ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
frs · GP12226 · 2001-11-28 00:00:00 — Svar på frågorna 2001/02:226 om laxparasiten Gyrodactylus, 243 om laxparasiten och 244 om strategi för att förhindra spridning av laxparasiten har frågat miljöminister vilka åtgärder han avser att vidta för att otydlig svensk lagstiftning, vad avser Gyrodactylus salaris, förtydligas så att inte enskilda företagare riskerar att bli personligen ansvariga och angripna för något som är myndigheters uppgift och ansvar. har frågat vad miljöminister avser att vidta för åtgärder för att förhindra att laxparasiten sprids utanför . har även frågat mig vad jag avser att upprätta för strategi för att skyndsamt kunna hantera parasitangrepp på laxbestånd. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska besvara dessa frågor och eftersom innehållet i frågorna sammanfaller har jag valt att besvara dem i ett sammanhang. Den laxparasit som har påträffats i en laxodling i i norra angriper vissa laxarter medan andra verkar ha en högre motståndskraft. Parasiten förekommer naturligt i vattendrag som mynnar ut i , men förorsakar där i regel inte nämnvärd sjukdom eller dödlighet. Parasiten har även påvisats bland lax i de svenska älvarna som mynnar ut i och . Man har dock inte sett samma effekter som i de norska älvarna. Parasiten ses därför inte på samma sätt som i , som ett hot mot den inhemska laxen. Precis som också har påpekat i sin fråga så är Gyrodactylus salaris inte en anmälningspliktig sjukdom i . Den är varken en epizooti eller en zoonos och finns inte särskilt omnämnd i författningar. De svenska och norska myndigheterna har inlett ett samarbete på expertnivå för att värna om laxen i vattendragen vid sjön och för att förbättra smittskyddet i dessa vatten. Jag står dessutom i kontakt med den norska regeringen. Jag kommer att följa myndigheternas arbete men har inte härutöver för avsikt att vidta några speciella åtgärder i denna fråga.
frs · GP12227 · 2001-11-28 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:227 om övergrepp mot barn i har frågat bistånds- och migrationsministern om regeringen avser frysa svenskt bistånd till om inte den sydafrikanska regeringen ökar ansträngningarna för att stoppa våldtäkter på barn i . Frågan har överlämnats till mig. Jag delar helt och hållet upprördhet över rapporterna om våldtäkter mot barn i . Händelserna kring det våldförda spädbarnet, vilket det rapporterades om i media, har med rätta väckt starka känslor av avsky över förövarna och medkänsla med offret. Upprördheten har också varit stor i kring denna händelse. historia är tyngd av våld och det kriminella våldet präglar det sydafrikanska samhället. Dit hör inte minst det förfärande höga antalet våldtäkter. och hans regering har också identifierat den utbredda kriminaliteten som ett av landets största samhällsproblem. President har i detta avseende varit tydlig. Den utbredda hiv/aids-epidemin gör det än mer påkallat att med kraft bekämpa det stora antalet våldtäkter på barn. Det vilar ett stort ansvar på ledande opinionsbildare, inklusive landets högsta ledning, att motarbeta vanföreställningar och på andra sätt skapa medvetenhet kring hiv/aids. Den oro vi känner är väl känd i . Det är också min uppfattning att myndigheterna arbetar med olika strategier för att bekämpa hiv/aids och förhindra dess spridning. Jag delar däremot inte uppfattning att svenskt bistånd borde hållas inne. Det svenska utvecklingssamarbetet med syftar bl.a. till att stödja i dess arbete såväl mot hiv/aids som mot landets kriminalitet. Vi har en kontinuerlig dialog och genom biståndet ett praktiskt samarbete kring hiv/aids. Det finns ett institutionellt samarbete mellan våra länders polisväsenden som syftar till att förbättra den sydafrikanska polisens kompetens att bekämpa brottsligheten i landet. Dessutom stöder lokala frivilliga organisationer som arbetar med att förebygga våld mot kvinnor och barn samt med att stödja dem som blivit utsatta för våld.
frs · GP12229 · 2001-11-28 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:229 om och kalvtransporter de har frågat mig om vilka åtgärder jag avser vidta för att register över var svenska kalvar finns ska stämma överens med verkligheten. Enligt 10 § Statens jordbruksverks föreskrifter om systemet för registrering av nötkreatur (SJVFS 1997:130) ska en anmälan om export av djur ges in till senast exporten ska ske. Vad gäller export av nötkreatur informerade i ett meddelande svenska exportörer av nötkreatur om det gällande regelverket. I meddelandet uppmärksammades exportörerna bl.a. på att enligt Statens jordbruksverks föreskrifter om transport av levande djur (SJVFS 1996:105) får kalvar ej transporteras. Detta innebär att kalvar inte får lämna sin födelsebesättning förrän de uppnått två veckors ålder. Kalvarna måste vara märkta när de lämnar födelsebesättningen. Exportören måste inneha ett exporttillstånd och måste även ha exportpass för varje enskilt djur. Fr.o.m. omfattas uppköpare av SJVFS 1997:130. Enligt uppgifter från massmedierna förekommer det att kalvar säljs till uppköpare som inte följer dessa bestämmelser och det kan därför hända att uppgifter som finns i den centrala djurdatabasen () inte stämmer med verkligheten. Detta är inte acceptabelt. Från de uppköpare som inte uppfyller rapporteringskraven kräver in uppgifter. Om detta inte leder till resultat finns generella sanktionsmöjligheter i form av vitesföreläggande eller avspärrning av anläggningar. Dessa åtgärder ska givetvis användas.
frs · GP12230 · 2001-11-28 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:230 om transporterna för exporterade kalvar de har frågat mig om vilka initiativ jag avser ta för att åtminstone säkerställa att för transporttider vid kalvtransporter från tillgodoses. Det borde vara självklart att djur som ska födas upp hos en specialiserad uppfödare och därför måste transporteras från sin födelsebesättning till en annan gård inte transporteras längre än till närmsta lämpliga ställe. Tyvärr vet vi att så inte alltid är fallet. En anledning är att priserna på t.ex. kalv har varit låga i . Ekonomiska intressen har då gjort att export av kalv blivit en god affär. Sedan EU-inträdet är en del av den gemensamma marknaden. Detta innebär att t.ex. levande djur och kött fritt kan föras mellan medlemsländerna. Handelsströmmarna styrs till största delen av ekonomiska bedömningar. Någon möjlighet att hindra utförsel till en annan medlemsstat finns inte. När det gäller djurtransporter finns ett väl täckande och i många avseenden bra regelverk inom EU. För alla djurtransporter gäller att djur bara ska transporteras när de är lämpliga att transportera och när åtgärder har vidtagits för djurens skötsel under sändningen och vid ankomsten till bestämmelseorten. Djur som är sjuka eller skadade får inte transporteras. Innan djur lastas för internationell transport ska de i avsändarlandet besiktigas av en officiell veterinär, som ska kontrollera märkningen och som också ska försäkra sig om att djuren är lämpliga att transportera. Trots EG: s regelverk måste vi emellertid konstatera att djur plågas och får utstå lidande i samband med bl.a. transporter. Det beror på att de bestämmelser som finns inte alltid följs. Det är därför ytterst viktigt att de nationella kontrollerna av djurtransporter fungerar tillfredsställande och att noga övervakar medlemsstaternas efterlevnad av direktivet. Det lokala tillsynsansvaret i när det gäller djurtransporter, liksom för allt djurskydd, ankommer på den nämnd inom kommunerna som utför arbete inom miljö- och hälsoskyddsområdet. Den som har något att anmärka på en enskild djurtransport kan anmäla detta till kommunen eller till polismyndigheten. Enligt får kalvar transporteras först efter det att naveln är läkt, vilket innebär vid två veckors ålder. Jag anser att småkalvar inte ska transporteras vid så låg ålder och jag kommer därför att verka för att åldersgränsen ska höjas.
frs · GP12231 · 2001-11-28 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:231 om rättssäkerhet och statsbidrag de har frågat mig om jag avser ta något initiativ till att införa minimala rättssäkerhetsgarantier för kommunerna genom att införa en rätt att överklaga statliga myndigheters beslut om statsbidrag. I sin fråga tar de upp att och är de enda kommuner i landet som inte får del av det särskilda statsbidrag till personalförstärkningar i skola och fritidshem som regleras i SFS 2001:36. de anser att dessa kommuner fått avslag på sina ansökningar trots att de varit likvärdiga med övriga kommuners och att det är rättsstridigt att kommunerna inte fått möjlighet att överklaga Statens skolverks beslut. Det riktade statsbidraget till personalförstärkningar i skola och fritidshem infördes som ett led i arbetet med att förbättra resultaten och arbetsmiljön för barn och ungdomar i ungdomsskolan och i fritidshemmen. Med start innevarande år kommer regeringen att successivt tillföra kommunerna utökade resurser så att antalet lärare och annan personal kan öka. I 3 § förordningen om statsbidrag till personalförstärkningar anges som villkor för att statsbidraget ska lämnas att det används till personalförstärkningar som syftar till att ge barn och ungdomar ökade möjligheter att nå målen för utbildningen eller verksamheten. Bidraget är frivilligt för kommunerna. Men för de kommuner som önskar ta del av bidraget gäller de villkor som regeringen ställer upp. Syftet bakom detta är att så långt som möjligt säkerställa att bidraget används till avsett ändamål. Ett ömsesidigt åtagande mellan stat och kommun ska etableras. ansvarar för utbetalning av statsbidraget. Verket ska även följa upp och utvärdera effekterna av statsbidraget. Om det vid denna utvärdering skulle visa sig att en kommun inte genomför de åtgärder för vilka statsbidrag lämnats får verket besluta att kommande utbetalningar av bidraget helt eller delvis ska hållas inne. I likhet med vad som gäller enligt andra förordningar om statsbidrag är myndighetens beslut inte möjligt att överklaga. Detta följer av 10 § i den nu aktuella förordningen. Här kan också påpekas att det inte finns något som hindrar att korrigerar ett beslut om statsbidrag enligt förordningen om det skulle visa sig att bidraget för en kommun beräknats till ett för lågt belopp på grund av att beslutsunderlaget varit felaktigt eller liknande. Enligt min uppfattning innebär gällande bestämmelser tillräckliga garantier för att kommunernas ansökningar hanteras på att korrekt och rättssäkert sätt. Jag har inte för avsikt att införa en rätt att överklaga Statens skolverks beslut i ärenden som rör riktat statsbidrag till personalförstärkning.
frs · GP12232 · 2001-11-29 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:232 om forskningsprogram om könsrelaterat våld har frågat mig om jag avser att ta initiativ till etablering av ett forskningsprogram beträffande könsrelaterat våld. Låt mig inledningsvis understryka att jag delar uppfattning att det är angeläget med mer forskning om könsrelaterat våld. Genom ökad forskning kan vi lära oss mer om bl.a. vilka faktorer som ligger bakom våld mot kvinnor och hur man på bästa sätt angriper detta samhällsproblem. Viktimologisk forskning (forskning om brottsoffer) är ett förhållandevis nytt tvärvetenskapligt ämne, som berör kriminologi, sociologi, medicin, juridik och psykologi m.fl. Regeringen anser att forskningen inom viktimologi behöver vidgas och fördjupas. fattade beslut om regeringens proposition Stöd till brottsoffer (prop. 2000/01:79, bet. 2000/01:JuU20, rskr. 2000/01:205). I denna proposition aviserade regeringen bl.a. att den skulle uppdra åt att förbereda, utforma och genomföra ett forskningsprogram för viktimologisk forskning. Regeringen fattade beslut om uppdraget (dnr Ju2001/4718/krim). Regeringen har således inte bara tagit initiativ till ett forskningsprogram om könsrelaterat våld utan ett forskningsprogram som är mer omfattande än så @ det omfattar hela brottsofferområdet. arbetar med uppdraget och ska till regeringen redovisa när forskningsprogrammet kan påbörjas.
frs · GP12233 · 2001-11-27 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:233 om handläggningstider för bouppteckningar har frågat mig vad jag tänker göra för att få ned handläggningstiderna för bouppteckningar vid skattemyndigheterna. Jag svarar nu på samma sätt som jag gjorde då hade ställt samma fråga. Skattemyndigheterna har haft ansvaret för bouppteckningsverksamheten . Det finns alltid en inledningsperiod under vilken rutiner och arbetsmetoder prövas och eventuellt ändras. Jag anser därför att det ännu är för tidigt att uttala sig om effektiviteten när det gäller bouppteckningsverksamheten. har i uppdrag att redovisa hur överförandet av verksamheten från domstolsväsendet har gått. Jag kommer att följa utvecklingen framöver.
frs · GP12234 · 2001-11-28 00:00:00 — Svar på frågorna 2001/02:234 om utbyggnad till dubbelspår i och 235 om har frågat näringsministern när regeringen kommer att fatta beslut i ett överklagat ärende avseende utbyggnad till dubbelspår på sträckan Lunds station@Lunds stadsgräns. Eftersom det är jag som är ansvarig för regeringens beredning av ärendet har frågan överlämnats till mig för besvarande. har frågat mig vilka initiativ jag tänker ta för att beslut angående fattas. Frågan har ställts mot bakgrund av att detaljplanen avseende del i överklagats till regeringen . Detaljplanen syftar till att möjliggöra en utbyggnad till dubbelspår av från de centrala delarna av till centralortens norra tätortsgräns. Den planerade järnvägssträckningen passerar bl.a. genom befintliga bostadsområden. Planen har överklagats av ett stort antal fastighetsägare och boende utmed den tilltänkta sträckningen. Klagomålen avser såväl konsekvenserna för bostadsmiljön som planärendets formella handläggning. har hämtat in yttranden från bl.a. , , och . Yttrandena innehåller bl.a. synpunkter på detaljplanområdets avgränsning och på de konsekvenser som planen får i fråga om bullerstörningar och risker vid olyckshändelser. För att ytterligare klarlägga dessa frågor har anmodats att efter hörande av och efter samråd med berörda myndigheter avge ett yttrande som bl.a. tydligt @ på plankartan, i planbestämmelser och i övriga planhandlingar @ redovisar omfattningen och innebörden av de ändringar i detaljplanen som och anser bör genomföras för att planen ska bli acceptabel från buller- och säkerhetssynpunkt. Av yttrande ska vidare framgå bedömning om planens förenlighet med plan- och bygglagens krav i formellt och sakligt hänseende. har ännu inte kommit in med det begärda yttrandet. Beredningen av ärendet är alltså inte avslutad. Regeringen kommer att fatta beslut så snart ärendet är färdigberett. Jag avser inte att ta några ytterligare initiativ i ärendet.
frs · GP12235 · 2001-11-28 00:00:00 — Svar på frågorna 2001/02:234 om utbyggnad till dubbelspår i och 235 om har frågat näringsministern när regeringen kommer att fatta beslut i ett överklagat ärende avseende utbyggnad till dubbelspår på sträckan Lunds station@Lunds stadsgräns. Eftersom det är jag som är ansvarig för regeringens beredning av ärendet har frågan överlämnats till mig för besvarande. har frågat mig vilka initiativ jag tänker ta för att beslut angående fattas. Frågan har ställts mot bakgrund av att detaljplanen avseende del i överklagats till regeringen . Detaljplanen syftar till att möjliggöra en utbyggnad till dubbelspår av från de centrala delarna av till centralortens norra tätortsgräns. Den planerade järnvägssträckningen passerar bl.a. genom befintliga bostadsområden. Planen har överklagats av ett stort antal fastighetsägare och boende utmed den tilltänkta sträckningen. Klagomålen avser såväl konsekvenserna för bostadsmiljön som planärendets formella handläggning. har hämtat in yttranden från bl.a. , , och . Yttrandena innehåller bl.a. synpunkter på detaljplanområdets avgränsning och på de konsekvenser som planen får i fråga om bullerstörningar och risker vid olyckshändelser. För att ytterligare klarlägga dessa frågor har anmodats att efter hörande av och efter samråd med berörda myndigheter avge ett yttrande som bl.a. tydligt @ på plankartan, i planbestämmelser och i övriga planhandlingar @ redovisar omfattningen och innebörden av de ändringar i detaljplanen som och anser bör genomföras för att planen ska bli acceptabel från buller- och säkerhetssynpunkt. Av yttrande ska vidare framgå bedömning om planens förenlighet med plan- och bygglagens krav i formellt och sakligt hänseende. har ännu inte kommit in med det begärda yttrandet. Beredningen av ärendet är alltså inte avslutad. Regeringen kommer att fatta beslut så snart ärendet är färdigberett. Jag avser inte att ta några ytterligare initiativ i ärendet.
frs · GP12236 · 2001-11-29 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:236 om kameraövervakning av anställda har frågat mig vilka åtgärder jag tänker vidta när det gäller lagstiftning om kameraövervakning på arbetsplatser. uppger i sin fråga att allt fler anställda, inte minst kvinnliga, uppger att de utsätts för dold kameraövervakning och att de känner sig kränkta. Lagen (1998:150) om allmän kameraövervakning syftar till att skapa ett skydd mot integritetskränkningar som användning av övervakningskameror kan ge upphov till. Den bygger, precis som nämner, på principen att upplysning om övervakningskameror måste lämnas. En kamera får inte användas för övervakning av ett utrymme som allmänheten har tillträde till, om inte intresset av att tillgodose ändamålet med övervakningen väger tyngre än integritetsintresset. I de fall tillstånd till allmän kameraövervakning krävs på en arbetsplats, dvs. om ett utrymme som allmänheten har tillträde till ska övervakas, måste yttrande från skyddsombud, skyddskommitté eller en organisation som företräder de anställda på arbetsplatsen vara fogat till ansökan så att de anställdas intressen kan beaktas. Dold kameraövervakning får inte användas av arbetsgivare. Även om nuvarande lagstiftning således ger ett skydd mot integritetskränkning kan det naturligtvis inte uteslutas att lagändringar ändå är nödvändiga på detta område. Jag har också tillsatt en utredning (dir. 2001:53) där en utredare ges i uppdrag att utvärdera lagen om allmän kameraövervakning. Utredaren ska också ta ställning till om det finns ett behov av förändringar i lagen och i så fall, lämna förslag till de författningsändringar som krävs. Uppdraget ska redovisas . Mot denna bakgrund är det ännu för tidigt att ta ställning till vilka åtgärder som eventuellt kan vara påkallade från regeringens sida när det gäller lagstiftning om kameraövervakning på arbetsplatser.
frs · GP12237 · 2001-11-28 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:237 om tvångsvård av missbrukare har frågat mig om vilka åtgärder jag avser vidta för att missbrukare ska få rättssäker och adekvat vård. Bakgrunden är uppgifter om att omedelbara omhändertaganden med stöd av LVM har ökat samt att dessa i många fall inte följs upp med ansökan om vård. Låt mig först erinra om att vård till missbrukare i normalfallet ska ges med den enskildes samtycke, med stöd av socialtjänstlagen. LVM är en kompletterande lag som under vissa givna förutsättningar ger möjlighet att gripa in med tvångsåtgärder. Tvångsvård skall därför utgöra en begränsad del av de totala insatserna för missbrukare. har det skett stora förändringar av missbrukarvården. som tvångsvården har minskat kraftigt @ från omkring 750 personer år 1989@1990 till drygt 250 personer @ har öppenvården kommit att spela en allt större roll. sker av vårdinsatserna i öppenvård. Det finns dock inte tillräckligt underlag för att dra några säkra slutsatser om insatserna är väl avvägda i förhållande till missbrukarnas behov. Uppgifterna om att tillämpningen av LVM ger utrymme för godtycke och rättsosäkerhet är bekymmersamma. Lagen säger uttryckligen att tvångsvård skall beslutas om förutsättningarna föreligger. Den mycket kraftiga minskningen av användningen av LVM tyder på att så inte är fallet. Det är också oroande att så många fall av omedelbara omhändertaganden @ som sker på beslut av eller polisen @ inte följs upp med ansökan om vård till länsrätten. Det kan tyda på att lagen i ökad utsträckning används för tvångsavgiftning, vilket inte är i enlighet med intentionerna bakom lagen. I en nyligen utkommen rättsvetenskaplig avhandling om tvångsvården av vuxna missbrukare finns uppgifter om att tillämpningen av LVM innehåller element som kan innebära bristande rättsskydd för den enskilde. Det måste enligt min mening ställas mycket höga rättssäkerhetskrav på åtgärder som kan vidtas mot en enskild mot dennes vilja, även om syftet är gott och för den enskildes bästa. Uppgifter som pekar på bristande rättssäkerhet för människor som också i övrigt är mycket utsatta är mot den bakgrunden oroväckande. Jag kommer därför att ta initiativ till att tillämpningen av LVM ses över med den utgångspunkten.
frs · GP12240 · 2001-11-28 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:240 om offentlighet och statliga bolag har frågat mig om vilka åtgärder som jag avser vidta för att stärka offentligheten när det gäller utövandet av ägandet i statliga bolag. Att statliga bolag inte ges särskilda rättigheter eller skyldigheter anses viktigt med hänsyn till bl.a. att konkurrensen mellan dessa bolag och andra inte ska bli snedvriden. Statliga aktiebolag lyder därför under samma regelverk som andra aktiebolag, om inte någonting annat särskilt har föreskrivits. Detta gäller även för regler om handlingsoffentlighet. Enligt en bestämmelse i sekretesslagen ska dock vad som föreskrivs i tryckfrihetsförordningen om allmänhetens rätt att ta del av handlingar hos myndigheter i tillämpliga delar också gälla handlingar hos organ @ t.ex. statliga företag @ som anges i bilagan till sekretesslagen. Bestämmelsen innebär att offentlighetsprincipen kan tillämpas även utanför myndighetsområdet när det bedöms nödvändigt, men endast om andra organ genom lagstiftning förs in i bilagan till sekretesslagen. Den ordningen ansågs lämplig för sekretesslagens tillkomst. Då var det nämligen endast för två organ utanför myndighetsområdet som det ansågs aktuellt att införa offentlighetsprincipen. ser läget annorlunda ut. Utvecklingen har gått mot ökad bolagisering och privatisering av statlig och verksamhet. gäller att offentlighetsprincipen och sekretesslagen är tillämpliga även hos aktiebolag, handelsbolag, ekonomiska föreningar och stiftelser där kommuner eller landsting utövar ett rättsligt bestämmande inflytande. tillkallade därför regeringen en kommitté med uppgift att bl.a. överväga om det är lämpligt med en enhetlig syn på offentlighetsprincipens tillämplighet när det gäller statliga företag samt ange vilka kriterier som bör gälla för insyn i dessa. Kommittén har antagit namnet Offentlighets- och sekretesskommittén (OSEK). När kommittén har överlämnat resultatet av sitt arbete kommer jag naturligtvis att analysera det noggrant. Om det bedöms nödvändigt är jag beredd att verka för ändringar i lagstiftningen eller vidta andra åtgärder. Det är viktigt att öka samhällets kunskap om offentlighetsprincipen och dess betydelse. Offentlighetsprincipen är en hörnsten i den svenska demokratin och en viktig del av förvaltningspolitiken. Arbetet som på mitt initiativ bedriver gör stor nytta i det avseendet. För att sprida kunskap och medvetenhet om öppenhetsfrågor i samhället genomförde Öppna ett antal hearings och seminarier runt om i landet och har även fortsatt sitt arbete.
frs · GP12241 · 2001-11-28 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:241 om och långtidssjukskrivna har frågat mig om jag är beredd att pröva om utbildning och kompetensutveckling ska kunna fungera som rehabiliteringsåtgärder. Det är så att olika former av utbildning kan fungera som rehabiliteringsåtgärder. Enligt förordningen (1991:1321) om rehabiliteringsersättning får rehabiliteringsersättning lämnas till den som genomgår 2.allmänteoretisk eller orienterande utbildning som är nödvändig förberedelse för yrkesutbildning, eller 3.orienterande utbildning i datateknisk för personer med bristfällig eller föråldrad skolutbildning. För högskoleutbildning får rehabiliteringsersättning enligt förordningen lämnas endast om utbildningen omfattar högst , och 1.inte är en fortsättning eller en avslutning på en tidigare påbörjad eftergymnasial utbildning, och 2.inte heller är en del av en längre sammanhållen eftergymnasial utbildning. Enligt förarbetena till bestämmelserna om rehabilitering i lagen (1962:381) om allmän försäkring bör inriktningen på rehabiliteringsarbetet vara att en försäkrad ska ha återfått sin arbetsförmåga och att i vart fall en eventuell utbildning bör vara avslutad .