frs · GO12572 · 2001-01-31 00:00:00 — Svar på fråga 2000/01:572 om gränskontroll för att upptäcka stöldgods har frågat mig vilka åtgärder jag avser vidta för att man ska komma till rätta med svårigheten att bevisa att gods som transporteras ut ur är stöldgods. Inledningsvis vill jag nämna att jag har besvarat en fråga som till stora delar berör det område tar upp. Frågan gällde då stöldligor från och andra länder runt . Förekomsten av utländska stöldligor är inte ny men däremot är den ökade omfattningen av stöldbrott en relativt ny företeelse. Detta är något man måste ha i åtanke innan man tar ställning till vilka åtgärder som bör vidtas. Polisens gränskontroll omfattar enbart regelbunden inresekontroll av personer som anländer till från länder utanför . Denna personkontroll görs med stöd av gällande utlänningslagstiftning. i bedriver på försök en utresekontroll ur ett Schengenperspektiv och det är främst i detta län man stött på problemet med misstänkt stöldgods. Polisen kan givetvis vid behov genomföra kontroll av personer och fordon om man misstänker att brottslingar eller stöldgods kommer att lämna landet. Den kontrollen sker med stöd av straffprocessuella regler. har befogenhet att stoppa och kontrollera personer och fordon endast om man misstänker ett smugglings- eller tullbrott. Det handlar då om t.ex. smuggling av bl.a. narkotika, alkohol och tobaksvaror. har i sin fråga nämnt att tullen måste släppa igenom fordon lastade med eventuellt stöldgods. Ingenting hindrar tullen från att rapportera sina iakttagelser och misstankar till polisen som då kan vidta erforderliga åtgärder. Frågan om att inleda förundersökning om brott samt bevisa att gods eventuellt är stöldgods är en fråga för polisen och inte tullen. och övriga nordiska länder kommer att ansluta sig operativt till . I och med detta införs en skyldighet i utlänningslagstiftningen att även genomföra utresekontroll av personer som reser från till länder utanför Schengenområdet. Detta förhållande kommer med all säkerhet att innebära fler fall där misstänkt stöldgods påträffas eftersom man då kommer att genomföra utresekontroll vid flera hamnar i . Från har jag inhämtat att , mot bakgrund av bl.a. resultaten från , uppmärksammat problematiken med denna typ av stöldbrottslighet. Man har sammanställt en intern rapport som bl.a. innehåller en strategisk analys av brottsligheten kopplad till . När det gäller stöldbrottsligheten anges i rapporten bl.a. att brottet sker snabbt och att brottslingarna därefter snabbt förflyttar sig till en annan del av landet och begår nya brott. Brotten upptäcks inte och föremålen registreras därför inte som stulna förrän . När brottslingarna sedan lämnar landet, kanske via en annan ort än den de anlände till, finns det inga registrerade eller på andra sätt säkra uppgifter om att det är stöldgods, trots att man på goda grunder kan misstänka att föremålen är stulna. Problemet är alltså inte i första hand lagstiftningen utan mer av polisoperativ karaktär och då behovet av en snabb och effektiv handläggning av stöldbrottslighet. Med detta avses upprättande av brottsanmälan och godsförteckning samt ett snabbt informationsutbyte mellan berörda polismyndigheter. ska ligga till grund för polisens fortsatta arbete, på central, regional och lokal nivå, mot denna brottslighet. Jag är övertygad om att de åtgärder som föreslår i sin analys, bl.a. ökat samarbete mellan polis och tull, effektiv gränskontroll, kriminalunderrättelseinhämtning och analys samt information till åklagarmyndigheter, kommer sannolikt att i många fall förhindra att stöldgods förs ut ur landet. Det finns därför anledning att avvakta resultatet av dessa åtgärder.