sou · GOB381 · 2001-01-01 00:00:00 — Det genom- snittliga valdeltagandet i medlemsländerna har sjunkit oavbrutet från en nivå på till . Om denna utveckling fortsätter och valdeltagandet fortsätter att minska finns en risk för att inom en relativt snar framtid mindre än hälften av väljarna i EU kommer att utnyttja sin rösträtt. Skulle valdeltagandet sedan fortsätta att sjunka finns risk för att det uppstår en situation där det kommer att hävdas att så få röstar att kan göra anspråk att företräda medborgarna i EU. I ett sådant läge skulle det kunna hävdas att parlamentets legitimitet vore större om ledamöterna utsågs av de folkvalda församlingarna i varje land. I diskussioner kring valdeltagande brukar emellanåt framhållas vikten av att valsystemet är enkelt för väljarna att tillämpa. Det svenska systemet måste, även sedan möjligheten till personröstning infördes, betraktas som okomplicerat. Det bör här framhållas att undersöknings- resultat visar att personvalssystemet inte haft någon negativ inverkan på valdeltagandet val. Därför kan det finnas anledning att tillåta att namnvalsedlar får läggas ut även på utlandsmyndigheterna. Vidare innebär det svenska systemet att väljarna har goda möjlig- heter till förtidsröstning. Det är dock mycket angeläget att möjligheten att förtidsrösta i minst samma omfattning som bibehålls oavsett servicenivån hos . Valdeltagande och Europaparlamentsval 17 Det pågår f.n. försök att utveckla ett röstningsförfarande med IT. Frågan utreds av den Valtekniska utredningen (Ju 2000:02) (dir. 2000:10) och rådet ser positivt på möjligheten till IT-röstning. RSV har i en promemoria gjort en analys av valdeltagandet val där sammanslagna och icke samman- slagna valdistrikt jämförts. Enligt analysen går det inte att entydigt dra slutsatsen att valdeltagandet påverkats negativt av att valdistrikt lagts samman. RSV har vidare framhållit att utökad service med särskilda röstmottagningsställen tycks kunna påverka valdeltagandet i positiv riktning. Rådet ställer sig bakom RSV:s uppfattning att särskilda röstmottagningsställen är ett bra sätt att ge väljare i glesbygdsområden möjlighet att rösta inom rimligt avstånd men vill framhålla att sammanslagning av valdistrikt inför ett val kan ge signaler om att valdeltagandet förväntas bli lågt. Enligt rådets uppfattning kan det finnas anledning att inför nästa Europaparlamentsval pröva frågan om en försöksverksamhet med möjligheter till IT-röstning och utökad brevröstning. Vem bryr sig? En analys av valdeltagandet i av de svenska medborgarna deltog europaparlamentsval. Siffran är låg oavsett vad vi jämför med: lägre än valdeltagandet i riksdagsvalet , lägre än det europeiska genomsnittet vid europaparla- mentsval och lägre än vid det första svenska europaparlamentsvalet . Vid en europeisk jämförelse är ett lågt valdeltagande i europaparlamentsvalen inte överraskande. Europeiska väljares deltagande i valen till har alltid varit lägre än i valen till de nationella parlamenten. I genomsnitt avviker valdeltagandet i europaparlamentsvalen från valdeltagandet i de nationella valen. Annorlunda uttryckt är det cirka 70 miljoner EU-medborgare som deltar i de nationella valen men avstår från att rösta i europaparlamentsvalen. Vi har sett tecken som och under fortsatt utveckling skulle kunna verka skadligt för den svenska demokratin. För partierna är det sjunkande medlemstal och fallande förtroende för politiker som är de allvarligaste tecknen. Bland medborgarna återfinner vi i ett sjunkande valdeltagande. Valdeltagandet minskar i riksdags- valen och i det senaste valet till 1999 minskade valdeltagandet från en redan låg nivå 1995. Dessa förändringar föranleder mer ingående analyser av vilka faktorer som generellt förklarar varför medborgare väljer att inte utnyttja sin rösträtt: Vad beror svenska folkets minskande röstande på och vilka konsekvenser kan det få för demokratin? Från tidigare studier vet vi att det sjunkande valdeltagandet i riksdagsvalen inneburit en ökad polarisering i väljarkåren. Det är de mest resurssvaga grupperna i så väl politiskt som socialt avseende som främst avstår från att besöka vallokalerna. Att delta i riksdagsvalen blir 20 Vem bryr sig? därför i allt högre utsträckning en klassfråga i Sverige.1 Det beror delvis på en successiv normupplösning ; en del av den svenska väljarkåren upplever det inte längre som en plikt att rösta.2 Konsekvenserna av det sjunkande valdeltagandet i riksdagsvalen har ännu så länge inte blivit stora. De väljare som röstar uppvisar i mångt och mycket samma åsikter som de som inte röstar. Enkelt uttryckt är röstskolket lika utbrett till vänster som till höger bland svenska väljare. Med andra ord är det sannolikt att partifördelningen i den svenska skulle ha sett ungefär likadan ut även om det svenska valdeltagandet skulle närma sig 100 procent.3 Det låga valdeltagandet i europaparlamentsvalet har potential att uppvisa större negativa effekter. Detta beror på att det är många fler som stannar hemma och att risken därför ökar för att vissa grupper systematiskt underrepresenteras bland förhållandevis få som röstar. representeras av 22 ledamöter i . Hur representativa är de egentligen för de svenska väljarna? En förutsätt- ning för att de skall kunna sägas representera hela svenska folket är att väljare som röstar på dem åsiktsmässigt liknar hela svenska folket. Om partisympati och inställningen till t.ex. EU är likadan bland röstare och icke-röstare kan vi anta att samma 22 ledamöter representerar den svenska väljarkåren i även om valdeltagandet vore högre. En av våra undersökningsuppgifter är just att besvara i vilken utsträckning röstande skiljer sig från dem som stannat hemma. Mot bakgrund av vad vi vet från tidigare forskning skulle man kunna argumentera för att det egentligen inte är särskilt märkligt att valdeltagandet var så lågt svenska europaparlamentsval. Många av de grundförutsättningar som gällde i samband med europa- parlamentsvalet är omständigheter som normalt har en dokumenterat demobiliserande effekt på väljares deltagande: Valet till europaparla- mentet är en ny företeelse i svensk demokrati; väljarna känner dåligt till de nationella partiernas partitillhörighet i ; ledare och representanter för partier är okända för svenska väljare; äger låg politisk legitimitet bland svenska väljare; valet hölls , söndagen före midsommarveckan, vilket kan anses vara en olämplig tidpunkt att anordna val i ; de nationella partiernas valkampanjer var inte lika omfattande och intensiva som vid riksdagsvalen; massmediernas valbevakning var även den inte lika omfattande som vid riksdagsval; väljarna uppfattade inte 1Bennulf & (1999). 2Teorell & (1999). 3Bennulf & (1999); (2000). Vem bryr sig? valet som lika viktigt som ett riksdagsval; det saknades spänning i valet såtillvida att en regeringsbildning inte var aktuell på basis av valresultatet; såren från EU-folkomröstningen har inte läkt i lika stor utsträckning som i andra länder. Många av dessa faktorer kan – trots att vi inte har möjlighet att systematiskt bekräfta dem alla genom egna och nya empiriska undersökningar av svenska europa- parlamentsval – sannolikt bidra till att förklara varför valdeltagandet blev så lågt. Våra analyser av de faktorer som orsakade det låga valdeltagandet organiseras i fyra avsnitt. De två första handlar om hur representativa de som röstar är för hela väljarkåren. Vi vill först belysa vad vi valt att kalla den sociala representativiteten bland de röstande. Är det främst en social elit av välutbildade medelklasspersoner som tar sig omaket att rösta till ? Fortsatte skillnaderna i valdeltagande mellan låg- och högstatusgrupper att växa bland medborgarna i samband med europaparlamentsval? I det andra avsnittet analyserar vi de röstandes politiska representativitet, inledningsvis genom att studera skillnader i politiska resurser såsom bl.a. intresse, kunskaper, utbildning och engagemang samt därefter skillnader i sakfrågeåsikter och partisympatier. Är det enbart politiskt intresserade och välinformerade medborgare som brydde sig om att rösta till ? I vilken utsträckning skiljer sig röstare från icke- röstare när det gäller politiska preferenser och hur stora konsekvenser kan dessa skillnader ha haft för valutgången? Vi avser att systematiskt jämföra resultaten från europaparlamentsvalet med resultat från vanliga riksdagsval och det föregående valet till 1995. I det tredje avsnittet genomför vi en aggregerad länderjämförande analys för att ge ett europeiskt perspektiv på valdeltagandet i det svenska europaparlamentsvalet. gäller vad som förklarar skillnader i valdeltagande mellan EU:s medlemsländer. Kan det t.ex. vara så enkelt att det är EU:s låga popularitet bland svenska folket som återspeglas i det låga valdeltagandet? I det fjärde avsnittet undersöks närmare i vilken utsträckning det låga valdeltagandet i europaparlamentsvalet kan bero på en aktiv politisk protest från EU-kritiska medborgare. Närmare bestämt skall två närbesläktade hypoteser prövas: protesthypotesen, som helt enkelt säger att EU-kritiska personer i större utsträckning valde soffan än EU- positiva personer, och korstryckshypotesen som säger att medborgare som befinner sig i åsiktskonflikt med det egna partiet i EU-frågan tenderar att avstå från att rösta i större utsträckning än medborgare som är överens med sitt eget parti. 22 Vem bryr sig? Kapitlet disponeras efter de fyra forskningsuppgifterna som vi kommer att studera en i taget. Innan vi presenterar analyserna skall vi redogöra för det material som våra analyser bygger på och kortfattat sammanfatta vad tidigare forskning vet om vilka faktorer som brukar influera valdeltagandet. De här redovisade analyserna av valdeltagandet i svenska riksdagsval bygger på de valundersökningar som genomförts av Statistiska central- byrån och forskare från vid . riksdagsvalet har intervjuundersökningar med omfattande urval av svenska väljare (cirka 3000) genomförts vid varje ordinarie riksdagsval, vid folkomröstningarna om ATP, kärnkraf- ten samt EU och vid de två valen till Europaparlamentet.4 Tillsammans med motsvarande studier i och i utgör de svenska valundersökningarna de bästa och mest omfattande materialen i världen för analyser av val och väljarbeteende.5 Valforskningprogrammet vid kompletterar sina studier av väljarna med analyser av partierna, deras kandidater, riksdagsledamöterna och massmedia för att nå ett helhetsgrepp om opinionsbildningen i den 4Urvalets storlek varierar mellan de olika undersökningarna. är väljarstudierna upplagda som rullande tvåstegspaneler. Hälften av urvalet intervjuas återigen vid nästa val som en ny panel startar för att åter intervjuas nästa val o.s.v. Intervjustudierna med svenska väljare finns samlade på Svensk samhällsvetenskaplig Datatjänst (SSD) vid . Primärforskare för de svenska valundersökningarna har varit: (1956), (1956-1973), (1973-1976), (1979-1999) samt (1985-1995). 5Valforskningsprogrammet vid presenteras t ex i (1995) Väljarnas val. : juridik, sid 11-12; m fl (1990) Rött Blått Grönt. En bok om 1988 års riksdagsval. : , sid 12-16; Information om den svenska valforskningen återfinns också på internetadress http:// pol.gu.se/sve/forsk/vod/vustart.htm. Konsultera även (1994) 25:239-385. Special Issue: The Intellectual History of Election Studies. Den som är intresserad av amerikanska valundersökningar kan t ex starta med J. (1996) The New American Voter. För en introduktion till de norska studierna kan man starta med (1998) Det norske valgforskningsprogrammet. : ISF, Rapport 98:15. Vem bryr sig? representativa demokratin.6 Vi har alltså möjlighet att studera föränd- ringar i olika samhällsgruppers valdeltagande ända . I de kommande analyserna avser vi emellertid att främst fokusera på deltagande i de två valen till 1995 och 1999, men vi kommer punktvis att jämföra resultaten med de mönster vi finner i ett vanligt riksdagsval. Analyser av valdeltagande innebär vanligtvis att forskarna ställs inför flera besvärliga metodproblem. Ett första problem gäller bortfall av personer som inkluderats i våra slumpmässiga urval av den svenska valmanskåren men som avstår från att ställa upp för intervju. Bortfallet i intervjuundersökningar har ökat sett över en längre tidsperiod. ställde de allra flesta som tillfrågades av SCB upp på att intervjuas. måste vi räkna med att cirka en dryg femtedel av de tilltänkta intervjupersonerna avböjer att ställa upp för intervju. Om avhoppen från urvalet skedde helhet slumpmässigt skulle inte proble- men med representativitet bli så stora. Men vi vet att de som ställer upp för intervju inte är fullt jämförbara med de som inte ställer upp. Bortfallet snedvrider i vissa avseenden våra resultat. Det medför bl.a. att valdeltagandet överskattas i och med att svarsvägran är större bland politiskt oengagerade personer. Ett andra problem är att personer tenderar att rapportera beteenden de uppfattar som politiskt korrekta även om de inte utfört det, t.ex. röstning.7 Vid en analys av andelen väljare som svarade rätt på frågan huruvida de röstade eller inte jämfört med uppgiften i vallängden för valundersökningarna 1956–1988 kan och visa att mellan av samtliga tillfrågade har svarat korrekt.8 Både dessa problem är möjliga att kontrollera med valforskningens väljardata. Det andra problemet är lättast att lösa. () genomför vid varje val en särskild studie av valdeltagandet som innebär att man går ut till vallängderna och samlar 6Se t ex (1986) Mäktiga massmedier. Studier i politisk opinions- bildning. : Akademilitteratur; (1990); (1995) Representation From Above. Members of Parliament and Representative Democracy. Aldershot: Dartmouth för en inblick i valforskningsprogrammet olika förgreningar. 7Människor som deltar i valundersökningens intervjuer före valet stimuleras att sedemera rösta i valet. En sådan systematisk effekt har påvisats av (1992) The Hawthorne Effect in Election Studies: The Impact of Survey Participation on 22: 240-247. 8Donald (1991) Self-Reported Turnout and Voter Validation. 35: 448-459. 24 Vem bryr sig? in uppgifter om det faktiska valdeltagandet. Valundersökningens intervjupersoner ingår i denna studie; därför vet vi om varje intervjuad person faktiskt har röstat eller ej. Redan i urvalsförfarandet överskattas emellertid röstningen något. En aning fler röstande kommer med i valundersökningarnas urval än som faktiskt röstar i befolkningen som helhet. Sedan förvärras problemet ytterligare genom att bortfallet är högre bland icke-röstare än bland deltagande väljare. Om vi publicerade valundersökningarnas resultat okorrigerade skulle alltså valdeltagandet framstå som högre än vad det faktiskt var. Också detta problem går att åtgärda. Det gör vi genom att applicera så kallade vikter på de analyser som genomförs. Svaret från en person som röstat viktas ned eftersom röstning överskattats, medan svaren från icke- röstare viktas upp eftersom vi underskattat dem. Genom att vi känner till det korrekta valdeltagandet vid varje undersökningstillfälle har vikterna konstruerats så att de resultat som gäller de intervjuade som helhet motsvarar valdeltagandet i respektive val när vikterna appliceras. Skevheten i valdeltagande är olika stort bland intervjuade och icke intervjuade i de olika undersökningarna. Eftersom vi i vissa analyser, där vi har registeruppgifter även för de icke intervjuade (t.ex. kön), kan inkludera samtliga urvalspersoner i analyserna använder vi olika vikter för dem som intervjuats och de som avböjt intervju (enbart i vissa analyser). Trots att vi har möjlighet att analysera det objektivt korrekta valdeltagandet så som det registrerats i vallängder för respektive intervjuperson kan det ändå vara intressant att något begrunda hur många intervjupersoner som svarar korrekt på den subjektiva frågan om huruvida de har röstat eller ej. I tabell 1 analyseras sambandet mellan det subjektivt uppgivna valdeltagandet och det objektiva valdeltagandet i de två undersökningarna om europaparlamentsvalet och 1999. Som referenspunkt anges motsvarande siffror för valundersökningarna 1994 och 1998. Är andelen felsvar högre när europaparlamentsvalen undersöks än när ett ordinarie riksdagsval utgör studieobjekt? Vem bryr sig? Tabell 1 Andelen korrekta respektive felaktigt uppgivna röster och icke- röster i valundersökningarna 1994 och 1998 samt i Europaparlaments- valundersökningarna 1995 och 1999 (procent) Kommentar: I väljarundersökningarna i samband med riksdagsvalen ingår enbart svarspersoner som intervjuades efter valet så att siffrorna blir jämförbara med de för Europaparlamentsundersökningarna där samtliga intervjuer genomförs efter valet. Siffrorna i denna tabell är inte viktade eftersom vi vill analysera enskilda individers benägenhet att tala sanning i intervjusituationen eller ej. Därför överensstämmer inte nivån på valdeltagan- det i denna tabell med de övriga tabellerna i detta kapitel. Andelen felsvar på den subjektiva uppgiften huruvida man röstat i respektive val är mycket låg. Den högsta som noterats i tabell 1 är felsvarande totalt i Europaparlamentsundersökningen . I valundersökningen 1994 var motsvarande siffra så låg som . Noterbart är också att andelen felsvar är något högre bland icke- röstarna; icke-röstare som felaktigt anger att de röstar är högre än mot- svarande fel bland röstare. Generellt kan man säga att svenskarna inte har några problem med att korrekt ange huruvida de röstar eller inte. Europaparlamentsvalundersökningen 1999 är en eftervalsundersök- ning. Samtliga intervjuer genomfördes efter . Undersökningen är speciell i åtminstone två avseenden, vilka dessvärre innebär att undersökningens kvalitet jämförelsevis riskerar att bli något sämre. För det första är Europaparlamentsvalet förlagt till en tidpunkt som innebär problem vid genomförandet av en intervjuundersökning. börjar svenska folket att ta ut sin semester. ligger industrisemestern, då även många av SCB:s intervjuare har ledigt. Fältarbetet delades därför upp i två etapper, en före semestrarna och en efter semestrarnas slut. Det medförde att förflutit mellan många intervjuer och valtillfället. Ur kvalitetssynpunkt är det naturligtvis olyckligt. För det andra vet vi undersökningar att svarsbenägen- heten är lägre bland icke-röstare än bland röstare. Vid ett befarat lågt valdeltagande kan vi alltså vänta oss problem vad gäller att få människor att ställa upp för intervjuer jämfört med val där valdeltagan- det är högre. I valundersökningarnas uppföljningsarbete i samband med riksdagsvalen erbjuds förkortade varianter av intervjuer till de intervju- 26 Vem bryr sig? personer som tidigare vägrat att ställa upp. Med befogade misstankar om lågt valdeltagande i europaparlamentsvalen har denna möjlighet erbjudits intervjuarna redan i fältarbetet. Det har inneburit ett ökat antal förkortade intervjuer i europaparlamentsvalundersökningarna jämfört med valundersökningar i samband med riksdagsvalen. Ur kvalitetsmässig synvinkel är fullskaliga intervjuer att föredra, men förkortade intervjuer är naturligtvis bättre än svarsvägran. Europarlamentsvalundersökning var svarsfrekvensen . Andelen förkortade intervjuer var , förkortade och extremförkortade. undersökning var svarsfrekvensen . Andelen förkortade intervjuer var , förkortade och extremförkortade. Europaparlamentsvalundersökningen 1999 karaktäriseras alltså av en lägre svarsfrekvens, en något högre andel förkortade intervjuer och en betydligt högre andel extremförkortade intervjuer jämfört med europa- parlamentsvalundersökningen 1995. Den kvalitetsförsämring som inträffat mellan de båda undersökningarna kan sannolikt tillskrivas det faktum att europaparlamentsvalet genomfördes i direkt anslutning till den svenska sommaren och semestertider. Vi har också tillgång till en intervjuundersökning med jämförbara data i samband med europaparlamentsvalen i samtliga EU:s länder. Minst 500 personer har intervjuats på ett jämförbart sätt i varje EU- land. Därför kommer vi att kunna jämföra drivkrafterna bakom svenskens beslut att rösta med motsvarande i övriga EU-länder. Projektledare för den komparativa väljarstudien är den holländske valforskaren . En första analys av dessa data när det gäller svenskars röstbenägenhet i europaparlamentsvalet har redan publicerats av van der Eijk.9 I den publikationen redogörs också utförligare för det komparativa datamaterialet. Vilka faktorer styr valdeltagandet? forskning om valdeltagande har bl.a. lyft fram tre typer av individrelaterade faktorer som viktiga förklaringar till väljarens beslut att rösta vid respektive valtillfälle. Den första typen avser väljarens egna resurser. Med resurser avses t.ex. kunskap, utbildning och inkomstnivå. För det andra handlar det om väljarens egen mobilisering i betydelsen att ta till sig budskap förmedlade av t.ex. partier och massmedier i valrörelserna. Den tredje typen av faktorer behandlar väljarnas uppfattningar av den egna rösthandlingens betydelse. 9 (1999). Vem bryr sig? Uppfattar väljaren sin röst som oväsentlig för valutgången eller politikens utformning tenderar han att avstå rösthandlingen i högre utsträckning än en väljare som uppfattar den egna rösten som betydelsefull för valutgången eller politikens utformning10. Denna tredje typ av faktorer analyseras av och i rapportens nästa kapitel. har analyserat valdeltagandet i 37 demokratier.11 Franklins forskningsresultat visar att individuella faktorer som sociala resurser och politiskt engagemang, om du är rik eller fattig, politiskt intresserad eller ointresserad, spelar roll för huruvida en enskild väljare deltar i ett nationellt val eller inte. Men att andra faktorer, kulturella skillnader mellan länder, skillnader mellan politiska system och valsystem, är viktigare faktorer för att förklara skillnader i valdeltagande mellan olika länder. Huruvida rösthandlingen företas i en svensk eller amerikansk kontext förklarar i en länderkomperativ analys mer i statistisk mening om du röstar eller inte röstar, än vad t.ex. väljarens intresse eller ointresse för politik gör. 10Se t ex (1937) Political Behavior. London:King; (1972) Participation in and Political Equality. : ; (1981) Electoral Participation In , (Eds) Democracy at the Polls. : ; (1993) Mobilization, Participation, and Democracy in . , (1995) Voice and Equality: Civic Voluntarism and American Politics. , Ma: ; (1996) Electoral Participation In , . (Eds) Comparing Democracies. Elections and Voting in Global Perspective. Thousand Oaks: , pp. Att svenska väljare bedömer rösta i valen som en mindre effektiv handling för påverkan av politik 1997 än vad de gjorde 1979 framgår av m fl (1998) Demokrati och medborgarskap. För analyser av valdeltagande i samband med folkomröstningarna om EU-medlemskap i i , och se Bennulf, , Per 1996. Passiva eller aktiva väljare. I , , knappt ja till EU. Väljarna och folkomröstningen . : och , , , , , Per , 1998. I , , Pesonen , . To or Not to . Three Nordic Referendums on the Membership in Union. : (). 11Franklin (1996). 28 Vem bryr sig? Valdeltagande är högre i länder med proportionellt valsystem och med röstplikt. Det är också gynnsamt för valdeltagandet om valet hålls och om det finns möjlighet till poströstning. När vi jämför valdeltagande mellan olika länder är också en faktor som Franklin benämner electoral saliency, valets betydelse, viktig12. I länder där utgången av valet spelar en stor roll för hur landet kommer att styras kan vi räkna med ett högre valdeltagande. och brukar framhållas som exempel på länder där parlamentsvalen är mindre betydelsefulla (salient). Utgången av t.ex. folkomröstningar och presidentval har större inverkan på hur de politiska besluten i respekti- ve land kommer att formas därför är parlamentsvalen mindre betydelse- fulla och väljarna stimuleras i mindre grad att delta i dessa val. forskning om valdeltagande i europaparlamentsval har visat att valdeltagandet generellt sett är lägre i europaparlamentsval än i val till det nationella parlamentet.