frs · GO12622 · 2001-02-07 00:00:00 — Svar på fråga 2000/01:622 om kommunala självstyret har frågat mig vilka åtgärder jag avser vidta för att motverka en utveckling mot att många kommunalt förtroendevalda avsäger sig uppdraget som ledamot i nämnder och styrelser. menar att misstron mot politiker och politiken synes öka samt att den enskildas möjligheter att genom politiska beslut i den egna kommunen minskar eftersom besluten inte sällan tas i riksdag eller regering. Det finns oroande tecken som tyder på att misstron mot de folkvalda institutionerna och mot oss som är politiker har ökat. Statsvetaren har dock dragit slutsatsen att misstron inte är omfattande. Frågan har även ställts i attitydundersökningar som genomförs av i , dock utan att någon entydig bild av utvecklingen har framkommit. Däremot anser jg inte att avhoppen från kommunala förtroendeuppdrag skulle bero på några inskränkningar i den kommunala självstyrelsen. har i sitt slutbetänkande En uthållig demokrati! (SOU 2000:1) konstaterat att politikerrollen genom omorganisationer och besparingspolitik i kommuner och landsting har förändrats. Det har blivit svårare att vara fritidspolitiker. De har förlorat makt till chefstjänstemän och yrkespolitiker. Vad utredningen således konstaterat talar snarare för att det är maktkoncentrationen i kommunhus och partiorganisationer lokalt som leder till att nämndledamöter och fullmäktigesuppleanter finner sina beslutsbefogenheter begränsade. Jag är övertygad om att det vi nu ser är mer långtgående och djupgående värderingsförändringar hos det svenska folket. Människor förväntar sig att demokrati ska innebära något mer än vad det inneburit . Enskilda människor vill ha mer att säga till om, också på den lokala nivån. Det visar sig att där människor har fått mer att säga till om t.ex. genom brukarstyre och elev- och föräldrastyrda skolor, uppfattar man också att demokratin har växt. Därför ser jag inte att den lokala demokratin i första hand är en fråga om hur fri den enskilda kommunen är i förhållande till statsmakten. Det handlar i stället om att kunna underlätta och uppmuntra våra medborgare att lokalt engagera sig politiskt för att vi ska kunna behålla den lokala maktutövningen i hela landet av och för hela folket. Jag vill särskilt underlätta för medborgare att vara lokalt förtroendevalda. Jag är allvarligt oroad av det faktum att runt var tionde fullmäktigeledamot har lämnat sitt uppdrag sedan förra valet. Det är också allvarligt att avhoppen är särskilt många bland de unga förtroendevalda och bland kvinnor. kommer (dir. 1999:98) att lämna sitt betänkande. Kommittén har i uppdrag att bl.a. analysera orsakerna till avhoppen samt att lämna förslag om förbättringar av de förtroendevaldas arbetsvillkor. slutbetänkande sändes ut på remiss och för ett omfattande rådslag. Just nu pågår sammanställningen av det stora antalet remissvar som glädjande nog har kommit in. Rådslaget har satt i gång en process och en djupgående diskussion om demokratins villkor. Många kommuner har exempelvis tillsatt särskilda demokratiberedningar för att främja denna diskussion. Dessutom har jag inrättat en särskild Demokratidelegation som yttrar sig över ansökningar om ekonomiska medel för demokratiutveckling och som förbereder ett firande av 80-årsjubiléet av den allmänna rösträttens införande. Min ambition är att regeringen ska kunna överlämna en demokratiproposition till i syfte att bl.a. förstärka den lokala demokratin. Jag räknar med att propositionen både kommer att behandla förslag från och .