frs · GO121194 · 2001-05-16 00:00:00 — Svar på fråga 2000/01:1194 om rättsväsendets kunskap om förståndshandikappade har frågat mig på vilket sätt jag är beredd att förbättra situationen för de förståndshandikappade när de av olika skäl har kontakt med rättsvårdande myndigheter. Att människor med utvecklingsstörning kan stöta på problem i sin kontakt med rättsväsendets myndigheter är uppenbart. Det kan t.ex. vara svårt för en person som är utvecklingsstörd att göra en polisanmälan, och enbart rädslan för att inte tas på allvar kan avhålla vissa från att kontakta polisen. Även i många andra sammanhang kan utvecklingsstörda stöta på liknande problem. Regeringens inställning är därför att detta problem måste åtgärdas med generella åtgärder inom många olika samhällsområden. Att människor med utvecklingsstörning kan behöva hjälp i sina kontakter med exempelvis myndigheter har lett till att vi har en särskild lagstiftning som ska tillförsäkra dem detta stöd. Lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) har tillkommit för att garantera personer med omfattande och varaktiga funktionshinder goda levnadsvillkor, stöd och hjälp. Förutom skyldigheterna enligt LSS har myndigheterna en generell skyldighet att lämna god service och i övrigt vara t.ex. rättssökande behjälpliga. Här kan säkert mycket göras för att förbättra situationen för dem med funktionshinder. Jag tror att mycket handlar om att förbättra kunskapen hos dem som möter funktionshindrade. Detta kan åstadkommas på flera sätt. Kommunerna har t.ex. ett stort ansvar när det gäller att anordna dagcenterverksamhet så att personer med funktionshinder kommer ut och integreras med övriga samhällsmedborgare. Som säkert känner till har regeringen i en proposition till presenterat en nationell handlingsplan för handikappolitiken (prop. 1999/2000:79 Från patient till medborgare @ en nationell handlingsplan för handikappolitiken). I denna presenteras en rad åtgärder som syftar till att förbättra situationen för personer med funktionshinder. Regeringen har bl.a. gett i uppdrag åt utbildningsstöd (Sisus) att utarbeta ett nationellt program för kompetensutvecklingsinsatser på lokal och nationell nivå med en klar förankring i de handikappolitiska principerna. Mitt budskap är alltså att det behövs en satsning från hela samhället för att göra situationen bättre för människor med utvecklingsstörning. Den ökade integreringen i samhället genom t.ex. boende och olika slags dagverksamhet gör att vi möter varandra i vardagen. På så sätt ökar kunskapen och förståelsen. När det gäller rättsväsendets bemötande av brottsoffer och vittnen har regeringen till överlämnat en proposition om ökat stöd till brottsoffer (prop. 2000/01:79 Stöd till brottsoffer). Den särbehandlar i och för sig inte utvecklingsstörda utan tar sikte på alla dem, framför allt brottsoffer, som kommer i kontakt med rättsväsendet. Just frågor om bemötande är emellertid en mycket viktig del i denna proposition. Det har nämligen i olika brottsofferundersökningar kunnat konstateras att det finns brister i hur rättsväsendet bemöter brottsoffer och vittnen. För att komma till rätta med detta har regeringen bl.a. föreslagit en ändring i socialtjänstlagen som syftar till att förbättra stöd till alla som utsatts för brott. Vidare har ett flertal uppdrag aviserats, bl.a. till Riksåklagaren, och att genomföra utbildning i frågor om bemötande. kommer dessutom att ges i uppdrag att bedriva ett utvecklingsarbete för hur bör stötta dem som utsatts för brott. Kunskapen om bl.a. funktionshindrades utsatthet för brott är förhållandevis bristfällig i . Ytterligare ett uppdrag som aviserats i ovan nämnda proposition gäller just forskning på brottsofferområdet (viktimologisk forskning). kommer att ges i uppdrag att förbereda och utforma ett forskningsprogram för viktimologisk forskning i syfte att stimulera till mer forskning på detta område. Inom ramen för detta är naturligtvis funktionshindrades utsatthet för brott ett angeläget forskningsområde. Jag bedömer att de åtgärder som jag nämnt ovan kommer att leda till att situationen för människor med utvecklingsstörning förbättras, inte bara i kontakten med rättsväsendets myndigheter utan med alla som de möter i samhället. Några ytterligare insatser är inte aktuella. Om det skulle visa sig att situationen inte har förbättrats är jag naturligtvis beredd att diskutera detta på nytt.