ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
frs · GO121349 · 2001-06-13 00:00:00 — Svar på fråga 2000/01:1349 om kommunala nyval har frågat mig vad jag avser att göra för att möjliggöra för kommuner och landsting att hålla nyval. Jag vill inledningsvis peka på att fullmäktige enligt 4 kap. 10 a § kommunallagen (1991:900) kan återkalla uppdragen för samtliga förtroendevalda i en nämnd, bl.a. när den politiska majoriteten i nämnden är densamma som i fullmäktige. Förtroendeuppdragen upphör i ett sådant fall när val av nya ledamöter och ersättare har förrättats. En sådan situation som avses i den nämnda bestämmelsen kan uppkomma till följd av att det politiska majoritetsförhållandet skiftat på grund av att ett parti, som till en början ingått i majoriteten, senare valt att i stället samarbeta med oppositionen. Den yttersta konsekvensen av en sådan situation är att styrelsen och övriga nämnder inte längre har fullmäktiges förtroende. På nivå finns det inte någon möjlighet till nyval eller till misstroendeförklaring i fullmäktige. Mot denna bakgrund borde det enligt förarbetena till bestämmelsen tillskapas möjligheter att under löpande mandatperiod göra förändringar i nämndernas sammansättning så att dessa speglar den politiska majoriteten i fullmäktige då majoriteten skiftat (se prop. 1993/94:188, s. 45). har i betänkandet Kommunala demokratifrågor (bet. 1998/99:KU21) bl.a. behandlat motioner om att det ska bli möjligt att genomföra extraval i kommuner och landsting. Utskottet har avstyrkt motionerna och uttalat att sådana förslag bygger på föreställningen att det finns stora likheter mellan det politiska systemet på nationell nivå (regering-riksdag) och lokal nivå (styrelsen-fullmäktige). Detta skulle motivera att parlamentarismens principer, däribland möjligheten att under vissa omständigheter upplösa den högsta beslutande församlingen och utlysa nyval, tillämpas fullt ut även i kommuner och landsting. Enligt utskottet står denna uppfattning i viss motsatsställning till den princip om samlingsstyre som väsentligen ligger till grund för det kommunala styrelseskicket. De problem som kan uppstå till följd av att en majoritet inte står sig under en hel mandatperiod kan enligt utskottet lösas med hjälp av bestämmelserna i kommunallagen om entledigande av ledamöter i nämnderna och val av nya ledamöter. I sitt betänkande En uthållig demokrati (SOU 2000:1) anför att ett sätt att vitalisera den kommunala demokratin är att införa ett kommunalt extravalsinstitut. Detta skulle möjliggöra utlysande av val om något avgörande inträffat som förhindrar att den kommunala eller regionala styrelsen fungerar tillfredsställande och att nya majoriteter därför påkallas. Jag anser i likhet med vad uttalat att problem som kan uppstå till följd av att en majoritet inte står sig under en hel mandatperiod i första hand bör lösas med hjälp av bestämmelserna i kommunallagen om entledigande av ledamöter i nämnderna och val av nya ledamöter. Innan man överväger att möjliggöra för kommuner och landsting att hålla extraval i en sådan situation bör man dessutom enligt min mening utvärdera erfarenheterna av tillämpningen av dessa bestämmelser. Eftersom betänkande bereds inom vill jag dock inte ta slutlig ställning i frågan.
frs · GO121350 · 2001-06-13 00:00:00 — Svar på fråga 2000/01:1350 om simundervisningen har frågat mig vilka åtgärder jag avser vidta för att vända den olyckliga trenden i simkunnighet hos eleverna i den svenska skolan och därmed minska riskerna för dödlighet bland landets unga. Jag delar uppfattning om att barns och ungdomars simkunnighet är en mycket viktig fråga och att skolan bör ha en central roll i simundervisningen. Ansvarsfördelningen inom skolan innebär att det är staten som formulerar målen för verksamheten medan kommunen har det fulla ansvaret för verksamhetens bedrivande. Inom de ramar som anges i författningarna är det således kommunen som avgör hur man ska nå målen för utbildningen. I kursplanen för idrott och hälsa finns ett mycket konkret mål att uppnå beträffande simning, där det anges att eleverna vid slutet av det femte skolåret ska "kunna simma och hantera nödsituationer vid vatten". Den närmare innebörden av detta mål är det dock upp till kommunen att formulera @ vad som är en funktionell simkunnighet ska bestämmas lokalt. Jag vill här också något kommentera den statistik som presenteras av i en nyutkommen rapport om simundervisningen. I rapporten definieras kursplanens mål om simkunnighet som att eleverna i slutet av det femte skolåret "ska kunna simma på djupt vatten, veta hur de kan hjälpa någon som råkat i en nödsituation, larma, göra fria luftvägar, ge mun-till-mun-andning och därefter placera den skadade i framstupa sidoläge". Denna definition är egen och härstammar inte från kursplanen. Enligt undersökningen ligger också simkunnigheten bland elever 4@6 relativt sett i ett lite längre perspektiv. Andelen simkunniga har här ökat jämfört med men minskat något i förhållande till resultaten 1999 och 2000. Jag anser att det är i kommunerna som diskussionen om vad som är skolans respektive föräldrarnas ansvar i första hand bör föras. Många kommuner har av ekonomiska skäl prioriterat ned resor till simhallar och dylikt . Här behöver en ny diskussion föras om resurser till skolan och hur dessa sedan ska fördelas och användas i skolan. Sammanfattningsvis är det, i linje med den ansvarsfördelning som har bestämt, kommunen som har ett tydligt och klart ansvar för att se till att elever har en godtagbar simkunnighet. Jag avser inte vidta några åtgärder för att ytterligare förtydliga detta ansvar.
frs · GO121351 · 2001-06-13 00:00:00 — Svar på fråga 2000/01:1351 om ansvar för vården har frågat mig om vad jag avser att göra för att patienterna i ska kunna få utöva ett fritt vårdval och komma under behandling så snabbt som möjligt. Jag har besvarat fem frågor med liknande innehåll (2000/01:1124, 2000/01:1195, 2000/01:1196, 2000/01:1204, 2000/01:1238). Jag ber att få hänvisa till mina svar på dessa frågor.
frs · GO121352 · 2001-06-13 00:00:00 — Svar på fråga 2000/01:1352 om fastighetsskatten har frågat mig vad jag avser att vidta för åtgärder så att taxeringsvärdet för småhus kommer att räknas ned vid den årliga omräkningen i de fall fastighetspriserna sjunker. Svaret på fråga är att det inte behövs några åtgärder. Reglerna om omräkningsförfarandet är nämligen konstruerade så att både stigande och fallande fastighetspriser slår igenom på taxeringsvärdena.
frs · GO121353 · 2001-06-19 00:00:00 — Svar på fråga 2000/01:1353 om bostadsskatten har frågat mig vad jag avser att vidta för åtgärder för att merparten av hushållen i ska få sänkt fastighetsskatt. I samband med att frysningen av taxeringsvärdena upphörde att gälla genomfördes ett antal åtgärder för att begränsa uttaget av fastighetsskatt. Fastighetsskattesatsen för både småhus och flerbostadshus sänktes rejält som fribeloppsgränserna för förmögenhetsskatten höjdes från 900 000 till 1 respektive . Utöver dessa åtgärder kommer regeringen att föreslå en begränsningsregel för fastighetsskatten med syfte att hålla nere skattebetalningarna för många villahushåll med låga inkomster bosatta i attraktiva områden. Framför allt i kommer många hushåll att dra nytta av denna regel. Regeringen avser att remittera ett förslag om begränsningsregel till Lagrådet. Resultaten av dessa omläggningar blir att mer än hälften av alla hushåll i får sänkt fastighetsskatt jämfört med föregående år. Jag är dock medveten om att det finns delområden där en större del av de boende trots dessa åtgärder får en höjning av fastighetsskatten. Jag vill också påpeka att det är viktigt att de åtgärder som vidta är av generell natur. Därför är några särskilda åtgärder som syftar till att sänka skatten för boende i inte aktuella.
frs · GO121354 · 2001-06-19 00:00:00 — Svar på fråga 2000/01:1354 om kärnavfall till har frågat statsministern vad regeringen avser att göra för att stoppa importen av kärnavfall till . Arbetet i regeringen är så fördelat att det ankommer på mig att besvara frågan. har varit engagerat i de ryska problemen med kärnavfall både i bilaterala och i multilaterala sammanhang. tog bl.a. initiativ till att bilda den internationella arbetsgruppen CEG () med uppgift att utifrån en rysk avfallsstrategi, harmonisera och samordna internationella biståndinsatser för att hitta lösningar på avfallsproblemen i nordvästra . Stödet från väst är i sig ingen lösning på problemen. måste här ta sitt eget ansvar; dock kan västerländskt tänkande och teknologi vara till stor hjälp. Precis som skriver, har den ryska duman godkänt ett lagförslag som gör det möjligt att importera kärnavfall till . Jag kan bara instämma i den oro som uttrycker i sin fråga, eftersom inte visat att man kunnat ta hand om sitt eget kärnavfall på ett tillfredsställande sätt. Jag har för avsikt att ta upp frågan med mina ryska kolleger vid det kommande miljöministermötet i .
frs · GO121355 · 2001-06-14 00:00:00 — Svar på fråga 2000/01:1355 om visumregler har frågat mig vilka åtgärder jag avser vidta för att underlätta för eritreaner boende i att få besök av nära släktingar från hemlandet. Jag ska inledningsvis klargöra att viseringspolitikens övergripande syfte är att skapa en så stor rörelsefrihet över gränserna som möjligt som den reglerade invandringen upprätthålls. Jag vill här tala om att av alla viseringansökningar beviljas, vilket jag anser visar att målen med viseringspolitiken upprätthålls. , eller efter bemyndigande, svensk utlandsmyndighet, beslutar om visering. Enligt förordningen om instruktion för ska verkets styrelse besluta om riktlinjer för beslut i ärenden om visering. ska vidare hålla utlandsmyndigheterna underrättade om de riktlinjer som styrelsen fastställer och den praxis som verket tillämpar i viseringsärenden. Dessa uppgifter är offentliga. För länder där "avhoppen" erfarenhetsmässigt är många och där återtagande av icke skyddsbehövande möter problem gör en mer restriktiv bedömning än för andra länder. ansökte 144 personer om visering från och av dessa beviljades 100. Mellan sökte ca 140 personer asyl i som uppgav att de var medborgare i . Att våra myndigheter ändå beviljar över två tredjedelar av alla ansökningar anser jag tala för att den svenska politiken är generös sett mot bakgrund av de i många fall svåra bedömningar som görs av myndigheterna. Jag vill även, för att ge diskussionen rätt proportioner, tala om att svenska myndigheter avgör ungefär 250 000 viseringsärenden, varav 220 000 avgörs av utlandsmyndigheterna. Sammanlagt avslås ungefär 20 000 ansökningar. Av alla viseringssökande beviljas alltså visering. beviljades av alla viseringsansökningar. Att andelen beviljade ansökningar nu ökat är positivt. Vad avser människors möjlighet att få visering för besök hos anhöriga i , vill jag nämna att en parlamentarisk kommitté gör en översyn av utlänningslagens bestämmelser om anhöriginvandring. Denna översyn omfattar även viseringspolitiken i den del det gäller möjlighet att besöka anhöriga i . Som svar på den direkta frågan vill jag mot denna bakgrund svara att jag inte avser vidta några åtgärder i avvaktan på utredningen.
frs · GO121356 · 2001-06-21 00:00:00 — Svar på fråga 2000/01:1356 om fiskevatten har frågat mig vad jag avser göra för att EU följer FN:s resolutioner och slår vakt om demokratins principer när det gäller fiskevattnen utanför . Som jag framhållit tidigare stöder i enlighet med beslut i säkerhetsrådet . Dessutom stöder vi generalsekreterarens personlige sändebud i dennes ansträngningar att nå en förhandlingslösning om . En viktig princip för den agerande i Västsaharafrågan är det västsahariska folkets rätt till självbestämmande vad gäller områdets framtida status. Andra viktiga utgångspunkter är att konflikten bör lösas på ett fredligt och demokratiskt sätt. har som EU-ordförande aktivt bidragit till EU:s stöd för FN-processen. Det senaste fiskeavtalet mellan och , som var det tredje i ordningen, utlöpte . EU har haft fiskeavtal med . hade bilaterala avtal med om fisket. Frågan om ett fiskeavtal mellan och är inte aktuell eftersom förhandlingarna strandat och några nya förhandlingar förutses inte .
frs · GO121357 · 2001-06-13 00:00:00 — Svar på fråga 2000/01:1357 om kriget mot narkotika har frågat mig om vad regeringen avser vidta för åtgärder för att socialt utslagna svenskar i ska få ett bra omhändertagande. Bakgrunden är att de svenska socialarbetarnas verksamhet i upphör . Uppenbarligen är detta en fråga som engagerar. Framtiden för de svenska socialarbetarna i har varit uppe vid flera frågestunder i kammaren. För bara diskuterade och jag frågan i en interpellationsdebatt. Jag har givit uttryck för min principiella uppfattning att är och ska förbli ett kommunalt ansvar, inte ett statligt. Den uppfattningen vidhåller jag. Jag kunde också i interpellationsdebatten upplysa om att en parlamentarisk utredning ser över frågan om hur stödet till svenska medborgare som befinner sig utomlands ska utformas. Problemen är nämligen varken begränsade till eller störst i . Kommittén ska presentera sina överväganden och förslag. Jag ser fram emot att frågan om stöd och hjälp till svenskar som får problem utomlands därmed ges möjlighet till en långsiktig lösning. Låt mig också för helhetens skull tillägga att det mellan och övriga nordiska länder finns en konvention som garanterar att nordiska medborgare med behov av socialt bistånd och sociala tjänster ska få det i vistelselandet.
frs · GO121358 · 2001-06-12 00:00:00 — Svar på fråga 2000/01:1358 om insyn på fängelser har frågat mig om vilka åtgärder jag avser att vidta för att kriminalvårdens personal ska kunna informera polisen om förberedelser till brottslighet som sker på landets anstalter. Låt mig börja med att framhålla att det är oacceptabelt att brott begås eller planeras i anstalt under verkställigheten av ett fängelsestraff. Framväxten av olika typer av kriminella sammanslutningar och nätverk gör att samarbetet mellan kriminalvård och polis blir allt viktigare. För att förhindra att brott begås eller planeras under verkställigheten är det nödvändigt att kriminalvården använder befintlig teknik för att samla, bearbeta och analysera väsentlig information om sådana intagna som kan anses utgöra särskilda risker i olika hänseenden. Den kunskap som kriminalvården därigenom kan få kan t.ex. användas för att styra valet av anstalt eller avdelning eller vid beviljandet av permissioner. Regeringen har överlämnat en proposition till med förslag om en lag om behandling av personuppgifter inom kriminalvården. Lagen innebär bl.a. att kriminalvården ges utökade möjligheter att behandla uppgifter om intagna som utgör särskilda risker i t.ex. hot- eller våldshänseende. Känsliga uppgifter, såsom t.ex. att en person har nazistiska sympatier eller ingår i ett kriminellt nätverk, ska undantagsvis kunna behandlas. Givetvis är det av vikt att även polisen kan få del av uppgifter som ett sådant informationssystem kan ge. I propositionen har regeringen därför angett att sådan information i viss utsträckning även bör kunna komma polisen till godo. Av integritetsskäl bör polisen dock endast ges tillgång till uppgifter som avser allvarlig brottslig verksamhet, dvs. verksamhet som innefattar brott för vilket är föreskrivet fängelse eller däröver. Tillgången till uppgifterna måste vidare förbehållas ett fåtal nyckelpersoner inom polisen. De närmare förutsättningarna för utlämnande av uppgifter till polisen avser regeringen att ange i förordning. Inom pågår just nu ett arbete med detta. Det nya regelverket ska träda i kraft .
frs · GO121359 · 2001-06-12 00:00:00 — Svar på fråga 2000/01:1359 om brottsbekämpning har frågat vilka åtgärder jag avser att vidta för att polisen ska ges resurser att klara upp grova rån i högre utsträckning än . En hörnsten i regeringens kriminalpolitik är att polisen och åklagarna ska ha förmåga att kraftfullt, effektivt och uthålligt bekämpa all slags kriminalitet. Fler brott ska upp. Genom regeringens beslut om mål och riktlinjer för åklagarväsendets och polisens samverkan har myndigheternas insatser samordnats så att de samlade resurserna kan användas mera effektivt. De brottsbekämpande myndigheterna har utvecklat sin verksamhet för att bättre kunna möta de allt högre krav som ställs på dem. Polisen och åklagarväsendet bedriver ett ambitiöst och omfattande arbete för att förbättra brottsbekämpningen. Det är en grundläggande uppgift för såväl polisen som åklagarväsendet att säkerställa att det finns tillräckliga resurser och kompetens för att fortlöpande effektivisera brottsbekämpningen. Inom polisen och åklagarväsendet finns ett stort antal befattningshavare med specialistkompetens när det gäller att effektivt förebygga eller utreda allvarlig kriminalitet. Att polisen och åklagarna har hög kompetens och effektiva metoder för att bekämpa allvarlig kriminalitet visar bl.a. brottsutredningarna i samband med polismorden i och dödsbranden i . Det bästa sättet att bekämpa brott är att förebygga dem. Att förebygga brott hör till polisens grundläggande uppgifter. Därför ska varje polismyndighet utarbeta och dokumentera en brottsförebyggande strategi. Strategin ska vara utgångspunkt för den polismyndighetens handlingsplan och användas i planeringen av den dagliga verksamheten. Den kriminalunderrättelseverksamhet som bedrivs både centralt och lokalt inom polisen är av stor vikt för att polisens brottsbekämpningsinsatser ska vara så effektiva som möjligt. Polisen kan på så sätt få värdefull kunskap och information som främjar möjligheterna att förhindra, avslöja eller utreda brottslighet. Jag vill därför särskilt understryka vikten av att kriminalunderrättelseverksamheten fortsätter att utvecklas. I den ekonomiska vårpropositionen får polisen extra . höjs dessutom anslagsramen med ytterligare . Satsningen kompletterar den som gjordes i budgeten . Där tillfördes polisen , ytterligare och ytterligare . Sammantaget innebär det att polisens anslag bara höjs med nästan . fram höjs polisens anslagsram med nästan utöver pris- och löneomräkningen. De stora tillskotten ska framför allt göra det möjligt att öka antalet poliser för att säkerställa närpolisreformen. Redan nu kommer polisorganisationen att förstärkas genom att 375 polisaspiranter påbörjar sin praktik vid polismyndigheterna, varav 138 i . Fler specialister ska anställas för att utveckla det kunskapsbaserade polisarbetet och höja kvaliteten i brottsutredningarna. Avslutningsvis vill jag poängtera att vi måste ha realistiska förväntningar på rättsväsendets samlade kapacitet att bekämpa brott. Men vi ska självfallet bli bättre på att motverka den brottslighet som finns. Det ansvaret vilar på hela samhället.
frs · GO121360 · 2001-06-13 00:00:00 — Svar på fråga 2000/01:1360 om rätt till skadestånd har frågat mig vilka åtgärder jag avser vidta så att studenter ska ha möjlighet till skadestånd i fall av undermålig undervisning. Regeringen har i propositionen Studentinflytande och kvalitetsutveckling i högskolan (prop. 1999/2000:28) presenterat ett av mest ambitiösa system för kvalitetsutvärdering av den högre utbildningen. Förutom återkommande granskningar av lärosätenas kvalitetssäkring, ska ämnes- och programutvärderingar göras av samtliga utbildningar för generella examina och yrkesexamina, inklusive forskarutbildningen. Dessa utvärderingar omfattar även prövningar av examenstillstånd. Utvärderingarna genomförs av och ska vara periodiskt återkommande. Dessa utvärderingar ska tillse att studenterna oberoende av var i landet de studerar ska kunna säkerställas utbildning av god kvalitet. I budgetpropositionen 2001/01:1 föreslog regeringen en reglering av förutsättningarna både för att bevilja examenstillstånd och för att återkalla ett tillstånd inom grundutbildningen. Förslaget byggde på en promemoria som utarbetats av , Kvalitetssäkring och examenstillstånd i högskolan (Ds 2001:25). biföll regeringens förslag och följer det av högskolelagen att om kvaliteten i utbildningen inte förbättras på ett universitet eller en högskola som erhållit kritik för bristande kvalitet, riskerar lärosätet att förlora examenstillståndet för berörd utbildning. Ett lärosäte ska alltid ges möjlighet till rättelse innan ett återkallande kan bli aktuellt. Lärosätet måste få möjlighet att åtgärda de brister som har framkommit. Ett beslut om att återkalla examenstillståndet innebär att de studenter som har påbörjat utbildningen och som drabbas har rätt till omedelbara åtgärder från lärosätets sida. Det kan exempelvis handla om att lärosätet måste samarbeta med ett annat lärosäte för att få tillgång till adekvata lärarresurser. Genom denna rätt till åtgärder får studenterna i en stark ställning och kan ställa krav på högskolan. Studenterna kan också begära överflyttning till ett annat lärosäte med motsvarande utbildning. För dessa studenter gäller nuvarande bestämmelser om tillgodoräknande av kurs. Den väg regeringen har valt för att säkerställa en hög kvalitet vid våra lärosäten är genomgripande och återkommande utvärderingar, där utvärderarna utgörs av bl.a. lärare, studenter och avnämare som är väl förtrogna med systemet. Kvalitetssäkring bör således inte ske genom enskilda rättsliga processer mot staten. Den vägledande principen för universitet och högskolor där staten är huvudman, samt högskolor med utbildningar där statsbidrag utgår, är att utbildningen ska vara avgiftsfri. Tillsammans med det väl utbyggda kvalitetssäkringsystemet som har införts i , utgör detta ett bättre system för att komma till rätta med eventuella brister än att gå genom domstolsprövning.
frs · GO121361 · 2001-06-13 00:00:00 — Svar på fråga 2000/01:1361 om har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att säkerställa att omorganisationer, som t.ex. den i frågan beskrivna vid , inte medför att viktig forskningskompetens går förlorad i . Det svenska forskningssystemet kännetecknas av ett förhållandevis decentraliserat beslutsfattande. Det innebär bl.a. att varje forskningsutförande myndighet har ett eget ansvar för att främja sina forskningsmiljöer, besluta om prioriteringar och strategiska satsningar samt stimulera till profilering. och regeringens roll i sammanhanget är att sätta upp mål för verksamheten, tillskjuta ekonomiska medel och ge goda organisatoriska förutsättningar att utföra forskning. verkar en ny myndighetsorganisation för forskningsfinansiering som disponerar ökade anslag för bl.a. rekrytering av unga forskare och för insatser inom strategiska forskningsområden. Detta innebär generellt sett större möjligheter för framför allt yngre forskare och forskare inom prioriterade områden att kunna verka i och bidra med sin kompetens till den svenska forskningen. Den omorganisation vid som beskriver i sin fråga är ett konkret exempel på hur en forskningsutförare försöker hantera den svåra och viktiga uppgiften att prioritera mellan olika forskningsinsatser som var och en kan ha stort vetenskapligt värde. Regeringen bör inte ingripa i dessa prioriteringar inom en myndighet.