frs · GO121653 · 2001-09-17 00:00:00 — Svar på frågorna 2000/01:1653 om asylprocessen och 1654 om nedläggning av har frågat mig vad jag avser att vidta för åtgärder för att avhjälpa rättssäkerhetsbrister i rättsprocessen för asylsökande. riktar i frågan kritik mot balansförhållandet mellan den enskilde asylsökanden och staten och mot att både beviljar uppehållstillstånd och ansvarar för verkställigheter. Vidare anser han att myndigheternas beslutsmotiveringar är bristfälliga och att ledamöter i är jäviga på ett sätt som aldrig skulle godtas i allmänna domstolar genom att de som lagstiftare medverkat i tillskapandet av regelverket. har frågat mig om när regeringen planerar att lämna en proposition till om nedläggning av och överflyttning av utlänningsärenden till förvaltningsdomstolarna. hänvisar till den tid som gått sedan kommittébetänkandet Ökad rättssäkerhet i asylärenden (SOU 1999:16) och den interdepartementala arbetsgruppens arbete redovisades i En specialdomstol för utlänningsärenden (Ds 2000:45). Jag besvarar båda frågorna i ett sammanhang. Rättssäkerhetsfrågorna inom asylprocessen är synnerligen viktiga. Asylprocessen måste @ nu och @ präglas av rättssäkerhet, rimliga handläggningstider och en strävan mot ökad muntlighet och tvåpartsprocess som centrala element. Som bekant pågår det både inom Europeiska unionen (EU) och nationellt i ett omfattande reformarbete som just har dessa frågor i fokus. Inom EU avser jag i det här sammanhanget förslag om minimiregler för asylförfaranden i de olika medlemsstaterna. När det gäller svenska förhållanden bereds i förslag om en ny instans- och processordning i utlännings- och medborgarskapsärenden. Bakomliggande syften är att öka säkerheten och legitimiteten i den rättsliga prövningen av främst asylärenden. En central del i reformarbetet är att införa en tvåpartsprocess med ökad möjlighet till muntlig förhandling. Arbetet är juridiskt-tekniskt och finansiellt komplicerat, särskilt i ett läge när det finns en tydlig tendens att inströmningen till av asylsökande ökar. Strävandena mot att åstadkomma kortare handläggningstider vid och bör då ges prioritet. Regeringen bereder dock förslag om en ny instans- och processordning i utlännings- och medborgarskapsärenden. I avvaktan på det fortsatta reformarbetet skulle jag vilja betona att jag har fullt förtroende för utlänningsmyndigheternas sätt att hantera de här svåra frågorna. och har att följa den gällande utlänningslagen och förvaltningslagen när det gäller handläggningen av enskilda ärenden och båda myndigheterna lägger ned stor omsorg på att beslut ska vara så korrekt och utförligt motiverade som möjligt. Det är vidare vanligt förekommande på många rättsområden att domare och beslutsfattare har arbetat i t.ex. eller i utredningsväsendet och på så sätt skaffat sig värdefull erfarenhet inom ett verksamhetsområde. I det här avseendet skiljer sig inte från domstolar eller andra domstolsliknande organ. När det gäller verksamhet bör det också understrykas att syftet med den reform som infördes och som innebar att verkställighetsfrågorna fördes över från polisen till (numera ), var att myndigheten skulle hålla samman en enhetlig asylprocess och arbeta aktivt med bl.a. självmant återvändande. Vidare motiverades reformen med behovet av renodling av myndigheternas verksamhet samt möjligheterna att ta till vara den samlade kompetens som besatt i frågor av betydelse för verkställighetsfrågan. Erfarenheterna av den här reformen har varit övervägande positiva. Sammanfattningsvis delar jag helt frågeställarnas uppfattning om att rättssäkerhetsfrågorna är av yttersta vikt inom asylprocessen och att det är viktigt att de frågorna är i fokus i arbetet med kommande förslag till lagstiftning och direktiv såväl nationellt som inom EU.