaktta tidsfrister) och materiella brister (t.ex. förmåga att hantera en återvinningsprocess)? 4.Vilka överväganden gör TR angående tidsredovisning i arvodes- framställningarna? 5.Brukar utformningen av arvodesframställningarna och arbetsredo- görelserna vara tillfyllest som underlag för arvodesprövningen? Vissa andra frågor under konkursförfarandet. Hur initieras oftast frågor om tvångsmedel? Av TSM eller av för- Föreligger det någon skillnad beträffande de situationer då TSM eller annan påkallar tvångsmedel? Bevaknings- och anmärkningsförfarandet. a)I vilken utsträckning förekommer det att TR inte godtar förvaltarens framställning om att ett bevakningsförfarande bör äga rum? b)Hur är TR:s roll i samband med tvistiga fordringar? Brukar kon- kursärendets olika aktörer själva komma överens eller tas ordningen med förlikningssammanträde ofta i anspråk? a)I vilken utsträckning förekommer det att TR inte fastställer förvalt- arens utdelningsförslag? b)Vilket alternativ brukar TR oftast välja om förslaget inte fastställs? Ändringar eller återförvisning? Vilka överväganden gör TR i detta avseende? 4.Förvaltar- och halvårsberättelser (KL 7:15 och 7:20) samt slutredo- visning (KL 13:3). Hur uppfattar TR sin "roll" enligt dessa paragrafer? 5.Har TR ytterligare synpunkter i fråga om TR:s förhållande till aktör- erna under konkursförfarandet? Brukar t.ex. borgenärerna eller gäl- denären ta kontakt med TR i något avseende?