frs · GO121675 · 2001-09-19 00:00:00 — Svar på frågorna 2000/01:1671 om könsstympning, 1674 om stympning av kvinnor samt 1675 och 1676 om kvinnlig könsstympning Justitieminister har fått frågor om vilka åtgärder han avser att vidta för att se till att lagen om förbud mot könsstympning efterlevs. De fyra frågorna har likartade frågeställningar och besvaras därför i ett sammanhang. Frågorna har överlämnats till mig för besvarande såsom ansvarig minister. Jag delar frågeställarnas mening att könsstympning är ett synnerligen allvarligt brott. Könsstympning är en kränkning av de mänskliga rättigheterna. Det är ett ingrepp såväl på den kroppsliga integriteten som på rätten till hälsa. Könsstympning är mot bakgrund av detta en sedvänja som måste bekämpas. ålägger staterna att vidta alla effektiva och lämpliga åtgärder i syfte att avskaffa traditionella sedvänjor som är skadliga för barns hälsa. Att könsstympning har en mångtusenårig tradition och är djupt rotad bland de folkgrupper som brukar sedvänjan är inte ett argument för att vi inte ska göra allt för att bryta den. stöder arbetet mot könsstympning både multilateralt och bilateralt. , UNFPA och får alla svenskt stöd för sitt arbete mot könsstympning. Det är nödvändigt med en samlad global aktion mot könsstympning för att få slut på den. En sådan global kampanj mot könsstympning påverkar situationen också i . När det gäller arbetet mot könsstympning i vill jag först säga att vi alla har ett ansvar för att se till att denna sedvänja slutar att tillämpas på unga flickor. Regeringens viktigaste instrument för att motverka företeelsen är lagstiftning. Kvinnlig könsstympning är förbjudet och straffbart enligt en särskild svensk lag. Då könsstympning är ett så grovt övergrepp har lagen skärpts två gånger, dels då straffskalan skärptes, dels 1999 genom borttagande av kravet på dubbel straffbarhet. Detta innebär att man numera i kan straffas för att ha utfört eller låtit utföra könsstympning utomlands även om man gjort det i ett land som tillåter det. Att tillämpa lagarna på detta område är främst en uppgift för rättsväsendets myndigheter. Det är viktigt att misstänkta fall kommer till polis och åklagares kännedom och resulterar i domstolsprövning. Det finns en anmälningsplikt för personal bl.a. i skola, sjukvård och socialtjänst. Vi måste fordra att gällande lagstiftning följs framför allt därför att den kränkning dessa barn utsätts för är så allvarlig. Av särskild vikt är naturligtvis det förebyggande arbetet och att berörda invandrargrupper nås av det. I har bedrivits ett pilotprojekt för kvinnor och barn @ Förebyggande av kvinnlig könsstympning. Projektet har dels varit inriktat på att ge information och utbildning till yrkesgrupper som kommer i kontakt med könsstympade kvinnor och flickor, dels på att ge de aktuella folkgrupperna relevant och saklig information om könsstympning och dess negativa konsekvenser för flickan och kvinnan. Projektet har varit framgångsrikt. fick regeringens uppdrag att med som bas utveckla det förebyggande arbetet genom liknande projekt. Med respekt för andra kulturer bör medvetenheten hos berörda folkgrupper ökas om könsstympningens negativa konsekvenser för flickans och kvinnans psykiska och fysiska hälsa. I uppdraget ligger också att motverka fördomar och utveckla bemötandet hos personal som kommer i kontakt med könsstympade flickor och kvinnor. Uppdraget ska slutredovisas . anordnade vidare ett europeiskt expertmöte om könsstympning i samarbete med bl.a. , och . Den genomgång jag här gjort visar att lagstiftningen är tydlig både i synen på allvaret i brottet och när det gäller vikten av att brott anmäls. Betydande insatser görs också när det gäller att informera om lagstiftningen och att förebygga att brott begås. När lämnat sin rapport kommer det att finnas ett underlag för att bedöma om ytterligare åtgärder behöver vidtas.