frs · GO12907 · 2001-03-21 00:00:00 — Svar på fråga 2000/01:907 om tilldelningen av medel till högskolorna Per har frågat mig om vilka åtgärder jag avser att vidta för att motverka de problem som en central styrning för med sig, och i stället låta pengarna till högskolan följa studenternas val. Jag tycker att det är anmärkningsvärt att Per karakteriserar nuvarande styrsystem för högskolan med uttrycket "central styrning". I själva verket är den höga graden av decentralisering ett av de mest utmärkande dragen för högskolan. Medel anvisas utifrån ersättningsbelopp per helårsstudenter och helårsprestationer inom olika utbildningsområden inom ramen för ett givet takbelopp. Det är dock lärosätena själva som fastställer hur många studenter de ska anta inom de utbildningsområden och utbildningsprogram som finns vid lärosätet. För ett fåtal utbildningar har regering och riksdag fastställt särskilda mål för examinationen i form av ett lägsta antal avlagda examina. När sådana mål finns är det lärosätenas uppgift att sträva efter att nå dem. För de lärosäten som har utbildning i naturvetenskap och teknik har regeringen dessutom som riktlinje för antalet helårstudenter angett dels ett minsta antal helårsstudenter totalt, dels hur många av dessa som ska vara inom de naturvetenskapliga och tekniska utbildningsområdena. Behovet av utbildade inom dessa områden är stort och antalet studenter och examinerade inom dessa områden har ökat kraftigt och fortsatt att öka även , om än i långsammare takt än planerat. Den styrning som skett från regering och riksdag har haft stor betydelse för den positiva utvecklingen av antalet examinerade inom naturvetenskap och teknik. Antalet helårsstudenter inom dessa områden har ökat mellan 1993/94 och 1999. Antalet examinerade inom teknikområdet har fördubblats . politik skulle innebära en betydande minskning av antalet studenter inom naturvetenskap och teknik. Som jag framhöll i gårdagens interpellationsdebatt ligger den stora utbyggnadspotentialen nu inom humaniora och samhällsvetenskap samt inom vårdområdet. presenterade jag en proposition om nytt huvudmannaskap för vårdutbildning. I denna finns förslag till utbyggnad av vårdutbildningarna @ för några högskolor med hjälp av outnyttjat takbelopp. Om lärosätena har rekryteringssvårigheter inom naturvetenskap och teknik kan de i stället anta studenter inom andra utbildningsområden som finns vid lärosätet. I regleringsbreven uppmanas lärosätena att utnyttja denna möjlighet. Strävan bör vara att utnyttja alla platser som ryms inom det takbelopp som beslutats för lärosätet. Nuvarande styrsystem ger stor frihet för studenterna att välja utbildning och utbildningsort. När det gäller utbildningens inriktning anser jag att man måste ta hänsyn såväl till arbetsmarknadens behov som till studenternas önskemål. Att bortse från arbetsmarknadens behov vore ett svek både mot studenterna och mot samhället i stort. Jag är övertygad om att de satsningar som gjorts för att göra den högre utbildningen tillgänglig över hela landet har haft stor betydelse för såväl näringslivet, den offentliga sektorn och andra arbetsgivare som behöver välutbildad arbetskraft som för alla dem som härigenom fått möjlighet att studera vidare. De svårigheter att rekrytera studenter till vissa utbildningar som föreligger vid flera högskolor är till stor del en fråga om att det tar tid att anpassa utbildningarna efter efterfrågan. Detta problem kommer man inte ifrån genom att avstå från planering. Universitet och högskolor har en avgörande betydelse för att skapa förutsättningar för utveckling i alla delar av . Jag tolkar Per Bills fråga som att nu återgår till att konsekvent motverka uppbyggnaden av starka universitet och högskolor i alla län.