frs · GP12376 · 2001-12-13 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:376 om bistånd och avväpning i har frågat mig om jag avser att verka i FN för att ökad biståndsgivning samordnas med avväpning i . Jag håller med om att behovet av demobilisering är stort och antalet vapen i det afghanska samhället behöver minskas drastiskt. Det totala antalet vapen är okänt men det är utan tvivel ett av de större i världen. Vi ser hur vapnen i allt större utsträckning kommer till användning vid rån och att de får styra i ett vad som är ett laglöst land. Kriminaliteten är ett uttryck för den hopplöshet och nöd som råder i landet. Många afghanska män @ inte minst de talibaner som har givit upp och lämnat kriget bakom sig @ som inte har något att återvända till försörjer sig i stället på röveri. Vapnen kan också komma till användning i strider mellan rivaliserande grupper. Vid sidan av den politiska processen är därför den viktigaste utmaningen att snabbt skapa möjligheter till försörjning för befolkningen och inte minst demobiliserade soldater. Att skapa en "peace dividend", dvs. att freden ger konkreta, positiva resultat är viktigt för att ge hopp om framtiden och förhindra nya konflikter. Ett tredje ben är att få stopp på den laglöshet och straffrihet som råder i . Rätts- och polisfunktioner måste snabbt etableras för att motverka kriminalitet och våld. För att stödja afghanerna i detta arbete mobiliserar nu det internationella samfundet ett omfattande rehabiliterings- och återuppbyggnadsbistånd. Fram till givarkonferensen i ska och Asiatiska i samarbete med utföra en heltäckande behovsanalys. FN kommer att leda och samordna det internationella stödet till återuppbyggnad. är mycket aktivt engagerad i , och vi är bland de allra största givarna. Vi kommer naturligtvis vara med och bidra till det internationella stöd som afghanerna får för att bygga upp sitt land. Vi kommer t.ex. att gå in tidigt med stöd till den nya interimregeringen. Sida kommer också att fortsätta samarbeta med och andra svenska organisationer inom sektorer som hälsa, utbildning, jordbruk och minröjning. Avväpning kommer att vara en viktig del i normaliseringsprocessen för . Det kommer att vara en del av demobiliseringen av väpnade grupper eller arméer. I de fall dessa står under en fungerande befälsstruktur räcker det oftast att komma överens med befälhavaren för att hela styrkan ska lämna in sina vapen. I handlar det dock framför allt om insamling av alla de vapen som finns i privat ägo och i omlopp i samhället. För att detta ska lyckas kan någon form av incitament krävas. Kompensation vid insamling av vapen har använts på andra håll, t.ex. i och , och det är heller inte uteslutet att så kommer att ske i . Det kan ske i form av kontant betalning eller någon annan form av kompensation. Man måste dock väga in flera olika faktorer i planeringen. Kompensationen måste t.ex. vara väl anpassad till de lokala förhållandena och inte vara för generös då detta kan skapa en marknad för vapen. kommer att besluta om det mandat som ska styra FN:s fortsatta verksamhet i landet. Formerna för en avväpningsinsats i kommer att övervägas noga i detta sammanhang. När det gäller möjligheten att länka avväpning till fortsatt bistånd måste några saker klargöras. Det bistånd som har givits till är humanitärt bistånd. Grundläggande principer för det humanitära biståndet är att det ska vara neutralt i konflikter och distribueras till hjälpbehövande helt opartiskt. Det enda kriteriet som ska användas är behovet av skydd eller assistans. Humanitärt bistånd kommer att behövas i , och det går inte att villkora detta bistånd under några omständigheter. Vad gäller mer långsiktigt stöd till återuppbyggnad ställer sig regeringen i princip positiv till att länka det till avväpning om detta bedöms kunna underlätta övergången till ett fungerande samhälle, och vi står beredda att diskutera olika tillvägagångssätt med FN.