frs · GP12365 · 2001-12-13 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:365 om religionsfriheten i har frågat mig om vilka åtgärder som vidtar såväl bilateralt som multilateralt via EU för att förmå att erkänna sina minoriteter och upphöra med kränkningar av de mänskliga rättigheterna i allmänhet och av religionsfriheten i synnerhet. Jag delar oro över situationen för de mänskliga rättigheterna i och den intolerans som visas gentemot landets etniska och religiösa minoriteter. Det är riktigt som säger, att års Europarådskonvention om skydd för de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna har åtagit sig att garantera religionsfriheten i . Man har dessutom undertecknat, om än inte ratificerat, FN:s konvention om medborgerliga och politiska rättigheter. Trots att enligt konstitutionen är en sekulär stat begränsas det statliga stödet för religion till sunnimuslimerna. Andra trosinriktningar och samfund tillåts i och för sig verka i landet, men endast vissa religiösa minoriteter är legalt erkända, nämligen armenier, judar och greker (enligt Lausannefördraget 1923). I om från noteras att det glädjande nog finns vissa tecken på ökad tolerans gentemot vissa icke muslimska religiösa samfund. Turkiska myndigheter har givit sitt stöd till vissa ekumeniska evenemang och man har genom ett presidentdekret tillåtit syrisk-ortodoxa turkiska medborgare som emigrerat att återvända till sina gamla boplatser. Vid en EU-resa kunde man även konstatera att syrianska präster kunde verka relativt fritt i dessa områden. behövs inte längre tillstånd för att renovera välgörenhetsinstitutioner och religiösa byggnader. får vi dock rapporter om administrativa och praktiska problem. Det är också riktigt att vissa kristna kyrkor alltjämt har problem när det gäller att hävda äganderätt till sina fastigheter. Allvarligt är dessutom att situationen för de icke sunnimuslimska samfunden inte tycks ha förbättrats . Alla människor, även de som tillhör minoriteter, ska givetvis ha möjlighet att fritt utöva sin religion. Regeringen kommer fortsatt, såväl inom EU som vid bilaterala kontakter och genom direkt stöd till organisationer som arbetar för mänskliga rättigheter, att verka för att ska vidta kraftfulla åtgärder för att förbättra minoriteternas ställning och religionsfriheten i enlighet med internationella åtaganden. driver inom EU linjen att ska uppfylla alla de krav som finns i EU:s partnerskapsdokument, där det fastslås vilka prioriteringar den turkiska regeringen bör göra för att uppfylla Köpenhamnskriterierna. I partnerskapsdokumentet ställer EU även en rad krav som kan förbättra situationen för de mänskliga rättigheterna. Det rör bl.a. krav på ekonomisk och social utveckling, större möjligheter att åtnjuta religionsfrihet, ratificering av , avskaffande av undantagstillståndet i sydöstra och avskaffandet av legala hinder mot utnyttjande av kulturella rättigheter. Från svensk sida har Centret för turkiskt@svenskt samarbete vid generalkonsulatet i skapats just för att kunna stödja EU-anpassning. Vi välkomnar de steg som den turkiska regeringen har tagit t.ex. när det gäller konstitutionella reformer, men är det viktig att ständigt framhäva att det är den praktiska tillämpningen av lagarna som är avgörande. kommer både bilateralt och inom EU att fortsatt verka för att ord och handling stämmer överens.