ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
frs · GO121212 · 2001-05-18 00:00:00 — Svar på fråga 2000/01:1212 om marksanering av Kvarntorpsområdet har frågat mig hur jag kommer att verka för att en utformning och fördelning av resurserna till marksanering kommer Kvarntorpsområdet i Kumla till del. Efterbehandling av förorenade områden är ett av delmålen under miljökvalitetsmålet giftfri miljö. För förorenade områden innebär miljökvalitetsmålet att ett tillstånd ska uppnås där halterna av farliga ämnen är så låga att de inte påverkar människors hälsa eller miljön. Ett första steg är därför att, inom en generation, åtgärda de områden som utgör en mycket stor eller stor risk för människors hälsa och miljön. Förorenade områden som miljöproblem har uppmärksammats , men mer omfattande inventeringar har genomförts först . Arbetet har inriktats på att klarlägga omfattningen och konsekvenserna av föroreningarna samt att ta fram metoder för undersökningar och efterbehandlingsåtgärder. Det är viktigt att inventeringar och undersökningar genomförs för att säkerställa att riktiga åtgärder vidtas i det fortsatta saneringsarbetet. har gjort en översiktlig kartläggning av landets saneringsbehov av förorenade områden. De medel som anvisat för sanering och återställning av förorenade områden disponeras av som därmed ansvarar för fördelning av bidragen. Anslaget får dock bara användas för sådana efterbehandlings- och saneringsåtgärder för vilka det enligt bedömning inte skäligen kan utkrävas något ansvar med tillämpning av eller annan lagstiftning. Anslaget får även användas till att åtgärda från risksynpunkt särskilt angelägna saneringsobjekt samt eventuella akuta saneringsinsatser. Detta gäller dock inte om det finns en ansvarig verksamhetsutövare. Bestämmelser om förorenade områden finns i 10 kap. . Enligt dessa bestämmelser är i första hand den som bedriver eller har bedrivit den verksamhet som orsakat föroreningen ansvarig för efterbehandling. Kvarntorpsområdet är ett stort område där många verksamhetsutövare varit aktiva. Innan det är klart fastställt vilka som har ett ansvar enligt kan inte bevilja bidrag från saneringsanslaget. har således ansvaret för fördelning av bidrag till efterbehandling och känner väl till problemen på Kvarntorpsområdet, varför jag inte finner anledning att vidta några andra åtgärder i frågan.
frs · GO121213 · 2001-05-21 00:00:00 — Svar på fråga 2000/01:1213 om integrationen i har frågat mig om jag ämnar ta upp frågan om att förändra det nordiska skatteavtalet under mina diskussioner med de övriga nordiska länderna, framför allt , för att underlätta integrationen i . Jag utgår ifrån att frågan avser den s.k. gränsgångarregeln mellan och i det nordiska dubbelbeskattningsavtalet. Denna regel föreskriver som huvudregel att om en person bor i det ena landet och arbetar i det andra landet sker beskattningen i arbetslandet. var huvudregeln den motsatta. Den nuvarande ordningen infördes fr.o.m. . Eftersom öppnades för mindre än är det för tidigt att dra några slutsatser om hur många som kan komma att pendla över sundet och hur relationen blir mellan antalet pendlare i respektive riktning. En kraftig ökning av pendlingen över riskerar dock att medföra ett ökat skattebortfall för kommunerna. Det är därför viktigt att noga följa utvecklingen för att ha underlag och beredskap att hantera eventuella obalanser som kan komma att uppstå. Diskussioner med pågår kontinuerligt när det gäller det nordiska dubbelbeskattningsavtalet. Jag är inte beredd att kommentera dessa diskussioner.
frs · GO121214 · 2001-05-18 00:00:00 — Svar på fråga 2000/01:1214 om idrotten i skolan har frågat mig vilka åtgärder jag avser vidta så att alla elever verkligen deltar i undervisningen i idrott och hälsa. tar i sin fråga upp den ökade andelen överviktiga bland unga i . Som jag tidigare svarat instämmer jag med honom i att den ökande andelen överviktiga är ett problem för folkhälsan. Detta problem kan dock inte lösas endast i och av skolan, utan måste diskuteras och uppmärksammas av hela samhället. Det är också av den anledningen som på regeringens uppdrag och tillsammans med andra myndigheter nu genomför ett fysiskt aktivitetsår, benämnt "Sätt i rörelse 2001". Satsningen går bl.a. ut på att uppmuntra barn och ungdomar till en positiv attityd till fysisk aktivitet och rörelse samt att stärka samverkan mellan skolan och föreningslivet. Inom ramen för satsningen förbereds bl.a. kunskapsstöd för personal och övriga beslutsfattare inom skolan i form av en särskild idéskrift och en serie seminarier/konferenser. Regeringen anslår även medel från Allmänna arvsfonden till lokala utvecklingsprojekt @ ett utmärkt exempel på ett sådant projekt är . Det är ett hälsoprojekt i samverkan mellan idrottsrörelsen och skolan. Eleverna har rörelse på schemat och syftet med projektet är att studera vilken inverkan detta har på socialt beteende, attityder till missbruk, studieresultat m.m. Föreningen i Bunkeflo hjälper , med stöd av regeringen, andra skolor att komma i gång med liknande projekt. Omkring 900 skolor i hela landet har anmält intresse för att vara med i det nätverk som bygger upp. Jag ser mycket positivt på det som sker i Bunkeflo och den spridning av idéer som detta projekt medför. Regeringen står således bakom flera satsningar som ska stimulera till lokal utveckling vad gäller prioriteringen av fysisk aktivitet i skolan och barns och ungdomars lust att röra sig, såväl inom ramen för ämnet idrott och hälsa, andra ämnen i skolan som utanför skolan. Genom att fortsätta detta arbete, lyfta fram goda exempel och skapa möjligheter för fler lokala initiativ anser jag att det finns goda förutsättningar att vända trenden med minskande fysisk aktivitet hos barn och unga. Ansvaret för att eleverna verkligen deltar i de aktiviteter skolan anordnar, t.ex. undervisning i idrott och hälsa, faller dock helt på kommunen och den enskilda skolan. Skolplikten gäller all verksamhet i och det är inte acceptabelt att elever är frånvarande utan godtagbara skäl. Även i gymnasieskolan förutsätts att eleverna deltar i den lärarledda undervisningen. Lärarna i idrott och hälsa ska, precis som i alla andra ämnen, anpassa undervisningen efter elevernas förutsättningar och behov. Eleverna har dessutom enligt läroplanerna rätt till inflytande över undervisningens utformning.
frs · GO121215 · 2001-05-18 00:00:00 — Svar på fråga 2000/01:1215 om teckenspråksundervisning för föräldrar till döva barn har frågat vilka åtgärder jag tänker vidta för att föräldrar till döva barn ska få sitt behov av teckenspråksundervisning tillgodosett. Systemet med statsbidrag till utbildning i teckenspråk för föräldrar till döva eller hörselskadade barn (TUFF) infördes efter förslag i propositionen Utbildning i teckenspråk för vissa föräldrar m.m. (prop. 1996/97:162) att gälla fr.o.m. den l0 . Statsbidrag lämnas enligt förordningen (1997:1158) om statsbidrag för teckenspråksutbildning för vissa föräldrar. TUFF-utbildningen @ som införs successivt @ omfattar sammanlagt och organiseras som en sammanhållen utbildning bestående av påbyggbara kurser. Landstingen har enligt hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) ett habiliteringsansvar som innebär en skyldighet att ta den första kontakten med en familj med ett dövt eller hörselskadat barn. Den teckenspråksutbildning som ges via landstingens habiliteringsansvar utgör basen för utbildning i teckenspråk för föräldrar. Deltagarna förutsätts alltså ha vissa förkunskaper för tillträde till den s.k. TUFF-utbildningen. i skolan administrerar bidraget och redovisar utvecklingen av utbildningen. Av den senaste redovisningen () framgår att utbildningen ännu är under uppbyggnad och att det krävs tid för att rekrytera samtliga föräldrar som är i behov av teckenspråksutbildning. Antalet deltagare beräknas vara ca 800 vilket var den i propositionen beräknade omfattningen. har i uppdrag att följa och utvärdera TUFF-utbildningen och lämnar årliga rapporter från uppföljningen. En slutlig rapport ska lämnas den l . I den förväntas bl.a. framgå om förändringar behöver göras av bestämmelserna för utbildningen. I propositionen angavs att TUFF-utbildningen bör kunna byggas på för att möta ytterligare behov. Denna efterföljande utbildning bör dock kunna ske inom redan befintliga utbildningsanordningar med indirekt statligt stöd nämligen studier i t.ex. studiecirkel eller vid folkhögskola. Jag menar att erfarenheterna av TUFF och slutredovisning bör avvaktas. Först därefter kan det bli aktuellt att överväga om förändringar i befintliga bestämmelser bör göras. Jag har ingen anledning att frångå de ställningstaganden som framfördes i propositionen 1996/97:162 beträffande efterföljande teckenspråksutbildning.
frs · GO121216 · 2001-05-16 00:00:00 — Svar på fråga 2000/01:1216 om kamphundar har frågat mig om förslag som möjliggör för kommunerna att vidta åtgärder mot kamphundarna kommer att presenteras. i upphävde med stöd av 3 kap. 13 § andra stycket ordningslagen (1993:1617) kommuns beslutade tillägg till kommunens lokala ordningsföreskrifter. Som skäl för beslutet anförde följande. Kommunens beslut om komplettering av kommunens lokala ordningsföreskrifter rörde förhållanden som är reglerade i annan lagstiftning, nämligen djurskyddslagstiftningen. Vid sådant förhållande måste kommunen ha stöd i djurskyddslagen för att kunna utfärda ordningsföreskrifter som innefattar ytterligare detaljreglering. Ett sådant bemyndigande saknas. besvarade jag en fråga av om kamphundar. Detta svar har väsentligen samma innehåll som det nu föreliggande. Bestämmelser om hundar finns i flera olika författningar. Dessa är bl.a. lagen (1943:459) om tillsyn över hundar och katter, djurskyddslagen (1988:534) och djurskyddsförordningen (1988:539) samt lagen (2000:537) och förordningen (2000:538) om märkning och registrering av hundar. I regelverken finns bestämmelser om tillsyns- och skadeståndsansvar, omhändertagande, förbud att inneha och avla vissa hundtyper samt obligatorisk märkning av hundar. 19 a § djurskyddsförordningen innebär att det är förbjudet att inneha eller genom avel frambringa kamphundar, dvs. hundar som har extremt stor kamplust, lätt blir retade och biter, bara med svårighet kan förmås avbryta ett angrepp och har benägenhet att rikta sitt kampintresse mot människor eller andra hundar. Lagen om tillsyn över hundar och katter ger polisen möjlighet att ingripa om en hund går till anfall och biter en människa. Polisen kan bl.a. besluta om att omhänderta en hund som visat benägenhet att bita. kan polisen meddela beslut om t.ex. avlivning. Lagen om märkning och registrering av hundar beslutades av . Enligt den lagen får polisen omhänderta hundar som påträffas utan märkning eller som inte har en ägare registrerad, om hunden utgör eller kan komma att utgöra en fara för människor eller andra djur eller om det annars finns särskilda skäl. Framför allt skärper lagen hundägaransvaret. Lagen ger polisen ökade möjligheter att förebygga och ingripa i de fall det finns skäl att misstänka att en ägare kommer att använda sin hund på ett farligt sätt. Det finns alltså ett omfattande regelverk som ger polisen eller tillsynsmyndigheterna möjligheter att på olika sätt ingripa mot farliga hundar. Självfallet följer jag hundfrågan noga och kommer om så är påkallat att överväga behovet av ytterligare åtgärder. Lagen om tillsyn över hundar och katter är i vissa stycken föråldrad och en översyn är därför påkallad. En sådan översyn kommer att genomföras på . har i ett beslut hemställt hos att 19 a § djurskyddsförordningen ändras. Detta beslut och andra skrivelser i ärendet kommer att behandlas i samband med översynen. Om det visar sig att ytterligare åtgärder bör vidtas för att stärka hundägarnas ansvar än mer kommer jag självfallet att föreslå sådana.
frs · GO121217 · 2001-05-23 00:00:00 — Svar på fråga 2000/01:1217 om det ökande behovet av LVU och LSU har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att säkerställa att de som är i behov av vård enligt lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU) respektive lagen om verkställighet av sluten ungdomsvård (LSU) ska få det. Jag besvarar frågan utifrån mina ansvarsområden. Frågor beträffande LVU hör till socialministerns ansvarsområde. ställer sin fråga mot bakgrund av ett uttalande av mig vid den allmänpolitiska debatten om frågor kring barns och ungdomars möjligheter . Vad jag då sade var att det behövs fler platser till barn som har dömts enligt lagen om sluten ungdomsvård och att det är en sak vi tittar på just . Påföljden sluten ungdomsvård infördes som ett alternativ till fängelse för ungdomar i åldern 15@17 år. Avsikten med påföljden var att denna i stort sett skulle ersätta fängelse som påföljd för den aktuella gruppen. Det förtjänas att i detta sammanhang påpeka att införandet av sluten ungdomsvård inte på något sätt innebär en begränsning eller förändring av kommunernas skyldighet att ge vård åt dem som är i behov av det. Sedan påföljden sluten ungdomsvård infördes har endast ett fåtal personer dömts till fängelse. Detta är glädjande. Det har emellertid visat sig att betydligt fler ungdomar döms till sluten ungdomsvård än vad som var fallet med fängelse. Genomsnittlig utdömd strafftid är också längre än vad vi räknade med när lagen infördes. Exakt vad detta beror på vet vi inte. har slagit fast att en dom till sluten ungdomsvård endast ska förekomma i de sällsynta undantagsfall när det finns synnerliga skäl för att döma till fängelse samt klargjort vad som avses med sådana synnerliga skäl. Högsta domstolens dom, som är vägledande för andra domstolar, kan komma att leda till att färre ungdomar döms till sluten ungdomsvård än vad som skett . Regeringen har ekonomiska vårproposition och i budgetpropositionen föreslagit att , som ansvarar för de särskilda ungdomshemmen, ska tillförsäkras medel för att klara behovet av platser avseende sluten ungdomsvård. har sedan bifallit förslagen. Regeringen har också för avsikt att utvärdera och se över påföljden sluten ungdomsvård. Ett uppdrag med bl.a. detta innehåll kommer att lämnas till .
frs · GO121218 · 2001-05-16 00:00:00 — Svar på fråga 2000/01:1218 om legitimationshandling i stället för pass inom Schengenområdet har frågat mig om jag ämnar lyfta frågan för ett erkännande av våra nu gällande svenska , där medborgarskap och identitet framgår, inom EU/Schengen innan vårt ordförandeskap upphör. Jag vill inledningsvis hänvisa till mitt svar på fråga 2000/01:1087 om legitimationshandling som ersätter pass . Jag svarade då att frågan om ett nationellt bereds inom och att siktet är inställt på att en promemoria ska remitteras . Utredningsarbetet har alltså hög prioritet och bedrivs skyndsamt men det är inte realistiskt att tro att ett remissbehandlat förslag kommer att vara färdigt till den tidpunkt då ordförandeskap upphör. I arbetet med ett nationellt ingår att närmare utreda frågor som gäller själva utfärdandet av ett sådant kort. En av dessa frågor är vem som ska svara för utfärdandet. Mitt svar på frågan om legitimationshandling inom Schengenområdet blir alltså att jag avvaktar resultatet av det arbete som pågår och inte finner skäl att ta några initiativ i frågan.
frs · GO121219 · 2001-05-23 00:00:00 — Svar på fråga 2000/01:1219 om sen abort vid lättare funktionshinder Skånberg har frågat mig om jag är beredd att vidta åtgärder så att en opererbar åkomma som läpp- och gomspalt aldrig ska kunna vara ensamt skäl för att bevilja abort. Efter utgången av 18:e graviditetsveckan får abort endast ske om lämnar tillstånd till det. Tillstånd får lämnas endast om det finns synnerliga skäl till abort. rättsliga råd fattar beslut efter prövning av varje enskilt fall. allmänna råd (SOSFS 1989:6) om tillämpning av abortlagen innehåller en utförlig redogörelse av vad som bör ligga till grund för rättsliga rådets bedömning. Vad som ska anses som synnerliga skäl åligger således rättsliga rådet att i det enskilda fallet avgöra.
frs · GO121220 · 2001-05-23 00:00:00 — Svar på fråga 2000/01:1220 om hivpositiva narkomaners situation har frågat mig om vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att förbättra situationen för de hivpositiva narkomanerna. Bakgrunden är, att det enligt en rapport om hivpositiva i , inte finns ett enda ställe med adekvata resurser att placera aidssjuka och döende narkomaner på. Tunga narkotikamissbrukare, och särskilt injektionsmissbrukare, är på grund av sina narkotikavanor särskilt utsatta för infektionsrisker. Särskilt allvarlig är risken för hivsmitta. När hivsmittan först uppmärksammades bland missbrukare i vidtogs en rad kraftfulla åtgärder för att begränsa smittspridningen. Målet var att nå samtliga injektionsmissbrukare med erbjudande om behandling, information samt testning av hivstatus. Som en följd av åtgärderna sjönk nysmittan bland missbrukarna mycket snabbt till internationellt sett mycket låga nivåer. Det finns inga tecken på att nysmittan bland missbrukare ökar nationellt. Enligt den refererade rapporten har testningen av injektionsmissbrukare i minskat mycket kraftigt. I däremot testats så gott som samtliga injektionsmissbrukare inom ramen för det sprututbytesprogram som finns där. Genom den täta kontakten med missbrukarna har man också möjlighet att spåra smitta. Jag håller med om att situationen i förefaller mycket bekymmersam. har redan uppmärksammat behov av ökad kunskap om hiv och aids bland personal, något som den aktuella rapporten bekräftar. I slutbetänkande, som remissbehandlas, behandlas frågan om insatser för de tyngsta missbrukarna samt behovet av kompetens- och kunskapsutveckling. Behovet av insatser för att hejda spridningen av narkotikarelaterade sjukdomar samt omhändertagande av sjuka missbrukare kommer att ingå i regeringens överväganden med anledning av kommissionens förslag. Det är dock viktigt att understryka, vilket också gör, att ansvaret för missbrukare vilar på kommuner och landsting, inte på staten.
frs · GO121221 · 2001-05-28 00:00:00 — Svar på fråga 2000/01:1221 om vägunderhåll har frågat vilka åtgärder jag avser att vidta för att skynda på upprustningen av det finmaskiga vägnätet i . Låt mig först säga att jag anser att en högre standard på det befintliga vägnätet är viktig för att olika delar av landet ska kunna utvecklas. Regeringen föreslog i budgetpropositionen en höjning av anslaget till väghållning och statsbidrag. beslutade i enlighet med förslaget. I regleringsbrevet för beslutade regeringen därefter om en höjning av anslagsposten investeringar i regionala planer till för jämfört med . Den kraftiga höjningen motiveras av att regeringen vill säkerställa och bevara nuvarande infrastruktur och därför skapa förutsättningar för en satsning på ökad bärighet, tjälsäkring och rekonstruktion av det regionala vägnätet. Jag avser att återkomma med förslag till åtgärder för att förbättra vägnätet i den infrastrukturproposition regeringen ska lämna .
frs · GO121222 · 2001-05-23 00:00:00 — Svar på fråga 2000/01:1222 om vård enligt § 34 har frågat mig om vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att de som behöver en s.k. § 34-behandling ska erhålla sådan. Enligt 34 § lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt kan en intagen medges att vistas utanför anstalten om han eller hon kan bli föremål för särskilda åtgärder som kan antas underlätta anpassningen i samhället. Vid prövningen ska särskilt beaktas om den intagne behöver vård eller behandling för missbruk. Möjligheten till en sådan vistelse utanför anstalten är en viktig del i arbetet för att motverka missbruk och förebygga återfall i brott. har dock antalet § 34-placeringar minskat kraftigt. Detta är en mycket oroande utveckling. Finansieringen har angetts vara ett stort problem vid placeringarna. Efter dagen för den villkorliga frigivningen är det den intagnes hemkommun som svarar för behandlingskostnaderna för en § 34-placering. Detta gör att sådana placeringar påverkas av kommunala prioriteringar och ekonomi. Samverkan mellan kommunerna och kriminalvården är därför viktig och det är angeläget att samarbetet vidareutvecklas. Regeringen beslutade om tillsättandet av en som bl.a. fick i uppdrag att se över finansieringsfrågor som gäller samarbetet mellan kriminalvården och kommunerna vid bl.a. § 34-placeringar. Kommissionen avgav sitt slutbetänkande . I betänkandet identifierades ett antal hinder för ett effektivt utnyttjande av möjligheten till § 34-placeringar. För att säkerställa att medel åtminstone avsätts från kriminalvårdens sida har fr.o.m. detta år öronmärkt medel för § 34-placeringar. De lokala myndigheterna kan alltså inte använda dessa medel för andra ändamål. beslut om medelstilldelning medger ett ökat antal placeringar och det finns även möjlighet att omfördela medel mellan de lokala myndigheterna. I regleringsbrevet för avseende kriminalvården har ålagts att redovisa hur systemet med öronmärkning av medel påverkat verksamheten. Vidare har fått i uppdrag att redovisa andelen narkotikamissbrukare som deltagit i verksamhet som är riktad mot narkotikamissbruk antingen på anstalt eller genom § 34-placering. Vikten av arbetet med att förbereda den intagne för frigivningen och arbetet med att bekämpa drogmissbruk kan inte nog understrykas. Möjligheten till § 34-placering är ett viktigt inslag i detta arbete. Detta har regeringen betonat i såväl budgetproposition som i andra sammanhang. Regeringen kommer att noga följa upp hur situationen när det gäller § 34-placeringar utvecklas och vid behov överväga ytterligare åtgärder.
frs · GO121223 · 2001-05-29 00:00:00 — Svar på fråga 2000/01:1223 om utvecklingen i har frågat mig vad jag avser göra för att understödja en utveckling i , så att respekten för demokrati, författningen och jämställdheten i befrämjas. meddelade president i ett tal till nationen att han inte kommer att ställa upp som presidentkandidat för en tredje mandatperiod samt att konstitutionen inte kommer att ändras. Påtryckningar från civila samhället, regeringsmedlemmar, oppositionen och ett antal biståndsgivare bidrog sannolikt till detta beslut. har både genom EU och bilateralt arbetat kontinuerligt för att stödja en demokratisk utveckling i . Som ordförandeland i EU har tagit initiativet till en politisk dialog med regeringen. En givargrupp med bl.a. , , , , och överlämnade ett brev till president där vikten av respekt för konstitutionen och en demokratisk valprocess underströks. En växande andel av det bilaterala biståndet har avsatts för mänskliga rättigheter och demokratiändamål. En särskild strategi har utarbetats för 2000@2002. Stödet, som uppgår till har givits till ett betydande antal aktörer i civila samhället i form av medborgarrättsutbildning, rättshjälp och stöd till medierna. Det har haft stor betydelse för granskningen av regeringens förehavanden och bidragit till stärkandet av demokratisk pluralism i . Rättshjälpsstödet har bl.a. förbättrat kvinnors möjligheter att hävda sina rättigheter. Genom seminarieverksamhet och konferenser har mötesplatser skapats mellan regeringsföreträdare, oppositionen och det civila samhället. beslutade att inte underteckna ett samarbetsavtal med för perioden 1999@2001. Beslutet grundade sig på den långsamma reformtakten på det ekonomiska området samt bristen på respekt för demokrati och mänskliga rättigheter i . har dock fortsatt att, förutom mänskliga rättigheter och demokratiinsatser, bl.a. stödja hiv/aids-projekt, privata sektorn samt hälsosektorn.
frs · GO121224 · 2001-05-29 00:00:00 — Svar på fråga 2000/01:1224 om ammunition med utarmat uran har frågat mig hur jag avser agera för att få information om och agera mot den israeliska militärens användande av utarmat uran. Ambassaden i har på uppdrag av UD kontrollerat dessa uppgifter och har därvid meddelat att en talesman för israeliska försvarsmakten i ett uttalande bestrider att ammunition med utarmat uran skulle ha använts mot palestinier eller civilpersoner. Däremot konstaterade vederbörande att sådan ammunition finns i lager och har använts i samband med bekämpning av mål på havet eller i luften. besökte för att bl.a. undersöka frågan om användning av utarmat uran mot palestinier eller civilpersoner. Till sin hjälp hade organisationen militära experter. Amnesty fann inga bevis för att utarmat uran skulle ha använts. är drivande i det internationella arbetet med att reglera olika typer av vapen, ammunition och sprängmedel och följer noga händelseutvecklingen inom detta område.