ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
frs · GP12194 · 2001-11-21 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:194 om nordiskt porto har frågat näringsministern om han är beredd att ta upp överläggningar med sina nordiska kolleger om ett gemensamt nordiskt porto. Arbetsfördelningen inom regeringen är sådan att det är jag som ska svara på frågan. De nordiska postverken har tidigare befordrat försändelser inom till respektive lands inrikesporto. Sedermera gick länderna över till ett särskilt porto för . I samband med att en gemensam europeisk marknad tog form och kostnadsbaserade priser skulle tillämpas på posttjänster inom EU frångick vissa av de nordiska länderna det tidigare särskilda portot för . skiljer sig portopriserna i de nordiska länderna åt både vad gäller det faktiska priset och det geografiska område för vilka olika porton tillämpas. I tillämpas ett porto för inrikesbefordran, ett för befordran inom och ett för utrikes befordran. I däremot tillämpas ett och samma porto för all befordran av post. Det finns olika skäl till att portot från de olika länderna varierar. Priserna för den samhällsomfattande posttjänsten ska enligt regelverket på postområdet vara enhetliga, rimliga och kostnadsbaserade. Inom dessa ramar kan prissättningen av portot användas som ett konkurrensmedel på postmarknaden. Kostnaderna för utdelning är inte desamma inom alla länder och postoperatörerna har rätt att ta betalt för att täcka kostnaderna. Vid utrikes postbefordran regleras kostnaderna genom s.k. terminalavgifter vid landsgränsen. Terminalavgifterna följer av världspostfördragen och för EU-länderna och vissa andra länder även . Vid bestämmandet av terminalavgifter tas hänsyn till de kostnader som finns för utdelningen i respektive land och det inrikes porto som tillämpas. Därutöver sker i viss mån kompensation mellan i- och . När det gäller de nordiska länderna skiljer sig terminalavgifterna åt. Vid ett såväl gemensamt europeiskt som nordiskt porto uppstår därför avräkningsproblem för kostnaderna mellan länderna. sker en ständig översyn av systemen för uttagande av terminalavgifter, men det är mycket svårt att komma överens och hitta ett system som passar alla länder. Genom ett befintligt samarbete mellan och norska och danska posten kan dock brev som postas i och i stora delar av garanteras övernattbefordran till respektive till .
frs · GP12195 · 2001-11-22 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:195 om visumansökningar vid svenska ambassaden i har frågat bistånds- och migrationsministern vad hon avser göra för att motverka diskriminering när det gäller turkiska medborgare av kurdisk nationalitet och handläggningen av deras besöksvisum till . Frågan har överlämnats till mig för besvarande. Enligt förordning om instruktion för ska verkets styrelse besluta om riktlinjer för beslut i ärenden om visering. , eller efter bemyndigande, svensk utlandsmyndighet, har därefter att i enlighet med dessa riktlinjer besluta om visering. ska också hålla utlandsmyndigheterna underrättade om de riktlinjer styrelsen fastställer och den praxis som verket tillämpar i viseringsärenden. riktlinjer är offentliga och för turkiska medborgare, oavsett etnicitet, föreskrivs generellt en generös inställning till visering om det är fråga om släktbesök eller affärsbesök som bedöms vara seriösa. Utgångspunkten är att viseringsansökningar ska prövas i positiv anda och inte onödigtvis hindra en utlänning att besöka . Dock måste det poängteras att en ansökan om visering prövas på sina egna meriter och på de skäl den enskilde anfört. Bedömning av om det finns risk att den sökande, på grund av personliga eller andra förhållanden, inte återvänder till hemlandet måste göras i varje enskilt ärende. Jag vill understryka att ett av migrationspolitikens övergripande mål är att medge så stor frihet som möjligt för kontakter över gränserna men att upprätthålla den reglerade invandringen. Det innebär ibland en svår avvägning att vid beslutsfattandet å ena sidan värna om möjligheten för personer som bor i olika länder att besöka vårt land, och å andra sidan att upprätthålla de migrationspolitiska kraven. Individen bör dock alltid sättas i centrum utan att man bortser från intresset att upprätthålla den reglerade invandringen. Låt mig avsluta med att poängtera att det finns en stark medvetenhet bland våra utlandsmyndigheter om de migrationspolitiska målen enligt ovan och jag kan inte hålla med om att det förekommer diskriminering i samband med handläggning av viseringsärenden.
frs · GP12196 · 2001-11-22 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:196 om har frågat bistånds- och migrationsministern vilka åtgärder regeringen ämnar vidta för att få till stånd en tillämpning av som tillgodoser kraven på rättssäkerhet för den enskilde och som är förenlig med den medmänskliga politik regeringen säger sig vilja föra. Frågan har överlämnats till mig för besvarande. presenterade ett förslag till rådets förordning om kriterier och mekanismer för att avgöra vilken medlemsstat som har ansvaret för att pröva en asylansökan som en medborgare i tredje land har gett in i någon medlemsstat. Denna förordning, som bygger på den gällande , ska ersätta konventionen som en följd av EG-fördragets ikraftträdande. Det är riktigt, som påpekar, att tillämpningsområdet för såväl som den av kommissionen föreslagna förordningen är relativt begränsat. Enligt och förslaget till förordning fastslås att förfarandet för att avgöra vilken stat som är ansvarig enligt förordningen inleds när en asylansökan lämnas in i en medlemsstat. Detta innebär att ansökningar om uppehållstillstånd på annan grund inte faller inom förordningens tillämpningsområde. Det är sålunda endast möjligt, enligt och förslaget till förordning, att ställa en förfrågan om över- eller återtagande i asylärenden. tillämpar inte i andra ärenden än de som grundar sig på en asylansökan och endast om det finns tecken som tyder på att en annan medlemsstat är ansvarig för att pröva en asylansökan. Förhandlingsarbetet av förslaget till förordning som ska ersätta har påbörjats inom rådsarbetsgruppen för asyl under det belgiska ordförandeskapet inom Europeiska unionen. I har medlemsstaterna getts möjlighet att av humanitära skäl pröva en asylansökan, trots att medlemsstaten inte är skyldig därtill enligt konventionen. Sådana humanitära skäl kan grunda sig på familje- eller kulturskäl. I förslaget till förordning har rekvisiten för vad som är att anse som humanitära skäl utvidgats och förtydligats. Bl.a. nämns familjeskäl, kulturellt betingande faktorer, hög ålder och graviditet som exempel. I de fortsatta EU-förhandlingarna ställer sig regeringen positiv till att verka för att möjliggöra, och utvidga, tillämpningen av humanitära skäl enligt vad kommissionen föreskriver i förslaget till förordning. Regeringen kommer också fortsättningsvis verka aktivt för att förordningen bl.a. ska garantera att familjen hålls samman genom att t.ex. stödja de föreslagna reglerna om att ett barn ovillkorligen ska sammanföras med en vuxen familjemedlem @ som kan ta hand om barnet @ i en medlemsstat. Det är vidare av stor vikt, av ett såväl humanitärt som ett rättssäkerhetsperspektiv, att det i förordningen föreskrivna förfarandet är snabbt och effektivt. Detta åskådliggörs i förslaget genom generellt kortare tidsfrister för hanteringen av förfrågningar enligt förordningen.
frs · GP12197 · 2001-11-22 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:197 om etniska minoriteter i har frågat mig vad jag avser göra för att ambassadens behandling av etniska minoriteter inte ska vara diskriminerande. Det stämmer att den svenska ambassaden i besvarar kontakt per telefon eller vid ärenden i receptionen på svenska, turkiska eller engelska. Jag instämmer i att det vore önskvärt att även ha anställd personal som behärskar kurdiska, liksom andra minoritetsspråk, men tyvärr medger inte resurserna nyanställningar vid ambassaden. Däremot anlitar ambassaden en tolk eller översättare när det finns behov för utredningar, delgivningar etc. beträffande personer som inte behärskar något av dessa språk. På detta sätt söker vi inom ramen för de begränsade resurserna på bästa möjliga sätt möta etniska minoriteters behov.
frs · GP12198 · 2001-11-22 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:198 om användningen av kat i har frågat mig vilka åtgärder jag avser vidta för att användningen av kat ska minska i samhället. , som består av delar av växten Catha edulis, är i klassificerat som narkotika . Det innehåller ämnen med centralstimulerande verkan och beroendeframkallande effekter. Koncentrationen av rusgivande substanser är dock mycket låg. säger att kat inte synes bekämpas med samma intensitet som annan narkotika samt att bruk och smuggling av kat har ett lågt straffvärde. Min uppfattning är att all narkotika måste bekämpas kraftfullt och att utbudet av all illegal narkotika måste minska. Regeringen tillsatte en särskild för att göra en utvärdering av samhällets narkotikapolitiska insatser och med utgångspunkt från den lägga fram förslag till effektiviseringar. , som har lämnat sitt betänkande Vägvalet (SOU 2000:126), fann inte några egentliga brister i den lagstiftning eller de arbetsmetoder som används av myndigheterna på kontrollområdet. Kommissionen ansåg också att samarbetet fungerar bra, både mellan myndigheterna och internationellt samt att de svenska myndigheterna arbetar aktivt på det internationella planet, såväl operativt som för att utveckla samarbetet. Men självklart kan vi ändå bli bättre. Polisen liksom andra berörda myndigheter ska naturligtvis motverka både den organiserade och den småskaliga narkotikabrottsligheten. Ett viktigt mål för myndigheternas arbete är att förhindra uppkomsten av öppna narkotikamarknader. kommer regeringen att lämna en proposition med förslag till en nationell handlingsplan mot narkotika där dessa tankar utvecklas. Straffskalan för brott mot narkotikastrafflagen sträcker sig från böter, som kan komma i fråga för ringa brott, upp till fängelse som är maximistraffet för grovt narkotikabrott. Till följd av bestämmelserna i om straffskärpning vid återfall i brott och vid flerfaldig brottslighet kan emellertid ända upp till fängelse dömas ut. Vilket straff som kommer i fråga för ett visst brott bestäms med utgångspunkt från samtliga omständigheter i det enskilda fallet. I praxis har preparatets allmänna farlighet, den mängd narkotika brottet avser och koncentrationen av en aktiv substans i detta tillmätts stor betydelse för straffmätningen. Bedömningar av bl.a. farligheten hos ett visst preparat kan ändras beroende på hur missbruket av detta utvecklas och om ny kunskap om effekterna vinns. Detta är i första hand en fråga för domstolarna. säger i sitt betänkande att synen på ringa narkotikabrott avseende cannabisharts och hanteringen av växtdrogen kat bör skärpas. Riksåklagaren har i sitt yttrande över betänkandet instämt i detta och anfört att han avser att verka i en sådan riktning bl.a. genom verksamheten i . Mot denna bakgrund är några särskilda åtgärder från min sida avseende användningen av kat i inte aktuella, men givetvis följer jag utvecklingen noga.
frs · GP12199 · 2001-11-22 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:199 om extraterritoriell lagstiftning vid sexbrott mot barn har frågat om jag kommer att vidta några initiativ för att i lagföra personer som har begått sexualbrott mot barn utomlands. Vi kan självfallet inte acceptera att barn eller ungdomar utnyttjas sexuellt, vare sig det sker i eller i andra länder. I har vi ett väl utvecklat straffrättsligt skydd för barn mot att utnyttjas sexuellt. Om ett brott har begåtts utanför ger lagstiftningen stora möjligheter för en svensk domstol att döma för detta brott enligt svensk lag. Förutsättningen är dock i regel att gärningen var straffbar också i det land där den begicks. tillsatte regeringen en parlamentarisk kommitté, sexualbrottskommitté, med uppdrag att göra en översyn av bestämmelserna om sexualbrott. Översynen skulle när det gäller sexualbrott mot barn utgå från krav. Kommittén fick i uppdrag bl.a. att utreda om kravet på dubbel straffbarhet för sexualbrott mot barn utomlands bör tas bort. Kommittén föreslog att kravet på dubbel straffbarhet ska slopas när det gäller allvarliga sexuella övergrepp mot barn utomlands. Förslagen bereds nu i departementet. Som framhåller är vår lagstiftning god och möjligheten att lagföra i är stor. Ett fåtal personer har dömts i förutom den enda person som nämner. Det är emellertid inte möjligt att bedriva utredning i ett annat land utan hjälp av de lokala myndigheterna. Det fortsatta arbetet handlar därför främst om hur vi ska få till stånd en mer effektiv tillämpning av den lagstiftning som finns. Det kan gälla insatser på olika områden av det internationella samarbetet, t.ex. avtal om ömsesidigt bistånd vid lagföring av brott, resurser till de sambandsmän för internationellt polissamarbete som företräder i utlandet rörande sexualbrott mot barn och personliga kontakter mellan tjänstemän från polis- och åklagarmyndigheter i respektive land. Den svenska polisen har fått ett positivt bemötande från utländska myndigheter. Samarbetet kan och bör dock utvecklas ytterligare. I regleringsbrevet gav regeringen som återrapporteringskrav till polisen att utifrån redovisa på vilket sätt barnperspektivet har beaktats i verksamheten. Regeringen betonar i budgetpropositionen bekämpningen av den allvarligaste brottsligheten. Vålds- och sexualbrott mot barn tillhör självfallet den kategorin. De övriga insatser som krävs ligger huvudsakligen inom de berörda myndigheternas ansvarsområde och de bedriver också arbete på det här området. Regeringen bevakar utvecklingen och är beredd att vidta de ytterligare åtgärder som kan visa sig behövas.
frs · GP12201 · 2001-11-21 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:201 om kommunala bostadsaktiebolag har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta så att den ena, av två helt korrekta bokföringsmetoder, inte ska diskrimineras framför den andra. Huvudprincipen i nu gällande regler kan sägas vara att företagen ska vara icke vinstutdelande, som en skälig utdelning på det kontant tillförda grundkapitalet är tillåten. Regelverket anknyter i denna del till den praxis som utvecklats och innebär att utdelningen inte får baseras på den del av grundkapitalet som utgörs av t.ex. fondemission, lån eller apportegendom. Skälet till denna avgränsning när det gäller apportegendom står att finna i det förhållandet att man härigenom velat undvika de oklarheter som kan uppstå kring hur fastigheterna ska värderas. Eftersom dessa frågor berörs i den proposition om allmännyttiga bostadsföretag som regeringen kommer att avlämna till , är jag inte beredd att nu ta ställning till frågan om det bör göras förändringar i dessa regler.
frs · GP12202 · 2001-11-21 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:202 om familjekonsekvensanalys har ställt en fråga till socialministern om vilka åtgärder ministern avser vidta för att propositioner som presenteras för föregås av en konsekvensbeskrivning utifrån hur familjerna drabbas av förslagen. Som ansvarig minister för barn- och familjepolitiken är det jag som ska svara på frågan. Jag vill börja med att säga att jag självfallet inte har någon annan uppfattning än frågeställaren om att barn mår bäst av att få växa upp i trygga och harmoniska förhållanden och att familjen är den naturliga miljön för barns utveckling och välfärd. Detta är också en av utgångspunkterna för FN:s konvention om barnets rättigheter. Målsättningen för den svenska barnpolitiken är att barn i ska växa upp under goda och trygga förhållanden. FN:s konvention om barnets rättigheter är en viktig utgångspunkt, och att förverkliga barnets rättigheter i enligt är en prioriterad fråga för regeringen. I den strategi som har antagit för att förverkliga FN:s konvention om barnets rättigheter (prop. 1997/98:182, bet. 1998/99:SoU6, rskr. 1998/99/171) uttalas att och dess intentioner ska finnas med i allt beslutsfattande som rör barn. Detta innebär att det även i fråga om olika familjepolitiska åtgärder ska finnas ett barnperspektiv, att en konsekvensanalys måste göras av hur åtgärderna påverkar barnets situation. Att barnpolitiken blivit ett självständigt politikområde innebär givetvis inte att familjernas situation och familjepolitiken inte längre har betydelse för barnens situation. Samhällets stöd till barnfamiljerna, såväl ekonomiskt som när det gäller själva föräldraskapet, är fundamentalt för ett barns uppväxt. Att samhällets stöd ska nå alla olika barnfamiljetyper oavsett hur de ser ut är självklart. Likaså att barnet aldrig ska diskrimineras på grund av den familj det lever i. Det är barnet som utgör grunden för samhällets vilja att stödja barnfamiljerna. Regeringens familjepolitik genomsyras av ett tydligt och uttalat barnperspektiv.
frs · GP12204 · 2001-11-22 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:204 om ett demokratiskt har frågat mig om vilka åtgärder regeringen avser vidta i och EU för att befrämja en bred grund för ett demokratiskt . har lidit svårt av krig, förtryck och svält. Miljontals människor har flytt sina hem; samhällslivet och ekonomin har slagits i spillror. De demokratiska strukturerna i landet har förfallit och några fria val har inte hållits . De senaste dagarnas utveckling, där har förlorat makten över stora delar av kan innebära en möjlighet att upprätta en stabil och hållbar demokrati i landet. Detta kräver dock ett långsiktigt engagemang från det internationella samfundet, något avser stödja. sammanbrott inger förhoppningar om framväxten av ett demokratiskt , men alla bedömare är överens om att det kommer att ta tid och kräva mycket stora insatser från det internationella samfundet. Situationen i landet är komplicerad. T.ex. är nordalliansens avsikter oklara. Om nordalliansen har gått in i för att trygga stadens invånare och är beredda att dra sig tillbaka när en interimsregering etablerats, så ser framtiden ljus ut för . Men om nordalliansen intagit i syfte att installera en regering är risken stor för politisk splittring i landet. Nordalliansen är inte i sig självt ett regeringsalternativ då den domineras av icke-pushtunska intressen och starkt förknippas med det blodiga kaos som rådde i . Det är därför mycket viktigt att en brett baserad afghansk regering med representation från samtliga etniska och religiösa grupper kan upprättas. FN, och EU har här en viktig roll, det gäller att förmå olika parter i att bilda det planerade rådet och interimsregeringen. har varit engagerat i och är en av de största biståndsgivarna. Vi har genom vårt engagemang för blivit ombedda att delta i ett möte om landets återuppbyggnad som hålls i för de främsta biståndsgivarna. Biståndsinsatserna har kanaliserats genom framför allt , . Ett av SAK:s främsta program är de omfattande insatserna inom utbildningssektorn. Över 500 skolor har drivits över hela och av eleverna är kvinnor. Enskilda organisationer, som SAK, kommer att kunna utföra ett viktigt arbete för att återuppbygga de politiska strukturerna i genom att stärka det civila samhället. verkar inom FN och EU för att bidra till att skapa en stark och hållbar demokrati i . Vikten av att intensifiera processen för att upprätta en interimsregering har understrukits av vid möten med FN:s särskilda sändebud för , . Inom EU:s olika institutioner betonar vi ständigt den politiska processens centrala ställning. Arbetet att återinföra och förstärka demokrati är emellertid en långsiktig och svår uppgift som kommer att kräva omvärldens fulla engagemang. står berett att aktivt och arbeta för att ska kunna lägga den långa tiden av krig och förtryck bakom sig. I slutändan måste dock det afghanska folket utforma sin politiska framtid.
frs · GP12205 · 2001-11-21 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:205 om stöd till barn och ungdomar har frågat mig vilka förebyggande åtgärder jag avser att vidta för att stödja barn och ungdomar så att omhändertagandena och placeringarna utanför det egna hemmet minskar. I alla frågor som rör barn så är det viktigt att det är barnet och barnets behov som står i centrum. Jag delar oro över den ökande andelen barn och ungdomar som vårdas utanför det egna hemmet. Denna utveckling är svår att analysera eftersom vår kunskap om behoven hos dessa barn och ungdomar är bristfällig. Målet måste vara att varje enskilt barn får rätt insats vid rätt tillfälle och att inget barn placeras utanför det egna hemmet i onödan. är det svårt att säga om så är fallet. Det är också svårt att bedöma vilka förebyggande åtgärder som eventuellt kunde ha gjort att en placering utanför det egna hemmet kunnat undvikas. För att förebygga att barn och ungdomar placeras utanför det egna hemmet måste man inse denna komplexitet och sätta in åtgärder på flera nivåer. För det första handlar det om de generella välfärdsinsatserna till barn och familjer som syftar till att ge alla barn goda uppväxtvillkor. Vi vet att sådana generella stöd som t.ex. barnbidraget och insatser inom mödra- och barnhälsovården även gynnar barn och familjer i utsatta situationer. Regeringen har genomfört ett antal åtgärder som på ett tydligt sätt förbättrat situationen för barn och ungdomar. Jag vill bl.a. nämna det höjda barnbidraget, den utvidgade föräldraförsäkringen och satsningen på förskola och skola. För det andra handlar det om att öka vår kunskap om de barn och ungdomar som placeras utanför det egna hemmet. Regeringen har givit uppdrag till om ett nationellt stöd till kunskapsutvecklingen inom . Detta uppdrag syftar till att ta ett samlat grepp kring frågor om kunskap och kompetens inom så att vi bättre ska kunna bedöma t.ex. om varje enskilt barn fått rätt insats vid rätt tillfälle. Regeringen har också avsatt särskilda medel för att stödja utvecklingen av öppenvårdsinsatser som utgör alternativ till placering. avsätts för att bl.a. utveckla öppenvårdsinsatser för ungdomar och avsätts för insatser riktade till barn med föräldrar som har missbruksproblem. bedriver också ett omfattande forsknings- och utvecklingsarbete i syfte att förbättra kunskapen om de ungdomar som placeras vid de särskilda ungdomshemmen. Den individuella plan som enligt den nya socialtjänstlagen (SFS 2001:453) ska upprättas för alla barn som vårdas utanför det egna hemmet kommer också att bidra till ökad kunskap och tydlighet kring dessa barns behov och vilka insatser barnet behöver. Slutligen har både (S 1999:07) och Kommittén mot barnmisshandel (S 1998:07) kommit med sina slutbetänkanden (SOU 2000:77 resp. SOU 2001:72). Dessa betänkanden bereds inom och regeringen har för avsikt att återkomma till med förslag för att stärka skyddet för barn och ungdomar i utsatta situationer.