frs · GO12671 · 2001-02-22 00:00:00 — Svar på fråga 2000/01:671 om kvinnomord har tagit upp barnets situation i de fall där en förälder dödat den andra föräldern. Mot bakgrund av ett fall som uppmärksammats i medierna har hon frågat socialministern vilka åtgärder han tänker vidta för att lagen först och främst ska se till barnets bästa i dessa fall och för att fadern inte med automatik ska få kvarstå som vårdnadshavare. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på frågan. Jag kan naturligtvis inte kommentera det aktuella ärendet. Hur domstolar och myndigheter ska agera måste avgöras utifrån omständigheterna i varje enskilt fall. Utgångspunkten för bedömningen ska alltid vara barnets bästa. Det gäller både den familjerättsliga och den socialrättsliga lagstiftningen. Men vad som är bäst för ett barn i ett enskilt fall är svårt att veta utan ingående kännedom om fallet. Rent allmänt kan följande sägas om lagstiftningen. I de fall där en förälder mördar den andra föräldern behöver barnet oftast en familjehemsplacering. En sådan kan göras med stöd av socialtjänstlagen eller, om vårdnadshavaren inte samtycker till en placering eller om det kan antas att samtycket inte ger utrymme för att garantera barnet behövlig vård, med stöd av lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU). gäller att socialnämnden vid placering av barnet i första hand ska överväga om barnet kan tas emot av någon anhörig eller annan närstående (22 § socialtjänstlagen). Om en förälder vid vårdnaden om sitt barn gör sig skyldig till missbruk eller försummelse eller i övrigt brister i omsorgen om barnet på ett sätt som medför bestående fara för barnets hälsa eller utveckling, ska rätten besluta om ändring i vårdnaden (6 kap. 7 § ). En fråga om ändring i vårdnaden prövas om socialnämnden begär det. kan alltså, om domstolen bedömer att förutsättningarna i lagen är uppfyllda, få till stånd en överflyttning av vårdnaden från föräldern till en eller två särskilt förordnade vårdnadshavare (se bl.a. rättsfallet RH 1990:127). En sådan talan kan väckas så snart socialnämnden finner skäl för det. Den som förordnas ska vara lämpad att ge barnet omvårdnad, trygghet och en god fostran. I förarbetena framhålls att det är naturligt att vårdnadshavaren är en person som utöver en personlig kontakt också har en släktrelation till barnet. Har ett barn stadigvarande vårdats och fostrats i ett familjehem och är det uppenbart bäst för barnet att det rådande förhållandet får bestå och att vårdnaden överflyttas till familjehemsföräldrarna eller någon av dem, ska domstolen utse dessa eller denne att som särskilt förordnad vårdnadshavare utöva vårdnaden om barnet (6 kap. 8 § ). Också i dessa fall är det socialnämnden som har att väcka talan om en överflyttning av vårdnaden. Det är viktigt att de skyddsregler vi har verkligen används i de fall de är till för. Socialnämnderna spelar här, som framgått, en mycket viktig roll. har ett ansvar för att bedöma om talan ska väckas eller inte. Nämnden har också ett ansvar för att den utredning som görs utgår från barnets bästa. Släktingar och andra personer som står barnet nära och som kan bidra till utredningen och nämndens ställningstagande måste uppmärksammas. Deras kunskaper och engagemang måste tas till vara. Det är för tidigt att ta ställning till om reglerna om överflyttning av vårdnaden i bör ändras. Jag anser dock att det finns anledning att överväga om en talerätt bör införas för t.ex. närstående när det gäller vårdnadsöverflyttningar. Som framgår av den s.k. barnskrivelsen (skr. 1999/2000:137) är avsikten att den frågan ska tas upp i samband med den planerade utvärderingen av vårdnadsreform. I likhet med min företrädare anser jag dock inte att det bör komma i fråga att, som verkar vara inne på, mer eller mindre automatiskt flytta över vårdnaden från en förälder som förgått sig mot den andra föräldern. Situationen är sällan så enkel som den beskrivs i medierna. Det händer t.ex. att en kvinna som blivit misshandlad av sin man tar livet av honom. Jag anser inte att dessa kvinnor med automatik ska fråntas vårdnaden om sina barn. För att en vårdnadsöverflyttning ska ske bör vidare krävas att barnet har ett så gott förhållande till den tilltänkta vårdnadshavaren att barnet kan eller rimligen bör acceptera denne som vårdnadshavare. Det kan också mot den bakgrunden vara svårt att flytta över vårdnaden . Det torde dock ofta vara naturligt att socialnämnden efter den typ av våldsbrott som tar upp, bedömer om en talan ska väckas om ändring i vårdnaden. Om vårdnaden ska överflyttas eller inte måste sedan avgöras utifrån omständigheterna i varje enskilt fall.